РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1381/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 19, параграф 2, член 21, параграф 2, член 114, член 168, член 169 и член 197 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека и основните свободи. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недопускането на дискриминация, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете. В Съюза лицата се ползват с правата, предоставени им с Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Договора за Европейския съюз (ДЕС). Освен това Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата), която с влизането в сила на Договора от Лисабон придоби правнообвързващ характер в целия Съюз, отразява основните права и свободи на лицата в Съюза. Тези права следва да бъдат утвърждавани и спазвани. Пълноценното упражняване на тези права, както и на правата, произтичащи от международни конвенции, по които Съюзът е страна, като Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания, следва да бъде гарантирано, а всички пречки за това - премахнати. Освен това упражняването на тези права поражда отговорности и задължения както спрямо другите, така и спрямо човешката общност и бъдещите поколения.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за изграждане на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правата. Финансирането беше посочено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Права, равенство и гражданство“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програматата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Подкрепата и популяризирането на правата на лицата в Съюза, борбата с дискриминацията и неравнопоставеността и популяризирането на гражданството на Съюза допринасят за насърчаване на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“.
(4)
Недопускането на дискриминация е основен принцип на Съюза. В член 19 от ДФЕС са предвидени действия за борба с дискриминацията, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на физическо или умствено увреждане, възрастта или сексуалната ориентация. Недопускането на дискриминация е заложено и в член 21 от Хартата, който следва да се прилага в рамките на член 51 от Хартата и в съответствие с него. Специфичните характеристики на различните форми на дискриминация следва да се отчитат и наред с това следва да се разработят подходящи действия за предотвратяване и борба с дискриминацията на едно или повече основания.
(5)
Програмата следва да се прилага по взаимно укрепващ начин с други дейности на Европейския съюз, имащи същите цели, и по-специално с тези, отразени в съобщението на Комисията от 5 април 2011 г., озаглавено „Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020 г.“ (5) и в заключенията на Съвета от 19 май 2011 г. относно Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020г., с които към държавите-членки се отправя призив да намерят решение на проблема със социалното и икономическото изключване на ромите чрез прокарване на подход за интегриране в четири основни области - образование, заетост, здравеопазване и жилищно настаняване, като се гарантира, че спрямо ромите не се упражнява дискриминация, а равнопоставено признаване на основните им права, и да се предприемат мерки за премахването на сегрегацията там, където съществува, и по-специално в областта на образованието и жилищното настаняване.
(6)
Расизмът, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост са преки нарушения на принципите на свободата, демокрацията, зачитането на човешките права и основните свободи, както и на принципа на правовата държава, на които се основава Съюза и които се споделят от държавите-членки. Следователно борбата с тези явления е постоянна цел, за която се изискват съгласувани действия, включително чрез отпускането на финансиране. Наред с другото сред тези явления са публичното подбуждане към насилие или омраза, насочени срещу група лица или член на такава група, както и други престъпления, извършени с расистки, ксенофобски или хомофобски подбуди. Във връзка с това особено внимание следва да се отдели на предотвратяването и борбата с всички форми на насилието и омразата, сегрегацията и стигматизирането, както и на борбата с малтретирането, тормоза и нетолерантното отношение, например в публичната администрация, полицията, съдебната система, в училище и на работното място.
(7)
Равенството между мъжете и жените е една от основополагащите ценности на Европейския съюз. Неравното третиране на жените и мъжете е нарушение на основните права. Освен това утвърждаването на равенството между половете допринася и за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“. Целта за насърчаване на равенството между жените и мъжете следва да се осъществява по взаимно укрепващ начин с други дейности на Съюза или на държавите-членки, имащи същите цели, и по-специално с тези, посочени в Европейския пакт за равенство между половете за периода 2011-2020 г.
(8)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз дискриминацията, основана на пола, включва дискриминацията, произтичаща от промяна на пола. При изпълнението на тази програма следва да се отчитат промените в законодателството на Съюза и в съдебната практика на Съда на Европейския съюз с цел да се развиват аспектите, свързани с равенството между половете, включително половата идентичност.
(9)
Правото всеки да бъде третиран с достойнство на работното място и в обществото като цяло е израз на основополагащите ценности на Съюза и са необходими координирани действия, които да дадат възможност за целенасочени дейности по отношение на пазара на труда. Следователно действията в областта на равенството между половете и недискриминацията следва да включват насърчаване на равенството между жените и мъжете и борбата с дискриминацията на работното място и на пазара на труда.
(10)
Насилието срещу деца, младежи и жени, както и срещу други рискови групи, във всичките си форми представлява нарушение на основните права и сериозна опасност за здравето. Такова насилие съществува навсякъде в Съюза и има сериозно отражение върху физическото и психичното здраве на жертвите, както и върху обществото като цяло. За намирането на решение и за закрила на жертвите са нужни силна политическа воля и съгласувани действия, основани на методите и резултатите от програмите „Дафне“ (6). Предприемането на действия за борба с насилието срещу жените допринася за утвърждаването на равенството между жените и мъжете. Тъй като още от самото си начало през 1997 г. финансирането по програмите „Дафне” беше изключително успешно - както от гледна точка на популярността сред заинтересованите лица (държавни органи, академични институции и неправителствени организации (НПО), така и по отношение на ефективността на финансираните проекти - от съществено значение е при изпълнението на Програмата наименованието „Дафне“ да се запази по отношение на специфичната цел, която е насочена към предотвратяването и борбата с насилието над деца, младежи и жени, за да се запази на възможно най-високо равнище профилът на програмите „Дафне“.
(11)
Член 3, параграф 3 от ДЕС изисква Съюзът да насърчава защитата на правата на детето, като същевременно се бори с дискриминацията. Децата са уязвими, особено тези, които живеят в бедност или страдат от социално изключване, или увреждане или се намират в друго особено, излагащо ги на опасност положение, като небрежност, отвличане и изчезване. Следва да бъдат предприети действия, които да утвърждават правата на детето и да допринасят за защитата на децата от вреди и насилие, които застрашават тяхното физическо или психично здраве и нарушават правото им на развитие, закрила и достойнство.
(12)
В контекста на непрекъснатото технологично развитие и глобализацията личните данни следва да продължават да бъдат ефективно защитавани. Правната рамка на Съюза за защита на личните данни следва да се прилага ефективно и последователно навсякъде в Съюза. За постигането на тази цел Съюзът следва да може да подкрепя усилията на държавите-членки за прилагане на правната рамка, като се обръща специално внимание на мерките, гарантиращи възможността лицата да могат да упражняват правата си ефективно.
(13)
Гражданите следва да са запознати в по-голяма степен с правата си, произтичащи от това, че са граждани на Съюза,, а именно правото да се движат и пребивават свободно на територията на Съюза, правото да гласуват и да се кандидатират за избори в Европейския парламент и на общински избори в тяхната държава-членка на пребиваване при същите условия като гражданите на тази държава, правото да подават петиция до Европейския парламент на всеки от езиците по Договора, правото да внасят граждански инициативи и да подават до Европейския омбудсман жалби срещу лошо управление на институциите и следва да могат да упражняват тези права. Насърчаването на гражданите да участват по-активно в демократичния процес на равнището на Съюза ще укрепи европейското гражданско общество и ще стимулира изграждането на европейска идентичност. Гражданите следва да бъдат спокойни, когато живеят, пътуват, учат, работят или се занимават с доброволческа дейност в друга държава-членка, и следва да чувстват увереност, че ще се ползват с равен достъп и пълна приложимост и защита на правата им, без каквато и да било дискриминация, независимо от това къде в Съюза се намират.
(14)
В качеството си на потребители или предприемачи на вътрешния пазар лицата следва да могат да упражняват в трансгранични условия правата си, произтичащи от правото на Съюза.
(15)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС Програмата следва във всичките си дейности да подпомага интегрирането на целите за равенство между половете и недопускането на дискриминация. Необходими са редовно наблюдение и оценяване с цел да се оцени начинът, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в дейностите по Програмата.
(16)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от различни инструменти, в т.ч. правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(17)
Освен с реалната си стойност за бенефициерите действията, финансирани по Програмата, могат да предоставят данни, които да послужат за разработването на по-добри политики на национално равнище и на равнището на Съюза. Така например програмите „Дафне“ създадоха възможност за истински пренос на знания и добри практики между всички заинтересовани страни, включително държавите-членки, по отношение на предотвратяването и борбата с насилието срещу деца, младежи и жени.
(18)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, се подчертава необходимостта от рационализиране и опростяване на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(19)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и улесняване на достъпа до финансиране с настоящата програма следва да се осигури продължаването и разработването на дейности, провеждани по-рано въз основа на раздел 4 („Недискриминация и многообразие“) и раздел 5 („Равенство на половете“) на програмата „Прогрес“, създадена с Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), програма „Основни права и гражданство“, създадена с Решение 2007/252/ЕО на Съвета (8) и програмата „Дафне III“ В средносрочните оценки на тези програми се съдържат препоръки с цел подобряване на изпълнението на програмите. При изпълнението на настоящата програма трябва да се вземат предвид констатациите от тези средносрочни оценки, както и констатациите от съответните последващи оценки).
(20)
Водещи принципи за постигане целите на настоящата програма следва да бъдат предприемането на мерки, които да гарантират оптималното използване на финансовите средства, и повишаването на ефективността на разходите. За подпомагане на усилията за изграждане на Европа на правата следва да се осигури подходящо финансиране. Важно е да се направи необходимото, за да се гарантира, че Програмата се изпълнява по възможно най-ефикасен и удобен за ползване начин, като същевременно се гарантират правната сигурност и достъпа до нея на всички участници. За да се улесни достъпът на всички потенциални бенефициери до финансиране,следва да се опростят процедурите за кандидатстване и изискванията за финансово управление и да се премахнат административните пречки.
(21)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавена „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавена „Бюджет за стратегията „Европа 2020“ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за изграждането на взаимно доверие между държавите-членки чрез засилване на трансграничното сътрудничество и изграждането на мрежи, и за постигането на правилното, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва също да допринесат за постигането на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, допринасяйки по този начин за тяхното прилагане и правилно изпълнение. Намесата на Съюза дава възможност тези действия да се провеждат последователно в целия Съюз и да се постигат икономии от мащаба. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(22)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите следва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти могат също да бъдат представени като имащи европейска добавена стойност.
(23)
Органите и структурите, преследващи цели от общоевропейски интерес в обхванатите от Програмата области, следва да бъдат считани за главни участници - доколкото са доказали или може да се очаква, че ще докажат, че оказват значително въздействие върху осъществяването на тези цели - и да получават финансиране в съответствие с процедурите и критериите, изложени в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(24)
Хармонизираните услуги със социална значимост следва да се тълкуват по смисъла на член 2 от Решение № 116/2007/ЕО на Комисията (9).
(25)
Сред структурите и образуванията с достъп до Програмата следва да бъдат националните, регионалните и местните органи.
(26)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (10) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(27)
С цел осигуряване на гъвкавостта на програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(28)
Настоящият регламент следва да се прилага при пълно спазване на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) (Финансовия регламент). По-конкретно по отношение на условията за допустимост за данъка върху добавената стойност (ДДС), плащан от бенефициерите на безвъзмездни средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите при дейности, които могат да се извършват от частни и публични органи и образувания при същите правни условия. Като се взема под внимание специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се пояснява, че за дейности, които могат да се извършват както от публични, така и от частни органи и образувания, неподлежащият на приспадане ДДС, заплатен от публични органи и образувания, отговаря на условията за допустимост, дотолкова доколкото е платен за изпълнението на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. В настоящия регламент следва да се използват и инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(30)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва да осигури на първо място финансирането на безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчен дял за обществени поръчки. Минималният дял на годишните разходи за безвъзмездни средства следва да бъде определен в годишните работни програми и да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането на проектите и съфинансирането от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(31)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и полезни единодействия между програмите за финансиране в подкрепа на тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програма „Правосъдие“, създадена с Регламент (ЕС) № 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), програма „Европа за гражданите“, Програмата на Европейския съюз за заетост и социални иновации, създадена с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси; вътрешните работи; здравеопазването и защитата на потребителите; образованието, обучението, младежта и спорта; информационното общество; разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондовете, чиито общоприложими разпоредби са уредени в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(32)
Комисията следва да прави необходимото, за да се гарантира цялостна съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с работата на органите, службите и агенциите на Съюза като Европейския институт за равенство между половете и Агенция на Европейския съюз за основните права, и следва да прави преглед на дейността на други национални и международни участници в областите, обхванати от Програмата.
(33)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а при необходимост и чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(34)
С цел спазване на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на ефикасността му. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено определими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представи ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(35)
При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание целта за справедливо географско разпределение на средствата и следва да оказва съдействие на държавите-членки с относително малък брой на финансираните действия. При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание и евентуалната необходимост - съгласно международно признати индекси/органи за наблюдение - от предприемане на действия в някои държави-членки, за да се гарантира практическото постигане на целите на програмата, и следва да подкрепя действия на държавите-членки или гражданското общество в тези области.
(36)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („Правилата за прилагане“), споразумението за безвъзмездни средства съдържа разпоредби относно видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(37)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мярката, финансирана от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.в)
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международни конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки съгласно принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(39)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани въз основа на раздели 4 и 5 от Решение № 1672/2006/ПВР, Решение 2007/252/ЕО и Решение № 779/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Права, равенство и гражданство“ (по-нататък „Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. Програмата финансира действия с европейска добавена стойност. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, в т.ч. на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява посредством критерии като приноса на действията за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза, за широка обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и подобряване на трансграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за изграждането и разпространението на добри практики и потенциала им да допринесат за установяването на минимални стандарти, практически средства и решения за справяне с трансгранични или общосъюзни предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе, в съответствие с член 4, за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международните конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигането на общата цел, определена в член 3, в програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
насърчаване на ефективното прилагане на принципа за недопускане на дискриминация, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на увреждане, възрастта или сексуалната ориентация, и спазване на принципа за недопускане на дискриминация на основанията, посочени в член 21 от Хартата;
б)
предотвратяване и борба с расизма, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост;
в)
защита и насърчаване на правата на лицата с увреждания;
г)
насърчаване на равенството между жените и мъжете и подкрепа за утвърждаване на принципа за равенство между половете;
д)
предотвратяване и борба с всички форми на насилие срещу деца, младежи и жени, както и насилието срещу други рискови групи, и по-конкретно групи, застрашени от насилие в близките взаимоотношения, и закрила на жертвите на такова насилие.
е)
утвърждаване и защита на правата на детето;
ж)
принос за осигуряването на най-висока степен на защита на правото на неприкосновеност на личния живот и личните данни;
з)
утвърждаване и укрепване на упражняването на правата, произтичащи от гражданството на Съюза;
и)
овластяване на лицата в качеството им на потребители и предприемачи на вътрешния пазар да упражняват правата си, произтичащи от правото на Съюза, като се вземат предвид проектите, финансирани по програма „Потребители“.
2. Конкретните цели на Програмата се постигат по-специално чрез:
а)
повишаване на осведомеността и знанията за правото и политиките на Съюза, както и правата, ценностите и принципите, които са основополагащи за Съюза;
б)
оказване на съдействие за ефективното, цялостно и последователно въвеждане и прилагане на правните инструменти и на политиките на Съюза в държавите-членки и тяхното наблюдение и оценка;
в)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на познанията и укрепване на взаимното доверие между всички заинтересовани страни;
г)
подобряване на познаването и разбирането на потенциалните пречки за упражняване на правата и принципите, гарантирани от ДЕС, ДФЕС, Хартата, международните конвенции, по които Съюзът е страна, и вторичното законодателство на Съюза.
Член 5
Видове действия
1. По Програмата се финансират наред с другото следните видове действия:
а)
аналитични дейности като събирането на данни и статистическа информация; разработването на общи методи и - по целесъобразност - показатели или ориентири за сравнение; проучвания, изследвания, анализи и допитвания; оценки; изготвянето и публикуването на насоки, доклади и образователни материали; работни срещи, семинари, експертни срещи и конференции;
б)
дейности за обучение, като например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, разработване на онлайн обучителни инструменти или други образователни модули;
в)
дейности за взаимно обучение, сътрудничество, повишаване на осведомеността и разпространение на резултати, например установяването и обменът на добри практики, новаторски подходи и опит; организирането на партньорски прегледи и взаимно обучение; организирането на конференции, семинари, кампании в медиите, включително онлайн медии; информационни кампании, в т.ч. институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото имат отношение към целите на Програмата; събирането и публикуването на материали за разпространение на информация за Програмата и резултатите от нея; разработването, експлоатацията и поддръжката на системи и инструменти, използващи информационни и комуникационни технологии;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като например подкрепа на неправителствени организации за изпълнение на действия с европейска добавена стойност, подкрепа за ключови европейски участници, мрежи на европейско равнище и хармонизирани услуги със социална значимост; подкрепа за държавите-членки при прилагането на правото и политиките на Съюза и подкрепа за дейности на европейско равнище за изграждане на мрежи между специализираните органи и образувания, както и националните, регионалните и местните органи и неправителствените организации, в това число подкрепа за предоставянето на безвъзмездни средства за дейности или за оперативни разходи.
2. За да се гарантира приобщаваща перспектива, бенефициерите насърчават участието на съответните целеви групи в действия, финансирани чрез Програмата.
Член 6
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската зона за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните страни кандидатки и присъединяващите се към Съюза страни в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране или подобни споразумения.
2. Структурите и образуванията със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, законно установени в трети държави, различни от тези, които участват в програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), и по-конкретно страни, по отношение на които се прилага европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към действията по Програмата на собствени разноски, ако това служи за целите на тези действия.
4. Комисията може да си сътрудничи с международни организации при условията, изложени в съответните годишни работни програми. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 7
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода 2014 - 2020 г. възлиза на 439 473 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те имат отношение към общите цели на настоящия регламент, както и разходи, свързани с ИТ мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация; и друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от страна на Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (17) на Съвета.
4. В рамките на предвидения за Програмата финансов пакет се заделят средства за всяка група конкретни цели в съответствие с процентите, посочени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, определени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка група конкретни цели. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 7а за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 8
Упражняване на делегирани правомощия
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочено в член 7, параграф 5, се предоставя на Комисията за срок на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 5, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са повдигнали възражения в срок от два месеца, след като са получили нотификация за него, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да повдигат възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 9
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 10, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на Програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с общите и конкретните цели, изложени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
основните критерии за допустимост, подбор и възлагане, които да се прилагат при подбора на предложенията, за които ще бъдат отпуснати финансови средства, в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от правилата за неговото прилагане.
в)
минималния дял на годишните разходи, заделени за безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1, като се отчита равнището на вече разпределеното финансиране по предходните програми за 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране и да се осигури приемственост на дейностите и предвидимост на финансирането за всички области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
Член 10
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 11
Взаимно допълване
1. Комисията в сътрудничество с държавите-членки осигурява цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с други инструменти на Съюза, сред които програма „Правосъдие“, програма „Европа за гражданите“, Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси, вътрешните работи, здравеопазването и защитата на потребителите, образованието, обучението, младежта и спорта, информационното общество, разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондове.
2. Комисията осигурява също цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата.
3. Програмата може да споделя ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Правосъдие“, с оглед на изпълнението на действия за постигане на целите и на двете програми. Действие, за което са отпуснати финансови средства по Програмата, може да получи също финансови средства по програма „Правосъдие“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани в съответствие с Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити - както по документи, така и на място - на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по линия на настоящата Програма.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013на Европейския парламент и на Съвета (18) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (19), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор, споразумение или решение за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани по настоящата Програма.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети страни и с международни организации, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на Програмата, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с техните компетенции.
Член 13
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението е също средство за оценяване на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете, недопускането на дискриминация и закрилата на децата.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдението, основан на показателите по член 14, параграф 2 и използването на наличните средства;
б)
междинен доклад за оценка до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В доклада се разглежда също възможността за опростяване на Програмата, вътрешната и външната ѝ съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. Отчитат се резултатите от последващите оценки на предходните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15.
4. В последващия доклад за оценка се оценяват дългосрочните въздействия на Програмата и трайността на ефекта от нея, така че това да допринесе за вземане на решение относно последваща програма.
Член 14
Показатели
1. Съгласно член 13 показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член служат, наред с другото, за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от посочените в член 4 конкретни цели на Програмата посредством предвидените в член 5 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди изпълнението на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват inter aliа следното:
а)
брой и процент на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
брой на заинтересованите страни, участващи наред с другото в дейности за обучение, форми на обмен, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани по Програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза и, където е приложимо, на основополагащите за Съюза права, ценности и принципи сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите и дейностите на трансгранично сътрудничество и резултатите от тях;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности;
ж)
брой на молбите за финансиране и безвъзмездните средства, свързани с всяка конкретна цел;
з)
поискано от кандидатите и предоставено равнище на финансиране за всяка конкретна цел.
3. В допълнение към посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват inter alia:
а)
европейската добавена стойност на Програмата, в т.ч. оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
б)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефективност);
в)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, ефективно и ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 15
Преходни мерки
Действията, започнати по силата на раздел 4: „Недискриминация и многообразие“ и раздел 5: „Равенство между половете“ от Решение № 1672/2006/ЕО, Решение 2007/252/ЕО или Решение № 779/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 13 от Решение № 1672/2006/ЕО, член 10 от Решение 2007/252/ЕО и в член 10 от Решение № 779/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 10, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и пряко приложим в държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
UREDBA (EU) št. 1381/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 17. decembra 2013
o uvedbi programa za pravice, enakost in državljanstvo za obdobje od 2014 do 2020
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 19(2), 21(2), 114, 168, 169 in 197 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropska unija temelji na vrednotah spoštovanja človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, pravne države ter spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Te vrednote so skupne vsem državam članicam v družbi, ki jo določajo pluralizem, nediskriminacija, strpnost, pravica, solidarnost ter enakost žensk in moških. Ljudje v Uniji lahko uživajo pravice, ki jim jih zagotavljata Pogodba o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) in Pogodba o Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: PEU). Poleg tega Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina), ki je z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe postala pravno zavezujoča po vsej Uniji, upošteva temeljne pravice in svoboščine oseb v Uniji. Te pravice bi bilo treba spodbujati in spoštovati. Zagotoviti bi bilo treba polno uživanje teh pravic ter pravic, ki izhajajo iz mednarodnih konvencij, kot je Konvencija Združenih narodov o pravicah invalidov, h katerim je pristopila Unija, in odpraviti vse ovire. Nadalje je uživanje teh pravic povezano z odgovornostmi in dolžnostmi do soljudi, človeške skupnosti in prihodnjih generacij.
(2)
V stockholmskem programu (4) je Evropski svet kot prednostno nalogo znova potrdil razvoj območja svobode, varnosti in pravice, med politične prednostne naloge pa uvrstil uresničevanje Evrope pravice. Financiranje je bilo opredeljeno kot eno od pomembnih orodij za uspešno izvajanje prednostnih nalog politike stockholmskega programa. Ambiciozni cilji, ki jih določata Pogodbi in stockholmski program, bi bilo med drugim treba doseči z vzpostavitvijo fleksibilnega in učinkovitega programa za pravice, enakost in državljanstvo (v nadaljnjem besedilu: Program). Splošne in specifične cilje Programa bi bilo treba razlagati glede na zadevne strateške smernice Evropskega sveta.
(3)
V sporočilu Komisije z dne 3. marca 2010 o strategiji Evropa 2020 je določena strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Podpiranje in spodbujanje spoštovanja pravic oseb v Uniji, boj proti diskriminaciji in neenakosti ter spodbujanje spoštovanja državljanstva Unije prispevajo k spodbujanju specifičnih ciljev in vodilnih pobud strategije Evropa 2020.
(4)
Nediskriminacija je temeljno načelo Unije. Člen 19 PDEU predvideva ukrepe za boj proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Načelo nediskriminacije je zapisano tudi v členu 21 Listine, ki bi ga bilo treba uporabljati v okviru člena 51 Listine in v skladu z navedenim členom. Treba bi bilo upoštevati posebnosti različnih oblik diskriminacije in vzporedno pripraviti ustrezne ukrepe za preprečevanje diskriminacije in boj proti njej na eni ali več osnovah.
(5)
Program bi bilo treba izvajati tako, da bi se vzajemno dopolnjeval z drugimi dejavnostmi Unije, ki imajo enake cilje, zlasti tistim iz sporočila Komisije z dne 5. aprila 2011 z naslovom „Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020“ (5) in iz sklepov Sveta z dne 19. Maja 2011 o okvirju EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020, v katerem so države članice pozvane k obravnavi socialne in ekonomske izključenosti Romov z nadaljevanjem pristopa prevladujoče usmeritve na štirih bistvenih področjih - v izobraževanju, pri zaposlovanju, v zdravstvu in pri nastanitvi, pri čemer zagotovijo, da Romi niso izpostavljeni diskriminaciji, temveč se jim enakopravno priznavajo njihove temeljne pravice, in k ukrepanju za odpravo segregacije, kjer se pojavlja, zlasti v izobraževanju in pri nastanitvi.
(6)
Rasizem, ksenofobija, homofobija in druge oblike nestrpnosti so neposredne kršitve načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države, tj. načel, na katerih temelji Unija in ki so skupna vsem državam članicam. Boj proti tem pojavom je torej stalni cilj, ki zahteva usklajeno ukrepanje, tudi z dodeljevanjem sredstev. Med navedene pojave se med drugim šteje tudi javno spodbujanje k nasilju ali sovraštvu, usmerjenemu proti skupini oseb ali članu takšne skupine, pa tudi druge prekrške, če temeljijo na rasističnih, ksenofobnih ali homofobnih nagibih. V tem smislu bi bilo treba posebno pozornost nameniti tudi preprečevanju in zatiranju vseh oblik nasilja, sovraštva, segregacije in stigmatizacije, pa tudi boju proti nasilništvu, nadlegovanju in nestrpnosti, na primer v javni upravi, na policiji, v sodstvu, šolah in na delovnem mestu.
(7)
Enakost žensk in moških je ena od temeljnih vrednot Unije. Neenaka obravnava žensk in moških je kršitev temeljnih pravic. Poleg tega spodbujanje enakosti žensk in moških prispeva tudi k uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020. Za spodbujanje enakosti žensk in moških bi si bilo treba prizadevati medsebojno dopolnjujoče z drugimi dejavnostmi Unije ali držav članic, ki imajo enake cilje, zlasti s s tistim iz Evropskega pakta za enakost spolov za obdobje 2011-2020.
(8)
Diskriminacija na podlagi spola v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije vključuje diskriminacijo zaradi spremembe spola. Pri izvajanju Programa bi bilo treba upoštevati tudi razvoj prava Unije in sodne prakse Sodišča Evropske unije, da bi razširili vidike, povezane s spolom, tudi v zvezi s spolno identiteto.
(9)
Pravica do dostojanstvenega odnosa na delovnem mestu in v družbi na splošno je odraz temeljnih vrednot Unije in potrebno je usklajeno ukrepanje, da se omogočijo ciljno usmerjene dejavnosti v zvezi z zaposlitvenim trgom. Ukrepi na področju enakosti spolov in protidiskriminacije bi zato morali vključevati spodbujanje enakosti žensk in moških ter boj proti diskriminaciji na delovnem mestu in zaposlitvenem trgu.
(10)
Nasilje nad otroki, mladimi in ženskami ter drugimi ogroženimi skupinami v vseh oblikah pomeni kršitev temeljnih pravic in hudo ogrožanje zdravja. Takšno nasilje je prisotno po vsej Uniji in resno vpliva na fizično in psihično zdravje žrtev, pa tudi na družbo v celoti. Za boj proti njemu in za zaščito žrtev sta potrebna močna politična volja in usklajeno ukrepanje na podlagi metod in rezultatov programov Daphne (6). Ukrepi za boj proti nasilju nad ženskami prispevajo k spodbujanju enakosti žensk in moških. Financiranje Daphne je bilo od samega začetka leta 1997 resnično uspešno, tako v smislu njene priljubljenosti pri zainteresiranih straneh (javni organi, akademske institucije in nevladne organizacije (NVO)) kot v smislu uspešnosti financiranih projektov, zato je bistveno, da se pri izvajanju Programa v zvezi s specifičnim ciljem, ki je usmerjen v preprečevanje nasilja in boj proti nasilju nad otroki, mladostniki in ženskami, ohrani ime Daphne, da bi bili programi Daphne čim bolj prepoznavni.
(11)
V skladu s členom 3(3) PEU mora Unija v okviru boja proti diskriminaciji spodbujati varstvo pravic otrok. Otroci so ranljivi, zlasti v okoliščinah, kot so revščina, socialna izključenost ali invalidnost, ali v drugih posebnih okoliščinah, ki jih ogrožajo, kot so zanemarjanje, ugrabitve ali izginotja. Z ukrepi bi morali širiti pravice otroka in prispevati k zaščiti otrok pred poškodbami in nasiljem, ki ogrožajo njihovo psihično ali telesno zdravje in pomenijo kršitev njihovih pravic do razvoja, zaščite in dostojanstva.
(12)
Osebne podatke bi bilo treba ob stalnem tehnološkem napredku in globalizaciji še naprej učinkovito varovati. Pravni okvir Unije za varstvo podatkov bi bilo treba v Uniji uporabljati učinkovito in dosledno. Za uresničitev tega bi morala biti Unija sposobna podpreti prizadevanja držav članic za izvajanje tega pravnega okvira, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost nameniti temu, da se posameznikom zagotovi učinkovito uveljavljanje njihovih pravic.
(13)
Državljani bi se morali bolj zavedati svojih pravic, ki jim pripadajo na podlagi državljanstva Unije, in bi jih morali biti sposobni uveljavljati; gre za njihovo pravico do prostega gibanja in prebivanja v Uniji, aktivno in pasivno volilno pravico na volitvah v Evropski parlament in na občinskih volitvah v državi članici njihovega prebivališča pod enakimi pogoji, kot državljani te države; njihovo pravico nasloviti peticijo na Evropski parlament v katerem koli jeziku Pogodb; njihovo pravico vložitve državljanske pobude in njihovo pravico nasloviti pritožbo na Evropskega varuha človekovih pravic zaradi nepravilnosti v delovanju institucij. Spodbujanje občanov k prevzemanju aktivnejše vloge v demokraciji na ravni Unije bo okrepilo evropsko civilno družbo in pospešilo razvoj evropske identitete. Državljanom bi bilo treba omogočiti, da lahko sproščeno živijo, potujejo, študirajo, delajo in sodelujejo v prostovoljnih dejavnostih v drugih državah članicah, pri čemer bi morali imeti možnost zaupanja v enakopravnost dostopa do njihovih pravic ter nediskriminatorno polno uveljavljanje in zaščito njihovih pravic, ne glede na to, kje v Uniji se nahajajo.
(14)
Posameznikom v njihovi vlogi potrošnikov ali podjetnikov na notranjem trgu bi bilo treba v čezmejnem kontekstu omogočiti uveljavljanje pravic, ki izhajajo iz prava Unije.
(15)
V skladu s členoma 8 in 10 PDEU bi morali pri vseh dejavnostih v okviru programa podpirati vsesplošno upoštevanje ciljev enakosti spolov in načela nediskriminacije. Za vrednotenje, kako se prek dejavnosti Programa rešujejo vprašanja enakosti spolov in boja proti diskriminaciji, bi bilo treba izvajati redno spremljanje in vrednotenje.
(16)
Izkušnje z ukrepanjem na ravni Unije so pokazale, da doseganje ciljev Programa v praksi zahteva združevanje instrumentov, vključno s pravnimi akti, pobudami politike in financiranjem. Financiranje je pomembno orodje, ki dopolnjuje zakonodajne ukrepe.
(17)
Ne samo, da so ukrepi, financirani v okviru Programa, za upravičence resnično dragoceni, z njimi se lahko ustvari tudi slika o stanju, ki je lahko podlaga za boljše oblikovanje politik na nacionalni ravni in na ravni Unije. Programi Daphne so denimo omogočili dejanski prenos učenja in dobrih praks med vsemi zainteresiranimi stranmi, vključno z državami članicami, v zvezi s preprečevanjem nasilja in bojem proti nasilju nad otroki, mladostniki in ženskami.
(18)
V sporočilu Komisije z dne 29. junija 2011 z naslovom „Proračun za Evropo 2020“ je poudarjena potreba po racionalizaciji in poenostavitvi financiranja Unije. Zlasti ob upoštevanju sedanje gospodarske krize je zelo pomembno, da se sredstva Unije čim skrbneje strukturirajo in upravljajo. Pomembno poenostavitev in učinkovito upravljanje financiranja je mogoče doseči z zmanjšanjem števila programov ter z racionalizacijo, poenostavitvijo in uskladitvijo pravil in postopkov financiranja.
(19)
Program bi moral v odziv na potrebo po poenostavitvi, učinkovitem upravljanju in lažjem dostopu do financiranja nadaljevati in razvijati dejavnosti, ki so se prej izvajale na podlagi oddelka 4 ("Nediskriminacija in različnost") in oddelka 5 ("Enakost spolov") programa Progress, vzpostavljenega s Sklepom št. 1672/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7), treh programov temeljnih pravic in državljanstva, vzpostavljenih s Sklepom Sveta 2007/252/ES (8) ter programa Daphne III. V vmesna vrednotenja navedenih programov so vključena priporočila z namenom doseganja boljšega izvajanja navedenih programov. Ugotovitve vmesnih vrednotenj in tudi ustreznih naknadnih vrednotenj je treba upoštevati pri izvajanju Programa.
(20)
Zagotovitev optimalne uporabe finančnih virov in izboljšanje učinkovitosti porabe bi morala biti temeljni načeli za uresničitev ciljev Programa. V podporo prizadevanjem za vzpostavitev Evrope pravic bi moralo biti zagotovljeno ustrezno financiranje. Pomembno je poskrbeti, da se Program izvaja na kar najbolj učinkovit in uporabnikom prijazen način, obenem pa zagotoviti pravno varnost in dostopnost do Programa za vse udeležence. Da bi vsi potencialni upravičenci imeli čim lažji dostop do financiranja, bi bilo treba poenostaviti postopke za prijavo in zahteve v zvezi s finančnim poslovanjem ter odpraviti upravna bremena.
(21)
V sporočilu Komisije z naslovom „Pregled proračuna EU“ in sporočilu Komisije z dne 29. junija 2011 z naslovom „Proračun za Evropo 2020“ je poudarjen pomen usmerjanja financiranja v ukrepe z očitno evropsko dodano vrednostjo, in sicer tam, kjer posredovanje Unije lahko prinese dodatno vrednost v primerjavi s samostojnim ukrepanjem držav članic. Ukrepi, ki jih zajema ta uredba, bi morali prispevati k razvoju vzajemnega zaupanja med državami članicami z večanjem obsega čezmejnega sodelovanja in povezovanja v mreže ter doseganjem pravilne, skladne in dosledne uporabe prava Unije. Dejavnosti financiranja bi morale prispevale tudi k temu, da bi vsi, na katere se pravo in politike Unije nanašajo, te učinkovito in bolje poznali, zagotoviti pa bi morale tudi trdno analitično podlago za podporo pravu in politikam Unije ter njihovemu razvoju, s čimer bi prispevale k njihovemu uveljavljanju in ustreznemu izvajanju. Posredovanje Unije omogoča, da se ti ukrepi dosledno izvajajo po vsej Uniji in zagotavlja ekonomijo obsega. Poleg tega Unija enostavneje kot države članice rešuje čezmejne primere in zagotavlja evropsko platformo za vzajemno učenje.
(22)
Komisija bi morala pri izbiri ukrepov, ki bodo financirani v okviru Programa, o predlogih presojati na podlagi vnaprej določenih meril. Ta merila bi morala vključevati oceno evropske dodane vrednosti predlaganih ukrepov. Tudi pri nacionalnih projektih in projektih manjšega obsega je mogoče prikazati evropsko dodano vrednost.
(23)
Organi in subjekti, ki si na področjih iz Programa prizadevajo za dosego cilja, ki je v splošnem evropskem interesu, bi bilo treba obravnavati kot ključne akterje, kolikor že izkazujejo znaten vpliv na uresničevanje tega cilja ali pa je to pri njih mogoče pričakovati, in bi morali prejeti sredstva v skladu s postopki in merili iz letnih delovnih programov, ki jih na podlagi te uredbe sprejme Komisija.
(24)
Usklajene storitve z družbeno vrednostjo bi bilo treba razumeti v smislu člena 2 Odločbe Komisije št. 116/2007/ES (9).
(25)
Med organi in subjekti, ki imajo dostop do Programa, bi morali biti tudi nacionalni, regionalni in lokalni organi.
(26)
Ta uredba določa za celotno trajanje Programa finančna sredstva in pomeni v okviru letnega proračunskega postopka za Evropski parlament in Svet prednostni referenčni znesek v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju in dobrem finančnem poslovodenju (10).
(27)
Da se zagotovi, da je Program v zadostni meri prožen za odziv na spremenjene potrebe in ustrezne prednostne naloge politike v času njegovega trajanja, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembo odstotkov iz Priloge k tej uredbi za vsako skupino specifičnih ciljev, ki bi te odstotke presegali za več kot 5 odstotnih točk. Za oceno potrebe po takem delegiranem aktu, bi bilo treba te odstotke izračunati na podlagi finančnih sredstev za celotno trajanje Programa in ne na podlagi letnih odobritev. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(28)
To uredbo bi bilo treba izvajati popolnoma v skladu z določbami Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (11) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). Zlasti v zvezi s pogoji upravičenosti odhodkov iz naslova davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: DDV), ki ga plačajo upravičenci do nepovratnih sredstev, upravičenost odhodkov iz naslova DDV za dejavnosti, ki jih lahko izvajajo zasebni in javni organi in subjekti pod enakimi pravnimi pogoji, ne bi smela biti odvisna od pravnega položaja upravičencev. Ob upoštevanju posebne narave ciljev in dejavnosti iz te Uredbe bi bilo treba v razpisih za zbiranje predlogov pojasniti, da so za dejavnosti, ki jih lahko izvajajo tako javni kot zasebni organi in subjekti, upravičeni odhodki iz naslova neodbitnega DDV, ki ga ustvarijo javni organi in subjekti, kolikor se plača za izvajanje dejavnosti, kot je usposabljanje ali ozaveščanje, ki jih ni mogoče šteti za izvrševanje javnih pooblastil. V tej uredbi bi bilo tudi treba uporabiti orodja za poenostavitev, ki so bila uvedena s finančno uredbo. Poleg tega bi moral biti cilj meril za določanje ukrepov, ki jih je treba podpreti, dodelitev razpoložljivih finančnih virov ukrepom, ki imajo največji vpliv na doseganje cilja, za katerega si prizadeva zadevna politika.
(29)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila glede sprejetja letnih delovnih programov. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
(30)
V letnih delovnih programih, ki jih sprejme Komisija v skladu s to uredbo, bi morali zagotoviti ustrezno porazdeljenost sredstev med nepovratna sredstva in pogodbe o javnih naročilih. Sredstva iz Programa bi morali nameniti predvsem za nepovratna sredstva, obenem pa ohranjati zadosten obseg sredstev za javna naročila. Minimalen odstotni delež letnih odhodkov, ki se dodelijo za nepovratna sredstva, bi moral biti določen v letnih delovnih programih in bi moral biti najmanj 65 %. Da bi zainteresirane strani lažje načrtovale projekte in zagotavljale sofinanciranje, bi Komisija morala določiti jasen časovni okvir za razpise za zbiranje predlogov, izbor projektov in sklepov o dodelitvi.
(31)
Zaradi zagotovitve učinkovite dodelitve sredstev iz splošnega proračuna Unije bi si bilo treba prizadevati za doslednost, dopolnjevanje in sinergijo med programi financiranja v podporo medsebojno tesno povezanim področjem politik, zlasti med Programom in programom za pravosodje, ki je vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1382/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13), programom „Evropa za državljane“, programom Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije, ki je vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1296/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), in drugi programi s področij zaposlovanja in socialnih zadev, notranjih zadev, zdravja in varstva potrošnikov, izobraževanja, poklicnega usposabljanja, mladine in športa, informacijske družbe in širitve, zlasti z Instrumentom za predpristopno pomoč (IPA II), in evropski strukturni in investicijski skladi, katerih skupne določbe so vzpostavljene z Uredbo (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15).
(32)
Komisija bi morala zagotoviti splošno skladnost, dopolnjevanje in sinergijo z delom organov, uradov in agencij Unije, kot sta Evropski inštitut za enakost spolov in Agencija Evropske unije za temeljne pravice, ter bi se morala seznaniti z delom drugih nacionalnih in mednarodnih akterjev na področjih, ki jih Program zadeva.
(33)
Finančne interese Unije bi bilo treba varovati s sorazmernimi ukrepi v ciklu odhodkov, vključno s preprečevanjem, zaznavanjem in preiskovanjem nepravilnosti, z izterjavo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev, in če je primerno, z uvedbo upravnih in denarnih kazni v skladu s finančno uredbo.
(34)
Zaradi uresničevanja načela dobrega finančnega poslovodenja bi morali s to uredbo zagotoviti ustrezna orodja za oceno njegove učinkovitosti. V ta namen bi morali določiti splošne in specifične cilje. Za merjenje realizacije teh specifičnih ciljev bi bilo treba določiti seznam določnih in kvantificiranih kazalnikov, ki bi morali ostali veljavni ves čas poteka Programa. Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu letno predložiti poročilo o spremljanju, ki bi moralo med drugim temeljiti na kazalnikih, določenih v tej uredbi in ki bi morali vsebovati informacije o uporabi razpoložljivih sredstev.
(35)
Komisija bi morala pri izvajanju Programa upoštevati cilj poštene geografske razporeditve sredstev in bi morala nuditi pomoč državam članicam z relativno nizkim številom financiranih ukrepov. Pri izvajanju Programa bi Komisija morala upoštevati tudi, ali je v skladu z mednarodno priznanimi pokazatelji/organi spremljanja v določenih državah članicah treba sprejeti ukrepe, da se zagotovi uspešno uresničevanje ciljev Programa, in bi morala podpreti ukrepanje držav članic ali civilne družbe na teh področjih.
(36)
V skladu s točko (l) člena 180(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (16) (v nadaljnjem besedilu: pravila uporabe), bi morali sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev vsebovati določbe, ki veljajo za prepoznavnost finančne podpore Unije, razen v ustrezno utemeljenih primerih, ko javna razglasitev ni mogoča ali ustrezna.
(37)
V skladu s členom 35(2) in (3) finančne uredbe in člena 21 njenih pravil uporabe, bi Komisija morala na ustrezen način in pravočasno dati na voljo informacije glede prejemnikov in glede narave in namena ukrepov, financiranih iz splošnega proračuna Unije. Te informacije bi morala dati na voljo z ustreznim upoštevanjem zahtev zaupnosti in varnosti, zlasti varstva osebnih podatkov.
(38)
Ker cilja te uredbe, in sicer prispevati k nadaljnjemu razvoju območja, na katerem se spodbujata, varujeta in učinkovito izvajata enakost in spoštovanje pravic oseb, kot je določeno v PEU, PDEU in Listini ter mednarodnih konvencijah o človekovih pravicah, h katerim je Unija pristopila, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(39)
Da se zagotovi neprekinjeno financiranje dejavnosti, ki so se predhodno izvajale na podlagi oddelkov 4 in 5 Sklepa št. 1672/2006/ES, Sklepa 2007/252/ES in Sklepa št. 779/2007, bi morala ta uredba začeti veljati dan po objavi -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uvedba in trajanje Programa
1. Ta uredba uvaja program za pravice, enakost in državljanstvo (v nadaljnjem besedilu: Program).
2. Program poteka od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
Člen 2
Evropska dodana vrednost
1. Iz Programa se financirajo ukrepi z evropsko dodano vrednostjo. Komisija v ta namen poskrbi, da imajo rezultati vseh ukrepov, izbranih za financiranje, evropsko dodano vrednost.
2. Evropska dodana vrednosti pri ukrepih, tudi tistih manjšega obsega in omejenih na nacionalno raven, se presoja po merilih, kot so prispevek k doslednemu in usklajenemu uresničevanju prava Unije ter k širši ozaveščenosti javnosti o pravicah, ki izhajajo iz njega, možnost, da bodo pripomogli k poglobitvi medsebojnega zaupanja med državami članicami in izboljšanju čezmejnega sodelovanja, njihov transnacionalni vpliv, njihov prispevek k oblikovanju in razširjanju najboljših praks, možnost, da bodo pripomogli k izdelavi minimalnih standardov, praktičnih orodij ali rešitev za odpravljanje čezmejnih oziroma celotno Unijo zadevajočih problemov.
Člen 3
Splošni cilj
Splošni cilj Programa je v skladu s členom 4 prispevati k nadaljnjemu razvoju posameznega področja, na katerem se spodbujajo, varujejo in dejansko uresničujejo enakost in pravice oseb, zapisane v PEU, PDEU, Listini in mednarodnih konvencijah o človekovih pravicah, h katerim je pristopila Unija.
Člen 4
Specifični cilji
1. Za uresničitev splošnega cilja iz člena 3 ima Program naslednje specifične cilje:
(a)
spodbujati dejansko uresničevanje načela nediskriminacije na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti ter spoštovati načelo nediskriminacije na podlagi okoliščin iz člena 21 Listine;
(b)
preprečevati in zatirati rasizem, ksenofobijo, homofobijo in druge oblike nestrpnosti;
(c)
spodbujati in varovati pravice invalidov;
(d)
spodbujati enakost žensk in moških ter pospeševati vsesplošno upoštevanje enakosti spolov;
(e)
preprečevati in zatirati vse oblike nasilja nad otroki, mladimi in ženskami, pa tudi nasilje nad drugimi ogroženimi skupinami, zlasti tistimi, ki jim preti nasilje v intimnih razmerjih, ščititi žrtve tovrstnega nasilja;
(f)
spodbujati in varovati pravice otroka;
(g)
prispevati k zagotavljanju najvišje ravni varstva zasebnosti in osebnih podatkov;
(h)
spodbujati in izboljšati uveljavljanje pravic, ki izhajajo iz državljanstva Unije;
(i)
pomagati posameznikom v vlogi potrošnikov ali podjetij na notranjem trgu, da bodo lahko uveljavljali svoje pravice, ki izhajajo iz prava Unije, ob upoštevanju projektov, ki se financirajo v okviru programa varstva potrošnikov.
2. Specifični cilji Programa se uresničujejo zlasti s:
(a)
poglabljanjem ozaveščenosti ter poznavanja prava in politik Unije ter pravic, vrednot in načel, na katerih temelji Unija;
(b)
podporo dejanskemu, celovitemu in doslednemu izvajanju in uporabi ter spremljanju in vrednotenju pravnih instrumentov in politik Unije v državah članicah;
(c)
spodbujanjem čezmejnega sodelovanja, prizadevanji za boljše medsebojno poznavanje in poglabljanjem medsebojnega zaupanja med vsemi zainteresiranimi stranmi;
(d)
prizadevanji za boljše poznavanje in razumevanje možnih ovir pri uveljavljanju pravic in načel, ki jih jamčijo PEU, PDEU, Listina, mednarodne konvencije, h katerim je pristopila Unija, in sekundarna zakonodaja Unije.
Člen 5
Vrste ukrepov
1. Iz Programa se med drugim financirajo naslednje vrste ukrepov:
(a)
analitične dejavnosti kot na primer zbiranje podatkov in statistika;razvijanje skupnih metodologij in po potrebi kazalnikov ali referenčnih meril; študije, raziskave, analize in ankete, vrednotenja; priprava in objava vodnikov, poročil in učnega gradiva; delavnice, seminarji, srečanja strokovnjakov in konference;
(b)
dejavnosti usposabljanja kot na primer izmenjave osebja, delavnice, seminarji, usposabljanja izvajalcev usposabljanj in izdelava spletnih orodij za usposabljanje ali drugih modulov usposabljanja;
(c)
vzajemno učenje, sodelovanje, poglabljanje ozaveščenosti in dejavnosti razširjanja, kot so določanje in izmenjava glede dobrih praks, inovativnih pristopov in izkušenj; organizacija medsebojnih pregledov in medsebojno učenje;organizacija konferenc, seminarjev, medijskih kampanj, vključno prek spletnih medijev; informacijske kampanje, tudi institucionalna sporočila o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so povezane s cilji Programa; zbiranje in objava gradiva zaradi razširjanja informacij o Programu in njegovih rezultatih, razvoj, upravljanje in vzdrževanje sistemov in orodij z uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij;
(d)
podpora glavnim akterjem, katerih dejavnosti prispevajo k uresničevanju ciljev Programa, kot na primer podpora NVO pri izvajanju ukrepov z evropsko dodano vrednostjo, podpora ključnim evropskim akterjem, omrežjem na evropski ravni in usklajenim storitvam z družbeno vrednostjo; podpora državam članicam pri izvajanju prava in politik Unije in podpora dejavnostim povezovanja v mreže na evropski ravni med specializiranimi organi in subjekti ter nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi oblastmi in NVO, vključno s podporo z nepovratnimi sredstvi za ukrepe in nepovratnimi sredstvi za poslovanje.
2. Upravičenci pri ukrepih, ki se financirajo iz Programa, v skrbi za inkluzivni vidik spodbujajo sodelovanje ustreznih ciljnih skupin.
Člen 6
Sodelujoči
1. V Programu lahko sodelujejo vsi organi in subjekti, ki so zakonito ustanovljeni v:
(a)
državah članicah;
(b)
državah Evropskega združenja za prosto trgovino (Efta), ki so pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v skladu z navedenim sporazumom;
(c)
državah kandidatkah, možnih kandidatkah in državah, ki k Uniji pristopajo, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji, določenimi za sodelovanje teh držav v programih Unije, vzpostavljenih v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenih svetov ali podobnih sporazumih.
2. Pridobitno naravnani organi in subjekti lahko sodelujejo v Programu le v povezavi z nepridobitnimi ali javnimi organizacijami.
3. Organi in subjekti, zakonito ustanovljeni v tretjih državah, razen tistih, ki sodelujejo v Programu v skladu s točkama (b) in (c) odstavka 1, zlasti državah, v katerih se izvaja evropska sosedska politika, se lahko na lastne stroške pridružijo ukrepom v okviru Programa, če to služi namenu zadevnih ukrepov.
4. Komisija lahko sodeluje z mednarodnimi organizacijami pod pogoji, določenimi v zadevnih letnih delovnih programih. V Programu lahko v skladu s finančno uredbo in zadevnimi letnimi delovnimi programi sodelujejo tudi mednarodne organizacije, dejavne na področjih, ki jih zajema Program.
Člen 7
Proračun
1. Znesek finančnih sredstev za izvajanje Programa za obdobje 2014 do 2020 je 439 473 000 EUR.
2. Finančna sredstva iz Programa se lahko dodelijo tudi za stroške v zvezi s pripravljalnimi, spremljevalnimi, nadzornimi, revizijskimi dejavnostmi in dejavnostjo vrednotenja, ki so nujne za upravljanje Programa in oceno doseganja njegovih ciljev. Finančna sredstva se lahko dodelijo tudi za stroške v zvezi s potrebnimi študijami, srečanji strokovnjakov, obveščanjem in sporočanjem, vključno z institucionalnimi sporočili o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so povezane s splošnimi cilji te uredbe, ter s stroški, povezanimi z omrežji informacijske tehnologije, usmerjenimi v obdelavo in izmenjavo informacij; in v zvezi z drugo tehnično in upravno pomočjo, potrebno v kontekstu upravljanja Programa s strani Komisije.
3. Letna proračunska sredstva odobrita Evropski parlament in Svet v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (17).
4. Znesek za vsako posamezno skupino specifičnih ciljev se v okviru finančnih sredstev za Program dodeli v skladu z odstotnimi deleži, določenimi v Prilogi.
5. Komisija od dodeljenega odstotnega deleža finančnih sredstev, kot je določen v Prilogi, za vsako posamezno skupino specifičnih ciljev ne odstopa za več kot 5 odstotnih točk. Če bi se prekoračitev te omejitve izkazala za nujno, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 8 o spremembi posamezne postavke iz Priloge za več kot 5 in do 10 odstotnih točk.
Člen 8
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 7(5) se prenese na Komisijo za čas trajanja Programa.
3. Pooblastilo iz člena 7(5) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unijeali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 7(5), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 9
Izvedbeni ukrepi
1. Komisija Program izvaja v skladu s finančno uredbo.
2. Komisija za izvajanje Programa sprejema letne delovne programe v obliki izvedbenih aktov. Ti izvedbeni akti se sprejemajo v skladu s postopkom pregleda iz člena 10(2).
3. V vsakem letnem delovnem programu se uresničevanje ciljev Programa predvidi tako, da se določijo:
(a)
ukrepi, ki jih je treba izvesti v skladu s splošnimi in specifičnimi cilji iz člena 3 in člena 4(1), vključno z okvirno dodelitvijo finančnih virov;
(b)
bistvena merila za upravičenost, izbor in dodelitev, ki jih je treba uporabiti pri izbiri predlogov, ki prejmejo finančni prispevek v skladu s členom 84 finančne uredbe in členom 94 njenih pravil uporabe.
(c)
najnižji odstotni delež letnih odhodkov, ki se dodeli za nepovratna sredstva.
4. Primerna in pravična porazdelitev finančne podpore med različna področja, ki so zajeta v specifičnih ciljih iz člena 4(1), se zagotovi ob upoštevanju obsega finančnih sredstev, že dodeljenih v okviru prejšnjih programov 2007-2013, vzpostavljenih s sklepi iz člena 15. Ko Komisija v letnih delovnih programih odloča o dodeljevanju sredstev tem področjem, upošteva tudi potrebo po ohranjanju zadostnega obsega financiranja ter zagotovi kontinuiteto ukrepov in predvidljivost financiranja na vseh področjih, ki jih zadevajo specifični cilji, določeni v členu 4(1).
5. Pozivi k oddaji predlogov se objavijo enkrat letno.
Člen 10
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 11
Dopolnjevanje
1. Komisija v sodelovanju z državami članicami zagotovi splošno usklajenost, dopolnjevanje in sinergijo z drugimi instrumenti Unije, vključno med drugim s programom za pravosodje, programom "Evropa za državljane", programom Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije in z drugimi programi s področij zaposlovanja in socialnih zadev; notranjih zadev, zdravja in varstva potrošnikov; izobraževanja, usposabljanja, mladine in športa; informacijske družbe; in širitve, zlasti na podlagi Instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II) in evropskih strukturnih in investicijskih skladov.
2. Komisija prav tako zagotavlja splošno doslednost, dopolnjevanje in sinergijo s prizadevanji teles, uradov in agencij Unije, ki delujejo na področjih, ki jih zadevajo cilji Programa.
3. Za izvajanje ukrepov, s katerimi se uresničujejo cilji obeh programov, je sredstva Programa mogoče deliti z drugimi instrumenti Unije, zlasti programom za pravosodje. Za ukrep, za katerega so bila sredstva dodeljena iz Programa, se lahko sredstva dodelijo tudi iz programa za pravosodje, če niso namenjena kritju istih stroškovnih postavk.
Člen 12
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se ob izvajanju ukrepov, financiranih na podlagi Programa, zaščitijo finančni interesi Unije s preventivnimi ukrepi proti goljufijam, korupciji in kakršnim koli drugim nezakonitim dejavnostim, in sicer z izvajanjem učinkovitih pregledov in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, z izterjavo neupravičeno plačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in denarnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pooblaščeni za izvajanje revizij tako na podlagi dokumentov kot na kraju samem pri vseh prejemnikih nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije v okviru Programa.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko izvede preglede, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (18) in iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (19), da se ugotovi, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali je bila izvedena katera koli nezakonita dejavnost, ki vpliva na finančne interese Unije v povezavi s sporazumom ali sklepom o dodelitvi nepovratnih sredstev ter pogodbami, financiranimi v okviru Programa.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in z mednarodnimi organizacijami, sporazumi in sklepi o dodelitvi nepovratnih sredstev in pogodbe, ki izhajajo iz izvajanja tega programa, vsebujejo določbe, ki izrecno pooblaščajo Komisijo, Računsko sodišče in OLAF za izvajanje revizij in preiskav iz navedenih odstavkov v skladu s svojimi pristojnostmi.
Člen 13
Spremljanje in vrednotenje
1. Komisija letno spremlja Program, ter tako sledi izvajanju ukrepov v njegovem okviru in uresničevanju specifičnih ciljev, določenih v členu 4. S spremljanjem se zagotovi tudi podlaga za oceno o tem, kako se z ukrepi v okviru Programa rešujejo vprašanja enakosti spolov, nediskriminacije in zaščite otroka.
2. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži:
(a)
letno poročilo o spremljanju, ki temelji na kazalnikih, določenih v členu 14(2) in o uporabi razpoložljivih sredstev;
(b)
vmesno poročilo vrednotenja do 30. junija 2018,
(c)
naknadno poročilo vrednotenja do 31. decembra 2021.
3. V vmesnem poročilu vrednotenja se ocenijo doseganje ciljev Programa, učinkovitost uporabe sredstev in evropska dodana vrednost Programa, s čimer se ugotovi, ali bi bilo treba financiranje na področjih iz Programa po letu 2020 podaljšati, spremeniti ali prekiniti. Poročilo se dotakne tudi možnosti za morebitno poenostavitev Programa, njegove usklajenosti navznoter in navzven ter vprašanja nadaljnje smotrnosti vseh ciljev in ukrepov. V njem se upoštevajo rezultati naknadnih vrednotenj prejšnjih programov iz obdobja 2007-2013, ki so bili uvedeni s sklepi iz člena 15.
4. V naknadnih poročilih vrednotenja se ocenijo dolgoročni vpliv Programa in trajnost njegovih učinkov, da bi jih bilo mogoče upoštevati pri odločitvah v zvezi s prihodnjimi programi.
Člen 14
Kazalniki
1. V skladu s členom 12 se kot podlaga za spremljanje in ocenjevanje uspešnosti pri doseganju specifičnih ciljev Programa, določenimi v členu 4, z ukrepi iz člena 5 uporabijo kazalniki, določeni v odstavku 1a tega člena,. Merijo se glede na predhodno določene referenčne podlage, ki odražajo stanje pred izvajanjem. Kjer je primerno, se kazalniki razčlenijo glede na, med drugim, spol, starost in invalidnost udeležencev.
2. Kazalniki, navedeni v odstavku 1, med drugim vključujejo naslednje:
(a)
število in odstotni delež oseb v ciljni skupini, ki so jih pritegnile dejavnosti ozaveščanja, financirane iz Programa;
(b)
število zainteresiranih strani, ki med drugim sodelujejo v dejavnostih usposabljanja, izmenjav, študijskih obiskov, delavnic in seminarjev, ki se financirajo iz Programa;
(c)
izboljšanje poznavanja prava in politik Unije in, kjer je to ustrezno, pravic, vrednot in načel, na katerih temelji Unija, v skupinah sodelujočih v dejavnostih, financiranih iz Programa, v primerjavi s celotno ciljno skupino;
(d)
število primerov, dejavnosti in rezultatov z razsežnostjo čezmejnega sodelovanja;
(e)
ocena dejavnosti, v katerih so sodelovali, in njihove (predvidene) trajnosti s strani sodelujočih;
(f)
geografska pokritost dejavnosti, ki se financirajo iz Programa;
(g)
število vlog in dodelitev nepovratnih sredstev, povezanih s posameznim posebnim ciljem;
(h)
višina sredstev, ki so jih prosilci zahtevali in so dodeljena za posamezen posebni cilj;
3. Poleg kazalnikov, določenih v odstavku 2 se v vmesnem in naknadnem poročilu vrednotenja Programa med drugim oceni med drugim:
(a)
evropska dodana vrednost Programa, vključno z vrednotenjem dejavnosti, določenih v Programu, v primerjavi s podobnimi pobudami, ki so bile oblikovane na nacionalni ali evropski ravni brez podpore financiranja s sredstvi Unije, ter (pričakovanih) rezultatov; ter prednosti in/ali slabosti financiranja s sredstvi Unije v primerjavi s financiranjem tovrstnih zadevnih dejavnosti na nacionalni ravni;
(b)
obseg financiranja v razmerju do doseženih rezultatov (učinkovitost);
(c)
morebitne upravne, organizacijske in/ali strukturne ovire za bolj nemoteno, uspešnejše in učinkovitejše izvajanje Programa (možnost poenostavitve).
Člen 15
Prehodni ukrepi
Ukrepi, ki se začnejo na podlagi oddelka 4 ("Nediskriminacija in različnost") in oddelka 5 ("Enakost spolov") Sklepa št. 1672/2006/ES, Sklepa 2007/252/ES ali Sklepa št. 779/2007/ES, do zaključka še naprej urejajo določbe navedenih sklepov. V zvezi z navedenimi ukrepi se sklicevanje na odbore iz člena 13 Sklepa št. 1672/2006/ES in člena 10 Sklepa 2007/252/ES ter člena 10 Sklepa št. 779/2007/ES razlaga kot sklicevanje na odbor, določen v členu 10(1) te uredbe.
Člen 16
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. decembra 2013