РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 447/2014 НА КОМИСИЯТА
от 2 май 2014 година
относно специфичните правила за изпълнение на Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II) (1), и по-специално член 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (2) се определят правила и процедури за изпълнението на помощ, които са общи за всичките девет инструмента за външна дейност. Следва да се определят допълнителни конкретни правила във връзка със специфични ситуации, по-специално във връзка с непрякото управление, с програмите за трансгранично сътрудничество, финансирани в контекста на област на политиката „Регионално и териториално сътрудничество“, и с програмите за развитие на селските райони, финансирани в контекста на област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“.
(2)
С оглед да се гарантира, че предприсъединителната помощ се прилага по еднакъв начин във всички бенефициери, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014 (наричани по-долу „бенефициери по ИПП II“), и че се спазват принципите на добро финансово управление, Комисията и бенефициерите по ИПП II следва да сключат договорености под формата на рамкови и секторни споразумения, в които се определят принципите за тяхното сътрудничество съгласно настоящия регламент.
(3)
Комисията следва да подкрепя бенефициерите по ИПП II в техните усилия да развият своя капацитет за управление на средства от Съюза в съответствие с принципите и правилата, предвидени в законодателството на Съюза. За тази цел и, когато е подходящо, Комисията следва да възлага задачи по изпълнението на бюджета на бенефициерите по ИПП II.
(4)
Отговорността при програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II следва да се поеме основно от бенефициерите по ИПП II, които следва да създадат необходимите структури и органи и да подадат искания до Комисията, за да им бъдат възложени задачи по изпълнението на бюджета.
(5)
Поради тази причина е необходимо да се определят специфични правила за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на бенефициерите по ИПП II в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (4).
(6)
Условията, които трябва да бъдат изпълнени от съответната присъединяваща се държава, следва да гарантират цялостно качество на управлението на публичните финанси.
(7)
Необходимо е да се определят специфични правила за установяване на финансови корекции и процедурата, която следва да се прилага по отношение на бенефициерите по ИПП II, когато изпълняват помощ от Съюза при непряко управление.
(8)
С оглед да се гарантира ефективност, ефикасност, съгласуваност и координация на изпълнението на предприсъединителна финансова помощ от Съюза, предоставяна в съответствие с Регламент (ЕС) № 231/2014 (наричана по-долу „помощ по ИПП II“), Регламент (ЕС) № 236/2014 следва да бъде допълнен с подробни правила относно мониторинга и оценката.
(9)
Необходими са специфични правила за докладване с оглед да се представи по-подробно описание на изискванията за докладване, които трябва да бъдат изпълнявани от бенефициера по ИПП II.
(10)
Следва да се определят специфични правила относно прозрачността и видимостта на помощта по ИПП II с цел ефективно спазване на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5), на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
(11)
Помощта по ИПП II следва да се използва, наред с другото, за насърчаване на трансграничното сътрудничество между бенефициерите по ИПП II и държавите членки или държавите по Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6). Необходимо е ролите и отговорностите на участниците да бъдат определени, като се вземат предвид различните ситуации, по-специално във връзка с трансграничното сътрудничество между бенефициерите по ИПП II и държавите членки.
(12)
Помощта по ИПП II за програмите за развитие на селските райони в контекста на област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“ следва да насърчава постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на ЕС в областта на Общата селскостопанска политика. Необходими са специфични правила, за да се финансират операции от подобен характер на тези, които се извършват по линия на Европейския земеделски фонд за развитие на селските региони, чрез системи за управление и контрол, сходни със съответните структури, които имат функции от подобен характер в държавите членки.
(13)
С оглед да се даде възможност за навременно програмиране и изпълнение на програмите по ИПП II за 2014 г. настоящият регламент следва да влезе в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета за ИПП II,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ И ОБЩА РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ПОМОЩТА ПО ИПП
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят специфични правила за създаването на еднакви условия за изпълнението на Регламент (ЕС) № 231/2014 и подробни правила за изпълнението на Регламент (ЕС) № 236/2014 във връзка с методите за изпълнение, финансовото управление, мониторинга, оценката и докладването, прозрачността и видимостта на помощта по ИПП II, както и специфични правила за трансграничното сътрудничество в област на политиката „Регионално и териториално сътрудничество“ и за помощта в контекста на програмите за развитие на селските райони в област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„бенефициер по ИПП II“ означава един от бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014;
б)
„програма“ означава програма за действие, индивидуални и специални мерки или мерки за подкрепа, предвидени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
в)
„рамково споразумение“ означава договореност, сключена между Комисията и бенефициер по ИПП II, която се прилага по отношение на всички области на политика по ИПП II и с която се определят принципите за финансово сътрудничество между бенефициера по ИПП II и Комисията в съответствие с настоящия регламент;
г)
„секторно споразумение“ означава договореност, сключена между Комисията и бенефициер по ИПП II и свързана със специфична област на политиката или програма по ИПП II за определяне на правилата и процедурите, които трябва да се следват и които не се съдържат в рамковото споразумение или в споразуменията за финансиране;
д)
„област(и) на политиката“ означава основните области на сътрудничество, обхванати от действия, които се финансират с помощ по ИПП II, както е предвидено в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 231/2014;
е)
„органи“ означава публични институции или органи на бенефициер по ИПП II или на държава членка на национално, регионално или местно равнище;
ж)
„значим проект“ означава проект, включващ серия от действия, дейности или услуги, който има за цел изпълнението на определена и неделима задача от конкретно икономическо или техническо естество, който има ясно определени цели и за който общите разходи надхвърлят посоченото в рамковото споразумение;
з)
„участващи държави“ означава бенефициерите по ИПП II самостоятелно или бенефициерите по ИПП II заедно с държавата членка или държавите членки или с държавите по Европейския инструмент за съседство, които участват в многогодишна програма за трансгранично сътрудничество, изготвена съвместно от участващите държави;
и)
„споразумение за финансиране“ означава годишно или многогодишно споразумение, сключено между Комисията и бенефициер по ИПП II, за изпълнение на финансовата помощ на Съюза чрез действие, което попада в обхвата на настоящия регламент.
ГЛАВА II
Обща рамка за изпълнение на помощ по ИПП II
Член 3
Принципи на финансиране от Съюза
1. Чрез помощта по ИПП II се подпомагат усилията за реформи, полагани от бенефициерите по ИПП II, както е посочено в член 1 от Регламент (ЕС) № 231/2014. За конкретни програми и самостоятелни действия може да бъде необходимо финансово участие както от страна на бенефициера по ИПП II, така и от страна на Съюза.
2. Разходна позиция, финансирана съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014, не подлежи на друго финансиране от бюджета на Съюза.
Член 4
Принцип на отговорност
1. Отговорността за програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II се носи на най-вече от бенефициера по ИПП II.
2. Бенефициерът по ИПП II назначава национален координатор за ИПП, който е основният партньор на Комисията по отношение на цялостния процес на: стратегическо планиране, координация на програмирането, мониторинг на изпълнението, оценка и докладване за помощта по ИПП II.
Националният координатор за ИПП:
а)
осигурява координацията в рамките на администрацията на бенефициера по ИПП II и с други донори и тясна връзка между използването на помощта по ИПП II и общия процес на присъединяване;
б)
координира участието на бенефициери по ИПП II в подходящите програми за териториално сътрудничество, по-специално в програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, букви а)-в), и, ако е целесъобразно, в програми за транснационално или междурегионално сътрудничество, създадени и изпълнявани по силата на Регламент (ЕС) № 1299/2013. По целесъобразност националният координатор за ИПП може да делегира тази задача, свързана с координиране, на координатор по териториално сътрудничество или оперативна структура;
в)
гарантира, че целите, които са посочени в действията или програмите, предложени от бенефициерите по ИПП II, са съгласувани с целите в стратегическите документи на страните и надлежно вземат предвид съответните макрорегионални стратегии и стратегии за морския басейн;
г)
полага всички усилия администрацията на бенефициера по ИПП II да предприеме всички необходими стъпки за улесняване на изпълнението на съответните програми.
Националният координатор за ИПП е високопоставен представител на правителството или националната администрация на бенефициера по ИПП II с подходящи правомощия.
3. С цел да се установи стабилна основа за управлението на предприсъединителната помощ и националните средства, Комисията и бенефициерът по ИПП II участват в диалог относно управлението на публичните финанси. В тази връзка Комисията оценява доколко администрацията на бенефициера по ИПП II спазва принципите за отворена и правилно функционираща система за управление на публичните финанси. Ако администрацията спазва тези изисквания само отчасти, бенефициерът по ИПП II и отговорният разпоредител с бюджетни кредити се договарят относно необходимите мерки за преодоляване на констатираните слабости.
Член 5
Рамкови споразумения и секторни споразумения
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II сключват рамково споразумение, в което се описват специфични договорености за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и одита на помощта по ИПП, като бенефициерът по ИПП II се ангажира да транспонира в своята правна уредба съответните нормативни изисквания на Съюза. Рамковото споразумение може да бъде допълнено от секторни споразумения, в които се определят специфични разпоредби за управлението и изпълнението на помощта по ИПП II в специфични области на политиката или програми.
2. Помощта по ИПП II се предоставя на бенефициера по ИПП II единствено след влизането в сила на рамковото споразумение, посочено в параграф 1. Когато се сключват секторни споразумения, помощта по ИПП II в рамките на съответната област на политиката или програма се предоставя след влизането в сила на рамковото споразумение и приложимото секторно споразумение.
3. Рамковото споразумение се прилага по отношение на всички споразумения за финансиране, посочени в член 6. Секторните споразумения, когато е приложимо, се прилагат по отношение на всички споразумения за финансиране, сключени във връзка с областта на политиката или програмата, обхваната от секторното споразумение.
4. В рамковото споразумение и, когато е приложимо, в секторните споразумения се определят по-специално подробни разпоредби относно:
а)
необходимите структури и органи за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и одита на помощта по ИПП II, както и техните функции и отговорности;
б)
условията и изискванията за контрол относно:
i)
създаването на необходимите структури и органи от бенефициера по ИПП II, така че да се създадат условия за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощта по ИПП II;
ii)
мониторинга, временното преустановяване или прекратяването на възложените задачи по изпълнението на бюджета;
в)
програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II, и по-специално разпоредби относно интензитет на помощта, ставки на участие на Съюза и допустимост;
г)
процедурите за обществени поръчки, за отпускане на безвъзмездни средства и други процедури по възлагане в съответствие с член 1, параграф 3 и членове 8 и 10 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
д)
правилата относно данъци, мита и други фискални такси в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
е)
изискванията за плащания, проверка и приемане на сметки и процедури за финансови корекции и отмяна на поети бюджетни задължения във връзка с неусвоени средства;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза, както е предвидено в член 7 от Регламент (ЕС) № 236/2014, и разпоредбите за докладване на измами и други нередности;
з)
изискванията за прозрачност, видимост, информация и публичност.
Член 6
Решения за финансиране и споразумения за финансиране
1. Решенията на Комисията, с които се приемат програми, са в съответствие с необходимите изисквания, за да представляват решения за финансиране в съответствие с член 84, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
2. Когато с такива решения се приемат многогодишни програми за действие с разделени на части задължения за областите на политика, посочени в член 3, букви а)-в) от Регламент (ЕС) № 231/2014, програмите съдържат, когато е целесъобразно, индикативен списък на значимите проекти. Комисията приема решение относно одобряването на финансовото участие в избрания значим проект.
3. Споразуменията за финансиране съдържат, наред с другото, разпоредби относно условията, съгласно които се управлява помощта по ИПП II, включително приложимите методи на изпълнение, интензитет на помощта, крайни срокове за изпълнение, както и правила относно допустимостта на разходите. Когато програмите се управляват непряко от бенефициер по ИПП II, споразумението за финансиране включва необходимите разпоредби на член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
4. Споразуменията за финансиране на програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в дял VI, глава II, могат да бъдат подписвани и от държавата членка, в която е разположен управляващият орган на съответната програма. Всички участващи държави по дадена програма могат да подпишат едно-единствено споразумение за финансиране за програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в дял VI, глава III.
ДЯЛ II
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ ОТ БЕНЕФИЦИЕРИ ПО ИПП II
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 7
Структури и органи
1. Бенефициерът по ИПП II създава следните структури и органи, необходими за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и вътрешния одит на помощта по ИПП II:
а)
национален координатор за ИПП;
б)
национален разпоредител с бюджетни кредити;
в)
оперативни структури.
2. Националният разпоредител с бюджетни кредити създава ръководна структура, съставена от национален фонд и служба за подпомагане на националния разпоредител с бюджетни кредити.
3. Бенефициерът по ИПП II предвижда одитен орган.
4. Бенефициерът по ИПП II гарантира подходящо разделяне на задълженията между структурите и органите, посочени в параграфи 1-3, както и в рамките на тези структури и органи.
Член 8
Функции и отговорности на националния координатор за ИПП
В допълнение към функциите, предвидени в член 4, параграф 2, националният координатор за ИПП предприема мерки, за да гарантира, че посредством изпълнението на помощта по ИПП II се работи по подходящ начин за постигане на целите, определени в действията или програмите, за които са възложени задачи по изпълнението на бюджета.
Член 9
Функции и отговорности на националния разпоредител с бюджетни кредити
1. Националният разпоредител с бюджетни кредити носи общата отговорност за финансовото управление на помощта по ИПП II в бенефициера по ИПП II и за гарантиране на законността и редовността на разходите.
2. Националният разпоредител с бюджетни кредити е високопоставен представител на правителството или националната администрация на бенефициера по ИПП II с подходящи правомощия.
3. По-специално националният разпоредител с бюджетни кредити носи отговорност за:
а)
управлението на сметките и финансовите операции по ИПП II;
б)
ефективното функциониране на системите за вътрешен контрол за изпълнение на помощта по ИПП II;
в)
въвеждането на ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите, като се вземат предвид установените рискове;
г)
стартирането на процеса, предвиден в член 14.
4. Националният разпоредител с бюджетни кредити предприема последващи действия по докладите на одитния орган, посочен в член 12, и представя на Комисията годишна декларация за управлението. Годишната декларация за управлението се изготвя за всяка програма във формата, определена в рамковото споразумение, въз основа на действителния надзор, който националният разпоредител с бюджетни кредити осъществява по отношение на системите за вътрешен контрол през цялата финансова година.
При приключване на изпълнението на дадена програма националният разпоредител с бюджетни кредити представя окончателен отчет за разходите.
Член 10
Функции и отговорности на оперативните структури
1. Бенефициерът по ИПП II създава оперативна структура или оперативни структури с цел изпълнение и управление на помощта по ИПП II.
2. Оперативната структура отговаря за изпълнението, информацията и видимостта, мониторинга и докладването във връзка с програмите и тяхната оценка, когато е уместно, в съответствие с принципа на добро финансово управление, както и за гарантирането на законността и редовността на направените разходи при изпълнение на програмите, за които тя носи отговорност.
Член 11
Функции и отговорности на ръководната структура
1. Националният фонд се създава към министерство на държавно равнище в бенефициера по ИПП II с централни бюджетни компетенции. Той подпомага националния разпоредител с бюджетни кредити да изпълнява своите задачи, и по-специално задачите, посочени в член 9, параграф 3, буква а).
2. Службата за подпомагане на националния разпоредител с бюджетни кредити подпомага националния разпоредител с бюджетни кредити да изпълнява своите задачи, и по-специално задачите, посочени в член 9, параграф 3, буква б).
Член 12
Функции и отговорности на одитния орган
1. В съответствие с член 60, параграф 2, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 структурите и органите, посочени в член 7, параграф 1 и създадени от бенефициера по ИПП II, и ръководната структура, посочена в член 7, параграф 2 и създадена от националния разпоредител с бюджетни кредити, подлежат на независим външен одит, извършван от одитния орган, посочен в член 7, параграф 3, който е независим от посочените по-горе структури и органи. Бенефициерът по ИПП II гарантира, че ръководителят на одитния орган разполага с подходящи компетенции, знания и опит в областта на одитите.
2. Одитният орган извършва одити на системата или системите за управление и контрол, на действия и трансакции и на годишните счетоводни отчети в съответствие с международно приетите одитни стандарти и в съответствие с одитна стратегия, която се изготвя на всеки три години. Одитната стратегия се актуализира ежегодно.
3. Одитният орган изготвя годишен доклад за одитна дейност и годишно становище от одита, съставени в съответствие с международно приетите одитни стандарти.
4. При приключване на изпълнението на дадена програма одитният орган изготвя окончателен доклад за одитна дейност и представя становище от одита по отношение на окончателния отчет за разходите.
ГЛАВА II
Специфични разпоредби във връзка с възлагането на задачи по изпълнението на бюджета
Член 13
Условия за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на бенефициер по ИПП II
1. Комисията възлага задачи по изпълнението на бюджета на бенефициер по ИПП II, като сключи споразумение за финансиране в съответствие с разпоредбите на член 60, параграфи 1 и 2, член 61 и член 184, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Бенефициерът по ИПП II гарантира равнище на защита на финансовите интереси на Съюза, което е равностойно на изискваното съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, и създава необходимите структури, които гарантират ефективното функциониране на системите за вътрешен контрол.
3. По-специално в системите за управление, контрол, надзор и одит, създадени в бенефициера по ИПП II, се предвижда ефективна система за вътрешен контрол, която включва поне следните пет области:
а)
контролна среда;
б)
управление на риска;
в)
дейности по контрол;
г)
информация и комуникации;
д)
дейности по мониторинг.
Член 14
Възлагане на задачи по изпълнението на бюджета
1. Националният разпоредител с бюджетни кредити, от името на бенефициера по ИПП II, е длъжен да представи на Комисията искане за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета в съответствие с член 13.
2. Преди да представи искането, посочено в параграф 1, националният разпоредител с бюджетни кредити гарантира, че ръководната структура и съответната оперативна структура или оперативни структури отговарят на изискванията на член 60, параграф 2, първа алинея, букви а), б) и г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на изискванията на член 13, параграф 3 от настоящия регламент.
3. Преди Комисията да възложи задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП, тя извършва преглед на искането, посочено в параграф 1, и на създадените структури и органи, посочени в член 7, и за целите на предварителната оценка съгласно член 61, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 получава доказателства, че са изпълнени изискванията, изложени в член 60, параграф 2, първа алинея, букви а)-г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и изискванията на член 13, параграф 3 от настоящия регламент.
За възлагането на задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП II Комисията може да използва предварителна оценка, извършена във връзка с предходно споразумение за финансиране, сключено с бенефициера по ИПП II, или предварителна оценка, извършена във връзка с предоставянето на управленски правомощия съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (7). Комисията изисква да бъдат представени допълнителни доказателства, ако в тези оценки не са разгледани всички изисквания.
4. Националният разпоредител с бюджетни кредити следи дали ръководната структура и оперативната структура или оперативните структури спазват във всеки един момент изискванията, посочени в параграф 2. В случай на неспазване на тези изисквания националният разпоредител с бюджетни кредити незабавно уведомява Комисията и предприема всички подходящи предпазни мерки във връзка с извършените плащания или сключените договори.
5. Комисията следи дали се спазва член 60, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и може да предприеме подходящи корективни мерки, включително временно преустановяване или прекратяване на части от споразумението за финансиране във всеки един момент, ако изискванията вече не се изпълняват.
ДЯЛ III
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
ГЛАВА I
Финансово участие на Съюза
Член 15
Допустимост на разходите
1. Преди подписването на съответното споразумение за финансиране в съответствие с член 13 подписаните договори и допълнения, направените разходи и извършените плащания от страна на бенефициерa по ИПП II не са допустими за финансиране съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. Следните разходи не са допустими за финансиране съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014:
а)
закупуване на земя и съществуващи сгради освен когато това е надлежно обосновано от естеството на действието в решението за финансиране;
б)
други разходи, които могат да бъдат предвидени в секторните споразумения или споразуменията за финансиране.
ГЛАВА II
Правила във връзка с непрякото управление от бенефициера по ИПП II
Член 16
Докладване за подозрения за измами и други нередности
Бенефициерът по ИПП II незабавно докладва на Комисията за подозрения за измами и други нередности, които са били констатирани при първоначално административно или съдебно заключение, и я информира периодично за напредъка по административните и другите производства. Докладването се извършва по електронен път чрез модула, предвиден от Комисията за тази цел.
Член 17
Финансови корекции
1. С оглед да гарантира, че средствата по ИПП II са били използвани в съответствие с приложимите правила, Комисията прилага механизми за финансови корекции.
2. Финансова корекция може да е необходима в следните случаи:
а)
установяване на конкретна грешка, нередност или измама;
б)
установяване на слабост или недостатък в системите за управление и контрол на бенефициера по ИПП II.
3. Комисията извършва финансовите корекции въз основа на установяването на неправомерно изразходени суми и въз основа на финансовото отражение върху бюджета. Когато тези суми не могат да бъдат установени с точност, така че да се приложат индивидуални корекции, Комисията може да използва корекции с фиксирана ставка или корекции въз основа на екстраполация на констатациите.
4. Финансовите корекции се извършват по целесъобразност посредством компенсации.
5. Когато взема решение относно размера на дадена корекция, Комисията взема под внимание естеството и сериозността на конкретната грешка или нередност и/или степента и финансовото отражение на слабостите или недостатъците, открити в системата за управление и контрол на въпросната програма.
ДЯЛ IV
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА И ДОКЛАДВАНЕ
ГЛАВА I
Мониторинг
Член 18
Мониторингов комитет за ИПП
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II създават мониторингов комитет за ИПП най-късно шест месеца след влизането в сила на първото споразумение за финансиране.
2. Мониторинговият комитет за ИПП извършва преглед на общата ефективност, ефикасност, качество, съгласуваност, координация и съответствие на изпълнението на всички действия във връзка с постигането на техните цели. За тази цел, когато е уместно, той базира своите заключения на информацията, предоставена от секторните мониторингови комитети. Той може да отправя препоръки за корективни действия, когато е необходимо.
3. Мониторинговият комитет за ИПП е съставен от представители на Комисията, националния координатор за ИПП и други съответни национални институции и органи на бенефициера по ИПП II и, когато е уместно, международни организации, в това число международни финансови институции, и други заинтересовани страни като гражданското общество и организации от частния сектор.
4. Заседанията на мониторинговия комитет за ИПП се председателстват съвместно от представител на Комисията и националния координатор за ИПП.
5. Мониторинговият комитет за ИПП приема своя процедурен правилник.
6. Мониторинговият комитет за ИПП заседава поне веднъж годишно. Освен това могат да се организират ad hoc заседания по инициатива на Комисията или на бенефициера по ИПП II, по-специално на тематична основа.
Член 19
Секторни мониторингови комитети
1. При непряко управление от бенефициерите по ИПП II бенефициерът по ИПП II създава секторни мониторингови комитети по област на политиката или по програма най-късно шест месеца след влизането в сила на първото споразумение за финансиране, свързано със съответната област на политиката или програма. По целесъобразност секторни мониторингови комитети могат да бъдат създавани ad hoc съгласно други методи за изпълнение.
2. Всеки секторен мониторингов комитет извършва преглед на ефективността, ефикасността, качеството, съгласуваността, координацията и съответствието на изпълнението на действията в съответната област на политиката или програма и тяхната съгласуваност със съответните секторни стратегии. Той проучва напредъка във връзка с постигането на целите на действията и очакваните продукти, резултати и въздействие посредством показатели, свързани с базова ситуация, както и напредъка по отношение на финансовото изпълнение. Секторният мониторингов комитет докладва на мониторинговия комитет за ИПП и може да отправя предложения за корективни действия с цел да се гарантира постигането на целите на действията и да се подобри ефикасността, ефективността, въздействието и устойчивостта на предоставената помощ.
3. Секторният мониторингов комитет е съставен от представители на съответните национални институции и органи, други заинтересовани страни, например икономически, социални или екологични партньори, и, когато е целесъобразно, международни организации, включително международни финансови институции, и гражданското общество. Комисията участва в дейността на комитета. Заседанията на секторния мониторингов комитет се председателстват от високопоставен представител на бенефициера по ИПП II. В зависимост от областта на политиката или програмата Комисията може да председателства съвместно с него заседанията на комитета.
4. Всеки секторен мониторингов комитет приема своя процедурен правилник.
5. Секторният мониторингов комитет заседава поне два пъти годишно. Освен това могат да бъдат свиквани и ad hoc заседания.
Член 20
Други дейности по мониторинг
Когато това е подходящо, могат да бъдат създавани и други платформи за мониторинг. За техните дейности се докладва на мониторинговия комитет за ИПП.
ГЛАВА II
Оценка
Член 21
Принципи
1. Помощта по ИПП II подлежи на оценки в съответствие с член 30, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 с цел подобряване на нейната целесъобразност, съгласуваност, качество, ефикасност, ефективност, добавена стойност за Съюза, последователност и синергия със съответния диалог относно политиката.
2. Оценките могат да бъдат извършвани на политическо, стратегическо, тематично, секторно, програмно и оперативно равнище, както и на национално или регионално равнище.
3. Резултатите от оценките се вземат под внимание от мониторинговия комитет за ИПП и секторните мониторингови комитети.
Член 22
Оценки от страна на бенефициера по ИПП II при непряко управление
1. Бенефициерът по ИПП II, на когото са възложени задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП II, носи отговорност за провеждането на оценки на програмите, които управлява.
2. Бенефициерът по ИПП II изготвя план за оценка, съдържащ дейностите по оценка, които той планира да извърши в отделните етапи на изпълнението.
ГЛАВА III
Докладване
Член 23
Годишни доклади за изпълнението на помощ по ИПП II от бенефициерите по ИПП II при непряко управление
1. В съответствие с член 60, параграф 5, първа алинея, букви а)-в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бенефициерът по ИПП II представя на Комисията до 15 февруари на следващата финансова година:
а)
годишен доклад за изпълнението на възложените задачи;
б)
годишни финансови доклади или извлечения по метода на начисляването, както е посочено в споразумението за финансиране, относно разходите, направени при изпълнението на възложените задачи;
в)
годишна декларация за управлението, както е предвидено в член 9, параграф 4;
г)
резюме на докладите от одитите и от проверките, извършени от ръководната структура, които осигуряват солидна основа за декларацията за управлението. Това резюме включва анализ на естеството и степента на грешките и слабостите, установени в системите, предприетите или планирани корективни действия, както и последващите действия по докладите, издадени от одитния орган.
2. В съответствие с член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бенефициерът по ИПП II представя на Комисията становище от одита до 15 март на следващата финансова година.
3. При приключване на изпълнението на всяка програма бенефициерът по ИПП II представя окончателен доклад, който обхваща целия период на изпълнение и може да включва последния годишен доклад.
4. В зависимост от действието или програмата, за която отговаря, от оперативната структура може да бъде поискано да изготви всеобхватен годишен доклад за цялата финансова година, който да бъде предаден от националния координатор за ИПП на Комисията след разглеждането му от отговорния секторен мониторингов комитет.
ДЯЛ V
ПРОЗРАЧНОСТ И ВИДИМОСТ
Член 24
Информация, публичност и прозрачност
1. Всички участници, които изпълняват помощ по ИПП II, както е определено в член 58, параграф 1, букви а)-в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, отговарят на изискванията за информация, публичност и прозрачност в съответствие с член 35, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и гарантират подходяща видимост на действията.
2. В случай на непряко управление от бенефициера по ИПП II оперативните структури са отговорни за публикуването на информация относно получателите на средства на Съюза в съответствие с членове 21 и 22 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012. Оперативните структури гарантират, че получателят се информира, че ще бъде включен в публикувания списък на получателите. Всички лични данни, включени в този списък, се обработват в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001.
3. Националните/многонационалните стратегии и техните прегледи, както програмите са публични документи, когато е приложимо, и са достъпни за широката общественост и гражданското общество.
Член 25
Видимост и комуникации
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II се споразумяват относно последователен план за комуникационни дейности, с които да оповестяват и активно да публикуват информация относно помощта по ИПП II в бенефициера по ИПП II.
2. Бенефициерът по ИПП II докладва за своите действия във връзка с видимостта и комуникациите пред мониторинговия комитет за ИПП и пред секторните мониторингови комитети.
ДЯЛ VI
ТРАНСГРАНИЧНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 26
Определения
1. За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а)
„операция“ означава проект, договор, действие или група проекти, избрани от съвместния мониторингов комитет или възлагащия орган на съответната програма или под негова отговорност, които допринасят за целите на приоритетната ос или приоритетните оси, към която/които се отнасят, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество по член 27, буква а), или които допринасят за целите на тематичния приоритет или тематичните приоритети, към който/които се отнасят, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество по член 27, букви б) или в);
б)
„бенефициер“ означава публична или частна структура, която отговаря за започването или за започването и изпълнението на операции; в контекста на схемите за държавни помощи (съгласно определението в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8)) понятието „бенефициер“ означава структурата, която получава помощта, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество с участието на държави членки.
2. За целите на глави I и II от настоящия дял, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество с участието на държави членки, „публични разходи“, „програмиране“, „споразумение за партньорство“ и „документ“ се използват в съответствие с определенията в член 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 27
Форма на помощта
Помощта се предоставя в една от следните форми на трансгранично сътрудничество:
а)
трансгранично сътрудничество между една или повече държави членки и един или повече бенефициери по ИПП II, както е предвидено в глава II;
б)
трансгранично сътрудничество между двама или повече бенефициери по ИПП II, както е предвидено в глава III;
в)
трансгранично сътрудничество между бенефициер по ИПП II и държави по Европейския инструмент за съседство, както е предвидено в глава III.
Член 28
Интензитет на помощта и дял на помощта по ИПП II
1. В решението на Комисията, с което се приема програма за трансгранично сътрудничество за формите на сътрудничество, посочени в член 27, се определя делът на съфинансиране и максималният размер на помощта по ИПП II въз основа на един от следните критерии:
а)
общите допустими разходи, включително публичните и частните разходи; или
б)
допустимите публични разходи.
2. За програми за трансгранично сътрудничество по член 27, буква а) делът на съфинансиране от Съюза на равнището на всяка приоритетна ос от програма за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 34, параграф 2, е не по-малко от 20 % и не повече от 85 % от допустимите разходи.
3. За програми за трансгранично сътрудничество по член 27, букви б) и в) делът на съфинансиране от Съюза на равнището на всеки тематичен приоритет е не по-малко от 20 % и не повече от 85 % от допустимите разходи. За техническа помощ делът на съфинансиране е 100 %.
Член 29
Тематични приоритети и концентрация на помощта по ИПП II
1. Тематичните приоритети за помощта по ИПП II са приоритетите, определени в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. За всяка програма за трансгранично сътрудничество се определят максимум 4 тематични приоритета.
Член 30
Географски обхват
Списъкът на допустимите региони се включва в съответната програма за трансгранично сътрудничество както следва:
а)
за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква а), регионите на ниво 3 от Общата класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS) или, в случай че не е налична класификация по NUTS, равностойни области по сухоземни или по морски граници, отдалечени на максимум 150 km, без да се засягат евентуалните изменения за гарантиране на последователност и съгласуваност на трансграничните програми, установени за програмния период 2007-2013 г.;
б)
за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, букви б) и в), допустимите региони се установяват по целесъобразност в съответната програма за трансгранично сътрудничество.
Член 31
Подготовка, оценка, одобрение и изменение на програми за трансгранично сътрудничество
1. За всяка програма за трансгранично сътрудничество се договарят тематични приоритети между участващите страни за всяка граница или група граници въз основа на тематичните приоритети, определени в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. Комисията оценява съответствието на програмите за трансгранично сътрудничество с настоящия регламент, техния ефективен принос към подбраните тематични приоритети в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014 и също така съответното споразумение за партньорство, когато става въпрос за участващи държави членки.
3. В срок от три месеца от датата на представяне на програмата за трансгранично сътрудничество Комисията представя своите констатации. Участващите държави предоставят на Комисията цялата необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преработват предложената програма за трансгранично сътрудничество.
4. Когато одобрява всяка програма за трансгранично сътрудничество след официалното ѝ представяне, Комисията трябва да гарантира, че всички нейни констатации са били взети предвид по подходящ начин.
5. Исканията за изменение на програми за трансгранично сътрудничество, представени от участващите държави, са надлежно обосновани и по-специално в тях се посочва очакваното въздействие от промените в програмата за трансгранично сътрудничество върху постигането на нейните цели. Тези искания се придружават от преработената програма. Параграфи 2 и 3 се прилагат към измененията на програмите за трансгранично сътрудничество.
Член 32
Техническа помощ
1. Всяка програма за трансгранично сътрудничество включва конкретен бюджет, отделен за операции по техническа помощ, включително подготовка, управление, мониторинг, оценка, информация, комуникации, работа в мрежа, разглеждане на жалби, контрол и одитни дейности във връзка с изпълнението на програмата и дейности за укрепване на административния капацитет за изпълнение на програмата. Освен това участващите държави могат да използват помощта по ИПП II за подпомагане на действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите, включително системи за обмен на данни по електронен път и действия за укрепване на капацитета и обмен на най-добри практики между органите на участващите държави и бенефициерите във връзка с управлението и използването на помощта по ИПП II. Тези действия могат да бъдат свързани с предходни и със следващи програмни периоди.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 разходите за техническа помощ за подпомагане на подготовката на дадена програма за трансгранично сътрудничество и създаването на системи за управление и контрол могат да бъдат допустими преди датата на приемане на решението на Комисията за одобряване на програмата за трансгранично сътрудничество, но не по-рано от 1 януари 2014 г.
ГЛАВА II
Трансгранично сътрудничество между държави членки и бенефициери по ИПП II
Член 33
Приложими разпоредби
1. По отношение на държавата членка или държавите членки, които участват в програма за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава, и по-специално държавата членка, в която е разположен управляващият орган, се прилагат правилата в Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), приложими по отношение на целта за европейско териториално сътрудничество, както е предвидено в настоящата глава. Когато тези правила се отнасят за европейските структурни и инвестиционни фондове, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, за целите на настоящата глава помощта по ИПП II също се счита, че е обхваната от тях.
2. По отношение на бенефициерите по ИПП II, които участват в програма за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава, се прилагат правилата, приложими по отношение на целта за европейско териториално сътрудничество, както е определено в настоящата глава, без да се засягат обосновани дерогации, изложени в съответното споразумение за финансиране.
Член 34
Програмиране
1. Програмите за трансгранично сътрудничество се изготвят в съответствие с принципа на партньорство, определен в член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в съответствие с член 8, параграфи 2-4, 7, 9 и 10 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. Програмите за трансгранично сътрудничество се състоят от приоритетни оси. Без да се засяга член 32, приоритетната ос съответства на тематичен приоритет, както е посочено в член 29. В контекста на една приоритетна ос, когато е целесъобразно и с цел да се увеличи въздействието и ефективността на този приоритет чрез съгласуван интегриран подход, могат да бъдат добавени елементи от други тематични приоритети.
3. По програмите за трансгранично сътрудничество могат да се извършват действия за местно развитие, ръководени от местни участници, по смисъла на членове 32-35 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, действия по съвместни планове за действие по смисъла на членове 104-109 от този регламент и действия във връзка с интегрирани териториални инвестиции по смисъла на член 36 от този регламент, като се отчитат основните принципи на тези инструменти и членове 9-11 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Специфичните правила и условия се договарят между Комисията и участващите държави за всяка програма за трансгранично сътрудничество.
4. Програмите за трансгранично сътрудничество се представят по електронен път на Комисията от държавата членка, в която е разположен управляващият орган на програмата.
5. По искане на участващите държави Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) може да участва в подготовката на дейностите, свързани с подготовката на операциите, по-специално в значими проекти, и в самите дейности.
Комисията може да се консултира с ЕИБ преди приемането на програми за трансгранично сътрудничество.
Член 35
Техническа помощ
Размерът на помощта по ИПП II, който ще бъде отделен за техническа помощ, е ограничен до 10 % от общия размер, отделен за програмата за трансгранично сътрудничество, но не по-малко от 1 500 000 EUR.
Член 36
Режим на изпълнение и определяне на програмни органи
1. Програмите за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава се изпълняват посредством споделено управление. Следователно държавите членки и Комисията са отговорни за управлението и контрола на програмите в съответствие със своите отговорности, както е предвидено по-специално в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 и в настоящия регламент.
По отношение на държавата членка, в която е разположен управляващият орган, се прилагат членове 73 и 74 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 относно отговорностите на държавите членки в рамките на споделено управление.
Прилага се член 75 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 относно правомощията и отговорностите на Комисията в рамките на споделено управление.
2. Държавите, участващи в програма за трансгранично сътрудничество, определят за целите на член 123, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 единен управляващ орган; за целите на член 123, параграф 2 от същия регламент - единен сертифициращ орган, и за целите на член 123, параграф 4 от същия регламент - единен одитен орган.
3. Управляващият орган и одитният орган са разположени в една и съща държава членка. Участващите държави в програма за трансгранично сътрудничество могат да вземат решение единственият управляващ орган да изпълнява функциите на сертифициращия орган.
Процедурата по определяне на управляващия орган и по целесъобразност на сертифициращия орган, определена в член 124 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се извършва от държавата членка, в която е разположен органът.
Определянето на органи, предвидено в настоящия член, не засяга разпределянето на отговорности във връзка с прилагането на финансови корекции сред участващите държави, както е предвидено в програмата за трансгранично сътрудничество.
Член 37
Функции на програмните органи
1. По отношение на функциите на управляващия орган се прилагат член 125 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграфи 1, 2, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. По отношение на функциите на сертифициращия орган се прилагат член 126 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 24 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Сертифициращият орган получава плащанията от Комисията и като общо правило извършва плащания към главния бенефициер в съответствие с член 132 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на функциите на одитния орган се прилагат член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 25 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 38
Съвместен мониторингов комитет
1. Участващите държави създават съвместен мониторингов комитет (наричан по-долу „СМК“) в тримесечен срок от датата, на която държавата членка получи уведомление за решението за одобрение на програма за трансгранично сътрудничество.
2. СМК е съставен от представители на Комисията, националния координатор за ИПП и други съответни национални институции и органи на бенефициера по ИПП II, участващата държава членка или участващите държави членки и, когато е приложимо, международни финансови институции и други заинтересовани страни, включително гражданското общество и организации от частния сектор.
3. СМК се председателства от представител на една от участващите държави или на управляващия орган.
4. Комисията участва в дейността на СМК като консултант.
5. Ако ЕИБ участва финансово в дадена програма, тя може да участва в дейността на СМК като консултант.
6. СМК извършва преглед на общата ефективност, качество и съгласуваност на изпълнението на всички действия за постигане на целите, определени в програмата за трансгранично сътрудничество, споразуменията за финансиране и съответния стратегически документ или съответните стратегически документи. Той може да отправя препоръки за корективни действия, когато е необходимо.
Освен това, по отношение на неговите функции се прилагат членове 49 и 110 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
СМК и управляващият орган осъществяват мониторинг, като се позовават на показателите, определени в съответната програма за трансгранично сътрудничество, в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
7. СМК приема свой процедурен правилник.
8. СМК заседава поне веднъж годишно. Освен това могат да бъдат свиквани допълнителни заседания по инициатива на една от участващите държави или на Комисията, по-специално на тематична основа.
Член 39
Подбор на операции
1. Операциите по програмите за трансгранично сътрудничество се подбират от СМК.
СМК може да създаде ръководен комитет, който действа под негова отговорност за подбора на операции.
2. Подбраните операции включват бенефициери от поне две участващи държави, като поне един от тях е от държава членка. Операциите могат да се изпълняват и само в една участваща държава, при условие че са установени трансгранични въздействия и ползи.
3. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на наемането на персонал или финансирането на операциите.
Член 40
Бенефициери
1. Когато са налице двама или повече бенефициери за операция от програма за трансгранично сътрудничество, един от тях се определя от всички бенефициери като главен бенефициер.
2. Главният бенефициер извършва следните задачи:
а)
изготвя договорености с другите бенефициери в споразумение, съдържащо разпоредби, които, наред с другото, гарантират добро финансово управление на отделените за операцията средства, включително договорености за възстановяване на неправомерно изплатени суми;
б)
поема отговорност да гарантира изпълнението на цялата операция;
в)
гарантира, че разходите, представени от всички бенефициери, са били направени в изпълнение на операцията и отговарят на дейностите, договорени между всички бенефициери, в съответствие с представения на управляващия орган документ, определен в параграф 6;
г)
гарантира, че разходите, представени от другите бенефициери, са били проверени от контрольор/и, когато проверката не се извършва от управляващия орган в съответствие с член 23, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. Ако не е посочено друго в договореностите, посочени в параграф 2, буква а), главният бенефициер гарантира, че другите бенефициери получават общата сума на публичната помощ колкото се може по-бързо и в пълен размер. Не се приспадат или удържат суми и не се налагат специфични такси или други такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на сумите за другите бенефициери.
4. Главният или единственият бенефициер е установен в участваща държава.
5. Без да се засяга член 39, параграф 2 от настоящия регламент, европейска група за териториално сътрудничество, създадена в съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (10), или друг правен орган, създаден в съответствие със законите на една от участващите държави, може да кандидатства като единствен бенефициер на операция, при условие че се състои от публични институции и органи от поне две участващи държави.
6. Управляващият орган предоставя на главния или единствения бенефициер на всяка операция документ, в който са описани условията за подпомагане на операцията, включително конкретните изисквания относно продуктите или услугите, които следва да бъдат получени в резултат на операцията, планът за финансиране и срокът за изпълнение.
Член 41
Оценка
1. Оценките се извършват от вътрешни или външни експерти, които са функционално независими от органите, отговорни за изпълнението на програмата. Всички оценки се оповестяват публично.
2. Участващите държави съвместно извършват предварителна оценка в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на оценката по време на програмния период се прилага член 56 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
4. По отношение на последващата оценка се прилага член 57 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 42
Докладване, информация и комуникации
1. По отношение на докладите за изпълнение се прилага член 14 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. Срещата за годишен преглед се организира в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. До 31 януари, 31 юли и 31 октомври на всяка година управляващият орган представя по електронен път на Комисията следните документи с цел мониторинг за всяка програма за трансгранично сътрудничество и по приоритетна ос:
а)
общите и публичните допустими разходи на операциите и броя операции, подбрани за помощ;
б)
общите допустими разходи, декларирани от бенефициерите пред управляващия орган.
Освен това представените до 31 януари документи съдържат данните, посочени в букви а) и б), разбити по категория на интервенцията. Счита се, че с представянето на тези документи се изпълнява изискването за представяне на финансови данни, посочено в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Документите, които се представят до 31 януари и 31 юли, се придружават от прогноза за сумата, за която управляващият орган очаква да представи заявления за плащане за текущата финансова година и за следващата финансова година.
Използваните данни съгласно настоящия параграф са до края на месеца преди месеца на представяне на данните.
4. Управляващият орган координира задачите, свързани с изискванията за информация, публичност и прозрачност съгласно член 24, параграфи 1 и 3 от настоящия регламент.
Чрез дерогация от член 25 от настоящия регламент управляващият орган е отговорен за информационните и комуникационните дейности, определени в членове 115 и 116 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 43
Допустимост и продължителност
1. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от настоящия регламент разходите са допустими за финансиране в рамките на помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II:
а)
ако са били направени от бенефициер от държава членка и заплатени между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2022 г.; или
б)
ако са били направени от бенефициер по ИПП II и заплатени след представяне на програмата за трансгранично сътрудничество.
2. В допълнение към правилата, посочени в член 15, параграф 2 от настоящия регламент, чрез помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II не се подпомагат:
а)
лихви върху дългове;
б)
данък добавена стойност (ДДС) освен когато той не се възстановява съгласно националното законодателство за ДДС;
в)
извеждане от експлоатация и изграждане на ядрени електроцентрали;
г)
инвестиции за постигане на намаляване на емисиите на парникови газове от дейности, които попадат в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11);
д)
производство, преработка и продажба на тютюн и тютюневи изделия;
е)
предприятия в затруднено положение съгласно определението в правилата на Съюза в областта на държавната помощ;
ж)
инвестиции в летищна инфраструктура освен ако не са свързани с опазване на околната среда или са придружени от инвестиции, необходими за смекчаване или намаляване на отрицателното въздействие върху околната среда.
Чрез дерогация от член 15, параграф 2 от настоящия регламент закупуването на незастроена и застроена земя в размер до 10 % от общите допустими разходи за въпросната операция е допустимо за финансиране в рамките на помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II. За изоставени обекти и обекти със сгради в бивши промишлени зони тази горна граница се увеличава на 15 %. В извънредни и надлежно обосновани случаи тази горна граница може да бъде увеличена над съответните предходни проценти за операции във връзка с опазването на околната среда.
3. За помощ по ИПП II не се подбират операции, които са завършени физически или изцяло осъществени преди бенефициерът да представи на управляващия орган заявлението за финансиране по програмата за трансгранично сътрудничество, независимо дали бенефициерът е извършил всички свързани плащания.
4. По отношение на предоставянето на безвъзмездни средства се прилагат член 61, член 65, параграфи 4, 6-9 и 11, членове 66-68, член 69, параграфи 1 и 2 и член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
5. В допълнение към член 6, параграф 2 от настоящия регламент в споразуменията за финансиране на програмите за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава се установява йерархията на правилата за допустимост, приложими по отношение на съответната програма за трансгранично сътрудничество, в съответствие с принципите, определени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. По отношение на разходите за персонала се прилага член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 44
Допустимост в зависимост от мястото
1. Операциите, които подлежат на дерогациите съгласно параграфи 2 и 3, са разположени в програмния район, който обхваща частта от територията на участващите държави съгласно определението в съответната програма за трансгранично сътрудничество („програмен район“).
2. Управляващият орган може да приеме, че цялата операция или част от нея се изпълнява извън програмния район, ако е изпълнено всяко от следните условия:
а)
операцията е в полза на програмния район;
б)
общата сумата, разпределена по програмата за трансгранично сътрудничество за операции извън програмния район, не надвишава 20 % от помощта от Съюза на равнище програма;
в)
задълженията на управляващия и одитния орган във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите по програмата за трансгранично сътрудничество или те сключват споразумения с органи на държавите членки или на третите държави, в които се изпълнява операцията.
3. За операции относно техническа помощ, промоционални дейности и изграждане на капацитет могат да се извършват разходи извън програмния район, при условие че са спазени условията на параграф 2, букви а) и в).
Член 45
Възлагане на поръчки
1. По отношение на възлагането на договори за услуги, доставки и дейности от страна на бенефициерите процедурите за възлагане на поръчки следват разпоредбите на втора част, дял IV, глава 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и втора част, дял II, глава 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, които се прилагат в целия програмен район на територията на държавата членка и на бенефициера или бенефициерите по ИПП II.
2. По отношение на възлагането на договори за услуги, доставки и дейности от страна на управляващия орган в рамките на специфичния бюджет, предвиден за операции по техническа помощ, прилаганите процедури за възлагане на поръчки от управляващия орган могат да бъдат процедурите, посочени в параграф 1, или процедурите съгласно националното законодателство.
Член 46
Финансово управление, отмяна на поети задължения, проверка и приемане на сметки, приключване и финансови корекции
1. По отношение на поетите бюджетни задължения се прилага член 76 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. По отношение на плащанията се прилагат членове 77-80, 82-83, 129-132, 134-135 и 142 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Освен това се прилага член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 относно плащания в една-единствена сметка. По отношение на използването на еврото се прилага член 28 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. Що се отнася до предварителното финансиране, вследствие на решението на Комисията за приемане на програмата за трансгранично сътрудничество Комисията плаща една-единствена сума за предварително финансиране.
Размерът на предварителното финансиране възлиза на 50 % от първите три поети бюджетни задължения към програмата.
Сумата за предварително финансиране може да бъде изплатена на два транша, когато е необходимо, според бюджетните нужди.
Общият размер на предварителното финансиране се възстановява на Комисията, ако не бъде представена декларация за разходите по програмата за трансгранично сътрудничество в срок от 24 месеца от датата, на която Комисията е изплатила първия транш от общата сума на предварителното финансиране.
4. По отношение на отмяната на поети задължения се прилагат членове 86-88 и член 136 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
5. По отношение на проверката и приемането на сметки, както и на приключването на сметки, се прилагат членове 84 и 137-141 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
6. По отношение на финансовите корекции и възстановяване на средства се прилагат член 85, член 122, параграф 2 и членове 143-147 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Член 27, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 също се прилага.
Член 47
Системи за управление и контрол и одит
1. По отношение на общите принципи на системите за управление и контрол се прилагат член 72 и член 122, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. По отношение на сътрудничеството между Комисията и одитните органи се прилага член 128 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на пропорционалния контрол на програмите за трансгранично сътрудничество се прилага член 148 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 48
Преустановяване на програми за трансгранично сътрудничество
1. Когато нито един от участващите бенефициери по ИПП II не е сключил споразумение за финансиране до края на годината, следваща годината на приемане на програмата, Комисията преустановява програмата за трансгранично сътрудничество.
Годишните траншове от Европейския фонд за регионално развитие, които са вече поети като задължения, продължават да са достъпни за своя нормален жизнен цикъл, но могат да се използват само за дейности, които се извършват изцяло в съответните държави членки и за които са сключени договори преди решението на Комисията за преустановяване. Управляващият орган представя на Комисията окончателния доклад в тримесечен срок след приключване на договорите, като Комисията действа в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Когато програмата за трансгранично сътрудничество не може да бъде изпълнена поради проблеми, възникнали в отношенията между участващите държави, и в други надлежно обосновани случаи, Комисията може да реши да преустанови програмата преди крайния срок за изпълнение по искане на СМК или по своя инициатива след консултация със СМК.
При преустановяване на програмата управляващият орган представя окончателния доклад в шестмесечен срок след като Комисията приеме решение за преустановяване. След уреждане на предишни плащания за предварително финансиране Комисията плаща окончателния баланс или по целесъобразност издава нареждане за възстановяване на средства. Освен това Комисията отменя баланса на поетите задължения.
Алтернативно може да бъде взето решение да се намали разпределената по програмата сума спрямо обхвата на програмата в съответствие с член 31, параграф 5.
3. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, необвързаната с поети задължения помощ от Европейския фонд за регионално развитие, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, и която не е била преразпределена към друга програма от същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя към вътрешните програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Помощта по ИПП II, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, се използва за финансиране на други програми или проекти, допустими за помощ по ИПП II.
ГЛАВА III
Трансгранично сътрудничество между бенефициери по ИПП II или между бенефициери по ИПП II и държави по Европейския инструмент за съседство
Член 49
Програмиране
1. Програмите за трансгранично сътрудничество се изготвят в съответствие с примерната програма, осигурена от Комисията, подготвят се съвместно от участващите държави и се предават на Комисията по електронен път.
2. Програмата за трансгранично сътрудничество съдържа тематични приоритети в съответствие с член 29.
Член 50
Техническа помощ
Размерът на помощта по ИПП II, който ще бъде отделен за техническа помощ, е ограничен до 10 % от общия размер, отделен за програмата за трансгранично сътрудничество.
Член 51
Режими на изпълнение
1. Програмите за трансграничното сътрудничество, посочени в член 27, букви б) и в), се изпълняват чрез пряко или непряко управление.
2. Програмите за трансгранично сътрудничество се управляват от един възлагащ орган, който се определя в решението за изпълнение на Комисията за одобрение на съответната програма за трансгранично сътрудничество.
Член 52
Структури и органи
1. В управлението на програмите за трансгранично сътрудничество в бенефициерите по ИПП II участват следните структури:
а)
националните координатори за ИПП на държавите, участващи в програмата за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 4, и, когато е приложимо, координаторите по териториално сътрудничество;
б)
националният разпоредител с бюджетни кредити и ръководната структура, както е посочено в член 7, на участващия бенефициер по ИПП II, в който се намира възлагащият орган, когато трансграничната програма се изпълнява съгласно непряко управление;
в)
оперативните структури във всички участващи държави, които работят в тясно сътрудничество при програмирането и изпълнението на съответната програма за трансгранично сътрудничество. При непряко управление оперативната структура включва възлагащ орган;
г)
одитният орган, както е посочено в член 7, параграф 3, когато трансграничната програма се изпълнява съгласно непряко управление. Когато одитният орган няма разрешение да извършва функциите, предвидени в член 12, той се подпомага от група одитори, включваща представител на всяка държава, участваща в програмата за трансгранично сътрудничество.
2. Бенефициерите по ИПП II и държавите по Европейския инструмент за съседство, които участват в програма за трансгранично сътрудничество, създават СМК, който изпълнява също така функциите на секторния мониторингов комитет, посочен в член 19.
3. Създава се съвместен технически секретариат, който подпомага Комисията, оперативните структури и СМК.
4. Ролите и отговорностите на тези структури се определят в рамковото споразумение, посочено в член 5.
5. При непряко управление участващите държави сключват двустранна договореност, в която се посочват отговорностите им във връзка с изпълнението на съответната програма за трансгранично сътрудничество. Минималните изисквания за сключването на такава двустранна договореност се определят в рамковото споразумение, посочено в член 5.
Член 53
Подбор на операции
1. Подбраните по дадена програма за трансгранично сътрудничество операции водят до ясно изразени трансгранични въздействия и ползи.
2. Операциите по програми за трансгранично сътрудничество се подбират от възлагащия орган чрез покани за предложения, които обхващат целия допустим район.
3. Участващите държави също така могат да идентифицират операции извън поканата за предложения. В такъв случай операциите се посочват конкретно в програмата за трансгранично сътрудничество, посочена в член 49.
4. Подбраните операции за трансгранично сътрудничество включват бенефициери от поне две участващи държави. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на наемането на персонал или финансирането на операциите или и двете.
5. Операциите могат да се изпълняват и само в една участваща държава, при условие че са установени трансгранични въздействия и ползи.
Член 54
Бенефициери
1. За програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква б), бенефициерите се определят в бенефициер по ИПП II. За програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква в), бенефициерите се определят в бенефициер по ИПП II или в държава по Европейския инструмент за съседство.
2. Един от бенефициерите, участващи в дадена операция, се определя от всички бенефициери като главен бенефициер.
3. Главният бенефициер поема отговорност да гарантира финансовото изпълнение на цялата операция, следи за това операцията да се изпълнява съгласно посочените в договора условия и определя договореностите с другите бенефициери с цел да се гарантира добро финансово управление на средствата, отделени за операцията, включително договореностите за възстановяване на неправомерно изплатени средства.
ДЯЛ VII
ЗЕМЕДЕЛИЕ И РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 55
Специфични разпоредби за програмите за развитие на селските райони
1. Като част от област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“ програмите за развитие на селските райони се изготвят на национално равнище, подготвят се от съответните органи, посочени от бенефициера по ИПП II, и се представят на Комисията след консултация с подходящите заинтересовани страни.
2. Програмите за развитие на селските райони се изпълняват от бенефициерите по ИПП II въз основа на непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и по тях се финансират подбрани видове действия, както е предвидено съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12).
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони оперативната структура, която следва да бъде създадена в съответствие с член 10, се състои от следните отделни органи, действащи в тясно сътрудничество:
а)
управляващия орган, който е публичен орган, действащ на национално равнище, отговаря за подготвянето и изпълнението на програмите, включително подбора на мерки и осигуряването на публичност, координацията, оценката, мониторинга и докладването във връзка с въпросната програма, като този орган се ръководи от висш държавен служител с изключителни отговорности; както и
б)
Агенцията за развитие на селските райони по ИПП с функции от подобно естество като разплащателен орган в държавите членки, който отговаря за публичността, подбора на проекти, одобряването, контрола и отчитането на поетите задължения и плащанията и за извършването на плащанията.
4. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 разходите за техническа помощ за подпомагане на подготовката на програмите за развитие на селските райони и създаването на системи за управление и контрол могат да бъдат допустими преди датата на приемане на решението на Комисията за одобряване на програмата за развитие на селските райони, но не по-рано от 1 януари 2014 г.
5. При определяне на дела на публичните разходи като процент от общите допустими разходи на инвестицията не се взема предвид националната помощ за улесняване на достъпа до заеми, предоставени без участие на Съюза, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 231/2014.
6. Инвестиционните проекти по програми за развитие на селските райони продължават да бъдат допустими за финансиране от Съюза, при условие че не са претърпели значително изменение в петгодишен срок от окончателното плащане от страна на оперативната структура.
ДЯЛ VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 56
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2014 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 447/2014
z dne 2. maja 2014
o posebnih pravilih za izvajanje Uredbe (EU) št. 231/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 231/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II) (1) in zlasti člena 12 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V Uredbi (EU) št. 236/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (2) so določeni pravila in postopki za izvajanje pomoči, ki so skupni vsem devetim instrumentom za zunanje delovanje. Za urejanje posebnih razmer bi bilo treba določiti dodatna posebna pravila, zlasti v zvezi s posrednim upravljanjem, programi čezmejnega sodelovanja, financiranimi v okviru področja politike „regionalno in teritorialno sodelovanje“, in programi razvoja podeželja, financiranimi v okviru področja politike „kmetijstvo in razvoj podeželja“.
(2)
Za zagotovitev, da vse upravičenke iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 231/2014 (v nadaljnjem besedilu: upravičenke do IPA II) enako izvajajo predpristopno pomoč in pri tem spoštujejo načela dobrega finančnega upravljanja, bi morale Komisija in upravičenke do IPA II skleniti sporazume v obliki okvirnih sporazumov ali sporazumov za posamezen sektor, v katerih se določijo načela njihovega sodelovanja v okviru te uredbe.
(3)
Komisija bi morala podpreti upravičenke do IPA II pri njihovih prizadevanjih za razvoj zmogljivosti za upravljanje sredstev Unije v skladu z načeli in pravili, določenimi v zakonodaji Unije. Zato bi morala Komisija naloge izvrševanja proračuna po potrebi poveriti upravičenkam do IPA II.
(4)
V prvi vrsti bi morale biti za načrtovanje programov in izvajanje pomoči IPA II odgovorne upravičenke do IPA II, ki bi morale vzpostaviti potrebne strukture in organe ter pri Komisiji vložiti zahtevek, da jim poveri opravljanje nalog izvrševanja proračuna.
(5)
Zato je treba določiti posebna pravila, na podlagi katerih bodo naloge izvrševanja proračuna poverjene upravičenkam do IPA II v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta (3) in Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 (4).
(6)
Pogoji, ki jih mora izpolnjevati država pristopnica, so nujni za zagotovitev splošne kakovosti upravljanja javnih financ.
(7)
Opredeliti je treba posebna pravila za določitev finančnih popravkov in postopek, ki ga je treba uporabljati za upravičenke do IPA II pri izvajanju pomoči Unije v okviru posrednega upravljanja.
(8)
Za zagotovitev uspešnega, učinkovitega, doslednega in usklajenega izvajanja predpristopne finančne pomoči Unije v okviru Uredbe (EU) št. 231/2014 (v nadaljnjem besedilu: pomoč IPA II) bi bilo treba Uredbo (EU) št. 236/2014 dopolniti s podrobnimi pravili za spremljanje in vrednotenje.
(9)
Za opredelitev dodatnih podrobnosti glede zahtev glede poročanja, ki jih morajo izpolnjevati upravičenke do IPA II, so potrebna posebna pravila v zvezi s poročanjem.
(10)
Za učinkovito izpolnjevanje Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (5), Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012 bi bilo treba opredeliti posebna pravila v zvezi s preglednostjo in prepoznavnostjo pomoči IPA.
(11)
Pomoč IPA II bi bilo treba med drugim uporabiti za spodbujanje čezmejnega sodelovanja med upravičenkami do IPA II ter med upravičenkami do IPA II in državami članicami ali državami, ki spadajo v okvir evropskega instrumenta sosedstva, ki je bil vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 232/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (6). Ob upoštevanju različnih razmer, zlasti v zvezi s čezmejnim sodelovanjem med upravičenkami do IPA II in državami članicami, je treba določiti vloge in odgovornosti vključenih akterjev.
(12)
Pomoč IPA II bi morala v okviru programov razvoja podeželja na področju politike „kmetijstvo in razvoj podeželja“ spodbujati postopno usklajevanje s pravnim redom v zvezi s skupno kmetijsko politiko. Posebna pravila so potrebna za financiranje operacij, podobnih tistim v okviru Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja, in sicer prek sistemov upravljanja in nadzora, ki so podobni ustreznim strukturam s sorodnimi funkcijami v državah članicah.
(13)
Za pravočasno načrtovanje in izvajanje programov IPA II za leto 2014 bi morala ta uredba začeti veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
(14)
Ukrepi, določeni v tej uredbi, so v skladu z mnenjem Odbora IPA II -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
PREDMET UREJANJA IN SPLOŠNI OKVIR ZA IZVAJANJE POMOČI IPA
POGLAVJE I
Predmet urejanja in opredelitev pojmov
Člen 1
Predmet urejanja
V tej uredbi so določena posebna pravila za vzpostavitev enotnih pogojev za izvajanje Uredbe (EU) št. 231/2014 in podrobna pravila za izvajanje Uredbe (EU) št. 236/2014 v zvezi z načini izvajanja, finančnim upravljanjem, spremljanjem, vrednotenjem in poročanjem, preglednostjo in prepoznavnostjo pomoči IPA II ter posebna pravila o čezmejnem sodelovanju na področju politike „regionalno in teritorialno sodelovanje“ ter pomoči v okviru programov razvoja podeželja na področju politike „kmetijstvo in razvoj podeželja“.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„upravičenka do IPA II“ pomeni eno od upravičenk, naštetih v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 231/2014;
(b)
„program“ pomeni akcijski program in posamezne, posebne ali podporne ukrepe, določene v členih 2 in 3 Uredbe (EU) št. 236/2014;
(c)
„okvirni sporazum“ pomeni dogovor, sklenjen med Komisijo in upravičenko do IPA II, ki se uporablja za vsa področja politike IPA II ter v katerem so določena načela o finančnem sodelovanju med upravičenko do IPA II in Komisijo v okviru te uredbe;
(d)
„sektorski sporazum“ pomeni dogovor, sklenjen med Komisijo in upravičenko do IPA II, ki se nanaša na določeno področje politike ali program IPA II ter v katerem so določeni pravila in postopki, ki jih je treba upoštevati, pri čemer ti niso zajeti v okvirnem sporazumu ali v sporazumih o financiranju;
(e)
„področje politike“ pomeni glavno področje sodelovanja, ki je urejeno z ukrepi, financiranimi v okviru pomoči IPA II, kot je določeno v členu 3(1) Uredbe (EU) št. 231/2014;
(f)
„organi“ pomenijo javne subjekte ali telesa upravičenke do IPA II ali države članice na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni;
(g)
„velik projekt“ pomeni projekt, ki zajema vrsto del, dejavnosti ali storitev, njegov namen pa je izvajanje določene in nedeljive naloge točno določene gospodarske ali tehnične narave in ima jasno opredeljene cilje, njegovi skupni stroški pa presegajo tiste, določene v okvirnem sporazumu;
(h)
„sodelujoče države“ pomenijo zgolj upravičenke do IPA II ali upravičenke do IPA II skupaj z državami članicami ali državami, ki spadajo v okvir evropskega instrumenta sosedstva in sodelujejo v večletnem programu čezmejnega sodelovanja, ki so ga skupaj pripravile sodelujoče države;
(i)
„sporazum o financiranju“ pomeni letni ali večletni sporazum, sklenjen med Komisijo in upravičenko do IPA II za izvajanje finančne pomoči Unije na podlagi ukrepa, ki spada na področje uporabe te uredbe.
POGLAVJE II
Splošni okvir za izvajanje pomoči IPA II
Člen 3
Načela financiranja s sredstvi Unije
1. Pomoč IPA II podpira izvajanja reformnih prizadevanj upravičenk do IPA II, kot je navedeno v členu 1 Uredbe (EU) št. 231/2014. Za posebne programe in samostojne ukrepe so lahko potrebni finančni prispevki upravičenk do IPA II in Unije.
2. Odhodkovne postavke, financirane v okviru Uredbe (EU) št. 231/2014, se ne financirajo iz nobenih drugih sredstev v okviru proračuna Unije.
Člen 4
Načelo odgovornosti
1. Za načrtovanje programov in izvajanje pomoči IPA II je v prvi vrsti odgovorna upravičenka do IPA II.
2. Upravičenka do IPA II imenuje nacionalnega koordinatorja IPA, ki je glavni partner Komisije v celotnem postopku strateškega načrtovanja, usklajevanja načrtovanja programov, spremljanja izvajanja, vrednotenja in poročanja v zvezi s pomočjo IPA II.
Nacionalni koordinator IPA:
(a)
zagotovi usklajevanje znotraj uprave upravičenke do IPA II ter z drugimi donatorji in tesno povezavo med uporabo pomoči IPA II in splošnim pristopnim postopkom;
(b)
usklajuje sodelovanje upravičenk do IPA II pri ustreznih programih teritorialnega sodelovanja, zlasti programih čezmejnega sodelovanja iz točk (a) in (c) člena 27, in po potrebi pri programih transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja, vzpostavljenih in izvedenih v skladu z Uredbo (EU) št. 1299/2013. Nacionalni koordinator IPA lahko po potrebi to nalogo prenese na koordinatorja za teritorialno sodelovanje ali operativne strukture;
(c)
zagotovi, da so cilji, določeni v akcijskih programih, ki so jih predlagale upravičenke do IPA II, skladni s cilji, določenimi v državnih strateških dokumentih, in so v njihovem okviru ustrezno upoštevane relevantne makroregionalne strategije in strategije za morske bazene;
(d)
si prizadeva, da uprava upravičenke do IPA II sprejme vse potrebne ukrepe za lažje izvajanje s tem povezanih programov.
Nacionalni koordinator IPA je visoki predstavnik vlade ali nacionalne uprave upravičenke do IPA II ter ima ustrezna pooblastila.
3. Komisija in upravičenka do IPA II za zagotovitev okrepljene podlage za upravljanje predpristopne pomoči in nacionalnih sredstev vodita dialog o upravljanju javnih financ. Komisija v zvezi s tem oceni raven skladnosti uprave upravičenke do IPA II z načeli odprtega in urejenega sistema upravljanja javnih financ. Kadar uprava le deloma izpolnjuje te zahteve, se upravičenka do IPA II in odgovorni odredbodajalec dogovorita o potrebnih ukrepih za odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti.
Člen 5
Okvirni in sektorski sporazumi
1. Komisija in upravičenka do IPA II skleneta okvirni sporazum, v katerem je določena posebna ureditev glede upravljanja, kontrole, nadzora, spremljanja, vrednotenja, poročanja in revizij v zvezi s pomočjo IPA II ter s katerim se upravičenka do IPA II zaveže, da bo v svoj pravni red prenesla ustrezne zahteve regulativnega okvira Unije. Okvirni sporazum se lahko dopolni s sektorskimi sporazumi, v katerih so določene posebne določbe glede upravljanja in izvajanja pomoči IPA II na posebnih področjih politike ali v okviru programov.
2. Pomoč IPA II se upravičenki do IPA II dodeli šele po tem, ko začne veljati okvirni sporazum iz odstavka 1. Kadar se sklepajo sektorski sporazumi, se pomoč IPA II v okviru zadevnega področja politike ali programa dodeli po začetku veljavnosti okvirnega sporazuma in ustreznega sektorskega sporazuma.
3. Okvirni sporazum se uporablja za vse sporazume o financiranju iz člena 6. Sektorski sporazumi se po potrebi uporabljajo za vse sporazume o financiranju, sklenjene v zvezi s področjem politike ali programom, ki ga ureja sektorski sporazum.
4. V okvirnih sporazumih in po potrebi tudi v sektorskih sporazumih so določene natančne določbe zlasti glede:
(a)
struktur in organov, potrebnih za upravljanje, kontrolo, nadzor, spremljanje, vrednotenje, poročanje in revizijo v zvezi s pomočjo IPA II, ter njihove naloge in odgovornosti;
(b)
pogojev in zahtev za kontrolo v zvezi z:
(i)
obveznostjo upravičenke do IPA II, da vzpostavi potrebne strukture in organe, da se ji lahko poveri opravljanje nalog izvrševanja proračuna glede pomoči IPA II;
(ii)
spremljanjem, začasno prekinitvijo ali prenehanjem opravljanja poverjenih nalog izvrševanja proračuna;
(c)
načrtovanja programov in izvajanja pomoči IPA II ter določbe glede intenzivnosti pomoči, stopenj prispevka Unije in upravičenosti;
(d)
postopkov oddaje javnih naročil, dodelitve nepovratnih sredstev in drugih postopkov dodeljevanja v skladu s členom 1(3) ter členoma 8 in 10 Uredbe (EU) št. 236/2014;
(e)
pravil o davkih, carinskih dajatvah in drugih davčnih dajatvah v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 236/2014;
(f)
zahtev v zvezi s plačili, pregledom ter potrditvijo zaključnega računa in postopkov v zvezi s finančnimi popravki ter sprostitvijo neporabljenih sredstev;
(g)
zaščite finančnih interesov Unije, kot je določeno v členu 7 Uredbe (EU) št. 236/2014, ter določb glede poročanja o goljufijah in drugih nepravilnostih;
(h)
preglednosti, prepoznavnosti ter zahtev glede objave informacij in obveščanja javnosti.
Člen 6
Sklepi in sporazumi o financiranju
1. Sklepi Komisije o sprejetju programov izpolnjujejo zahteve, potrebne za oblikovanje sklepov o financiranju v skladu s členom 84(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in členom 94 Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012.
2. Kadar se v okviru takšnega sklepa sprejmejo večletni akcijski programi z deljenimi obveznostmi, programi za področja politike iz točk (a) do (c) člena 3 Uredbe (EU) št. 231/2014 po potrebi vključujejo okvirni seznam velikih projektov. Komisija sprejme sklep o odobritvi finančnega prispevka za izbrani veliki projekt.
3. V sporazumih o financiranju so med drugim navedeni pogoji glede upravljanja pomoči IPA II, vključno z veljavnimi načini izvajanja, intenzivnostjo pomoči, roki za izvajanje ter pravili glede upravičenosti odhodkov. Kadar se programi izvajajo v okviru posrednega upravljanja s strani upravičenke do IPA II, so v sporazum o financiranju vključene ustrezne določbe iz člena 40 Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012.
4. Sporazume o financiranju za programe čezmejnega sodelovanja iz poglavja II naslova VI lahko podpiše tudi država članica, ki gosti organ upravljanja zadevnega programa. Sporazum o financiranju programov čezmejnega sodelovanja iz poglavja III naslova VI lahko sklenejo vse države, ki sodelujejo pri posameznem programu.
NASLOV II
POSREDNO UPRAVLJANJE S STRANI UPRAVIČENK DO IPA II
POGLAVJE I
Sistemi upravljanja in nadzora
Člen 7
Strukture in organi
1. Upravičenka do IPA II vzpostavi naslednje strukture in organe, ki so potrebni za upravljanje, kontrolo, nadzor, spremljanje, vrednotenje, poročanje in notranjo revizijo v zvezi s pomočjo IPA II:
(a)
nacionalnega koordinatorja IPA;
(b)
nacionalnega odredbodajalca;
(c)
operativne strukture.
2. Nacionalni odredbodajalec vzpostavi upravljavsko strukturo, ki jo sestavljata nacionalni sklad in podporni urad nacionalnega odredbodajalca.
3. Upravičenka do IPA II zagotovi revizijski organ.
4. Upravičenka do IPA II zagotovi ustrezno ločitev nalog v okviru struktur in organov iz odstavkov 1 do 3.
Člen 8
Naloge in odgovornosti nacionalnega koordinatorja IPA
Poleg nalog iz člena 4(2) nacionalni koordinator IPA sprejme ukrepe za zagotovitev, da so cilji, določeni v ukrepih ali programih, za katere mu je bilo poverjeno opravljanje nalog izvrševanja proračuna, med izvajanjem pomoči IPA II ustrezno obravnavani.
Člen 9
Naloge in odgovornosti nacionalnega odredbodajalca
1. Nacionalni odredbodajalec je v celoti odgovoren za finančno upravljanje pomoči IPA II v upravičenki do IPA II ter za zagotavljanje zakonitosti in pravilnosti odhodkov.
2. Nacionalni odredbodajalec je visoki predstavnik vlade ali nacionalne uprave upravičenke do IPA II ter ima ustrezna pooblastila.
3. Nacionalni odredbodajalec je zlasti odgovoren za:
(a)
upravljanje zaključnih računov in finančnih operacij IPA II;
(b)
uspešno delovanje sistemov notranje kontrole za izvajanje pomoči IPA II;
(c)
uvedbo učinkovitih in sorazmernih ukrepov za preprečevanje goljufij ob upoštevanju ugotovljenih tveganj;
(d)
začetek postopka na podlagi člena 14.
4. Nacionalni odredbodajalec spremlja poročila revizijskega organa iz člena 12 in Komisiji predloži letno izjavo o upravljanju. Slednja se pripravi za posamezen program v obliki, ki je določena v okvirnem sporazumu, ter temelji na dejanskem nadzoru sistemov notranje kontrole, ki ga v celotnem proračunskem letu izvaja nacionalni odredbodajalec.
Nacionalni odredbodajalec ob koncu izvajanja programa predloži končni izkaz o odhodkih.
Člen 10
Naloge in odgovornosti operativnih struktur
1. Upravičenka do pomoči IPA II vzpostavi operativne strukture za izvajanje in upravljanje pomoči IPA II.
2. Operativna struktura je v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja odgovorna za izvajanje, objavo informacij in prepoznavnost, spremljanje in poročanje o programih ter po potrebi tudi za zagotavljanje zakonitosti in pravilnosti odhodkov, ki so nastali pri izvajanju programov, za katere je odgovorna.
Člen 11
Naloge in odgovornosti upravljavske strukture
1. Nacionalni sklad je organ v okviru nacionalnega ministrstva upravičenke do IPA II in ima osrednjo proračunsko pristojnost. Nacionalnega odredbodajalca podpira pri izpolnjevanju njegovih nalog, zlasti tistih iz točke (a) člena 9(3).
2. Urad za podporo nacionalnega odredbodajalca slednjemu pomaga pri izpolnjevanju njegovih nalog, zlasti tistih iz točke (b) člena 9(3).
Člen 12
Naloge in odgovornosti revizijskega organa
1. V skladu s točko (c) prvega pododstavka člena 60(2) Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 966/2012 se za strukture in organe iz člena 7(1), ki jih je vzpostavila upravičenka do IPA II, in upravljavsko strukturo iz člena 7(2), ki jo je vzpostavil nacionalni odredbodajalec, uporablja neodvisna zunanja revizija, ki jo izvaja revizijski organ iz člena 7(3), ki je neodvisen od zgoraj navedenih struktur in organov. Upravičenka do IPA II zagotovi, da ima vodja revizijskega organa ustrezno usposobljenost, znanje in izkušnje na področju revizije.
2. Revizijski organ izvaja revizijo sistemov upravljanja in nadzora, ukrepov, transakcij in letnih računovodskih izkazov v skladu z mednarodno sprejetimi revizijskimi standardi in v skladu z revizijsko strategijo, pripravljeno vsaka tri leta. Revizijska strategija se letno posodablja.
3. Revizijski organ pripravi letno poročilo o revizijskih dejavnostih in letno revizijsko mnenje v skladu z mednarodno sprejetimi revizijskimi standardi.
4. Ob koncu izvajanja programa revizijski organ pripravi tudi končno poročilo o revizijski dejavnosti in predloži revizijsko mnenje glede končnega izkaza o odhodkih.
POGLAVJE II
Posebne določbe v zvezi s poveritvijo nalog izvrševanja proračuna
Člen 13
Pogoji, pod katerimi se naloge izvrševanja proračuna poverijo upravičenki do IPA II
1. Komisija s sklenitvijo sporazuma o financiranju v skladu z določbami člena 60(1) in (2), člena 61 ter točko (b) člena 184(2) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 naloge izvrševanja proračuna poverijo upravičenki do IPA II.
2. Upravičenka do IPA II zagotovi raven zaščite finančnih interesov Unije, ki je enakovredna ravni, določeni v Uredbi (EU, Euratom) št. 966/2012 in Delegirani uredbi (EU) št. 1268/2012, ter vzpostavi potrebne strukture, ki zagotavljajo uspešno delovanje sistema notranje kontrole.
3. Sistem upravljanja, kontrole, nadzora in revizije, ki ga vzpostavi upravičenka do IPA II, zagotavlja uspešen sistem notranje kontrole, ki zajema vsaj naslednjih pet področij:
(a)
okolje kontroliranja;
(b)
obvladovanje tveganja;
(c)
nadzorne dejavnosti;
(d)
obveščanje in komunikacija;
(e)
dejavnosti spremljanja.
Člen 14
Poveritev nalog izvrševanja proračuna
1. Nacionalni odredbodajalec je odgovoren, da v imenu upravičenke IPA II Komisiji predloži zahtevek za poveritev nalog izvrševanja proračuna v skladu s členom 13.
2. Nacionalni odredbodajalec pred vložitvijo zahtevka iz odstavka 1 zagotovi, da struktura upravljanja in ustrezna operativna struktura izpolnjujeta zahteve iz točk (a), (b) in (d) prvega pododstavka člena 60(2) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in tiste iz člena 13(3) te uredbe.
3. Preden Komisija poveri naloge izvrševanja proračuna pomoči IPA II, pregleda zahtevke iz odstavka 1 in vzpostavljene strukture in organe iz člena 7 ter za namene predhodnega preverjanja v skladu s členom 61(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 pridobi dokaze, da so izpolnjene zahteve, določene v točkah (a) do (d) prvega pododstavka člena 60(2) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, in tiste iz člena 13(3) te uredbe.
Komisija se pri poveritvi nalog izvrševanja proračuna pomoči IPA II lahko opre na predhodno preverjanje, opravljeno ob upoštevanju predhodnega sporazuma o financiranju z upravičenko do IPA II, ali predhodno preverjanje, opravljeno ob upoštevanju prenosa upravljavskih pristojnosti na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1085/2006 (7). Komisija v primeru, da se v teh preverjanjih ne obravnavajo vse zahteve, zahteva dodatne dokaze.
4. Nacionalni odredbodajalec spremlja stalno izpolnjevanje zahtev iz odstavka 2 s strani upravljavske in operativne strukture. V primeru neizpolnjevanja teh zahtev nacionalni odredbodajalec o tem nemudoma obvesti Komisijo in sprejme vse ustrezne zaščitne ukrepe glede opravljenih plačil ali sklenjenih pogodb.
5. Komisija spremlja skladnost z zahtevami iz člena 60(2) in (3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in lahko v primeru neizpolnjevanja zahtev kadar koli sprejme ustrezne korektivne ukrepe, vključno z začasno ukinitvijo ali ukinitvijo delov sporazuma o financiranju.
NASLOV III
FINANČNO UPRAVLJANJE
POGLAVJE I
Finančni prispevek Unije
Člen 15
Upravičenost odhodkov
1. Pred sklenitvijo ustreznega sporazuma o financiranju v skladu s členom 13 podpisane pogodbe in dodatki nastali odhodki pri upravičenki do IPA II in plačila, ki jih ta opravi, niso upravičeni do financiranja v okviru Uredbe (EU) št. 231/2014.
2. Naslednji odhodki niso upravičeni do financiranja v okviru Uredbe (EU) št. 231/2014:
(a)
nakup zemljišča in obstoječih stavb, razen kadar je to zaradi vrste ukrepa ustrezno upravičeno v sklepu o financiranju;
(b)
drugi odhodki, kot so lahko določeni v sporazumih o financiranju ali sektorskih sporazumih.
POGLAVJE II
Pravila v zvezi z neposrednim upravljanjem s strani upravičenke do IPA II
Člen 16
Poročanje o domnevnih goljufijah in drugih nepravilnostih
Upravičenka do IPA II nemudoma poroča Komisiji o domnevnih goljufijah in drugih nepravilnostih v okviru prve upravne ali sodne ugotovitve in jo obvešča o poteku upravnih in pravnih postopkov. Poročanje poteka z elektronskimi sredstvi prek modula, ki ga za ta namen zagotovi Komisija.
Člen 17
Finančni popravki
1. Komisija za zagotovitev, da so bila sredstva IPA II uporabljena v skladu z veljavnimi pravili, uporablja mehanizme finančnih popravkov.
2. Razlogi za finančni popravek so lahko naslednji:
(a)
ugotovitev določene napake, nepravilnosti ali goljufije;
(b)
ugotovitev šibkih točk ali pomanjkljivosti v sistemih upravljanja in nadzora upravičenke do IPA II.
3. Komisija uporablja finančne popravke na podlagi ugotovljenih nepravilno porabljenih zneskov in finančnih posledic za proračun. Kadar teh zneskov za izvedbo posameznih popravkov ni mogoče natančno ugotoviti, lahko Komisija uporabi pavšalne popravke ali popravke na podlagi ekstrapolacije ugotovitev.
4. Finančni popravki se po potrebi izvedejo s pomočjo izravnave.
5. Komisija pri odločanju o znesku popravka upošteva vrsto in resnost posamezne napake ali nepravilnosti in/ali obseg ter finančne posledice ugotovljenih šibkih točk in pomanjkljivosti v sistemu upravljanja in nadzora v okviru zadevnega programa.
NASLOV IV
SPREMLJANJE, OCENJEVANJE IN POROČANJE
POGLAVJE I
Spremljanje
Člen 18
Nadzorni odbor IPA
1. Komisija in upravičenka do IPA II najpozneje šest mesecev po začetku veljavnosti prvega sporazuma o financiranju ustanovita nadzorni odbor IPA.
2. Nadzorni odbor IPA za doseganje zadanih ciljev pregleda splošno uspešnost, učinkovitost, kakovost, doslednost, usklajenost in primernost izvajanja vseh ukrepov. Zato se po potrebi opira na informacije, ki jih predložijo sektorski nadzorni odbori. Po potrebi lahko pripravi tudi priporočila za korektivne ukrepe.
3. Nadzorni odbor IPA sestavljajo predstavniki Komisije, nacionalni koordinator IPA in drugi ustrezni nacionalni organi in telesa upravičenke do IPA II ter po potrebi mednarodne organizacije, vključno z mednarodnimi finančnimi institucijami in drugimi deležniki, kot so organizacije civilne družbe in zasebnega sektorja.
4. Predstavnik Komisije in nacionalni koordinator IPA sopredsedujeta srečanjem nadzornega odbora IPA.
5. Nadzorni odbor IPA sprejme svoj poslovnik.
6. Nadzorni odbor IPA se sestane najmanj enkrat letno. Priložnostna srečanja, zlasti tematska, se lahko skličejo na pobudo Komisije ali upravičenke do IPA II.
Člen 19
Sektorski nadzorni odbori
1. Upravičenke do IPA II v okviru neposrednega upravljanja ustanovijo sektorske nadzorne odbore za področje politike ali za posamezen program najpozneje šest mesecev po začetku veljavnosti prvega sporazuma o financiranju, ki se nanaša na ustrezno področje politike ali program. Po potrebi se lahko sektorski nadzorni odbori ustanovijo tudi priložnostno v okviru drugih načinov izvajanja.
2. Vsak sektorski nadzorni odbor pregleda uspešnost, učinkovitost, kakovost, doslednost, usklajenost in primernost izvajanja ukrepov na področju politike ali programa ter njihovo skladnost z ustreznimi sektorskimi strategijami. Merijo napredek v zvezi z doseganjem ciljev ukrepov in njihove pričakovane realizacije, rezultatov in učinkov s pomočjo kazalnikov, ki se nanašajo na izhodiščni položaj, ter napredek v zvezi s finančno izvedbo. Sektorski nadzorni odbor poroča nadzornemu odboru IPA ter lahko za zagotovitev doseganja ciljev ukrepov in izboljšanje učinkovitosti, uspešnosti, učinka in vzdržnosti dodeljene pomoči predloži predloge za morebitne korektivne ukrepe.
3. Sektorski nadzorni odbor sestavljajo predstavniki ustreznih nacionalnih organov in teles, drugih deležnikov, kot so gospodarski, socialni in okoljski partnerji, in po potrebi mednarodnih organizacij, vključno z mednarodnimi finančnimi institucijami in civilno družbo. Komisija sodeluje pri delu odbora. Visoki predstavnik upravičenke do IPA II predseduje srečanju sektorskih nadzornih odborov. Komisija lahko glede na politično področje ali program sopredseduje srečanjem odbora.
4. Vsak sektorski nadzorni odbor sprejme svoj poslovnik.
5. Sektorski nadzorni odbor se sestane najmanj dvakrat letno. Skličejo se lahko tudi priložnostna srečanja.
Člen 20
Druge dejavnosti spremljanja
Po potrebi se lahko vzpostavijo druge platforme za spremljanje. O njihovih dejavnostih se poroča nadzornemu odboru IPA.
POGLAVJE II
Ocenjevanje
Člen 21
Načela
1. Pomoč IPA II se obravnava v okviru ocen v skladu s členom 30(4) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 za izboljšanje njene ustreznosti, doslednosti, kakovosti, učinkovitosti, uspešnosti, dodane vrednosti Unije, skladnosti in sinergije z ustreznim političnim dialogom.
2. Ocene se lahko izvajajo na politični, strateški, tematski, sektorski, programski in operativni ravni ter tudi na nacionalni ali regionalni ravni.
3. Nadzorni odbor IPA in sektorski nadzorni odbori upoštevajo rezultate ocen.
Člen 22
Ocenjevanje, ki ga opravi upravičenka do IPA II v okviru posrednega upravljanja
1. Upravičenka do IPA II, ki so je bile poverjene naloge izvrševanja proračuna pomoči IPA II, je odgovorna za ocenjevanje programov, ki jih upravlja.
2. Upravičenka do IPA II pripravi načrt ocenjevanj, v katerem predstavi dejavnosti ocenjevanja, ki jih namerava izvesti v različnih fazah izvajanja.
POGLAVJE III
Poročanje
Člen 23
Letna poročila o izvajanju pomoči IPA II s strani upravičenk do IPA II v okviru posrednega upravljanja
1. Upravičenka do IPA II v naslednjem proračunskem letu, in sicer do 15. februarja, Komisiji v skladu s točkami (a) do (c) prvega pododstavka člena 60(5) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 predloži naslednje:
(a)
letno poročilo o izvajanju nalog, ki so ji poverjene;
(b)
letna računovodska poročila ali izkaze na podlagi nastanka poslovnih dogodkov, kot je določeno v sporazumu o financiranju, o odhodkih, nastalih pri izvajanju nalog, ki so ji poverjene;
(c)
letno izjavo o upravljanju, kot je navedeno v členu 9(4);
(d)
povzetek poročil o revizijah in kontrolah, ki jih je izvedela upravljavska struktura, kar zagotavlja dobro podlago za izjavo o upravljanju. Tak povzetek zajema analizo narave in razsežnosti napak ter slabosti ugotovljenih v sistemih, sprejetih ali načrtovanih korektivnih ukrepov ter spremljanje poročil, ki jih izda revizijski organ.
2. Upravičenka do IPA II do 15. marca v naslednjem proračunskem letu Komisiji v skladu s členom 60(5) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 predloži revizijsko mnenje.
3. Upravičenka do IPA II ob koncu izvajanja vsakega programa predloži končno poročilo, ki zajema celotno obdobje izvajanja in lahko vključuje zadnje letno poročilo.
4. Od operativne strukture se lahko odvisno od ukrepa ali programa, za katerega je odgovorna, zahteva, naj pripravi celovito letno poročilo, ki zajema celotno proračunsko leto, in ki ga nacionalni koordinator IPA, potem, ko ga pregleda pristojni sektorski nadzorni odbor, predloži Komisiji.
NASLOV V
PREGLEDNOST IN PREPOZNAVNOST
Člen 24
Objava informacij, obveščanje javnosti in preglednost
1. Vsak akter, ki izvaja pomoč IPA II, kot je določeno v točkah (a) do (c) člena 58(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, izpolnjuje zahteve glede objave informacij, obveščanja javnosti in preglednosti v skladu s členom 35(2) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 ter zagotavlja ustrezno prepoznavnost ukrepov.
2. Operativne strukture so v primeru posrednega upravljanja s strani upravičenk do IPA II odgovorne za objavo informacij o prejemnikih sredstev Unije v skladu s členi 21 in 22 Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012. Operativne strukture zagotovijo, da je prejemnik obveščen o tem, da bo vključen na objavljeni seznam prejemnikov. Vsi osebni podatki, vključeni v ta seznam, se obdelujejo v skladu z zahtevami Uredbe (ES) št. 45/2001.
3. Državni/večdržavni strateški dokumenti, vse njihove spremembe in programi so javni dokumenti ter so po potrebi na voljo širši javnosti in civilni družbi.
Člen 25
Prepoznavnost in komunikacija
1. Komisija in upravičenka do IPA II se dogovorita o doslednem načrtu za komunikacijske dejavnosti za dajanje na razpolago in aktivno objavljanje informacij o pomoči IPA II v upravičenki do pomoči IPA II.
2. Upravičenka do IPA II o svojih dejavnostih za prepoznavnost in dejavnostih komuniciranja poroča nadzornemu odboru IPA in sektorskim nadzornim odborom.
NASLOV VI
ČEZMEJNO SODELOVANJE
POGLAVJE I
Splošne določbe
Člen 26
Opredelitev pojmov
1. V tem naslovu se uporabijo naslednje opredelitve:
(a)
„operacija“ pomeni projekt, pogodbo, ukrep ali skupino projektov, ki jih izbere skupni nadzorni odbor ali javni organ naročnik zadevnega programa ali ki spadajo v okvir njegove pristojnosti, pri čemer ta prispeva k ciljem programov čezmejnega sodelovanja iz točke (a) člena 27 prednostne osi ali prednostnih osi, na katere se nanaša, ali programov čezmejnega sodelovanja iz točk (b) in (c) člena 27 tematske prednostne naloge ali tematskih prednostnih nalog, na katere se nanaša;
(b)
„upravičenec“ pomeni javni ali zasebni organ, ki je pristojen za zagon ali zagon in izvajanje operacij, pri čemer pojem „upravičenec“ v okviru shem državnih pomoči (kot je določeno v členu 2(13) Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega Parlamenta in Sveta (8)) pomeni organ, ki prejme pomoč, v kolikor gre za programe čezmejnega sodelovanja, pri katerih sodelujejo države članice.
2. Kadar gre za programe čezmejnega sodelovanja, v katerih sodelujejo države članice, se v poglavjih I in II tega naslova pojmi „javni izdatki“, „načrtovanje“, „partnerski sporazum“ in „dokument“ uporabljajo v skladu z opredelitvami, navedenimi v členu 2 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 27
Oblika pomoči
Pomoč se dodeli za eno od naslednjih oblik čezmejnega sodelovanja:
(a)
čezmejno sodelovanje med eno ali več državami članicami in eno ali več upravičenkami do IPA II, kot je določeno v poglavju II;
(b)
čezmejno sodelovanje med dvema ali več upravičenkami do IPA II, kot je določeno v poglavju III;
(c)
čezmejno sodelovanje med upravičenko do IPA II in državami, ki spadajo v okvir evropskega instrumenta sosedstva, kot je določeno v poglavju III.
Člen 28
Intenzivnost pomoči in stopnja pomoči IPA II
1. S sklepom Komisije, s katerim so sprejeti programi čezmejnega sodelovanja za oblike sodelovanja iz člena 27, se določi stopnja sofinanciranja in najvišji znesek pomoči IPA II, ki temelji na:
(a)
skupnih upravičenih odhodkih, vključno z javnimi in zasebnimi odhodki, ali
(b)
javnih upravičenih odhodkih.
2. Za programe čezmejnega sodelovanja iz točke (a) člena 27 stopnja sofinanciranja Unije na ravni posamezne prednostne osi v okviru programa čezmejnega sodelovanja, kot je določeno v členu 34(2), ne sme biti nižja od 20 % in ne višja od 85 % upravičenih odhodkov.
3. Za programe čezmejnega sodelovanja iz točk (b) in (c) člena 27 stopnja sofinanciranja Unije na ravni posamezne tematske prednostne naloge ne sme biti nižja od 20 % in ne višja od 85 % upravičenih odhodkov. Za tehnično pomoč stopnja sofinanciranja znaša 100 %.
Člen 29
Tematske prednostne naloge in koncentracija pomoči IPA II
1. Tematske prednostne naloge pomoči IPA II so določene v Prilogi III k Uredbi (EU) št. 231/2014.
2. Za vsak program čezmejnega sodelovanja se izberejo največ štiri tematske prednostne naloge.
Člen 30
Geografska pokritost
Seznam upravičenih regij se vključi v ustrezen program čezmejnega sodelovanja, in sicer obsega:
(a)
za programe čezmejnega sodelovanja iz točke (a) člena 27 regije na ravni 3 nomenklature statističnih teritorialnih enot (NUTS) ali, če klasifikacija NUTS ne obstaja, enakovredna območja ob mejah na kopnem ali na morju, ki so medsebojno oddaljena največ 150 km, in sicer ne glede na morebitne prilagoditve, potrebne za zagotovitev povezanosti in neprekinjenosti čezmejnih programov v programskem obdobju 2007-2013;
(b)
za programe čezmejnega sodelovanja iz točk (b) in (c) člena 27 se upravičene regije po potrebi določijo v ustreznem programu čezmejnega sodelovanja.
Člen 31
Priprava, ocena, odobritev in sprememba programov čezmejnega sodelovanja
1. Sodelujoče države se o tematskih prednostnih nalogah dogovorijo za vsak program čezmejnega sodelovanja glede na vsako mejo ali skupino meja, in sicer na podlagi tematskih prednostnih nalog, kot je določeno v Prilogi III k Uredbi (EU) št. 231/2014.
2. Komisija oceni skladnost programov čezmejnega sodelovanja s to uredbo, njihov dejanski prispevek k izbranim tematskim prednostnim nalogam iz Priloge III k Uredbi (EU) št. 231/2014 in tudi ustrezen partnerski sporazum, v kolikor gre za sodelujoče države članice.
3. Komisija da svoje pripombe v treh mesecih od datuma predložitve predlaganega programa čezmejnega sodelovanja. Sodelujoče države zagotovijo Komisiji vse potrebne dodatne informacije in po potrebi spremenijo predlagani program čezmejnega sodelovanja.
4. Po uradni predložitvi vsakega programa čezmejnega sodelovanja mora Komisija pri njegovi odobritvi zagotoviti, da so bile vse njene pripombe ustrezno upoštevane.
5. Zahtevki za spremembo programov čezmejnega sodelovanja, ki so jih predložile sodelujoče države, se ustrezno utemeljijo, v njih pa je naveden zlasti predvideni učinek sprememb v programu čezmejnega sodelovanja na doseganje njegovih ciljev. Ti zahtevki se predložijo skupaj s spremenjenim programom. Glede sprememb programov čezmejnega sodelovanja se uporabljata odstavka 2 in 3.
Člen 32
Tehnična pomoč
1. Vsak program čezmejnega sodelovanja vključuje posebno dodelitev proračunskih sredstev za dejavnosti tehnične pomoči, vključno s pripravo, upravljanjem, spremljanjem, vrednotenjem, obveščanje, komunikacijo, mreženjem, reševanjem sporov, kontrolnimi in revizijskimi dejavnostmi v zvezi z izvajanjem programa in dejavnostmi za krepitev upravnih zmogljivosti za izvajanje programa. Pomoč IPA II lahko sodelujoče države uporabljajo tudi za podporo ukrepov za zmanjšanje upravnega bremena za upravičence, vključno s sistemom elektronske izmenjave podatkov, ter ukrepov za krepitev zmogljivosti organov sodelujočih držav in upravičencev za dodelitev in porabo pomoči IPA II ter izmenjavo najboljših praks med njimi. Ti ukrepi se lahko nanašajo na predhodna ali naslednja programska obdobja.
2. Z odstopanjem od člena 15(1) so lahko odhodki za tehnično pomoč za podporo priprave programa čezmejnega sodelovanja in vzpostavitev sistemov upravljanja in nadzora upravičeni pred datumom sprejetja sklepa Komisije za odobritev programa čezmejnega sodelovanja, vendar ne pred 1. januarjem 2014.
POGLAVJE II
Čezmejno sodelovanje med državami članicami in upravičenkami do IPA II
Člen 33
Veljavne določbe
1. Za zadevno državo članico, ki v skladu s tem poglavjem sodeluje pri programu čezmejnega sodelovanja, in sicer zlasti za državo članico, v kateri se nahaja organ upravljanja, se, kot je določeno v tem poglavju, uporabljajo pravila, ki se uporabljajo za doseganje cilja evropskega teritorialnega sodelovanja, iz Uredbe (EU) št. 1303/2013 in Uredbe (EU) št. 1299/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (9). Kadar se ta pravila nanašajo na evropske strukturne in investicijske sklade, kot je določeno v členu 1 Uredbe (EU) št. 1303/2013, se za namene tega poglavja šteje, da je vključena tudi pomoč IPA II.
2. Za upravičenko do IPA II, ki v skladu s tem poglavjem sodeluje pri programu čezmejnega sodelovanja, se uporabljajo pravila, ki veljajo za evropsko teritorialno sodelovanje, kot je določeno v tem poglavju, in sicer brez poseganja v utemeljena odstopanja, določena v zadevnem sporazumu o financiranju.
Člen 34
Načrtovanje programov
1. Programi čezmejnega sodelovanja se pripravijo v skladu z načelom partnerstva, kot je določeno v členu 5(1) in (2) Uredbe (EU) št. 1303/2013, in v skladu s členom 8(2) do (4), (7), (9) in (10) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
2. Programi čezmejnega sodelovanja so sestavljeni iz prednostnih osi. Brez poseganja v člen 32 prednostna os ustreza tematski prednostni nalogi iz člena 29. V okviru prednostne osi se lahko po potrebi, in da bi povečali svoj vpliv in učinkovitost s pomočjo doslednega celostnega pristopa, dodajo elementi drugih tematskih prednostnih nalog.
3. V okviru programov čezmejnega sodelovanja se lahko izvajajo ukrepi lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, v smislu členov 32 do 35 Uredbe (EU) št. 1303/2013, skupni akcijski načrti v smislu členov 104 do 109 navedene uredbe in celostne teritorialne naložbe v smislu člena 36 navedene uredbe, pri čemer je treba upoštevati osnovna načela navedenih instrumentov ter člene 9 do 11 Uredbe (EU) št. 1299/2013. Komisija se s sodelujočimi državami dogovori o posebnih pravilih in pogojih za vsak program čezmejnega sodelovanja.
4. Država članica, v kateri se nahaja organ upravljanja programa, Komisiji predloži program čezmejnega sodelovanja v elektronski obliki.
5. Evropska investicijska banka lahko na zahtevo sodelujočih držav sodeluje pri pripravi ter tudi pri dejavnostih, povezanih s pripravo operacij, zlasti pri večjih projektih.
Komisija se lahko pred sprejetjem programov čezmejnega sodelovanja posvetuje z Evropsko investicijsko banko.
Člen 35
Tehnična pomoč
Znesek pomoči IPA II, ki se dodeli za tehnično pomoč, je omejen na 10 % celotnega zneska, dodeljenega programu čezmejnega sodelovanja, vendar ni manjši od 1 500 000 EUR.
Člen 36
Način izvajanja in imenovanje organov programa
1. Programi čezmejnega sodelovanja v okviru tega poglavja se izvajajo v okviru deljenega upravljanja. Zato so države članice in Komisija odgovorne za upravljanje in nadzor programov v skladu s svojimi odgovornostmi, kot je navedeno v Uredbi (EU, Euratom) št. 966/2012, Delegirani uredbi (EU) št. 1268/2012 in tej uredbi.
Za države članice, v katerih se nahaja organ upravljanja, se uporabljata člena 73 in 74 Uredbe (EU) št. 1303/2013, ki se nanašata na pristojnosti držav članic v okviru deljenega upravljanja.
Uporablja se tudi člen 75 Uredbe (EU) št. 1303/2013, ki se nanaša na pooblastila in pristojnosti Komisije v okviru deljenega upravljanja.
2. Sodelujoče države pri programu čezmejnega sodelovanja v skladu s členom 123(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 imenujejo enotni organ upravljanja, v skladu s členom 123(2) navedene uredbe imenujejo enotni organ za potrjevanje in v skladu s členom 123(4) navedene uredbe imenujejo tudi enotni revizijski organ.
3. Organ upravljanja in revizijski organ se nahajata v isti državi članici. Sodelujoče države lahko pri programu čezmejnega sodelovanja za izvajanje nalog organa za potrjevanje imenujejo enotni organ upravljanja.
Postopek za imenovanje organa upravljanja in po potrebi tudi organa za potrjevanje iz člena 124 Uredbe (EU) št. 1303/2013 izvede država članica, v kateri ima organ sedež.
Imenovanja v okviru tega člena ne posegajo v razdelitev obveznosti v zvezi z uporabo finančnih popravkov med sodelujočimi državami, kot je navedeno v programu čezmejnega sodelovanja.
Člen 37
Naloge organov programa
1. Za naloge organa upravljanja se uporabljata člen 125 Uredbe (EU) št. 1303/2013 in člen 23(1), (2), (4) in (5) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
2. Za naloge organa za potrjevanje se uporabljata člen 126 Uredbe (EU) št. 1303/2013 in člen 24 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
Organ za potrjevanje prejme izplačila, ki jih opravi Komisija, in praviloma opravi izplačila vodilnemu upravičencu v skladu s členom 132 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Za naloge revizijskega organa se uporabljata člen 127 Uredbe (EU) št. 1303/2013 in člen 25 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
Člen 38
Skupni nadzorni odbor
1. Sodelujoče države ustanovijo skupni nadzorni odbor v treh mesecih od datuma uradnega obvestila o sklepu o potrditvi programa čezmejnega sodelovanja, ki je bilo posredovano državi članici.
2. Skupni nadzorni odbor sestavljajo predstavniki Komisije, nacionalni koordinator IPA in drugi ustrezni nacionalni organi in telesa upravičenke do IPA II, sodelujoče države članice ter po potrebi mednarodne finančne institucije in drugi deležniki, vključno s predstavniki civilne družbe in organizacijami zasebnega sektorja.
3. Skupnemu nadzornemu odboru predseduje predstavnik ene od sodelujočih držav ali organa upravljanja.
4. Komisija pri delu skupnega nadzornega odbora sodeluje v vlogi svetovalke.
5. Če Evropska investicijska banka prispeva k programu, lahko pri delu skupnega nadzornega odbora sodeluje v vlogi svetovalke.
6. Skupni nadzorni odbor pregleda splošno uspešnost, kakovost in doslednost izvajanja vseh ukrepov za izpolnjevanje ciljev, določenih v čezmejnem programu, sporazumih o financiranju in ustreznih strateških dokumentih. Po potrebi lahko pripravi tudi priporočila za korektivne ukrepe.
Za naloge navedenega odbora se uporabljata tudi člena 49 in 110 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Skupni nadzorni odbor in organ upravljanja izvajata spremljanje z opiranjem na kazalnike, določene v ustreznem programu čezmejnega sodelovanja, in sicer v skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
7. Skupni nadzorni odbor sprejme svoj poslovnik.
8. Skupni nadzorni odbor se sestane vsaj enkrat letno. Dodatna srečanja, zlasti tematska, se lahko skličejo na pobudo ene od sodelujočih držav ali Komisije.
Člen 39
Izbira operacij
1. Operacije v okviru programov čezmejnega sodelovanja izbere skupni nadzorni odbor.
Skupni nadzorni odbor lahko za izbor operacij ustanovi usmerjevalni odbor, ki deluje pod njegovo pristojnostjo.
2. Izbrane operacije vključujejo upravičence iz vsaj dveh sodelujočih držav, od katerih je vsaj ena država članica. Operacija se lahko izvaja v eni sodelujoči državi, pod pogojem, da se identificirajo čezmejni učinki in koristi.
3. Upravičenci sodelujejo pri razvoju in izvajanju operacij. Poleg tega sodelujejo tudi pri zaposlovanju osebja ali financiranju operacij.
Člen 40
Upravičenci
1. Če ima operacija v okviru čezmejnega programa sodelovanja dva ali več upravičencev, ti enega od njih imenujejo za glavnega upravičenca.
2. Glavni upravičenec izvaja naslednje naloge:
(a)
z drugimi upravičenci sklene sporazum, ki vsebuje določbe, s katerimi se med drugim jamči dobro finančno poslovodenje sredstev, dodeljenih operaciji, vključno z ureditvami za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov;
(b)
prevzame odgovornost za zagotovitev izvedbe celotne operacije;
(c)
zagotovi, da so odhodki, ki so jih prikazali ostali upravičenci, nastali pri izvajanju operacije, da ustrezajo dejavnostim, o katerih so se dogovorili vsi upravičenci, in da so v skladu z dokumentom, ki ga je predložil organ upravljanja, kot je določeno v odstavku 6;
(d)
zagotovi, da so odhodke, ki so jih prikazali drugi upravičenci, preverili kontrolorji, kadar tega preverjanja ne izvaja organ upravljanja v skladu s členom 23(1) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
3. Če v sporazumih iz točke (a) odstavka 2 ni določeno drugače, glavni upravičenec zagotovi, da drugi upravičenci čim prej in v celoti prejmejo celotni znesek javne podpore. Noben znesek se ne odšteje ali zadrži niti se ne obračuna nobena posebna ali druga dajatev z enakovrednim učinkom, zaradi katere bi se znižali navedeni zneski za druge upravičence.
4. Glavni ali edini upravičenec se nahaja v sodelujoči državi.
5. Brez poseganja v člen 39(2) te uredbe se lahko evropsko združenje za teritorialno sodelovanje, ki je bilo ustanovljeno v skladu z Uredbo (ES) št. 1082/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (10), ali druga pravna oseba, ustanovljena v skladu z zakonodajo ene od sodelujočih držav, prijavi kot edini upravičenec za operacijo, in sicer pod pogojem, da ga ustanovijo javni organi in telesa iz vsaj dveh sodelujočih držav.
6. Organ upravljanja glavnemu ali edinemu upravičencu za vsako operacijo predloži dokument, v katerem so določeni pogoji za podporo operacije, vključno s posebnimi zahtevami za izdelke ali storitve, ki jih je treba izvesti v okviru operacije, finančnim načrtom in rokom za izvedbo.
Člen 41
Vrednotenje
1. Vrednotenje izvajajo notranji ali zunanji strokovnjaki, ki so funkcionalno neodvisni od organov, pristojnih za izvajanje programa. Vsa vrednotenja se objavijo.
2. Sodelujoče države skupaj izvedejo predhodno vrednotenje v skladu s členom 55 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Za vrednotenje v programskem obdobju se uporablja člen 56 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
4. Za naknadno vrednotenje se uporablja člen 57 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 42
Poročanje, obveščanje in komunikacija
1. Za poročila o izvajanju se uporablja člen 14 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
2. Sestanek za letni pregled se organizira v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
3. Organ upravljanja Komisiji za namene spremljanja za vsak čezmejni program in po prednostnih oseh vsako leto do 31. januarja, 31. julija in 31. oktobra v elektronski obliki pošlje:
(a)
upravičene skupne in javne stroške operacij ter število operacij, izbranih za podporo;
(b)
skupne upravičene odhodke, ki jih upravičenci predložijo organu upravljanja.
Poleg tega podatki, ki se pošljejo do 31. januarja, vsebujejo podatke iz točk (a) in (b), razčlenjene po kategoriji ukrepov. Ta predložitev podatkov se šteje kot izpolnitev zahteve za predložitev finančnih podatkov iz člena 50(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Med podatke, ki se pošljejo do 31. januarja in 31. julija, se vključi predvideni znesek, za katerega organ upravljanja namerava predložiti zahtevke za plačilo za tekoče in naslednje proračunsko leto.
Presečni datum za podatke, predložene v skladu s tem odstavkom, je konec meseca, ki je pred mesecem predložitve.
4. Organ upravljanja usklajuje naloge, povezane z zahtevami glede objave informacij, obveščanja javnosti in preglednosti v skladu s členom 24(1) in (3) te uredbe.
Z odstopanjem od člena 25 te uredbe je organ upravljanja odgovoren za dejavnosti obveščanja in komuniciranja, kot je določeno v členih 115 in 116 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 43
Upravičenost in trajnost
1. Z odstopanjem od člena 15(1) te uredbe so v okviru pomoči IPA II za čezmejno sodelovanje do financiranja upravičeni odhodki:
(a)
če so nastali pri upravičencu iz države članice ter so bili plačani med 1. januarjem 2014 in 31. decembrom 2022 ali
(b)
če so nastali pri upravičencu iz upravičenke do IPA II in so bili plačani po predložitvi programa čezmejnega sodelovanja.
2. Poleg pravil, določenih v členu 15(2) te uredbe, se v okviru pomoči IPA za čezmejno sodelovanje ne nameni podpora za:
(a)
obresti na dolgove;
(b)
davek na dodano vrednost (DDV), razen če ni izterljiv na podlagi nacionalne zakonodaje o DDV;
(c)
razgradnjo in gradnjo jedrskih elektrarn;
(d)
naložbe za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov iz dejavnosti, ki so vključene v Prilogo I k Direktivi 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (11);
(e)
proizvodnjo, predelavo ter trženje tobaka in tobačnih izdelkov;
(f)
podjetja v težavah, kot je določeno v pravilih Unije o državni pomoči;
(g)
naložbe v letališko infrastrukturo, razen če so povezane z varstvom okolja ali jih spremljajo naložbe, potrebne za blažitev ali zmanjšanje njenega negativnega vpliva na okolje.
Z odstopanjem od člena 15(2) te uredbe je nakup nepozidanega zemljišča in pozidanega zemljišča v znesku do 10 % skupnih upravičenih odhodkov za zadevno operacijo upravičen do financiranja v okviru pomoči IPA II za čezmejno sodelovanje. Za opuščena območja in tista, ki so bila prej v industrijski rabi, skupaj z objekti, se ta meja lahko poveča na 15 %. V izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih se ta meja dvigne nad ustrezne predhodne odstotke za operacije, povezane z ohranjanjem okolja;
3. Operacije niso izbrane za pomoč IPA II, če so bile fizično dokončane ali v celoti izvedene, preden je upravičenec organu upravljanja predložil zahtevek za financiranje v okviru programa čezmejnega sodelovanja, ne glede na to, ali je upravičenec opravil vsa s tem povezana plačila.
4. Za nepovratna sredstva se uporabljajo člen 61, člen 65(4) in (6) do (9) in (11), členi 66 do 68, člen 69(1) in (2) ter člen 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
5. Poleg člena 6(2) te uredbe se s sporazumi o financiranju za programe čezmejnega sodelovanja v okviru tega poglavja vzpostavi hierarhija pravil za upravičenost, ki se uporabljajo za zadevni program čezmejnega sodelovanja v skladu z načeli, določenimi v členu 18 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
6. Za stroške za osebje se uporablja člen 19 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
Člen 44
Upravičenost glede na lokacijo
1. Operacije, za katere se uporabljajo odstopanja iz odstavkov 2 in 3, sodijo v programsko območje, ki zajema del teritorija sodelujočih držav, kot je določen v ustreznem programu o čezmejnem sodelovanju (v nadaljnjem besedilu: programsko območje).
2. Organ upravljanja se lahko strinja, da se operacija v celoti ali delno izvaja zunaj programskega območja, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
operacija koristi programskemu območju;
(b)
skupni znesek, dodeljen v okviru programa čezmejnega sodelovanja za operacije, ki se izvajajo zunaj programskega območja, ne presega 20 % podpore Unije na ravni programa;
(c)
obveznosti organov upravljanja in revizijskih organov glede upravljanja, kontrol in revizije v zvezi z operacijo izpolnjujejo organi programov čezmejnega sodelovanja ali pa ti sklenejo sporazume z organi države članice ali tretje države, v kateri se izvaja operacija.
3. Za operacije v zvezi s tehnično pomočjo, promocijo in krepitvijo zmogljivosti lahko odhodki nastanejo zunaj programskega območja, če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (c) odstavka 2.
Člen 45
Javna naročila
1. Pri oddaji javnih naročil storitev, blaga in dela s strani upravičencev se v zvezi s postopki za javna naročila upoštevajo določbe poglavja 3 naslova IV v drugem delu Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in poglavja 3 naslova II v drugem delu Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012, ki se uporabljajo za celotno programsko območje na ozemlju države članice in upravičenk do IPA II.
2. Pri oddaji javnih naročil storitev, blaga in gradenj s strani organa upravljanja v okviru posebnih proračunskih sredstev za operacije tehnične pomoči so postopki javnih naročil, ki jih uporablja organ upravljanja, lahko tisti iz odstavka 1 ali tisti, določeni z nacionalno zakonodajo.
Člen 46
Finančno upravljanje, sprostitev obveznosti, pregled in sprejetje računov, zaključek in finančni popravki
1. Za proračunske obveznosti se uporablja člen 76 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
2. Za plačila se uporabljajo členi 77 do 80, 82 do 83, 129 do 132, 134 do 135 in 142 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Poleg tega se za plačila na enoten račun uporablja člen 27(1) Uredbe (EU) št. 1299/2013. Za uporabo eura se uporablja člen 28 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
3. Kar zadeva predfinanciranje, se na podlagi sklepa Komisije o sprejetju programa za čezmejno sodelovanje Komisija plača enkraten znesek predfinanciranja.
Znesek predfinanciranja znaša 50 % prvih treh proračunskih obveznosti do programa.
Znesek predfinanciranja se lahko po potrebi izplača v dveh obrokih v skladu s proračunskimi potrebami.
Komisiji se povrne celotni znesek, nakazan za predfinanciranje, če v roku štiriindvajsetih mesecev od datuma nakazila prvega obroka predfinanciranja ni bil predložen zahtevek za plačilo iz naslova programa čezmejnega sodelovanja.
4. Za sprostitev obveznosti se uporabljajo členi 86 do 88 in 136 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
5. Za pregled in potrditev zaključnih računov ter tudi njihov zaključek se uporabljajo členi 84 in 137 do 141 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
6. Za finančne popravke in izterjave se uporabljajo členi 85, 122(2) in 143 do 147 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Uporablja se tudi člen 27(2) in (3) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
Člen 47
Sistem upravljanja in nadzora ter revizija
1. Za splošna načela sistema upravljanja in nadzora se uporablja člen 72 in člen 122(1) in (3) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
2. Za sodelovanje med Komisijo in revizijskimi organi se uporablja člen 128 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Za sorazmerni nadzor programov čezmejnega sodelovanja se uporablja člen 148 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 48
Prekinitev programov čezmejnega sodelovanja
1. Če nobena od sodelujočih upravičenk do IPA II ne sklene sporazuma o financiranju do konca leta, ki sledi letu po sprejetju programa, Komisija prekine program čezmejnega sodelovanja.
Letni obroki Evropskega sklada za regionalni razvoj, za katerega so že bile prevzete obveznosti, ostanejo na voljo v njihovim običajnem obdobju veljavnosti, vendar se lahko uporabljajo samo za dejavnosti, ki potekajo izključno v zadevnih državah članicah in je pogodba zanje sklenjena pred sklepom Komisije o prekinitvi programa. Organ upravljanja pošlje Komisiji končno poročilo v treh mesecih po izteku pogodb, slednja pa ravna v skladu z odstavkoma 2 in 3.
2. Kadar programa čezmejnega sodelovanja ni mogoče izvajati zaradi težav pri odnosih med sodelujočimi državami in v drugih utemeljenih primerih, se Komisija lahko na zahtevo skupnega odbora ali na lastno pobudo in po posvetovanju s skupnim nadzornim odborom odloči za prekinitev programa pred datumom izteka roka za izvajanje.
Če se program prekine, organ upravljanja pošlje končno poročilo v šestih mesecih po sklepu Komisije. Po obračunu plačil predhodnih predfinanciranj Komisija opravi končno plačilo ali po potrebi izda nalog za izterjavo. Komisija tudi sprosti preostali saldo obveznosti.
Komisija se lahko v skladu s členom 31(5) odloči za možnost zmanjšanja sredstev, dodeljenih za program, in sicer glede na njegov obseg.
3. V primerih iz odstavkov 1 in 2 se podpora iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, ki ni bila prevzeta kot obveznost in ustreza letnim obrokom, ki še niso bili prevzeti kot obveznost ali so bili v celoti ali deloma prevzeti in sproščeni v istem proračunskem letu, vendar niso bili ponovno dodeljeni drugemu programu v isti kategoriji programov zunanjega sodelovanja, dodeli notranjim programom čezmejnega sodelovanja v skladu s členom 4 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
Pomoč IPA II, ki ustreza letnim obrokom, ki še niso bili v celoti prevzeti kot obveznost ali so bili deloma prevzeti kot obveznost v istem proračunskem letu, se uporabi za financiranje drugih programov ali projektov, ki so upravičeni do pomoči IPA II.
POGLAVJE III
Čezmejno sodelovanje med upravičenkami do IPA II in upravičenkami do IPA II in državami, ki spadajo v okvir evropskega instrumenta sosedstva
Člen 49
Načrtovanje programov
1. Program čezmejnega sodelovanja, ki ga v skladu z modelnim programom, ki ga zagotovi Komisija, skupaj pripravijo sodelujoče države, se Komisiji predloži z elektronskimi sredstvi.
2. Program čezmejnega sodelovanja je v skladu s členom 29 sestavljen iz tematskih prednostnih nalog.
Člen 50
Tehnična pomoč
Znesek pomoči IPA II, ki se dodeli za tehnično pomoč, je omejen na 10 % celotnega zneska, dodeljenega programu čezmejnega sodelovanja.
Člen 51
Načini izvajanja
1. Programi čezmejnega sodelovanja iz točk (b) in (c) člena 27 se izvajajo v okviru neposrednega ali posrednega upravljanja.
2. Programe čezmejnega sodelovanja upravlja en javni organ naročnik, kot je navedeno v Izvedbenem sklepu Komisije o odobritvi ustreznega programa čezmejnega sodelovanja.
Člen 52
Strukture in organi
1. Pri upravljanju programov čezmejnega sodelovanja s strani upravičenk do IPA II sodelujejo naslednje strukture:
(a)
nacionalni koordinatorji IPA tistih držav, ki sodelujejo v programu čezmejnega sodelovanja, kot je navedeno v členu 4, in po potrebi koordinatorji za teritorialno sodelovanje;
(b)
nacionalni odredbodajalec in upravljavske strukture iz člena 7 tistih sodelujočih držav, in sicer upravičenk do IPA II, v katerih se javni organ naročnik nahaja, kadar se čezmejni program izvaja v okviru posrednega upravljanja;
(c)
operativne strukture vseh sodelujočih držav upravičenk, ki tesno sodelujejo pri načrtovanju programov in izvajanju zadevnega programa čezmejnega sodelovanja. V primeru posrednega upravljanja je v operativne strukture vključen javni organ naročnik;
(d)
revizijski organ iz člena 7(3), kadar se čezmejni program izvaja v okviru posrednega upravljanja. Kadar ta nima dovoljenja za opravljanje nalog, določenih v členu 12, mu pomaga skupina revizorjev, ki jo sestavljajo predstavniki vsake države, ki sodeluje v programu čezmejnega sodelovanja.
2. Upravičenke do IPA II in države v okviru evropskega instrumenta sosedstva, ki sodelujejo v programu čezmejnega sodelovanja, vzpostavijo skupni nadzorni odbor, ki izpolnjuje tudi vlogo sektorskega nadzornega odbora iz člena 19.
3. Skupni tehnični sekretariat se ustanovi za pomoč Komisiji, operativnim strukturam in skupnemu nadzornemu odboru.
4. Vloge in odgovornosti teh struktur se določijo v okvirnem sporazumu iz člena 5.
5. Sodelujoče države v okviru posrednega upravljanja sklenejo dvostranski dogovor, ki določa njihove pristojnosti za izvajanje ustreznega programa čezmejnega sodelovanja. Minimalne zahteve za tak dvostranski dogovor se določijo v okvirnem sporazumu iz člena 5.
Člen 53
Izbira operacij
1. Operacije, izbrane v okviru programa čezmejnega sodelovanja, zagotovijo jasne čezmejne učinke in koristi.
2. Operacije v okviru programov čezmejnega sodelovanja izbere javni organ naročnik prek razpisov za zbiranje predlogov, ki zajemajo celotno upravičeno območje.
3. Sodelujoče države lahko opredelijo tudi operacije, ki niso zajete z razpisi za zbiranje predlogov. V tem primeru se operacije izrecno navedejo v programu čezmejnega sodelovanja iz člena 49.
4. Operacije, izbrane za čezmejno sodelovanje, vključujejo upravičence iz vsaj dveh sodelujočih držav. Upravičenci sodelujejo pri razvoju in izvajanju operacij. Poleg tega sodelujejo bodisi pri zaposlovanju osebja bodisi pri financiranju operacij ali pri obojem.
5. Operacija se lahko izvaja v eni sodelujoči državi, pod pogojem, da se identificirajo čezmejni učinki in koristi.
Člen 54
Upravičenci
1. Za programe čezmejnega sodelovanja iz točke (b) člena 27 imajo upravičenci sedež v upravičenki do IPA II. Za programe čezmejnega sodelovanja iz točke (c) člena 27 imajo upravičenci sedež v upravičenki do IPA II ali v državi, ki spada v okvir evropskega instrumenta sosedstva.
2. Enega od upravičencev, ki sodeluje v določeni operaciji, vsi upravičenci imenujejo za glavnega upravičenca.
3. Glavni upravičenec prevzame odgovornost za zagotavljanje finančnega izvajanja celotne operacije, za nadzor, da se operacija izvaja v skladu s pogoji iz pogodbe, in z drugimi upravičenci sklene sporazume za zagotovitev dobrega finančnega poslovodenja sredstev, dodeljenih operaciji, vključno z ureditvami o izterjavi neupravičeno plačanih zneskov.
NASLOV VII
KMETIJSTVO IN RAZVOJ PODEŽELJA
Člen 55
Posebne določbe v zvezi s programi razvoja podeželja
1. V okviru področja politike „kmetijstvo in razvoj podeželja“ se programi razvoja podeželja, ki ga ustrezni organi, ki jih imenuje upravičenka do IPA II, pripravijo na nacionalni ravni in po posvetovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi predložijo Komisiji.
2. Programe razvoja podeželja upravičenke do IPA II izvajajo na podlagi posrednega upravljanja v skladu s členom 58(1) Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 966/2012, pri čemer se s temi programi financirajo izbrane vrste ukrepov, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
3. Operativna struktura, ki jo je za programe razvoja podeželja treba vzpostaviti v skladu s členom 10, je sestavljena iz naslednjih ločenih organov, ki med seboj tesno sodelujejo:
(a)
organa upravljanja, tj. javnega organa, ki deluje na nacionalni ravni, je zadolžen za načrtovanje in izvajanje programov, vključno z izbiro ukrepov in obveščanjem javnosti ter usklajevanjem, vrednotenjem, spremljanjem in poročanjem o zadevnem programu, vodi pa ga visoki uradnik z izključnimi pristojnostmi, in
(b)
agencije za razvoj podeželja IPA s podobnimi funkcijami kot plačilna agencija v državah članicah, pri čemer je ta zadolžena za obveščanje javnosti, izbor projektov in potrjevanje ter nadzor in računovodstvo za obveznosti in plačila ter tudi opravljanje plačil.
4. Z odstopanjem od člena 15(1) so lahko odhodki za tehnično pomoč za podporo priprave programov razvoja podeželja in vzpostavitev sistemov upravljanja in nadzora upravičeni pred datumom sprejetja sklepa Komisije za odobritev programa razvoja podeželja, vendar ne pred 1. januarjem 2014.
5. Pri ugotavljanju deleža javnih odhodkov kot odstotka skupnih upravičenih stroškov v okviru naložbe se ne upošteva nacionalna državna pomoč za lajšanje dostopa do posojil, odobrenih brez kakršnega koli prispevka Unije v skladu z Uredbo (EU) št. 231/2014.
6. Investicijski projekti v okviru programov razvoja podeželja so še naprej upravičeni do financiranja Unije, pod pogojem, da se v petih letih od datuma končnega plačila, ki ga opravi operativna struktura, bistveno ne spremenijo.
NASLOV VIII
KONČNE DOLOČBE
Člen 56
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 2. maja 2014