ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/68 НА КОМИСИЯТА
от 15 октомври 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изискванията към спирането за одобряването на земеделски и горски превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 167/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 5 февруари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства (1) и по-специално член 17, параграф 5,
като има предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел се прилага всеобхватна система за ЕС одобряване на типа и засилена система за надзор на пазара за земеделските и горските превозни средства и техните системи, компоненти и отделни технически възли, както са определени в Регламент (ЕС) № 167/2013.
(2)
Терминът „земеделски и горски превозни средства“ обхваща широк диапазон превозни средства от различни типове с една или повече оси и с две, четири или повече колела, както и верижни превозни средства, т.е., колесни и верижни трактори, ремаркета и прикачно оборудване, които се използват за различни земеделски и горски работи, в това число и специализирани дейности.
(3)
Макар че изискванията на настоящия регламент се основават на съществуващото законодателство, последно изменено през 1997 г., техническият напредък изисква по-специално детайлираното адаптиране на правилата за изпитване, както и въвеждането на специфични разпоредби за акумулаторите на енергия, превозните средства с хидростатично задвижване, превозни средства с инерционни спирачни уредби, превозните средства със сложни електронни системи за управление, спирачни системи против блокиране на колелата и спирачни уредби с електронно управление.
(4)
Настоящият регламент също така включва по-строги изисквания по отношение на управлението на спирачките на прикачните превозни средства и спирачните съединения между трактора и прикачните превозни средства, отколкото Директива 76/432/ЕИО (2) на Съвета, отменена с Регламент (ЕС) № 167/2013.
(5)
С Решение № 97/836/ЕО на Съвета (3) Съюзът се присъедини към Правило № 13 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН). Съществените изисквания, определени в приложение 18 към посоченото правило относно аспектите на безопасността при сложни електронни системи за управление на превозното средство, следва да бъдат включени в настоящия регламент, тъй като те отразяват съвременното ниво на техниката.
(6)
Макар че спирачните системи против блокиране на колелата са широко разпространени за превозни средства с максимална конструктивна скорост над 60 km/h и следователно могат да се смятат за подходящи и да бъдат направени задължителни за прилагане чрез настоящия регламент, тези системи все още не са широко разпространени за превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h. За посочените превозни средства въвеждането на спирачните системи против блокиране на колелата следователно трябва да бъде потвърдено след окончателна оценка от Комисията на разпространението на такива системи. За тази цел най-късно до 31 декември 2016 г. Комисията следва да направи оценка на разпространението на спирачните системи против блокиране на колелата за земеделски и горски превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h. Ако тази оценка не потвърди, че тази технология е разпространена и се прилага, Комисията следва да измени настоящия регламент, за да гарантира, че тези изисквания няма да се прилагат за превозни средства с максимална конструктивна скорост между 40 km/h и 60 km/h.
(7)
Когато производителите могат да избират да подават заявление за национално одобрение на типа в съответствие с член 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013. държавите членки следва за всички въпроси, обхванати в настоящия регламент, да са свободни да определят изисквания за целите на национално одобряване на типа, които са различни от изискванията на настоящия регламент.
За целите на национално одобряване на типа държавите членки не следва да отказват, на основание, свързано с експлоатационната безопасност по отношение на спирачната ефективност, да одобряват превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли, които са в съответствие с изискванията, предвидени в настоящия регламент, с изключение на изискванията, приложими за типа на хидравличните съединения от еднопътен тип. Настоящият регламент следва да въведе хармонизирани изисквания за хидравличните съединения от еднопътен тип, съгласно които такива съединения могат да бъдат приемани за целите на ЕС одобряване на типа за ограничен период от време. Тъй като обаче някои държави членки имаха по-строги изисквания на национално равнище, държавите членки следва да имат правото да отказват издаването на национални одобрения на типа за типове превозни средства, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип. считано още от датата на прилагане на настоящия регламент, ако смятат, че това е в съответствие с техните изисквания за безопасност на национално равнище.
(8)
С цел да се даде възможност за хармонизирана дата на прилагане на всички нови правила за одобряване на типа, настоящият регламент следва да се прилага от същата дата като Регламент (ЕС) № 167/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват подробните технически изисквания и процедури за изпитване, във връзка с експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, за одобряването и надзора на пазара на земеделски и горски превозни средства и техните системи, компоненти и отделни технически възли в съответствие с Регламент № 167/2013.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията от Регламент (ЕС) № 167/2013. Освен това се прилагат и следните определения:
1)
„спирачна уредба“ означава съвкупността от части, чиято функция е да намалява постепенно скоростта на движещо се превозно средство или да го спре, или да го задържа неподвижно, ако вече е спряло; уредбата се състои от орган за управление, задвижване и спирачка;
2)
„работна спирачна уредба“ означава спирачна уредба, която позволява на водача да управлява движението на превозното средство и да го спира безопасно, бързо и ефикасно, за всички диапазони на честотата на въртене и товара, в които превозното средство е одобрено за експлоатация, по всякакъв наклон нагоре или надолу;
3)
„регулируемо спиране“ означава спиране което, в рамките на нормалния диапазон на функциониране на оборудването, при задействане или отпускане на спирачките, удовлетворява всички от следните условия:
а)
водачът може по всяко време да увеличи или намали спирачната сила чрез задействане на органа за управление,
б)
спирачната сила действа в една и съща посока с действието върху органа за управление (монотонна функция),
в)
лесно може да се извършва достатъчно фино регулиране на спирачната сила;
4)
„орган за управление“ означава устройството, директно задействано от водача за подаване към задвижването на енергията, необходима за спиране или за регулирането му. Тази енергия може да бъде мускулната енергия на водача или енергия от друг източник, управляван от водача, или в подходящите случаи - енергията на прикачно превозно средство, или комбинация от тези различни видове енергия;
5)
„задвижване“ означава съвкупността от компоненти, разположени между органа за управление и спирачката, с изключение на линиите за управление между тракторите и прикачните превозни средства и захранващите тръбопроводи между тракторите и прикачните превозни средства, и които ги свързват функционално по механичен, хидравличен, пневматичен или електрически начин или чрез използване на комбинация от тези начини; когато спирачното усилие се получава или подпомага от източник на енергия, независим от водача, акумулаторът на енергия в уредбата е също така част от задвижването;
6)
„управление“ означава съвкупността от елементи на задвижването, които управляват действието на спирачките и на необходимия(ите) акумулатор(и) на енергия;
7)
„подаване на енергия“ означава съвкупността от компоненти, които подават към спирачките енергията, необходима за тяхното функциониране;
8)
„фрикционна спирачка“ означава спирачка, при която силите се генерират от триенето между две части на превозното средство, които се движат една спрямо друга);
9)
„спирачка с флуид“ означава спирачка, при която силите се генерират от действието на флуид, намиращ се между две части на превозното средство, които се движат една спрямо друга); флуидът е течност в случай на „хидравлична спирачка“ и въздух в случай на „пневматична спирачка“;
10)
„двигателна спирачка“ означава спирачка, при която силите се получават от контролираното нарастване на спирачното действие на двигателя, което се предава на колелата;
11)
„ръчна спирачна уредба“ означава уредба, която позволява превозното средство да се задържи неподвижно по наклон нагоре или надолу, дори в отсъствието на водача;
12)
„непрекъснато спиране“ означава спиране на превозни средства, формиращи състав от превозни средства посредством уредба със следните характеристики:
а)
един единствен орган за управление, който водачът постепенно задейства от мястото си само с едно движение;
б)
енергията, която се използва за спиране на превозните средства, формиращи състава от превозни средства, се подава от един и същи източник;
в)
спирачната уредба осигурява едновременно или подходящо разпределено спиране на всяко от превозните средства, които формират състава, независимо от относителните им местоположения;
13)
„полунепрекъснато спиране“ означава спиране на превозни средства, формиращи състав от превозни средства посредством уредба със следните характеристики:
а)
един единствен орган за управление, който водачът постепенно задейства от мястото си само с едно движение;
б)
енергията, която се използва за спиране на превозните средства, формиращи състава от превозни средства, се подава от два различни източника;
в)
спирачната уредба осигурява едновременно или подходящо разпределено спиране на всяко от превозните средства, които формират състава, независимо от относителните им местоположения;
14)
„автоматично спиране“ означава спиране на прикачното превозно средство или средства, което настъпва автоматично при разделяне на които и да е от превозните средства, формиращи състава, включително разделяне чрез прекъсване на прикачването, без това да се отразява на ефективността на останалата част от състава;
15)
„инерционно спиране“ означава спиране чрез използване на силите, които възникват, когато прикачното превозно средство се придвижва към трактора;
16)
„неизключваемо задвижване“ означава задвижване, при което или налягането, или силата, или въртящият момент се предават непрекъснато по всяко време по време на движението на превозното средство в привода между двигателя и колелата на превозното средство и в спирачната уредба между органа за управление на спирачката и колелата;
17)
„превозно средство с товар“ означава превозното средство, натоварено до технически допустимата му максимална маса с товар;
18)
„натоварване на колело“ означава вертикалната статична сила на пътната повърхност в зоната на контакт на колелото;
19)
„натоварване на ос“ означава сумата от вертикалните статични сили на пътната повърхност в зоната на контакт на колелата на оста;
20)
„максимално статично натоварване на колело“ означава статичното натоварване на колело, достигнато в условията на технически допустимата максимална маса с товар на превозното средство;
21)
„максимално статично натоварване на ос“ означава статичното натоварване на ос, достигнато в условията на технически допустимата максимална маса с товар на превозното средство;
22)
„прикачното превозно средство“ означава ремарке съгласно определението в член 3, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 167/2013 или сменяема прикачна техника съгласно определението в член 3, параграф 10 от посочения регламент;
23)
„прикачно превозно средство за теглич“ означава прикачно превозно средство от категория R или S с най-малко две оси, от които поне едната е управляема, оборудвано с устройство за теглене, което може да се движи вертикално спрямо прикачното превозно средство и което не предава значителен статичен вертикален товар към трактора;
24)
„прикачно превозно средство с централна ос“ означава прикачно превозно средство от категория R или S, на което една или повече оси са разположени близо до центъра на тежестта му, когато е равномерно натоварено, така че само малка част от статичния вертикален товар, не повече от 10 % от съответстващия на максималната маса на прикачното превозно средство, или товар 1 000 daN (който от двата е по-малък) се предава към трактора.
25)
„прикачно превозно средство за твърд теглич“ означава прикачно превозно средство от категория R или S с една ос или една група оси, оборудвано с теглич, което предава значителен статичен товар към трактора поради конструкцията си и което не отговаря на определението за прикачно превозно средство с централна ос; прикачването, което се използва, не трябва да е чрез цапфа и седло; при твърдия теглич може да възникне известно незначително вертикално движение; хидравлично регулируемият шарнирен теглич се счита за твърд теглич;
26)
„допълнителна спирачна уредба“ (спирачка-забавител) означава допълнителна спирачна уредба, която осигурява и поддържа спирачно действие за дълъг период от време без особено намаляване на спирачната ефективност, включително органът за управление, който може да се състои от едно устройство или от комбинация на няколко устройства, всяко от които може да има собствен орган на управление;
27)
„спирачна уредба с електронно управление“ („EBS“) означава спирачна уредба, при която управлението се генерира и обработва като електрически сигнал в управляваното задвижване и като електрически изходни сигнали към устройства, които произвеждат силите за задвижване, резултат от натрупана или генерирана енергия;
28)
„автоматично спиране“ означава функция в рамките на сложна електронна система за управление, при която спирачната уредба(и) или спирачките на някои оси се привеждат в действие с цел забавянето на превозното средство, със или без пряко действие на водача, в резултат на автоматична оценка на бордовата информация;
29)
„избирателно спиране“ означава функция в рамките на сложна електронна система за управление, при която отделните спирачки се привеждат в действие автоматично, като забавянето на превозното средство е вторично по отношение на промяната на поведението му;
30)
„линия за електрическо управление“ означава електрическата връзка между две превозни средства, чрез която се осигурява функцията за управление на спирането на прикачно превозно средство; тя се състои от електрическите проводници и електрическия съединител и включва частите за предаване на данни и за захранване с електрическа енергия на управляваното задвижване на прикачното превозно средство;
31)
„камера за свиване на пружината“ означава камерата, където се извършват промените в налягането, предизвикващи свиване на пружината.
32)
„хидростатично задвижване“ означава тип задвижване на превозни средства, при което се използва хидравлично задвижване, при отворен или затворен контур, в който циркулира флуид като енергиен носител между една или повече хидравлични помпи и един или повече хидравличните двигатели;
33)
„сложна електронна система за управление на превозното средство“ е електронна система за управление, която е подчинена на йерархия на управлението, при която дадена управлявана функция може да бъде коригирана от функция за електронно управление от по-високо ниво или от функция, изпълнявана от електронна система за управление от по-високо ниво.
34)
„система против блокиране на колелата“ е частта от работната спирачна уредба, която автоматично регулира степента на хлъзгането по посока на въртенето на колелото, за едно или няколко колела на превозното средство при спиране;
35)
„пряко управлявано колело“ означава колело, чието спирачно усилие се модулира в зависимост от данните, получавани най-малко от собствения му датчик;
36)
„хидравлично съединение от еднопътен тип“ означава връзка за спирачките, между трактора и прикачното превозно средство, чрез един тръбопровод за хидравлична течност.
ГЛАВА II
ИЗИСКВАНИЯ, ПРИЛОЖИМИ ЗА СПИРАЧНИТЕ УСТРОЙСТВА И СПИРАЧНИТЕ СЪЕДИНЕНИЯ НА РЕМАРКЕТАТА
Член 3
Изисквания за монтажа и доказването във връзка с ефективността на спиране
1. Производителите оборудват земеделските и горските превозни средства със системи, компоненти и отделни технически възли, оказващи влияние на ефективността на спиране, проектирани, конструирани и сглобени по такъв начин, че да позволяват превозното средство при нормална експлоатация и поддръжка съгласно предписанията на производителя да отговаря на подробните технически изисквания и процедури за изпитване, определени в членове 4 - 17.
2. Производителите демонстрират чрез физически демонстрационни изпитвания пред органа по одобряване, че земеделските и горските превозни средства, които се предлагат на пазара, регистрират или пускат в експлоатация в Съюза, са в съответствие с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в членове 4 - 17.
3. Производителите гарантират че резервните части, които се предлагат на пазара или се пускат в експлоатация в Съюза, са в съответствие с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в настоящия регламент.
4. Вместо да се съобразява с изискванията на настоящия регламент, производителят може да представи в информационното досие протокол от изпитването на компонент или съответна документация, която доказва съответствието на системата или на превозното средство с изискванията на Правило № 13 на ИКЕ на ООН, както е посочено в приложение X.
5. Вместо да се съобразява с изискванията на настоящия регламент, производителят може да представи в информационното досие съответна документация, която доказва съответствието на спирачните системи срещу блокиране на колелата за прикачните превозни средства, ако са монтирани такива, с изискванията на приложение 19, точка 5 от Правило № 13 на ИКЕ на ООН, както е посочено в приложение X.
6. Компонентите и системите, посочени в точки 4 и 5, ще бъдат посочени в акта за изпълнение, приет в съответствие с член 68 от Регламент (ЕС) № 167/2013.
Член 4
Изисквания, приложими за конструкцията и монтирането на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими за конструкцията и монтажа на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата се провеждат и проверяват в съответствие с приложение I.
Член 5
Изисквания, приложими за изпитването и показателите на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение II.
Член 6
Изисквания, приложими за измерването на времето на реакция
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими за времето на реакция на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата се провеждат и проверяват в съответствие с приложение III.
Член 7
Изисквания, приложими за изпитването на източниците на енергия и акумулаторите на енергия на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за източниците на енергия и акумулаторите на енергия на спирачните уредби и спирачните съединения на ремаркетата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение IV.
Член 8
Изисквания, приложими за пружинните спирачки и за превозните средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за пружинните спирачки и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение V.
Член 9
Изисквания, приложими за ръчните спирачни уредби, оборудвани с механично устройство за блокиране на спирачните цилиндри
Изискванията за показателите, приложими за ръчните спирачни уредби, оборудвани с механично устройство за блокиране на спирачните цилиндри, се проверяват в съответствие с приложение VI.
Член 10
Алтернативни изисквания за изпитването на превозни средства, за които изпитванията от тип I, тип II или тип III не са задължителни
1. Условията, при които изпитване от тип I, тип II или тип III, не са задължителни за определени типове превозни средства, са определени в приложение VII.
2. Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за превозни средства и техните спирачни устройства, за които съгласно точка 1 не са задължителни изпитвания от тип I, тип II или тип III, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение VII.
Член 11
Изисквания, приложими за изпитването на инерционните спирачни уредби, спирачните устройства и съединенията на ремаркетата, както и на превозни средства, оборудвани с тях във връзка със спирането
Процедурите и изискванията, които се прилагат за инерционните спирачни уредби, спирачните устройства и съединенията на ремаркетата, както и за превозни средства, оборудвани с тях във връзка със спирането, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение VIII.
Член 12
Изисквания, приложими за превозните средства с хидростатично задвижване и за техните спирачни устройства и спирачни уредби
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за превозните средства с хидростатично задвижване и за техните спирачни устройства и спирачни уредби, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение IX.
Член 13
Изисквания, приложими за аспектите на безопасността при сложните електронни системи за управление на превозни средства
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими спрямо аспектите на безопасността при сложните електронни системи за управление на превозни средства, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение X.
Член 14
Изисквания и процедури за изпитване, приложими за спирачните системи против блокиране на колелата и за превозните средства, оборудвани с тях
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, които се прилагат за спирачните системи против блокиране на колелата и за превозните средства, оборудвани с тях, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение XI.
Член 15
Изисквания, приложими за спирачни уредби с електронно управление (EBS) на превозни средства с пневматични спирачни уредби или на превозни средства с предаване на данни през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638, и за превозни средства, оборудвани с такива EBS
Процедурите за изпитване и изискванията за показателите, приложими за спирачни уредби с електронно управление (EBS) на превозни средства с пневматични спирачни уредби или на превозни средства с предаване на данни през изводи 6 и 7 на електрическия съединител по ISO 7638, и за превозни средства, оборудвани с такива EBS, се провеждат и проверяват в съответствие с приложение XII.
Член 16
Изисквания, приложими за хидравличните съединения от еднопътен тип и за превозните средства, оборудвани с тях
1. Изискванията за показателите, които се прилагат за хидравличните съединения от еднопътен тип на спирачните устройства и спирачните съединения на ремаркетата и за превозни средства, оборудвани с хидравличните съединения от еднопътен тип, са определени в приложение XIII.
2. Производителите на превозни средства не трябва да монтират хидравлични съединения от еднопътен тип върху нови типове превозни средства от категории Т и С след 31 декември 2019 г. и върху нови превозни средства от тези категории след 31 декември 2020 г. година.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ
Член 17
Одобряване на типа на превозни средства, компоненти и отделни технически възли
Съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013, считано от 1 януари 2016 г., органите по одобряването не могат да отказват, на основания, свързани с експлоатационната безопасност по отношение на спирачната ефективност, да издават ЕС одобрение на типа за типове земеделски и горски превозни средства, които са в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
Считано от 1 януари 2020 г. и в съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 167/2013 и член 16 от настоящия регламент, органите по одобряването отказват да издадат одобрение на типа за типове превозни средства от категории Т и С, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип.
Считано от 1 януари 2018 г., националните органи, в случай на нови превозни средства, които не са в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 167/2013 и разпоредбите на настоящия регламент относно експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, забраняват пускането на пазара, регистрирането или пускането в експлоатация на такива превозни средства.
Считано от 1 януари 2021 г., за нови превозни средства от категории Т и С, оборудвани с хидравлични съединения от еднопътен тип, определени в член 16, националните органи забраняват пускането на пазара, регистрирането или пускането в експлоатация на такива превозни средства.
Член 18
Национално одобряване на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли
Националните органи не могат да отказват да издават национално одобрение на типа за даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел на основания, свързани с експлоатационната безопасност по отношение на ефективността на спиране, когато превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел е в съответствие с изискванията, определени в настоящия регламент, с изключение на изискванията, които се прилагат за хидравличните съединения от еднопътен тип.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 19
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2016 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 октомври 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/68
z dne 15. oktobra 2014
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede zahtev za zavorne sisteme vozil za homologacijo kmetijskih in gozdarskih vozil
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (1) ter zlasti člena 17(5) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, v katerem je zagotovljen prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. V ta namen se uporabljata celovit sistem EU-homologacije in okrepljen sistem tržnega nadzora za kmetijska in gozdarska vozila ter njihove sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 167/2013.
(2)
Izraz „kmetijska in gozdarska vozila“ zajema celo vrsto različnih tipov eno- ali večosnih vozil z dvema, štirimi ali več kolesi ali z gosenicami, npr. traktorje na kolesih, gosenične traktorje, priklopnike in vlečeno opremo, ki se uporabljajo za različne kmetijske in gozdarske namene, vključno s specializiranimi deli.
(3)
Zahteve iz te uredbe temeljijo na obstoječi zakonodaji, nazadnje spremenjeni leta 1997, zato je treba zaradi tehničnega napredka zlasti podrobno prilagoditi pravila preskušanja in uvesti posebne določbe za zbiralnike energije, vozila s hidrostatičnim pogonom, vozila z vztrajnostnimi zavornimi sistemi, vozila s kompleksnimi elektronskimi krmilnimi sistemi, protiblokirne zavorne sisteme in elektronsko krmiljene zavorne sisteme.
(4)
Ta uredba vključuje tudi strožje zahteve glede krmiljenja zavor vlečenih vozil in zavorne spojke med traktorjem in vlečenimi vozili kot Direktiva Sveta 76/432/EGS (2), razveljavljena z Uredbo (EU) št. 167/2013.
(5)
Unija je s Sklepom Sveta 97/836/ES (3) pristopila k Pravilniku št. 13 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE). Bistvene zahteve glede varnostnih vidikov kompleksnih elektronskih krmilnih sistemov vozil iz Priloge 18 k navedenemu pravilniku bi bilo treba prenesti v to uredbo, ker izražajo najnovejše stanje tehnološkega razvoja.
(6)
Medtem ko je uporaba protiblokirnih zavornih sistemov razširjena v vozilih z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo nad 60 km/h in bi se lahko zato šteli za primerne in obvezne z uporabo te uredbe, takšni sistemi še niso splošno dostopni za vozila s konstrukcijsko določeno hitrostjo med 40 km/h in 60 km/h. Za navedena vozila bi morala biti uvedba protiblokirnih zavornih sistemov zato potrjena potem, ko Komisija opravi končno oceno razpoložljivosti takšnih sistemov. V ta namen bi Komisija morala najpozneje do 31. decembra 2016 oceniti razpoložljivost protiblokirnih zavornih sistemov za kmetijska in gozdarska vozila z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo med 40 km/h in 60 km/h. Če ta ocena ne potrdi, da je takšna tehnologija na voljo ali primerna za uporabo, bi Komisija morala spremeniti to uredbo, tako da te zahteve ne bodo veljale za vozila s konstrukcijsko določeno hitrostjo med 40 km/h in 60 km/h.
(7)
Kjer se proizvajalci lahko odločijo, ali bodo vložili vlogo za nacionalno homologacijo v skladu s členom 2 Uredbe (EU) št. 167/2013, bi morale države članice za vse teme iz te uredbe imeti proste roke pri določanju zahtev za namene nacionalne homologacije, ki se razlikujejo od zahtev iz te uredbe.
Za namene nacionalne homologacije iz razlogov, povezanih s funkcionalno varnostjo v zvezi z zavornim učinkom, države članice ne bi smele zavrniti homologacije vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, razen zahtev za enovodne hidravlične povezave. Ta uredba bi morala uvesti usklajene zahteve za enovodne hidravlične povezave, v okviru katerih bi takšne povezave lahko bile sprejete za namene EU-homologacije za omejeno obdobje. Ker pa so nekatere države članice imele strožje zahteve na nacionalni ravni, bi morale države članice imeti pravico zavrniti podelitev nacionalnih homologacij za tipe vozil, ki so opremljeni z enovodnimi hidravličnimi povezavami, že od datuma začetka uporabe te uredbe, če menijo, da je to v skladu z njihovimi varnostnimi zahtevami na nacionalni ravni.
(8)
Da se zagotovi usklajen datum začetka uporabe vseh novih homologacijskih pravil, bi se ta uredba morala uporabljati od istega datuma kot Uredba (EU) št. 167/2013 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
VSEBINA IN OPREDELITVE POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke za funkcionalno varnost v zvezi z zavornim učinkom za homologacijo in tržni nadzor kmetijskih in gozdarskih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za takšna vozila, v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013.
Člen 2
Opredelitve pojmov
Uporabljajo se opredelitve pojmov iz Uredbe (EU) št. 167/2013. Poleg tega se uporabljajo še naslednje opredelitve pojmov:
1.
„zavorni sistem“ pomeni vse dele, katerih funkcija je postopno zmanjševanje hitrosti premikajočega se vozila ali njegovo ustavljanje oziroma zadrževanje na mestu, če je že ustavljeno; sistem je sestavljen iz upravljalnega elementa, prenosnega sistema in zavore;
2.
„delovni zavorni sistem“ pomeni zavorni sistem, ki omogoča vozniku upravljanje gibanja vozila ter varno, hitro in učinkovito ustavitev pri vseh hitrostih in obremenitvah, za katere je vozilo homologirano, in pri vseh naklonih navzgor ali navzdol;
3.
„stopnjevano zaviranje“ pomeni zaviranje, ki znotraj običajnega območja delovanja opreme med aktiviranjem ali popuščanjem zavor izpolnjuje vse naslednje pogoje:
(a)
voznik lahko kadar koli poveča ali zmanjša zavorno silo z uporabo upravljalnega elementa;
(b)
zavorna sila deluje v smeri premikanja upravljalnega elementa (monotono delovanje);
(c)
zavorna sila se zlahka uravnava z zadostno natančnostjo;
4.
„upravljalni element“ pomeni pripravo, ki jo neposredno aktivira voznik, da prenosni sistem oskrbi z energijo, potrebno za zaviranje ali krmiljenje. Ta energija je lahko fizična energija voznika ali energija iz drugega vira, ki ga upravlja voznik, ali v ustreznih primerih kinetična energija vlečenega vozila ali kombinacija teh različnih vrst energije;
5.
„prenosni sistem“ pomeni vse sestavne dele med upravljalnim elementom in zavorami, razen krmilnih in napajalnih vodov med traktorji in vlečenimi vozili. Sestavni deli so funkcionalno povezani z mehanskimi, hidravličnimi, pnevmatskimi ali električnimi povezavami ali s kombinacijo teh povezav. Če zavorna moč izvira iz vira energije ali k njej prispeva vir energije, ki je neodvisen od voznika, je zaloga energije v sistemu prav tako del prenosnega sistema;
6.
„prenos krmiljenja“ pomeni vse sestavne dele prenosnega sistema, ki krmilijo delovanje zavor, in potrebnih zalog energije;
7.
„prenos energije“ pomeni vse sestavne dele, ki zavore oskrbujejo z energijo, potrebno za njihovo delovanje;
8.
„torna zavora“ pomeni zavoro, pri kateri se sile ustvarjajo s trenjem med dvema deloma vozila, ki se premikata relativno eden proti drugemu;
9.
„tekočinska zavora“ pomeni zavoro, pri kateri se sile ustvarjajo z delovanjem tekočine, ki je med dvema deloma vozila, ki se premikata relativno eden proti drugemu; tekočina je kapljevina v primeru „hidravlične zavore“ in zrak v primeru „pnevmatske zavore“;
10.
„motorna zavora“ pomeni zavoro, pri kateri sile izhajajo iz nadzorovanega povečanja zaviranja z motorjem, ki se prenaša na kolesa;
11.
„parkirna zavora“ pomeni sistem, ki omogoča, da vozilo ostane na mestu na klancu navzgor ali navzdol tudi takrat, ko voznika ni v vozilu;
12.
„povezano zaviranje“ pomeni zaviranje vozil v skupini vozil z napeljavo, ki ima vse naslednje značilnosti:
(a)
en upravljalni element, ki ga voznik aktivira s svojega sedeža postopoma in z enim gibom;
(b)
energija, ki se uporablja za zaviranje vozil v skupini vozil, izhaja iz istega vira;
(c)
zavorna napeljava zagotavlja hkratno ali primerno stopnjevano zaviranje vsakega posameznega vozila v skupini ne glede na njegov položaj v njej;
13.
„polpovezano zaviranje“ pomeni zaviranje vozil v skupini vozil z napeljavo, ki ima vse naslednje značilnosti:
(a)
en upravljalni element, ki ga voznik aktivira s svojega sedeža postopoma in z enim gibom;
(b)
energija, ki se uporablja za zaviranje vozil v skupini vozil, izhaja iz dveh različnih virov;
(c)
zavorna napeljava zagotavlja hkratno ali primerno stopnjevano zaviranje vsakega posameznega vozila v skupini ne glede na njegov položaj v njej;
14.
„samodejno zaviranje“ pomeni zaviranje vlečenega vozila ali vlečenih vozil, ki se samodejno aktivira v primeru ločitve katerega koli vozila v skupini vozil, do katere lahko pride tudi zaradi zloma naprave za spajanje med temi vozili, ne da bi to vplivalo na učinkovitost zaviranja preostalega dela skupine vozil;
15.
„vztrajnostno zaviranje“ pomeni zaviranje z uporabo sil, ki nastanejo pri naletu vlečenega vozila na traktor;
16.
„stalni prenosni sistem“ pomeni prenosni sistem, pri katerem se tlak, sila ali navor neprekinjeno prenaša v vsakem trenutku med premikanjem vozila v sistemu za prenos moči med motorjem vozila in kolesi in v zavornem sistemu med upravljalnim elementom zavor in kolesi;
17.
„obremenjeno vozilo“ pomeni vozilo, obremenjeno do največje tehnično dovoljene mase;
18.
„obremenitev koles“ pomeni navpično statično silo površine ceste v dotikališču na kolo;
19.
„obremenitev osi“ pomeni vsoto navpičnih statičnih sil površine ceste v dotikališču na kolesa osi;
20.
„največja statična obremenitev koles“ pomeni statično obremenitev koles v stanju, ko je vozilo obremenjeno do največje tehnično dovoljene mase;
21.
„največja statična obremenitev osi“ pomeni statično obremenitev osi v stanju, ko je vozilo obremenjeno do največje tehnično dovoljene mase;
22.
„vlečeno vozilo“ pomeni priklopnik iz člena 3(9) Uredbe (EU) št. 167/2013 ali zamenljivo vlečeno opremo iz člena 3(10) navedene uredbe;
23.
„vlečeno vozilo z vlečnim ojesom“ pomeni vlečeno vozilo kategorije R ali S z najmanj dvema osema, od katerih je najmanj ena krmiljena, opremljeno z vlečno napravo, ki se lahko premika navpično glede na vlečeno vozilo in ki ne prenaša pomembne statične navpične obremenitve na traktor;
24.
„vlečeno vozilo s centralno osjo“ pomeni vlečeno vozilo kategorije R ali S, pri katerem je ena ali več osi blizu težišča vozila, kadar je enakomerno obremenjeno, tako da se na traktor prenaša samo majhna statična navpična obremenitev, ki ne presega 10 % največje mase vlečenega vozila ali obremenitve 1 000 daN, kar od tega je manjše;
25.
„vlečeno vozilo s togim vlečnim ojesom“ pomeni vlečeno vozilo kategorije R ali S z eno osjo ali eno skupino osi, ki je opremljeno z vlečnim ojesom, ki zaradi svoje konstrukcije prenaša pomembno statično obremenitev na traktor, in ki ne ustreza opredelitvi vlečenega vozila s centralno osjo; naprave za spajanje za skupino vozil ne sestavljata kraljevi čep in sedlo; pri togem vlečnem ojesu lahko pride do rahlega navpičnega premikanja; hidravlično nastavljivo zgibno vlečno oje se šteje za togo vlečno oje;
26.
„trajnostni zavorni sistem“ pomeni dodatni zavorni sistem z zmožnostjo zagotavljanja in ohranjanja zavornega učinka v daljšem časovnem obdobju brez pomembnejšega zmanjšanja učinkovitosti, vključno s krmilno napravo, ki je lahko sestavljena iz ene naprave ali kombinacije več naprav, od katerih ima lahko vsaka svoj upravljalni element;
27.
„elektronsko krmiljeni zavorni sistem“ („EBS“) pomeni zavorni sistem, pri katerem se krmiljenje sproži in obdeluje v obliki električnega signala v prenosu krmiljenja in izhodnih električnih signalov za naprave, ki ustvarjajo aktivirne sile iz shranjene ali ustvarjene energije;
28.
„samodejno krmiljeno zaviranje“ pomeni funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, pri kateri se z namenom upočasnjevanja vozila aktivirajo zavorni sistemi ali zavore posameznih osi z neposrednim delovanjem voznika ali brez njega na podlagi samodejne ocene informacij, ki jih posredujejo sistemi vozila;
29.
„selektivno zaviranje“ pomeni funkcijo v kompleksnem elektronskem krmilnem sistemu, pri kateri se posamezne zavore aktivirajo samodejno in kjer je sprememba vedenja vozila pomembnejša od upočasnjevanja vozila;
30.
„električni krmilni vod“ pomeni električno povezavo med dvema voziloma, ki omogoča krmiljenje zavor na vlečenem vozilu v skupini; sestavljen je iz električne napeljave in priključka ter vključuje dele za podatkovno komunikacijo in oskrbo z električno energijo za prenos krmiljenja vlečenega vozila;
31.
„vzmetna kompresijska komora“ pomeni komoro, v kateri dejansko nastajajo spremembe tlaka, ki povzročajo stiskanje vzmeti;
32.
„hidrostatični pogon“ pomeni tip pogona vozila, ki uporablja hidrostatični prenos moči, z odprtim ali zaprtim tokokrogom, v katerem tekočina kot energijski medij kroži med eno ali več hidravličnimi črpalkami in enim ali več hidravličnimi motorji;
33.
„kompleksni elektronski krmilni sistem vozila“ je elektronski krmilni sistem, za katerega velja hierarhija krmiljenja, v kateri lahko krmiljeno funkcijo preglasi elektronska krmilna funkcija višje ravni ali funkcija, ki jo izvaja elektronski krmilni sistem višje ravni;
34.
„protiblokirni zavorni sistem“ pomeni del delovnega zavornega sistema, ki med zaviranjem samodejno uravnava stopnjo zdrsa v smeri vrtenja kolesa na enem ali več kolesih vozila;
35.
„neposredno krmiljeno kolo“ pomeni kolo, katerega zavorna sila se spreminja skladno s podatki, ki jih zagotavlja vsaj njegovo lastno tipalo;
36.
„enovodna hidravlična povezava“ pomeni povezavo zavor med traktorjem in vlečenim vozilom v obliki enega voda s hidravlično tekočino.
POGLAVJE II
ZAHTEVE ZA ZAVORNE NAPRAVE IN ZAVORNE SPOJKE PRIKLOPNIKOV
Člen 3
Zahteve za vgradnjo in dokazovanje v zvezi z zavornim učinkom
1. Proizvajalci opremijo kmetijska in gozdarska vozila s sistemi, sestavnimi deli in samostojnimi tehničnimi enotami, ki vplivajo na njihov zavorni učinek in so zasnovani, izdelani ter sestavljeni tako, da omogočajo vozilu, ki se normalno uporablja in vzdržuje ob upoštevanju predpisov proizvajalca, da ustreza podrobnim tehničnim zahtevam in preskusnim postopkom iz členov od 4 do 17.
2. Proizvajalci s prikazom dejanskega preskusa homologacijskemu organu dokažejo, da kmetijska in gozdarska vozila, ki so na voljo na trgu, registrirana ali se dajejo v uporabo v Uniji, ustrezajo podrobnim tehničnim zahtevam in preskusnim postopkom iz členov od 4 do 17.
3. Proizvajalci zagotovijo, da nadomestni deli, ki so na voljo na trgu ali se dajejo v uporabo v Uniji, ustrezajo podrobnim tehničnim zahtevam in preskusnim postopkom iz te uredbe.
4. Namesto izpolnjevanja zahtev iz te uredbe lahko proizvajalec v opisni mapi predloži poročilo o preskusu sestavnega dela ali ustrezno dokumentacijo, ki dokazuje skladnost sistema ali vozila z zahtevami iz Pravilnika UN/ECE št. 13, kot je navedeno v Prilogi X.
5. Namesto izpolnjevanja zahtev iz te uredbe lahko proizvajalec v opisni mapi predloži ustrezno dokumentacijo, ki dokazuje skladnost protiblokirnih zavornih sistemov za vlečena vozila, če so vgrajeni, z zahtevami iz odstavka 5 Priloge 19 k Pravilniku UN/ECE št. 13, kot je navedeno v Prilogi X.
6. Sestavni deli in sistemi iz odstavkov 4 in 5 bodo navedeni v izvedbenem aktu, sprejetem v skladu s členom 68 Uredbe (EU) št. 167/2013.
Člen 4
Zahteve za izdelavo in vgradnjo zavornih naprav in zavornih spojk priklopnikov
Preskusni postopki in zahteve za izdelavo in vgradnjo zavornih naprav in zavornih spojk priklopnikov se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo I.
Člen 5
Zahteve za preskušanje in učinkovitost zavornih sistemov, zavornih spojk priklopnikov in vozil, opremljenih z njimi
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za zavorne sisteme, zavorne spojke priklopnikov in vozila, opremljena z njimi, se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo II.
Člen 6
Zahteve za merjenje odzivnega časa
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za odzivni čas zavornih naprav in zavornih spojk priklopnikov se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo III.
Člen 7
Zahteve za vire energije in naprave za shranjevanje energije zavornih sistemov in zavornih spojk priklopnikov ter za vozila, opremljena z njimi
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za vire energije in naprave za shranjevanje energije zavornih sistemov in zavornih spojk priklopnikov ter za vozila, opremljena z njimi, se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo IV.
Člen 8
Zahteve za vzmetne zavore in vozila, opremljena z njimi
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za vzmetne zavore in vozila, opremljena z njimi, se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo V.
Člen 9
Zahteve za parkirne zavore, opremljene z napravo za mehansko blokiranje zavornih valjev
Zahteve za učinkovitost za parkirne zavore, opremljene z napravo za mehansko blokiranje zavornih valjev, se potrdijo v skladu s Prilogo VI.
Člen 10
Alternativne preskusne zahteve za vozila, za katera preskusi tipa I, tipa II ali tipa III niso obvezni
1. Pogoji, pod katerimi preskusi tipa I, tipa II ali tipa III niso obvezni za nekatere tipe vozil, so določeni v Prilogi VII.
2. Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za vozila in njihove zavorne naprave, za katere preskusi tipa I, tipa II ali tipa III niso obvezni v skladu z odstavkom 1, se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo VII.
Člen 11
Zahteve za preskušanje vztrajnostnih zavornih sistemov, zavornih naprav, zavornih spojk priklopnikov in vozil, opremljenih z njimi, glede zaviranja
Postopki in zahteve za preskušanje vztrajnostnih zavornih sistemov, zavornih naprav, zavornih spojk priklopnikov in vozil, opremljenih z njimi, glede zaviranja se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo VIII.
Člen 12
Zahteve za vozila s hidrostatičnim pogonom ter njihove zavorne naprave in zavorne sisteme
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za vozila s hidrostatičnim pogonom ter njihove zavorne naprave in zavorne sisteme se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo IX.
Člen 13
Zahteve za varnostne vidike kompleksnih elektronskih krmilnih sistemov vozil
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za varnostne vidike kompleksnih elektronskih krmilnih sistemov vozil se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo X.
Člen 14
Zahteve in preskusni postopki za protiblokirne zavorne sisteme in vozila, opremljena z njimi
Preskusni postopki in zahteve za protiblokirne zavorne sisteme in vozila, opremljena z njimi, se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo XI.
Člen 15
Zahteve za sisteme EBS vozil s pnevmatskimi zavornimi sistemi ali vozil s podatkovno komunikacijo prek polov 6 in 7 priključka iz standarda ISO 7638 in za vozila, opremljena s takšnimi sistemi EBS
Preskusni postopki in zahteve za učinkovitost za sisteme EBS vozil s pnevmatskimi zavornimi sistemi ali vozil s podatkovno komunikacijo prek polov 6 in 7 priključka iz standarda ISO 7638 in za vozila, opremljena s takšnimi sistemi EBS, se izvedejo in potrdijo v skladu s Prilogo XII.
Člen 16
Zahteve za enovodne hidravlične povezave in vozila, opremljena z njimi
1. Zahteve za učinkovitost za enovodne hidravlične povezave zavornih naprav in zavornih spojk priklopnikov ter za vozila, opremljena z enovodnimi hidravličnimi povezavami, so določene v Prilogi XIII.
2. Proizvajalci vozil ne smejo vgrajevati enovodnih hidravličnih povezav v nove tipe vozil kategorij T in C po 31. decembru 2019 in v nova vozila navedenih kategorij po 31. decembru 2020.
POGLAVJE III
OBVEZNOSTI DRŽAV ČLANIC
Člen 17
Homologacija vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot
V skladu s členom 6(2) Uredbe (EU) št. 167/2013 in z učinkom od 1. januarja 2016 homologacijski organi iz razlogov, povezanih s funkcionalno varnostjo v zvezi z zavornim učinkom, ne zavrnejo podelitve EU-homologacije tipom kmetijskih in gozdarskih vozil, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.
Z učinkom od 1. januarja 2020 in v skladu s členom 6(2) Uredbe (EU) št. 167/2013 ter členom 16 te uredbe homologacijski organi zavrnejo podelitev homologacije tipom vozil kategorij T in C, ki so opremljeni z enovodnimi hidravličnimi povezavami.
Z učinkom od 1. januarja 2018 nacionalni organi v primeru novih vozil, ki niso v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013 in določbami te uredbe o funkcionalni varnosti v zvezi z zavornim učinkom, prepovejo, da bi se takšna vozila dajala na trg, registrirala ali dajala v uporabo.
Z učinkom od 1. januarja 2021 nacionalni organi prepovejo, da bi se nova vozila kategorij T in C, opremljena z enovodnimi hidravličnimi povezavami iz člena 16, dajala na trg, registrirala ali dajala v uporabo.
Člen 18
Nacionalna homologacija vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot
Nacionalni organi ne zavrnejo podelitve nacionalne homologacije tipu vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote iz razlogov, povezanih s funkcionalno varnostjo v zvezi z zavornim učinkom, če vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje zahteve iz te uredbe, razen zahtev za enovodne hidravlične povezave.
POGLAVJE IV
KONČNA DOLOČBA
Člen 19
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2016.
Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 15. oktobra 2014