РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 468/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 16 април 2014 година
за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ)
(ЕЦБ/2014/17)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка и по-специално член 34 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1) и по-специално член 4, параграф 3, член 6 и член 33, параграф 2 от него,
като взе предвид Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент и Европейската централна банка относно практическите условия и ред за упражняването на демократичната отчетност и надзора над изпълнението на задачите, възложени на Европейската централна банка в рамките на единния надзорен механизъм (2),
като взе предвид проведените публични консултации и анализи в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като взе предвид предложението на Надзорния съвет и след консултация с националните компетентни органи,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1024/2013 (наричан по-долу „Регламента за ЕНМ“) се създава единният надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО) на участващите държави членки.
(2)
Съгласно рамката на член 6 от Регламента за ЕНМ ЕЦБ е единственият орган, компетентен да изпълнява микропруденциалните задачи, възложени ѝ съгласно член 4 от него, свързани с кредитните институции, установени в участващите държави членки. ЕЦБ отговаря за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ и за упражняване на надзор над функционирането на системата въз основа на отговорностите и процедурите по член 6 от Регламента за ЕНМ.
(3)
Когато е целесъобразно и без да се засяга отговорността и отчетността на ЕЦБ във връзка със задачите, възложени ѝ с Регламента за ЕНМ, НКО са отговорни за подпомагането на ЕЦБ при условията, предвидени в Регламента за ЕНМ и в настоящия регламент, при изготвянето и изпълнението на актове, свързани с посочените в член 4 от Регламента за ЕНМ задачи, по отношение на всички кредитни институции, включително подпомагане при осъществяване на дейности по проверка. За тази цел, при изпълнението на задачите по член 4 от Регламента за ЕНМ, НКО следват дадените от ЕЦБ указания.
(4)
ЕЦБ, НКО и определените на национално равнище органи (ОНРО) трябва да изпълняват макропруденциалните задачи, посочени в член 5 от Регламента за ЕНМ, и да следват процедурите за координация, предвидени в него, в настоящия регламент и в съответното право на Съюза, без да се засяга ролята на Евросистемата и на Европейския съвет за системен риск.
(5)
В рамките на ЕНМ съответните надзорни отговорности на ЕЦБ и НКО се разпределят въз основа на значимостта на лицата, които попадат в обхвата на ЕНМ. Настоящият регламент определя по-специално конкретната методология за оценката на тази значимост съгласно изискванията на член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ е компетентна да осъществява пряк надзор по отношение на кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове в участващи държави членки на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, които са значими. НКО са отговорни за осъществяването на пряк надзор над по-малко значимите лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да реши в конкретни случаи да осъществява пряк надзор над такива лица, когато това е необходимо за последователното прилагане на надзорните стандарти.
(6)
За да бъдат взети предвид последните тенденции в законодателството на Съюза в областта на санкциите и съдебната практика на Европейския съд по правата на човека по отношение на принципа за разделение между разследването и фазата на вземане на решения, ЕЦБ ще създаде независимо звено за разследване, което да разследва самостоятелно нарушения на надзорните правила и решения.
(7)
В член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ се посочва, че ЕЦБ в консултация с НКО и въз основа на предложение от Надзорния съвет трябва да приеме и да оповести рамка за организиране на практическите ред и условия за сътрудничество между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ.
(8)
В член 33, параграф 2 от Регламента за ЕНМ се посочва, че ЕЦБ трябва да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с този регламент. Настоящият регламент съдържа разпоредбите за прилагането на член 33, параграф 2 във връзка със сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ.
(9)
В резултат на това с настоящия регламент се доразвиват и определят процедурите за сътрудничество, установени с Регламента за ЕНМ между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ, както и с определените на национално равнище органи, когато е уместно, като по този начин се гарантира ефективното и последователното функциониране на ЕНМ.
(10)
ЕЦБ отдава голямо значение на цялостната оценка на кредитните институции, включително на оценката на балансовия отчет, която трябва да извърши преди поемането на задачите си. Това се отнася за всяка държава членка, която се присъединява към еврозоната и съответно към ЕНМ след датата на започването на надзора, в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
(11)
За гладкото функциониране на ЕНМ е от съществено значение между ЕЦБ и НКО да има пълно сътрудничество и същите да обменят цялата информация, която би могла да окаже влияние върху съответните им задачи, по-специално цялата информация, с която НКО разполагат по отношение на процедури, които биха могли да окажат влияние върху сигурността и стабилността на поднадзорно лице или които си взаимодействат с надзорните процедури по отношение на такива лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и цел
1. В настоящия регламент се установяват правила относно следното:
а)
рамката, посочена в член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, а именно рамка за организиране на практическите ред и условия за изпълнението на член 6 от Регламента за ЕНМ по отношение на сътрудничеството в рамките на ЕНМ, която да включва:
i)
конкретната методология за оценката и прегледа на това дали поднадзорно лице е определено като значимо или по-малко значимо в съответствие с установените в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ критерии, както и режимът, който произтича от тази оценка;
ii)
определянето на процедури, включително и срокове, също така във връзка с възможността НКО да изготвят проекти на решения, които да бъдат разглеждани от ЕЦБ, касаещи взаимоотношенията между ЕЦБ и НКО, относно надзора над значимите поднадзорни лица;
iii)
определянето на процедури, включително и срокове, касаещи взаимоотношенията между ЕЦБ и НКО, относно надзора над по-малко значими поднадзорни лица. По-специално съгласно тези процедури от НКО се изисква, в зависимост от отделните случаи, определени в настоящия регламент:
-
да уведомяват ЕЦБ за всяка съществена надзорна процедура;
-
да извършват по искане на ЕЦБ допълнителна оценка на конкретни аспекти на процедурата;
-
да представят на ЕЦБ проекти на съществени надзорни решения, по които ЕЦБ може да изразява становища;
б)
сътрудничество и обмен на информация между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ във връзка с процедурите, отнасящи се до значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица, включително общи процедури, приложими за издаване на лицензи за извършване на дейност на кредитна институция, отнемане на такива лицензи и оценката на придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия;
в)
процедурите, свързани със сътрудничество между ЕЦБ, НКО и ОНРО по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти по смисъла на член 5 от Регламента за ЕНМ;
г)
процедурите, свързани с осъществяването на тясно сътрудничество по смисъла на член 7 от Регламента за ЕНМ и приложими между ЕЦБ, НКО и ОНРО;
д)
процедурите, свързани със сътрудничество между ЕЦБ и НКО по отношение на членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, включително за някои аспекти, свързани с надзорната отчетност;
е)
процедурите, свързани с приемането на надзорни решения, чийто адресати са поднадзорни лица и други субекти;
ж)
езиковия режим между ЕЦБ и НКО, и между ЕЦБ и поднадзорните лица и други субекти;
з)
процедурите, приложими към правомощията на ЕЦБ и НКО за налагане на санкции в рамките на ЕНМ във връзка със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ;
и)
преходните разпоредби.
2. Настоящият регламент не засяга надзорните задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ и които съответно остават в правомощията на националните органи.
3. Настоящият регламент се тълкува по-специално във връзка с Решение ЕЦБ/2004/2 (3) и на Процедурния правилник на Надзорния съвет на Европейската централна банка (4), особено по отношение на вземането на решения в рамките на ЕНМ, включително процедурата, приложима между Надзорния съвет и Управителния съвет по отношение на липсата на възражения от страна на Управителния съвет, посочени в член 26, параграф 8 от Регламента за ЕНМ и в други относими правни актове на ЕЦБ, включително Решение ЕЦБ/2014/16 (5).
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламента за ЕНМ, освен ако е предвидено друго, заедно със следните определения:
1.
„лиценз“ е лиценз съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 42 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6);
2.
„клон“ е клон съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 17 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3.
„общи процедури“ са процедурите, предвидени в част V във връзка с издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция, отнемане на лиценз за упражняване на такава дейност и решения във връзка с квалифицирани дялови участия;
4.
„държава членка от еврозоната“ е държава членка, чиято парична единица е еврото;
5.
„група“ е група от предприятия, поне едно от които е кредитна институция, и която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия или предприятия, свързани помежду си по смисъла на член 22 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), включително подгрупи от тях;
6.
„съвместен надзорен екип“ е екип от надзорници, отговорен за надзора над значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група;
7.
„по-малко значимо поднадзорно лице“ е както а) по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, така и б) по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка извън еврозоната, която е участваща държава членка;
8.
„по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната“ е поднадзорно лице, което е установено в държава членка от еврозоната и което не притежава статут на значимо поднадзорно лице по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ;
9.
„национален компетентен орган“ (НКО) е национален компетентен орган съгласно определението на член 2, точка 2 от Регламента за ЕНМ. Това определение не засяга националната правна уредба, по силата на която се възлагат конкретни надзорни задачи на национална централна банка (НЦБ), която не е определена като НКО. В този случай НЦБ изпълнява тези задачи в определената от националното право и настоящия регламент рамка. Позоваването на НКО в настоящия регламент в този случай се прилага според случая спрямо НЦБ за задачите, които са ѝ възложени съгласно националното право;
10.
„НКО в тясно сътрудничество“ е НКО, определен от участваща държава членка в тясно сътрудничество в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
11.
„определен на национално равнище орган“ (ОНРО) е определен на национално равнище орган, както е посочен в член 2, точка 7 от Регламента за ЕНМ;
12.
„ОНРО в тясно сътрудничество“ е всеки ОНРО извън еврозоната, определен от участваща държава членка в тясно сътрудничество за целите и задачите, свързани с член 5 от Регламента за ЕНМ;
13.
„държава членка извън еврозоната“ е държава членка, чиято парична единица не е еврото;
14.
„предприятие майка“ е предприятие майка съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 15 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
15.
„участваща държава членка в тясно сътрудничество“ е държава членка извън еврозоната, която е установила тясно сътрудничество с ЕЦБ в съответствие с член 7 от Регламента за ЕНМ;
16.
„значимо поднадзорно лице“ е както а) значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, така и б) значимо поднадзорно лице в участваща държава членка извън еврозоната;
17.
„значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната“ е поднадзорно лице, установено в държава членка от еврозоната, което има статут на значимо поднадзорно лице, съгласно решение на ЕЦБ, основано на член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
18.
„значимо поднадзорно лице в участваща държава членка извън еврозоната“ е поднадзорно лице, установено в участваща държава членка извън еврозоната, което има статут на значимо поднадзорно лице съгласно решение на ЕЦБ, основано на член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
19.
„дъщерно предприятие“ е дъщерно предприятие съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 16 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
20.
„поднадзорно лице“ е някое от следните: а) кредитна институция, установена в участваща държава членка; б) финансов холдинг, установен в участваща държава членка; в) смесен финансов холдинг, установен в участваща държава членка, при условие че отговаря на условията, посочени в точка 21, буква б); г) клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка.
Централен контрагент (ЦК), съгласно определението на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), който е кредитна институция по смисъла на Директива 2013/36/ЕС, се счита за поднадзорно лице съгласно Регламента за ЕНМ, настоящия регламент и съответното право на Съюза, без да се засяга надзорът, извършван над ЦК от съответните НКО, както е посочено в Регламент (ЕС) № 648/2012;
21.
„поднадзорна група“ е някое от следните:
а)
група, чието предприятие майка е кредитна институция или финансов холдинг с главно управление в участваща държава членка;
б)
група, чието предприятие майка е смесен финансов холдинг с главно управление в участваща държава членка, при условие че координатор на финансовия конгломерат по смисъла на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) е орган, компетентен да упражнява надзор над кредитни институции, който е и координатор във функцията си на надзорен орган на кредитни институции;
в)
поднадзорни лица, всяко от които с главно управление в същата участваща държава членка, при условие че те са дълготрайно свързани с централен орган, който извършва надзор над тях, съгласно условията, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и който е установен в същата участваща държава членка;
22.
„значима поднадзорна група“ е поднадзорна група, която има статут на значима поднадзорна група съгласно решение на ЕЦБ на основание член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
23.
„по-малко значима поднадзорна група“ е поднадзорна група, която няма статут на значима поднадзорна група по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ;
24.
„надзорна процедура на ЕЦБ“ е всяка дейност на ЕЦБ, насочена към подготовката на издаването на надзорно решение на ЕЦБ, включително общи процедури и налагане на административни имуществени санкции. Всички надзорни процедури на ЕЦБ са предмет на част III. Част III също така се прилага по отношение на налагането на административни имуществени санкции, освен ако в част X е предвидено друго;
25.
„надзорна процедура на НКО“ е всяка дейност на НКО, насочена към подготовката на издаването на надзорно решение от НКО, чийто адресати са едно или повече поднадзорни лица или поднадзорни групи, или един или повече други субекти, включително налагането на административни санкции;
26.
„надзорно решение на ЕЦБ“ е правен акт, който е приет от ЕЦБ при упражняване на възложените ѝ задачи и правомощия с Регламента за ЕНМ под формата на решение на ЕЦБ, чиито адресати са едно или повече поднадзорни лица или поднадзорни групи, или един или повече други субекти, и който не е правен акт с общо приложение;
27.
„трета държава“ е държава, която не е нито държава членка, нито държава членка на Европейското икономическо пространство;
28.
„работен ден“ е ден, който не е събота, неделя или официален празник на ЕЦБ в съответствие с приложимия за ЕЦБ календар (11).
ЧАСТ II
ОРГАНИЗАЦИЯ НА ЕНМ
ДЯЛ 1
СТРУКТУРИ ЗА НАДЗОРА НАД ЗНАЧИМИ И ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ГЛАВА 1
Надзор над значими поднадзорни лица
Член 3
Съвместни надзорни екипи
1. За надзора над всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група в участващи държави членки се създава съвместен надзорен екип. Всеки съвместен надзорен екип се състои от служители от ЕЦБ и от НКО, които са назначени в съответствие с член 4 и които работят под координацията на определен служител на ЕЦБ (наричан по-долу „координатор на СНЕ“) и един или повече подкоординатори от НКО, както е посочено по-надолу в член 6.
2. Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент, задачите на съвместния надзорен екип включват, но не се ограничават до следното:
а)
изпълнение на процеса по надзорен преглед и оценка (ПНПО), посочен в член 97 от Директива 2013/36/ЕС, за значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група, над които извършва надзор;
б)
като се отчита ПНПО, участие в изготвянето на план за извършване на надзорни проверки, който да бъде предложен на Надзорния съвет, включително план за извършване на проверки на място, както е предвидено в член 99 от Директива 2013/36/ЕС, за такова значимо поднадзорно лице или такава значима поднадзорна група;
в)
изпълнение на плана за извършване на надзорни проверки, одобрен от ЕЦБ, както и на всички надзорни решения на ЕЦБ по отношение на значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група, над които извършва надзор;
г)
осигуряване на координация с екипа за извършване на проверки на място, посочен в част XI, относно изпълнението на плана за извършване на проверки на място;
д)
взаимодействие с НКО, когато е уместно.
Член 4
Създаване и състав на съвместните надзорни екипи
1. ЕЦБ отговаря за създаването и състава на съвместните надзорни екипи. Назначаването на служители от НКО в съвместните надзорни екипи се извършва от съответните НКО съгласно параграф 2.
2. В съответствие с принципите, определени в член 6, параграф 8 от Регламента за ЕНМ, и без да се засяга член 31 от него, НКО назначават едно или повече лица от техния персонал като член или членове на съвместен надзорен екип. Служител на НКО може да бъде назначен като член на повече от един съвместен надзорен екип.
3. Независимо от параграф 2, ЕЦБ може да изиска от НКО да промени извършените назначения, ако е целесъобразно с оглед състава на съвместен надзорен екип.
4. Когато повече от един НКО изпълняват надзорни задачи в участваща държава членка или когато в участваща държава членка националното право възлага на НЦБ конкретни надзорни задачи и НЦБ не е НКО, съответните органи координират участието си в съвместните надзорни екипи.
5. ЕЦБ и НКО се консултират помежду си и постигат съгласие относно използването на ресурси на НКО във връзка със съвместните надзорни екипи.
Член 5
Участие на служители от НЦБ на участващи държави членки
1. НЦБ на участващи държави членки, които участват в пруденциалния надзор над значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група съгласно националното им право и които не са НКО, могат също да назначат един или няколко свои служители в съвместен надзорен екип.
2. ЕЦБ се информира за тези назначения и член 4 се прилага съответно.
3. Когато в съвместен надзорен екип са назначени служители от НЦБ на участващи държави членки, позоваванията на НКО във връзка със съвместните надзорни екипи се тълкуват като включващи позоваване на тези НЦБ.
Член 6
Координатор на СНЕ и подкоординатори
1. Координаторът на СНЕ, подпомаган от подкоординатори от НКО съгласно определението на параграф 2, осигурява координацията на работата в рамките на съвместния надзорен екип. За тази цел членовете на съвместния надзорен екип изпълняват указанията на координатора на СНЕ във връзка със задачите си в съвместния надзорен екип. Това не засяга задачите и задълженията им в съответния им НКО.
2. Всеки НКО, който назначава повече от един служител в съвместния надзорен екип, определя един от тях като подкоординатор (наричан по-долу „подкоординатор от НКО“). Подкоординаторите от НКО подпомагат координатора на СНЕ във връзка с организацията и координацията на задачите в съвместния надзорен екип, по-специално по отношение на служителите, които са били назначени от същия НКО, който е назначил и съответния подкоординатор от НКО. Подкоординаторът от НКО може да дава указания на членовете на съвместния надзорен екип, назначени от същия НКО, при условие че същите не противоречат на указанията, дадени от координатора на СНЕ.
ГЛАВА 2
Надзор над по-малко значими поднадзорни лица
Член 7
Участие на служители от други НКО в надзорен екип на НКО
Без да се засяга член 31, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, когато във връзка с надзора над по-малко значими поднадзорни лица ЕЦБ установи, че е целесъобразно да бъдат включени служители от един или повече други НКО в надзорния екип на НКО, ЕЦБ може да поиска от последния да включи служители на такива други НКО.
ДЯЛ 2
НАДЗОР НА КОНСОЛИДИРАНА ОСНОВА И УЧАСТИЕ НА ЕЦБ И НКО В КОЛЕГИИ ОТ НАДЗОРНИ ОРГАНИ
Член 8
Надзор на консолидирана основа
1. ЕЦБ упражнява надзор на консолидирана основа съгласно предвиденото в член 111 от Директива 2013/36/ЕС по отношение на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, които са значими на консолидирана основа, в случай че предприятието майка е или институция майка в участваща държава членка, или институция майка на ЕС, установена в участваща държава членка.
2. Съответният НКО изпълнява задачите на надзорен орган на консолидирана основа по отношение на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, които са по-малко значими на консолидирана основа.
Член 9
ЕЦБ като председател на колегия от надзорни органи
1. Когато ЕЦБ е консолидиращият надзорен орган, тя председателства колегията, създадена съгласно член 116 от Директива 2013/36/ЕС. НКО на участващите държави членки, в които са установени предприятието майка, дъщерните предприятия и значимите клонове по смисъла на член 51 от Директива 2013/36/ЕС, ако има такива, имат правото да участват в колегията като наблюдатели.
2. Ако няма колегия, създадена съгласно член 116 от Директива 2013/36/ЕС, и ако значимо поднадзорно лице има клонове в неучастваща държава членка, които се считат за значими в съответствие с член 51, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, ЕЦБ създава колегия от надзорни органи с компетентните органи на приемащата държава членка.
Член 10
ЕЦБ и НКО като членове на колегия от надзорни органи
Ако консолидиращият надзорен орган не е в участваща държава членка, ЕЦБ и НКО участват в колегията от надзорни органи в съответствие със следните правила и със съответното право на Съюза:
а)
ако всички поднадзорни лица в участващите държави членки са значими поднадзорни лица, ЕЦБ участва в колегията от надзорни органи като член, докато НКО имат право да участват в същата колегия като наблюдатели;
б)
ако всички поднадзорни лица в участващите държави членки са по-малко значими поднадзорни лица, НКО участват в колегията от надзорни органи като членове;
в)
ако поднадзорните лица в участващите държави членки са както по-малко значими поднадзорни лица, така и значими поднадзорни лица, ЕЦБ и НКО участват в колегията от надзорни органи като членове. НКО на участващите държави членки, в които са установени значимите поднадзорни лица, имат право да участват в колегията от надзорни органи като наблюдатели.
ДЯЛ 3
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДНОТО ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ
ГЛАВА 1
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги в рамките на ЕНМ
Член 11
Право на установяване на кредитни институции в рамките на ЕНМ
1. Всяко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон на територията на друга участваща държава членка, уведомява за намерението си НКО на участващата държава членка, в която се намира главното управление на значимото поднадзорно лице. Информацията се предоставя в съответствие с изискванията на член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаването на това уведомление.
2. Всяко по-малко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон на територията на друга участваща държава членка, уведомява своя НКО за намерението си в съответствие с изискванията на член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
3. В случай че ЕЦБ не вземе решение за противното в рамките на два месеца от получаване на уведомлението, клонът, посочен в параграф 1, може да бъде установен и да започне дейността си. ЕЦБ съобщава тази информация на НКО на участващата държава членка, в която ще бъде установен клонът.
4. В случай че НКО на държавата членка по произход не вземе решение за противното в рамките на два месеца от получаване на уведомлението, клонът, посочен в параграф 2, може да бъде установен и да започне дейността си. НКО съобщава тази информация на ЕЦБ и на НКО на участващата държава членка, в която ще бъде установен клонът.
5. В случай на промяна на някое от сведенията, съобщени съгласно параграфи 1 и 2, поднадзорното лице изпраща на НКО, който е получил първоначалната информация, писмено уведомление за тази промяна най-малко един месец преди прилагане на промяната. Този НКО уведомява НКО на държавата членка, в която е установен клонът.
Член 12
Упражняване на свободно предоставяне на услуги от кредитни институции в рамките на ЕНМ
1. Всяко значимо поднадзорно лице, което желае да упражнява свободно предоставяне на услуги, като упражнява дейността си на територията на друга участваща държава членка за първи път, уведомява за намерението си НКО на участваща държава членка, в която се намира главното управление на значимото поднадзорно лице. Информацията се предоставя в съответствие с изискванията на член 39, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаване на уведомлението. НКО също така съобщава за уведомлението на НКО на участващата държава членка, в която ще се предоставят услугите.
2. Всяко по-малко значимо поднадзорно лице, което желае да упражнява свободно предоставяне на услуги, като упражнява дейността си на територията на друга участваща държава членка за първи път, уведомява своя НКО в съответствие с изискванията на член 39, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. Уведомлението се съобщава на ЕЦБ и на НКО на участващата държава членка, в която ще се предоставят услугите.
ГЛАВА 2
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, в рамките на ЕНМ
Член 13
Уведомление за упражняване на правото на установяване в рамките на ЕНМ от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
1. Когато компетентният орган на неучастваща държава членка съобщи информацията по член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС в съответствие с процедурата, уредена в член 35, параграф 3 от нея, на НКО на участващата държава членка, в която ще се установява клонът, този НКО незабавно уведомява ЕЦБ за получаването на това съобщение.
2. В рамките на два месеца от получаването на съобщението от компетентния орган на неучастваща държава членка, ЕЦБ - в случай на клон, който е значим според критериите, установени в член 6 от Регламента за ЕНМ и част IV от настоящия регламент, или съответният НКО - в случай на клон, който е по-малко значим според критериите, установени в член 6 от Регламента за ЕНМ и част IV от настоящия регламент, се подготвя да упражнява надзор над клона в съответствие с членове 40-46 от Директива 2013/36/ЕС, и при необходимост указва условията, при които в интерес на общото благо клонът може да упражнява дейността си в приемащата държава членка.
3. НКО информират ЕЦБ за условията, при които, съгласно националното право и в интерес на общото благо, клон може да упражнява дейност в тяхната държава членка.
4. Промяната на информация, предоставена от кредитната институция, която желае да установи клон по член 35, параграф 2, букви б), в) или г) от Директива 2013/36/ЕС, се съобщава на НКО, посочен в параграф 1.
Член 14
Компетентен орган на приемащата държава членка за клонове
1. В съответствие с член 4, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ упражнява правомощията на компетентния орган на приемащата държава членка, когато клонът е значим по смисъла на член 6, параграф 4 от него.
2. Когато клонът е по-малко значим по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, правомощията на компетентния орган на приемаща държава членка се упражняват от НКО на участващата държава членка, в която е установен клонът.
Член 15
Уведомление за упражняване на свободно предоставяне на услуги в рамките на ЕНМ от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
Когато компетентният орган на неучастваща държава членка предостави уведомление по смисъла на член 39, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, адресат на уведомлението е НКО на участващата държава членка, в която ще се упражнява свободното предоставяне на услуги. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаването на това уведомление.
Член 16
Компетентен орган на приемащата държава членка за свободно предоставяне на услуги
1. В съответствие с член 4, параграф 2 и в рамките на обхвата на член 4, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ изпълнява задачите на компетентния орган на приемащата държава членка по отношение на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, които упражняват свободно предоставяне на услуги в участващи държави членки.
2. Ако свободното предоставяне на услуги е в интерес на общото благо при спазване на определени условия съгласно националното право на участващите държави членки, НКО информират ЕЦБ за тези условия.
ГЛАВА 3
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги по отношение на неучастващи държави членки
Член 17
Право на установяване и упражняване на свободно предоставяне на услуги по отношение на неучастващи държави членки
1. Значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон или да упражнява свободно предоставяне на услуги на територията на неучастваща държава членка, уведомява съответния НКО за намерението си в съответствие с приложимото право на Съюза. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаване на уведомлението. ЕЦБ упражнява правомощията на компетентния орган на държавата членка по произход.
2. По-малко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон или да упражнява свободно предоставяне на услуги на територията на неучастваща държава членка, уведомява съответния НКО за намерението си в съответствие с приложимото право на Съюза. Съответният НКО упражнява правомощията на компетентния орган на държавата членка по произход.
ДЯЛ 4
ДОПЪЛНИТЕЛЕН НАДЗОР НАД ФИНАНСОВИ КОНГЛОМЕРАТИ
Член 18
Координатор
1. ЕЦБ поема задачата на координатор на финансов конгломерат съгласно посочените в съответното право на Съюза критерии по отношение на значимо поднадзорно лице.
2. НКО поема задачата на координатор на финансов конгломерат съгласно посочените в съответното право на Съюза критерии по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице.
ЧАСТ III
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА ФУНКЦИОНИРАНЕТО НА ЕНМ
ДЯЛ 1
ПРИНЦИПИ И ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 19
Общ преглед
В настоящата част се установяват а) общи правила относно прилагането на ЕНМ от ЕЦБ и НКО и б) разпоредбите, които ЕЦБ ще прилага при извършване на надзорна процедура на ЕЦБ.
Общите принципи и разпоредби, приложими между ЕЦБ и НКО в тясно сътрудничество, са посочени в част IX.
Член 20
Задължение за лоялно сътрудничество
ЕЦБ и НКО спазват задължение за лоялно сътрудничество и задължение за обмен на информация.
Член 21
Общо задължение за обмен на информация
1. Без да се засяга правомощието на ЕЦБ да получава пряко или да има пряк достъп до информацията, докладвана текущо от поднадзорните лица, НКО по-специално предоставят на ЕЦБ своевременно и точно цялата информация, която ѝ е необходима за изпълнението на задачите, възложени ѝ по силата на Регламента за ЕНМ. Тази информация включва информация, произтичаща от дейностите на НКО по проверка и на място.
2. При обстоятелства, когато получава информация пряко от юридическите или физическите лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ предоставя тази информация на съответните НКО своевременно и точно. Тази информация включва по-конкретно информацията, необходима на НКО за изпълнението на ролята им за подпомагане на ЕЦБ.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ предоставя на НКО редовен достъп до актуализирана информация, необходима на НКО за изпълнение на задачите им, свързани с пруденциалния надзор.
Член 22
Право на ЕЦБ да указва на НКО или ОНРО да упражнят правомощията си и да предприемат действия, в случай че ЕЦБ има надзорна задача, но не и свързаните с това правомощия
1. Доколкото е необходимо за изпълнението на възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, ЕЦБ може, посредством указания, да изиска от НКО и/или ОНРО да упражнят правомощията си по силата на националното право и в съответствие с установените в него условия и както е предвидено в член 9 от Регламента за ЕНМ, когато Регламентът за ЕНМ не предоставя такива правомощия на ЕЦБ.
2. НКО и/или ОНРО, съобразно член 5 от Регламента за ЕНМ, своевременно информират ЕЦБ за упражняването на тези правомощия.
Член 23
Езиков режим между ЕЦБ и НКО
ЕЦБ и НКО приемат правила относно комуникацията си в рамките на ЕНМ, включително езика/езиците, които ще бъдат използвани.
Член 24
Езиков режим между ЕЦБ и юридически или физически лица, включително поднадзорни лица
1. Всеки документ, който поднадзорно лице или друго юридическо или физическо лице, по отношение на всяко от които се прилагат надзорни процедури на ЕЦБ, изпраща на ЕЦБ, може да бъде изготвен на всеки един от официалните езици на Съюза, избран от поднадзорното лице или субект.
2. ЕЦБ, поднадзорните лица и всички други юридически или физически лица, по отношение на всяко от които се прилагат надзорни процедури на ЕЦБ, могат да постигнат съгласие да използват само един официален език на Съюза в писмената си комуникация, включително по отношение на надзорни решения на ЕЦБ.
Отмяната на такова споразумение за използването на един език засяга само аспектите на надзорната процедура на ЕЦБ, които все още не са извършени.
В случай че участниците в устно изслушване поискат да бъдат изслушани на определен официален език на Съюза, различен от езика на надзорната процедура на ЕЦБ, до ЕЦБ се отправя предизвестие за това изискване с достатъчен срок, така че тя да може да предприеме необходимите мерки.
ДЯЛ 2
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ СЪС ЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ НА ПРОИЗВОДСТВОТО ЗА ПРИЕМАНЕ НА НАДЗОРНИ РЕШЕНИЯ НА ЕЦБ
ГЛАВА 1
Надзорни процедури на ЕЦБ
Член 25
Общи принципи
1. Надзорни процедури на ЕЦБ, които са започнати в съответствие с член 4 и раздел 2 на глава III от Регламента за ЕНМ, се извършват в съответствие с член 22 от Регламента за ЕНМ и разпоредбите на настоящия дял.
2. Разпоредбите на настоящия дял не се прилагат по отношение на процедури, извършвани от Административния съвет за преглед.
Член 26
Страни
1. Страни по надзорна процедура на ЕЦБ са:
а)
тези, които подават заявление;
б)
тези, до които ЕЦБ възнамерява да адресира или е адресирала надзорно решение на ЕЦБ.
2. НКО не се считат за страни.
Член 27
Представителство на страна
1. Страната може да бъде представлявана от представителите ѝ по закон или според устройствените ѝ правила или от друг представител, упълномощен с писмено пълномощно да предприема някои или всички действия, отнасящи се до надзорната процедура на ЕЦБ.
2. Оттеглянето на пълномощното поражда действие само след получаването на писмено оттегляне от ЕЦБ. ЕЦБ потвърждава получаването на такова оттегляне.
3. В случай че страната е назначила представител в надзорна процедура на ЕЦБ, ЕЦБ се свързва само с назначения представител в тази надзорна процедура, освен ако конкретните обстоятелства налагат ЕЦБ да се свърже пряко със страната. В последния случай представителят се информира.
Член 28
Общи задължения на ЕЦБ и на страните по надзорна процедура на ЕЦБ
1. Надзорната процедура на ЕЦБ може да бъде започната служебно или по искане на страна. При спазване на параграф 3, ЕЦБ установява фактите, които са от значение за приемане на окончателното ѝ решение във всяка служебно започната надзорна процедура на ЕЦБ.
2. В оценката си ЕЦБ взема предвид всички относими обстоятелства.
3. При спазване на правото на Съюза, страната се задължава да участва в надзорната процедура на ЕЦБ и да осигурява съдействие за изясняване на фактите. В надзорните процедури на ЕЦБ, започнати по искане на страна, ЕЦБ може да ограничи установяването на фактите до изискване към страната да предостави относимата фактическа информация.
Член 29
Доказателства в надзорните процедури на ЕЦБ
1. За да установи фактите по случая, ЕЦБ използва доказателствата, които счете за целесъобразни след надлежното им разглеждане.
2. При спазване на правото на Съюза, страните оказват съдействие ЕЦБ при установяването на фактите по случая. По-специално, при спазване на ограниченията, свързани с процедурите за налагане на санкции съгласно правото на Съюза, страните представят вярно известните им факти.
3. ЕЦБ може да определи срок, в който страните могат да представят доказателства.
Член 30
Свидетели и вещи лица в надзорните процедури на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да изслушва свидетели и вещи лица, ако счете за необходимо.
2. Когато назначава вещо лице, ЕЦБ определя задачата на вещото лице в споразумение и определя срок, в който вещото лице представя доклада си.
3. Когато ЕЦБ изслушва свидетели или вещи лица, те имат право на искане за възстановяване на техните пътни и дневните разходи. Свидетелите имат право на обезщетение за пропуснати доходи, а вещите лица - на договореното възнаграждение за техните услуги, след като са представили заключенията си. Обезщетението се предоставя съгласно разпоредбите, приложими съответно по отношение на обезщетенията на свидетели и възнагражденията на вещи лица от Съда на Европейския съюз.
4. ЕЦБ може да изиска лицата по член 11, параграф 1, буква в) от Регламента за ЕНМ, да присъстват като свидетели в помещенията на ЕЦБ или на всяко друго място в участваща държава членка, определено от ЕЦБ. Когато лице по член 11, параграф 1, буква в) от Регламента за ЕНМ е юридическо лице, физическите лица, които го представляват, са длъжни да присъстват съгласно предходното изречение.
Член 31
Право на изслушване
1. Преди ЕЦБ да може да приеме надзорно решение на ЕЦБ, чийто адресат е страна и което би засегнало неблагоприятно правата на тази страна, на същата трябва да се даде възможност да представи на ЕЦБ писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. Ако счете за целесъобразно, ЕЦБ може да даде на страните възможността да изложат пред ЕЦБ становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ в заседание. В уведомлението, с което ЕЦБ дава на страната възможност да представи своето становище, се посочва основното съдържание на подготвяното надзорно решение на ЕЦБ и основните факти, възражения и правни основания, на които ЕЦБ възнамерява да основе решението си. Раздел 1 на глава III от Регламента за ЕНМ не е предмет на разпоредбите на този член.
2. Ако ЕЦБ предостави на страна възможността да изложи становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ в заседание, отсъствието на страната не е причина за отлагане на заседанието, освен ако има основателни причини за това. Ако страната има основателни причини, ЕЦБ може да отложи заседанието или да даде на страната възможност да представи писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. ЕЦБ изготвя писмен протокол от заседанието, който се подписва от страните, и предоставя на страните копие от протокола.
3. По правило на страната се дава възможност да представи писменото си становище в срок до две седмици след получаването на изложение, посочващо фактите, възраженията и правните основания, на които ЕЦБ възнамерява да основе надзорното решение на ЕЦБ.
По искане на страната ЕЦБ може да удължи срока при необходимост.
При особени обстоятелства ЕЦБ може да съкрати срока до три работни дни. Срокът се съкращава до три работни дни също и в случаите, обхванати от членове 14 и 15 от Регламента за ЕНМ.
4. Независимо от параграф 3 и при спазване на параграф 5 ЕЦБ може да приеме надзорно решение на ЕЦБ, чийто адресат е страна и което би засегнало неблагоприятно правата на тази страна, без да ѝ дава възможност да представи становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ преди приемането му, ако се окаже необходимо приемане на неотложно решение, за да се предотврати значителна вреда за финансовата система.
5. Ако в съответствие с параграф 4 е прието неотложно надзорно решение на ЕЦБ, на страната се дава възможността своевременно след приемането му да представи писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. По правило на страната се дава възможност да представи писменото си становище в срок до две седмици след получаването на надзорното решение на ЕЦБ. По искане от страната ЕЦБ може да удължи срока, като срокът обаче не може да надвишава шест месеца. ЕЦБ преглежда надзорното решение на ЕЦБ с оглед на становището на страната и може да го потвърди, отмени, измени или да го отмени и замени с ново надзорно решение на ЕЦБ.
6. Параграфи 4 и 5 не се прилагат за надзорни процедури на ЕЦБ, свързани със санкции по член 18 от Регламента за ЕНМ и част Х от настоящия регламент.
Член 32
Достъп до преписките в надзорната процедура на ЕЦБ
1. Правото на защита на заинтересованите страни се съблюдава в пълна степен в хода на надзорните процедури на ЕЦБ. За тази цел и след откриването на надзорната процедура на ЕЦБ, страните имат право на достъп до преписката на ЕЦБ при зачитане на законния интерес на юридическите и физическите лица, различни от съответната страна, за опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация. НКО предават своевременно на ЕЦБ всяко получено от тях искане, отнасящо се до достъпа до преписки, свързани с надзорни процедури на ЕЦБ.
2. Преписките се състоят от всички получени, представени или събрани от ЕЦБ документи в хода на надзорната процедура на ЕЦБ, независимо от техния носител.
3. Никоя от разпоредбите на настоящия член не възпрепятства ЕЦБ или НКО да разкриват и използват информация, необходима за доказване на нарушение.
4. ЕЦБ може да определи достъпът до преписка да се предоставя по един или повече от следните начини, като надлежно отчита техническите възможности на страните:
а)
посредством CD-ROM или друго електронно устройство за съхранение на данни, включително такива, които могат да се появят в бъдеще;
б)
чрез копия на достъпната преписка на хартиен носител, изпратени им по пощата;
в)
като ги покани да се запознаят с достъпната преписка в помещенията на ЕЦБ.
5. За целите на настоящия член поверителната информация може да включва вътрешни документи на ЕЦБ и на НКО и кореспонденция между ЕЦБ и НКО или между НКО.
ГЛАВА 2
Надзорни решения на ЕЦБ
Член 33
Мотивиране на надзорните решения на ЕЦБ
1. При спазване на параграф 2 надзорното решение на ЕЦБ се придружава от мотивите за приемането му.
2. Мотивите съдържат основните факти и правните основания, на които се основава надзорното решение на ЕЦБ.
3. При спазване на член 31, параграф 4 ЕЦБ основава надзорното решение на ЕЦБ само на факти и възражения, по които страната е имала възможност да представи становище.
Член 34
Суспензивно действие
Без да се засяга член 278 от ДФЕС и член 24, параграф 8 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да реши, че прилагането на надзорно решение на ЕЦБ се спира, а) като посочи това в надзорното решение на ЕЦБ или б) в случаи, различни от искане за преглед от Административния съвет за преглед, по искане на адресата на надзорното решение на ЕЦБ.
Член 35
Уведомление за надзорни решения на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да уведоми страна за надзорно решение на ЕЦБ а) устно, б) чрез връчване или доставяне на ръка на копие на надзорното решение, в) чрез препоръчано писмо с обратна разписка, г) чрез експресна куриерска услуга, д) по телефакс или е) по електронен път в съответствие с параграф 10.
2. В случай че представител е упълномощен с писмено пълномощно, ЕЦБ може да уведоми него за надзорното решение на ЕЦБ. В такива случаи ЕЦБ не е задължена да уведомява за надзорното решение на ЕЦБ също и поднадзорното лице, представлявано от такъв представител.
3. В случай на устно уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ уведомлението за решението се счита за връчено на адресата, ако служител на ЕЦБ е информирал а) съответното физическо лице, в случай на физическо лице, или б) упълномощен от юридическото лице представител за получаване, в случай на юридическо лице, за надзорното решение на ЕЦБ. В такъв случай своевременно след такова устно уведомяване на адресата се предоставя писмено копие на надзорното решение на ЕЦБ.
4. В случай на уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ чрез препоръчано писмо с обратна разписка уведомлението за надзорното решение на ЕЦБ се счита за връчено на адресата на десетия ден след предаването на писмото на доставчика на пощенски услуги, освен ако от обратната разписка е видно, че писмото е получено на различна дата.
5. В случай на уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ чрез експресна куриерска услуга уведомлението за надзорното решение на ЕЦБ се счита за връчено на адресата на десетия ден след предаването на писмото на куриерската служба, освен ако от разписката за доставяне от куриерската служба е видно, че писмото е получено на различна дата.
6. За целите на параграфи 4 и 5 надзорното решение на ЕЦБ трябва да бъде адресирано до подходящ за връчване адрес (валиден адрес). Валиден адрес е:
а)
в случая на надзорна процедура на ЕЦБ, започната по искане или по заявление на адресата на надзорно решение на ЕЦБ - адресът, предоставен от адресата в неговото искане или заявление;
б)
в случая на поднадзорно лице - последният служебен адрес на главното управление, предоставен на ЕЦБ от поднадзорното лице;
в)
в случая на физическо лице - последният предоставен на ЕЦБ адрес, а ако на ЕЦБ не е предоставен адрес и физическото лице е служител, ръководител или акционер в поднадзорното лице - служебният адрес на поднадзорното лице в съответствие с буква б).
7. Всяко лице, което е страна по надзорна процедура на ЕЦБ, предоставя на ЕЦБ при поискване валиден адрес.
8. Ако лице е установено или има местожителство в държава, която не е държава членка, ЕЦБ може да изиска от страната да посочи в разумен срок упълномощен получател, който е резидент на държава членка или който има служебни помещения в държава членка. Ако при такова искане не бъде посочен упълномощен получател и съответно докато такъв не бъде посочен, всички съобщения могат да бъдат връчвани в съответствие с параграфи 3-5 и 9 на адреса на страната, предоставен на ЕЦБ.
9. Когато лицето, което е адресат на надзорно решение на ЕЦБ, е предоставило на ЕЦБ номер на факс, ЕЦБ може да уведоми за надзорно решение на ЕЦБ чрез предаване на копие на надзорното решение на ЕЦБ по телефакс. Адресатът се счита за уведомен за надзорното решение на ЕЦБ, ако ЕЦБ получи потвърждение за успешно завършване на доставянето на телефакса.
10. ЕЦБ може да определи критериите, съгласно които надзорно решение на ЕЦБ може да бъде връчено по електронен път или чрез други сравними средства за комуникация.
ДЯЛ 3
ДОКЛАДВАНЕ НА НАРУШЕНИЯ
Член 36
Докладване на нарушения
Всяко лице може добросъвестно да представи доклад пряко на ЕЦБ, ако има основателни причини да счита, че докладът ще разкрие нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, от кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги или компетентни органи (включително самата ЕЦБ).
Член 37
Подходяща защита за доклади за нарушения
1. Когато лице добросъвестно изготвя доклад за предполагаеми нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, от поднадзорни лица или компетентни органи, докладът се третира като защитен доклад.
2. Всички лични данни както на лицето, което изготвя защитен доклад, така и на лицето, за което се предполага, че е отговорно за нарушението, са защитени в съответствие с приложимата правна рамка на Съюза за защита на данните.
3. ЕЦБ не разкрива кое е лицето, което е изготвило защитен доклад, без преди това да получи изричното съгласие на това лице, освен ако такова разкриване е поискано със съдебно разпореждане с оглед на по-нататъшни разследвания или последващо съдебно производство.
Член 38
Процедури за последващите действия във връзка с доклади
1. ЕЦБ оценява всички доклади относно значимите поднадзорни лица. Тя оценява докладите, свързани с по-малко значимите поднадзорни лица, по отношение на нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ. В последния случай, когато НКО получат такива доклади, те ги препращат на ЕЦБ, без да разкриват кое е лицето, което е изготвило доклада, освен ако това лице предостави изричното си съгласие.
2. Без да се засяга параграф 1, ЕЦБ препраща докладите, засягащи по-малко значимите поднадзорни лица, на съответния НКО, без да разкрива кое е лицето, което е изготвило доклада, освен ако това лице предостави изричното си съгласие.
3. ЕЦБ обменя информация с НКО: а) за да оцени дали докладите са изпратени както до ЕЦБ, така и до съответния НКО, и да координира усилията; и б) да се запознае с резултатите от последващите действия във връзка с докладите, препратени до НКО.
4. ЕЦБ използва разумна преценка, когато определя как да оцени получените доклади и какви действия да бъдат предприети.
5. В случай на предполагаеми нарушения от поднадзорни лица съответното поднадзорно лице предоставя на ЕЦБ цялата информация и документи, поискани от нея за оценяване на получените доклади.
6. В случай на предполагаеми нарушения от компетентни органи (различни от ЕЦБ) ЕЦБ изисква от съответния компетентен орган да предостави становището си относно докладваните факти.
7. В годишния си доклад, описан в член 20, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ представя в съкратена или в обобщена форма информация относно получените доклади, така че отделните поднадзорни лица или субекти да не могат да бъдат идентифицирани.
ЧАСТ IV
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СТАТУТА НА ПОДНАДЗОРНО ЛИЦЕ КАТО ЗНАЧИМО ИЛИ ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО
ДЯЛ 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ С КЛАСИФИКАЦИЯТА КАТО ЗНАЧИМО ИЛИ ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО
Член 39
Класифициране на поднадзорно лице на индивидуална основа като значимо
1. Поднадзорно лице се счита за значимо поднадзорно лице, ако ЕЦБ определи това в решение на ЕЦБ, чийто адресат е съответното поднадзорно лице, съгласно членове 43-49, като посочва мотивите за такова решение.
2. Поднадзорно лице престава да бъде класифицирано като значимо поднадзорно лице, ако ЕЦБ определи в решение на ЕЦБ, чийто адресат е поднадзорното лице, че то е по-малко значимо поднадзорно лице или че вече не е поднадзорно лице, като посочва мотивите за такова решение.
3. Поднадзорно лице може да бъде класифицирано като значимо поднадзорно лице въз основа на следното:
а)
неговия размер, определен в съответствие с членове 50-55 (наричан по-долу „критерия за размер“);
б)
неговата значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка, определена в съответствие с членове 56-58 (наричан по-долу „критерия за икономическа значимост“);
в)
неговата значимост по отношение на трансграничните дейности, определена в съответствие с членове 59 и 60 (наричан по-долу „критерия за трансгранични дейности“);
г)
искане за получаване или получаване на пряка публична финансова помощ от Европейския механизъм за стабилност (ЕМС), както е определено в съответствие с членове 61-64 (наричан по-долу „критерия за пряка публична финансова помощ“);
д)
факта, че поднадзорното лице е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка, както е определено в съответствие с членове 65 и 66.
4. Значимите поднадзорни лица подлежат на пряк надзор от ЕЦБ, освен ако определени обстоятелства оправдават надзор от съответния НКО в съответствие с дял 9 на настоящата част.
5. ЕЦБ също така осъществява пряк надзор над по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група съгласно решение на ЕЦБ, прието в съответствие с член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ, според което ЕЦБ ще упражнява пряко всички съответни правомощия по член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ. За целите на ЕНМ такова по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група се класифицират като значими.
6. Преди вземането на решенията на ЕЦБ по настоящия член ЕЦБ провежда консултации със съответните НКО. За всяко посочено в настоящия член решение на ЕЦБ също така се уведомяват съответните НКО.
Член 40
Класифициране на поднадзорни лица, които са част от група, като значими
1. Ако едно или повече поднадзорни лица са част от поднадзорна група, критериите за определяне на значимостта се определят на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки в съответствие с разпоредбите на дялове 3-7 на част IV.
2. Всяко от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорна група, се счита за значимо поднадзорно лице във всеки от следните случаи:
а)
ако поднадзорната група на най-високото си равнище на консолидация в участващите държави членки отговаря на критерия за размер, критерия за икономическа значимост или критерия за трансгранични дейности;
б)
ако едно от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорната група, отговаря на критерия за пряка публична финансова помощ;
в)
ако едно от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорната група, е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
3. Когато поднадзорна група е определена, че е значима или че вече не е значима, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ за класификацията като значимо поднадзорно лице или за премахване на класификацията като значимо поднадзорно лице, като определя началната и крайна дата на пряк надзор от ЕЦБ над всяко поднадзорно лице, съставляващо част от въпросната поднадзорна група, в съответствие с критериите и процедурите, уредени в член 39.
Член 41
Специални разпоредби по отношение на клонове на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
1. Всички клонове, открити в една и съща участваща държава членка от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се считат за едно поднадзорно лице за целите на настоящия регламент.
2. Клонове, открити в различни участващи държави членки от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се третират самостоятелно като отделни поднадзорни лица за целите на настоящия регламент.
3. Без да се засяга параграф 1, клоновете на кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се оценяват самостоятелно като отделни поднадзорни лица и отделно от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
Член 42
Специални разпоредби по отношение на дъщерни предприятия на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки и трети държави
1. Дъщерни предприятия, установени в една или повече участващи държави членки от кредитна институция, чието главно управление е в неучастваща държава членка или в трета държава, се оценяват отделно от клоновете на тази кредитна институция при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. Следните дъщерни предприятия се оценяват отделно при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ:
а)
тези, които са установени в участваща държава членка;
б)
тези, които принадлежат към група, главното управление на чието предприятие майка е в неучастваща държава членка или в трета държава; и
в)
тези, които не принадлежат към поднадзорна група в участващи държави членки.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕДУРА ЗА КЛАСИФИЦИРАНЕ НА ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА КАТО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ГЛАВА 1
Класифициране на поднадзорно лице като значимо
Член 43
Преглед на статута на поднадзорно лице
1. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, ЕЦБ извършва преглед най-малко на годишна база дали значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група продължава да отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, всеки НКО извършва преглед най-малко на годишна база дали по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ. В случай на по-малко значима поднадзорна група, съответният НКО на участващата държава членка, в която е установено предприятието майка, определено на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, извършва този преглед.
3. ЕЦБ може да извършва преглед по всяко време, след като получи съответна информация, по-специално в посочените в член 52 случаи, относно това а) дали поднадзорно лице отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ и б) дали значимо поднадзорно лице вече не отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
4. Ако НКО прецени, че по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, съответният НКО своевременно информира ЕЦБ.
5. По искане на ЕЦБ или на НКО, ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат при определяне на това дали са изпълнени някои от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група.
6. Ако ЕЦБ а) реши да поеме прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група или б) реши, че прекият надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група от ЕЦБ се прекратява, ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат с оглед осигуряването на плавен преход на надзорните компетенции. По-специално се изготвя доклад от съответния НКО, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на поднадзорното лице, когато ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице, и от ЕЦБ, когато съответният НКО стане компетентен да упражнява надзор над това лице.
7. ЕЦБ определя дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими, като използва критериите, посочени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, по предвидения в него ред, а именно: а) размер; б) значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка; в) значимост на трансграничните дейности; г) искане за получаване или получаване на публична финансова помощ пряко от ЕМС; д) факта, че то е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
Член 44
Процедура, прилагана при определяне на значимостта на поднадзорно лице
1. При вземане на решения относно класификацията като значими на поднадзорно лице или поднадзорна група съгласно настоящия дял и освен ако е предвидено друго, ЕЦБ прилага процедурните правила на дял 2 от част III от настоящия регламент.
2. ЕЦБ уведомява писмено в предвидения в член 45 срок всяко заинтересовано поднадзорно лице за решение на ЕЦБ относно класификацията като значими на поднадзорно лице или поднадзорна група, като също така съобщава това решение на съответния НКО. По отношение на поднадзорни лица, които са част от значима поднадзорна група, ЕЦБ съобщава решението на ЕЦБ на поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на значимата поднадзорна група са надлежно информирани.
3. За поднадзорни лица, които не са уведомени от ЕЦБ съгласно параграф 1, списъкът, посочен в член 49, параграф 2, служи за уведомление за класификацията им като по-малко значими.
4. ЕЦБ предоставя на всяко съответно поднадзорно лице възможността да представи писмено становище преди приемането на решението на ЕЦБ съгласно параграф 1.
5. Освен това ЕЦБ предоставя възможност на съответните НКО съгласно член 39, параграф 6 да представят писмени съображения и становища, които следва да бъдат надлежно разгледани от ЕЦБ.
6. Поднадзорно лице или поднадзорна група се класифицират като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група от датата на уведомлението за решението на ЕЦБ, определящо ги като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група.
ГЛАВА 2
Начало и край на прекия надзор от ЕЦБ
Член 45
Начало на прекия надзор от ЕЦБ
1. ЕЦБ определя в решение на ЕЦБ датата, на която поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група, които са класифицирани като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група. Това решение на ЕЦБ може да съвпада с решението по член 44, параграф 2. При спазване на параграф 2 ЕЦБ уведомява за това решение на ЕЦБ всяко заинтересовано поднадзорно лице най-малко един месец преди датата, на която ще поеме прекия надзор.
2. Ако ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група въз основа на искане за пряка публична финансова помощ от ЕМС или при получаване на такава, ЕЦБ своевременно уведомява за решението на ЕЦБ по параграф 1 всяко заинтересовано поднадзорно лице най-малко една седмица преди датата, на която ще поеме прекия надзор.
3. ЕЦБ предоставя копия от решенията на ЕЦБ по параграф 1 на съответните НКО.
4. ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група най-късно 12 месеца след датата, на която ЕЦБ уведомява това поднадзорно лице или поднадзорна група за решението на ЕЦБ съгласно член 44, параграф 2.
5. За целите на настоящия член в случай на поднадзорна група ЕЦБ уведомява поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки за решението на ЕЦБ и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на тази група са надлежно информирани до определения краен срок.
Член 46
Край на прекия надзор от ЕЦБ
1. Когато определи, че прекият надзор от ЕЦБ над поднадзорно лице или поднадзорна група ще приключи, ЕЦБ издава решение на ЕЦБ до всяко заинтересовано поднадзорно лице, в което посочва датата и причините за края на прекия надзор. ЕЦБ приема такова решение най-малко един месец преди датата, на която ще приключи прекият надзор от ЕЦБ. ЕЦБ също така предоставя копие от това решение на ЕЦБ на съответните НКО. Член 45, параграф 5 се прилага съответно.
2. Преди приемането на решение на ЕЦБ по параграф 1, ЕЦБ предоставя на всяко от съответните поднадзорни лица възможността да представят писмени становища.
3. Всяко решение на ЕЦБ, което посочва датата, на която приключва прекият надзор от ЕЦБ над поднадзорно лице, може да се издаде заедно с решението, което класифицира това поднадзорно лице като по-малко значимо.
Член 47
Основания за прекратяване на прекия надзор от ЕЦБ
1. В случай на значимо поднадзорно лице, което е класифицирано като такова въз основа на неговия а) размер, б) значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка или в) значимост на трансграничните дейности, или защото е част от поднадзорна група, която отговаря най-малко на един от тези критерии, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако в продължение на три последователни календарни години не е изпълнен нито един от посочените по-горе критерии, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, нито на индивидуална основа, нито от поднадзорната група, към която принадлежи поднадзорното лице.
2. В случай на поднадзорно лице, което е класифицирано като значимо въз основа на това, че е поискана пряка публична финансова помощ от ЕМС по отношение на а) самото лице, б) поднадзорната група, към която принадлежи поднадзорното лице или в) поднадзорно лице, което принадлежи към тази група и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако пряката публична финансова помощ е отказана, изцяло върната или прекратена. Такова решение в случай на връщане или на прекратяване на пряката публична финансова помощ може да се вземе само след изтичането на три календарни години след цялостното връщане или прекратяване на пряката публична финансова помощ.
3. В случай на поднадзорно лице, което е класифицирано като значимо въз основа на това, че е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка, както е определено в съответствие с членове 65-66, или принадлежи към поднадзорна група на такава кредитна институция и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако в продължение на три последователни календарни години, съответното поднадзорно лице не е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
4. В случай на поднадзорно лице, над което ЕЦБ упражнява пряк надзор съгласно решение на ЕЦБ, прието въз основа на член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което прекратява прекия надзор от ЕЦБ, ако според разумната ѝ преценка вече не е необходим пряк надзор за осигуряване последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
Член 48
Висящи процедури
1. Ако се осъществява промяна на компетентността между ЕЦБ и НКО, органът, чиято компетентност се прекратява (наричан по-долу „органът, чиято компетентност се прекратява“), уведомява органа, който става компетентен (наричан по-долу „органът, поемащ надзора“), за всяка официално започната надзорна процедура, по която се изисква решение. Органът, чиято компетентност се прекратява, предоставя тази информация незабавно, след като узнае за предстоящата промяна на компетентността. Органът, чиято компетентност се прекратява, актуализира тази информация непрекъснато и като общо правило на месечна основа, когато е налична нова информация за докладване относно надзорна процедура. Органът, поемащ надзора, може да разреши в надлежно обосновани случаи докладване с по-малка периодичност. За целите на членове 48 и 49 надзорна процедура е надзорна процедура на ЕЦБ или НКО.
Преди да се осъществи промяната на компетентността, органът, чиято компетентност се прекратява, установява контакт с органа, поемащ надзора, своевременно след официалното започване на всяка нова надзорна процедура, която изисква решение.
2. Ако надзорната компетентност се промени, органът, чиято компетентност се прекратява, полага усилия да приключи висящите надзорни процедури, изискващи решение преди датата, на която възниква промяната на надзорната компетентност.
3. Ако официално започната надзорна процедура, изискваща решение, не може да бъде завършена преди датата, на която възниква промяната на надзорната компетентност, органът, чиято компетентност се прекратява, остава компетентен да завърши висящата надзорна процедура. За тази цел органът, чиято компетентност се прекратява, запазва и всички съответни правомощия до завършването на надзорната процедура. Органът, чиято компетентност се прекратява, завършва въпросната висяща надзорна процедура в съответствие с приложимото право, съгласно запазените си правомощия. Органът, чиято компетентност се прекратява, уведомява органа, поемащ надзора, преди вземането на всяко решение в надзорна процедура, която е била висяща преди промяната на компетентността. Той предоставя на органа, поемащ надзора, копие на взетото решение и всички документи, свързани с това решение.
4. Чрез дерогация от параграф 3 ЕЦБ може да реши в рамките на един месец от получаването на информацията, необходима за завършването на оценката ѝ на съответната официално започната надзорна процедура, и след консултация със съответния НКО, да поеме съответната надзорна процедура. Ако с оглед на националното право се изисква решение на ЕЦБ преди края на срока за оценка, посочен в предходното изречение, НКО предоставя на ЕЦБ необходимата информация и определя по-специално срока, в рамките на който ЕЦБ трябва да реши дали възнамерява да поеме процедурата или не. Когато поеме надзорна процедура, ЕЦБ уведомява съответния НКО и страните за решението си да поеме съответната надзорна процедура. ЕЦБ посочва в решението на ЕЦБ последиците от поемане на такава надзорна процедура.
5. ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат във връзка със завършването на всяка висяща процедура, като за целта могат да обменят всякаква относима информация.
6. Настоящият член не се прилага по отношение на общи процедури.
ГЛАВА 3
Списък на поднадзорните лица
Член 49
Публикуване
1. ЕЦБ публикува списък, съдържащ името на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, над които ЕЦБ упражнява пряк надзор, като посочва, когато е от значение за поднадзорното лице, поднадзорната група, към която то принадлежи, и конкретното правно основание за този пряк надзор. В случай на класификация като значими въз основата на критерия за размер, списъкът включва общата стойност на активите на поднадзорното лице или поднадзорната група. ЕЦБ публикува също и имената на поднадзорните лица, които, въпреки че отговарят на един от критериите, посочени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, и следователно биха могли да бъдат класифицирани като значими, се считат за по-малко значими от ЕЦБ заради определени обстоятелства в съответствие с дял 9 на част IV, в резултат на което ЕЦБ не упражнява пряк надзор над тях.
2. ЕЦБ публикува списък, съдържащ името на всяко поднадзорно лице, над което НКО упражнява надзор, и името на съответния НКО.
3. Списъците, посочени в параграфи 1 и 2, се публикуват в електронен вид и са достъпни на уебсайта на ЕЦБ.
4. Списъците, посочени в параграфи 1 и 2, подлежат на редовна актуализация.
ДЯЛ 3
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА РАЗМЕРА
Член 50
Определяне на значимостта въз основа на размера
1. Дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими въз основа на критерия за размер се определя чрез позоваване на общата стойност на техните активи.
2. Поднадзорно лице или поднадзорна група се класифицират като значими, ако общата стойност на неговите/нейните активи надвишава 30 милиарда евро (наричан по-долу „праг на размера“).
Член 51
Основа за определяне дали поднадзорно лице е значимо или не според критерия за размер
1. Ако поднадзорното лице е част от поднадзорна група, общата стойност на активите му се определя въз основа на пруденциалното консолидирано отчитане в края на годината за поднадзорната група в съответствие с приложимото право.
2. Ако общите активи не могат да бъдат определени въз основа на данните, посочени в параграф 1, общата стойност на активите се определя въз основа на последния одитиран консолидиран годишен отчет, изготвен в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приложими в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12), а ако този годишен отчет не е наличен, консолидирания годишен отчет, изготвен в съответствие с приложимите национални счетоводни закони.
3. Ако поднадзорното лице не е част от поднадзорна група, общата стойност на активите се определя въз основа на пруденциалното индивидуално отчитане в края на годината в съответствие с приложимото право.
4. Ако общите активи не могат да бъдат определени чрез използване на данните по параграф 3, общата стойност на активите се определя въз основа на последния одитиран годишен отчет, изготвен в съответствие с МСФО, приложими в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, а ако този годишен отчет не е наличен, годишния отчет, изготвен в съответствие с приложимите национални счетоводни закони.
5. Ако поднадзорното лице е клон на кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, общата стойност на неговите активи се определя на базата на статистическите данни, отчетени съгласно Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) на Европейската централна банка (13).
Член 52
Основа за определяне на значимостта според критерия за размер при специфични или извънредни обстоятелства
1. Ако по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице е налице извънредна съществена промяна в обстоятелствата, относими за определяне на значимостта въз основа на критерия за размер, съответният НКО извършва преглед дали прагът на размера продължава да се спазва или не.
Ако такава промяна настъпи по отношение на значимо поднадзорно лице, ЕЦБ извършва преглед дали прагът на размера продължава да се спазва или не.
Извънредна съществена промяна в обстоятелствата, относими за определяне на значимостта въз основа на критерия за размер, включва някое от следните: а) сливането на две или повече кредитни институции, б) продажбата или прехвърлянето на съществена част от търговско предприятие, в) прехвърлянето на акции на кредитна институция, така че тя вече не принадлежи към поднадзорна група, към която е принадлежала преди продажбата, г) окончателното решение за извършване на организирана ликвидация на поднадзорното лице (или група), д) съпоставими фактически положения.
2. По-малко значимо поднадзорно лице, а в случай на по-малко значима поднадзорна група, по-малко значимото поднадзорно лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, информира съответния НКО за всяка промяна, посочена в параграф 1.
Значимо поднадзорно лице, а в случай на значима поднадзорна група, поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, информира ЕЦБ за всяка промяна, посочена в параграф 1.
3. Чрез дерогация от правилото за трите години, предвидено в член 47, параграфи 1-3, и в случай на извънредни обстоятелствата, включително посочените в параграф 1, ЕЦБ решава в консултация с НКО, дали засегнатите поднадзорни лица са значими или по-малко значими и датата, от която се извършва надзорът от ЕЦБ или НКО.
Член 53
Групи от консолидирани предприятия
1. За целите на определянето на значимостта въз основа на критерия за размер, поднадзорната група от консолидирани предприятия се състои от предприятията, които трябва да се консолидират за пруденциални цели в съответствие с правото на Съюза.
2. За целите на определянето на значимостта въз основа на критерия за размер, поднадзорната група от консолидирани предприятия включва дъщерни предприятия и клонове в неучастващи държави членки и трети държави.
Член 54
Метод на консолидация
Методът на консолидация е методът на консолидация, приложим в съответствие с правото на Съюза за пруденциални цели.
Член 55
Метод за изчисляване на общите активи
За целите на определянето на значимостта на кредитна институция въз основа на критерия за размер, „общата стойност на активите“ се извежда от реда „общо активи“ на счетоводния баланс, изготвен в съответствие с правото на Съюза за пруденциални цели.
ДЯЛ 4
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ЗНАЧИМОСТТА ЗА ИКОНОМИКАТА НА СЪЮЗА ИЛИ НА УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Член 56
Праг на национална икономическа значимост
Поднадзорно лице, установено в участваща държава членка, или поднадзорна група, чието предприятие майка е установено в участваща държава членка, се класифицира като значимо въз основа на значимостта му за икономиката на съответната участваща държава членка, ако:
(праг на национална икономическа значимост)
и
А ≥ 5 милиарда евро
където
А
е общата стойност на активите, определена в съответствие с членове 51-55 за дадена календарна година, и
Б
е брутният вътрешен продукт по пазарни цени, определен в точка 8.89 от приложение А към Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) (ЕСС 2010), публикуван от Евростат за дадената календарна година.
Член 57
Критерии за определяне на значимостта въз основа на значимостта за икономиката на Съюза или на участваща държава членка
1. ЕЦБ взема предвид следните критерии, по-специално при оценяване на това дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими или не за икономиката на Съюза или на участваща държава членка по причини, различни от посочените в член 56:
а)
значимостта на поднадзорното лице или поднадзорната група за конкретни икономически сектори в Съюза или в участваща държава членка;
б)
взаимосвързаността на поднадзорното лице или поднадзорната група с икономиката на Съюза или на участваща държава членка;
в)
заменяемостта на поднадзорното лице или поднадзорната група, както като участник на пазара, така и като доставчик на услуги за клиенти;
г)
стопанската, структурната или оперативната сложност на поднадзорното лице или поднадзорната група.
2. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 58
Определяне на значимостта въз основа на значимостта за икономиката на участваща държава членка по искане на НКО
1. НКО може да уведоми ЕЦБ, че счита поднадзорно лице за значимо по отношение на националната му икономика.
2. ЕЦБ оценява уведомлението на НКО на основата на критериите, изложени в член 57, параграф 1.
3. Член 57 се прилага съответно.
ДЯЛ 5
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ЗНАЧИМОСТТА НА ТРАНСГРАНИЧНИТЕ ДЕЙНОСТИ
Член 59
Критерии за определяне на значимостта въз основа на значимостта на трансграничните дейности на поднадзорна група
1. Поднадзорна група може да бъде счетена за значима от ЕЦБ въз основа на трансграничните ѝ дейности, само когато предприятието майка на поднадзорната група е установило дъщерни предприятия, които сами по себе си са кредитни институции, в повече от една друга участваща държава членка.
2. Поднадзорна група може да бъде счетена за значима от ЕЦБ въз основа на трансграничните ѝ дейности, само ако общата стойност на активите ѝ надхвърля 5 милиарда евро и:
а)
съотношението на трансграничните ѝ активи към общия размер на активите ѝ е над 20 %; или
б)
съотношението на трансграничните ѝ пасиви към общия размер на пасивите ѝ е над 20 %.
3. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 60
Трансгранични активи и пасиви
1. „Трансгранични активи“ в контекста на поднадзорна група са частта от общия размер на активите, по отношение на която контрагентът е кредитна институция или друго юридическо или физическо лице, намиращо се в участваща държава членка, различна от държавата членка, в която е главното управление на предприятието майка на съответната поднадзорна група.
2. „Трансгранични пасиви“ в контекста на поднадзорна група са частта от общия размер на пасивите, по отношение на която контрагентът е кредитна институция или друго юридическо или физическо лице, намиращо се в участваща държава членка, различна от държавата членка, в която е главното управление на предприятието майка на съответната поднадзорна група.
ДЯЛ 6
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ИСКАНЕ ЗА ПОЛУЧАВАНЕ ИЛИ НА ПОЛУЧАВАНЕТО НА ПУБЛИЧНА ФИНАНСОВА ПОМОЩ ОТ ЕМС
Член 61
Искане за получаване или получаване на пряка публична финансова помощ от ЕМС
1. Пряка публична финансова помощ за поднадзорно лице е поискана, когато искането е отправено от член на ЕМС за предоставянето на финансова помощ от ЕМС на това лице в съответствие с взето решение от Съвета на управителите на ЕМС по член 19 от Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност, по отношение на пряката рекапитализация на кредитна институция и с приетите инструменти съгласно това решение.
2. Пряка публична финансова помощ е получена от кредитна институция, когато финансовата помощ е получена от кредитната институция в съответствие с решението и инструментите по параграф 1.
Член 62
Задължение на НКО да информират ЕЦБ за възможни искания за получаване или получаване на публична финансова помощ от по-малко значимо поднадзорно лице
1. Без да се засяга задължението, посочено в член 96, да информира ЕЦБ за влошаването на финансовото състояние на по-малко значимо поднадзорно лице, НКО информира ЕЦБ, веднага щом узнае за евентуалната необходимост от публична финансова помощ за по-малко значимо поднадзорно лице, която да бъде предоставена на национално ниво непряко от ЕМС и/или от ЕМС.
2. НКО представя оценката си относно финансовото състояние на по-малко значимото поднадзорно лице на ЕЦБ за разглеждане, преди да я представи на ЕМС, освен в надлежно обосновани неотложни случаи.
Член 63
Начало и край на прекия надзор
1. Поднадзорно лице, по отношение на което е поискана пряка публична финансова помощ от ЕМС или което е получило пряка публична финансова помощ от ЕМС, се класифицира като значимо поднадзорно лице от датата, на която от негово име е била поискана пряка публична финансова помощ.
2. Датата, на която ЕЦБ поема прекия надзор, се определя в решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
3. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 64
Обхват
Ако по отношение на поднадзорно лице, което е част от поднадзорна група, е поискана пряка публична финансова помощ, всички поднадзорни лица, които са част от тази поднадзорна група, се класифицират като значими.
ДЯЛ 7
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ТОВА, ЧЕ ПОДНАДЗОРНОТО ЛИЦЕ Е ЕДНА ОТ ТРИТЕ НАЙ-ЗНАЧИМИ КРЕДИТНИ ИНСТИТУЦИИ В УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Член 65
Критерии за определяне на трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка
1. Кредитна институция или поднадзорна група се класифицира като значима, ако е една от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка.
2. За целите на идентифицирането на трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка ЕЦБ и съответният НКО вземат предвид размера, съответно на поднадзорното лице и поднадзорната група, определен в съответствие с членове 50-55.
Член 66
Процес на преглед
1. По отношение на всяка участваща държава членка ЕЦБ определя до 1 октомври всяка календарна година дали три кредитни институции или поднадзорни групи с предприятие майка, установено в такава участваща държава членка, следва да бъдат класифицирани като значими поднадзорни лица или не.
2. По искане на ЕЦБ НКО информират до 1 октомври на въпросната календарна година ЕЦБ за трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи, установени в техните съответни участващи държави членки. Трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи се определят от НКО въз основа на критериите, посочени в членове 50-55.
3. За всяка от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участващите държави членки съответният НКО предоставя на ЕЦБ доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска във всеки отделен случай, освен ако кредитната институция или поднадзорната група вече е класифицирана като значима.
При получаване на информацията, посочена в параграф 2, ЕЦБ извършва своя собствена оценка. За тази цел ЕЦБ може да изиска от съответния НКО да предостави всяка относима информация.
4. Ако на 1 октомври на съответната година една или повече от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка не са класифицирани като значими поднадзорни лица, ЕЦБ приема решение в съответствие с дял 2 по отношение на която и да е от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи, които не са класифицирани като значими.
5. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
ДЯЛ 8
РЕШЕНИЕ НА ЕЦБ ЗА УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРЯК НАДЗОР НАД ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА ПО ЧЛЕН 6, ПАРАГРАФ 5, БУКВА Б) ОТ РЕГЛАМЕНТА ЗА ЕНМ
Член 67
Критерии за решение на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ може, съгласно член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ, да реши по всяко време посредством решение на ЕЦБ да упражнява пряко надзора над по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, когато това е необходимо за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Преди да приеме решението на ЕЦБ по параграф 1, ЕЦБ взема предвид, inter alia, следните фактори:
а)
дали по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група се доближава до изпълнението на един от критериите, съдържащи се в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ или не;
б)
взаимосвързаността на по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група с други кредитни институции;
в)
дали съответното по-малко значимо поднадзорно лице е дъщерно предприятие на поднадзорно лице, чието главно управление е в неучастваща държава членка или трета държава, и е установило едно или повече дъщерни предприятия, които също са кредитни институции, или един или повече клонове в участващи държави членки, от които един или повече са значими;
г)
факта, че указанията на ЕЦБ не са били следвани от НКО;
д)
факта, че НКО не е изпълнил актовете, посочени в алинея първа на член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ;
е)
факта, че по-малко значимото поднадзорно лице е поискало или е получило непряко финансова помощ от ЕИФС или ЕМС.
Член 68
Процедура за изготвяне на решение на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ по искане на НКО
1. По искане на НКО ЕЦБ оценява дали е необходимо или не да упражнява пряк надзор в съответствие с Регламента за ЕНМ по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Искането на НКО: а) посочва по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група, по отношение на които НКО счита, че ЕЦБ следва да поеме пряк надзор, и б) излага защо е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
3. Искането на НКО се придружава от доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на съответното по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група.
4. Ако не се съгласи с искането на НКО, ЕЦБ се консултира със съответния НКО преди окончателната си оценка дали е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
5. Ако реши, че такъв пряк надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група е необходим за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
Член 69
Процедура за изготвяне на решения на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ по собствена инициатива на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да поиска от НКО да представи доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група. ЕЦБ посочва датата, до която този доклад следва да ѝ бъде предоставен.
2. ЕЦБ се консултира с НКО преди окончателната си оценка дали е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
3. Ако заключи, че такъв пряк надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група е необходим за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
ДЯЛ 9
ОСОБЕНИ ОБСТОЯТЕЛСТВА, КОИТО МОГАТ ДА ОБОСНОВАТ КЛАСИФИКАЦИЯТА НА ПОДНАДЗОРНО ЛИЦЕ КАТО ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО, ВЪПРЕКИ ЧЕ КРИТЕРИИТЕ ЗА КЛАСИФИКАЦИЯ КАТО ЗНАЧИМО СА ИЗПЪЛНЕНИ
Член 70
Особени обстоятелства, водещи до класификацията на значимо поднадзорно лице като по-малко значимо
1. Особените обстоятелства, посочени в член 6, параграф 4, втора и пета алинеи от Регламента за ЕНМ (наричани по-долу „особените обстоятелства“), са налице, когато съществуват специфични и фактически обстоятелства, които правят класификацията на поднадзорно лице като значимо неподходяща, като се вземат предвид целите и принципите на Регламента за ЕНМ и по-специално необходимостта от осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Терминът „особени обстоятелства“ се тълкува стриктно.
Член 71
Оценка на съществуването на особени обстоятелства
1. Съществуването на особени обстоятелства, които обосновават класификацията на иначе значимо поднадзорно лице като по-малко значимо, се определя за всеки отделен случай и специално за съответното поднадзорно лице или поднадзорна група, а не за категории поднадзорни лица.
2. Прилага се съответно член 40.
3. Прилагат се съответно членове 44-46 и членове 48 и 49. ЕЦБ посочва в решение на ЕЦБ мотивите за своето заключение, че съществуват особени обстоятелства.
Член 72
Преглед
1. С помощта на съответните НКО ЕЦБ извършва преглед поне веднъж годишно дали продължават да съществуват особени обстоятелства по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група, които са класифицирани като по-малко значими поради особени обстоятелства.
2. Съответното поднадзорно лице представя информацията и документите, поискани от ЕЦБ за извършване на прегледа по параграф 1.
3. Ако счита, че вече не съществуват особени обстоятелства, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, чийто адресат е съответното поднадзорно лице, с което се определя, че същото е класифицирано като значимо и че вече не съществуват особени обстоятелства.
4. Прилага се съответно дял 2 на част IV.
ЧАСТ V
ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ
ДЯЛ 1
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ИЗДАВАНЕ НА ЛИЦЕНЗ ЗА ИЗВЪРШВАНЕ НА ДЕЙНОСТ НА КРЕДИТНА ИНСТИТУЦИЯ
Член 73
Уведомяване на ЕЦБ относно заявление за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция
1. НКО, който получи заявление за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция, която ще бъде установена в участваща държава членка, уведомява ЕЦБ за получаването на това заявление в срок до 15 работни дни.
2. НКО уведомява ЕЦБ и относно срока, в който решението по заявлението трябва да бъде прието и съобщено на заявителя съгласно съответното национално право.
3. Ако заявлението е непълно, НКО по собствена инициатива или по искане на ЕЦБ изисква от заявителя да предостави необходимата допълнителна информация. НКО изпраща получената допълнителна информация на ЕЦБ в срок до 15 работни дни след нейното получаване.
Член 74
Оценка на заявленията от НКО
НКО, до който е подадено заявление, оценява дали заявителят отговаря на всички условия за издаване на лиценз, установени в съответното национално право на държавата членка на НКО.
Член 75
Решения на НКО за отхвърляне на заявление
НКО отхвърлят заявленията, които не отговарят на условията за издаване на лиценз, установени в съответното национално право, и изпращат копие на решението си на ЕЦБ.
Член 76
Проекти на решения на НКО за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция
1. След като се увери, че заявлението отговаря на всички условия за издаване на лиценз, установени в съответното национално право, НКО изготвя проект на решение, с което се предлага ЕЦБ да предостави лиценз на заявителя за извършване на дейност на кредитна институция (наричан по-долу „проекта на решение за издаване на лиценз“).
2. НКО осигурява, че проектът на решение за издаване на лиценз е съобщен на ЕЦБ и заявителя най-малко 20 работни дни преди края на максималния срок за оценка, предвиден от съответното национално право.
3. НКО може да предложи включване на препоръки, условия и/или ограничения в проекта на решение за издаване на лиценз в съответствие с националното право и правото на Съюза. В такива случаи НКО е отговорен за оценката на изпълнението на условията и/или ограниченията.
Член 77
Оценка на ЕЦБ на заявления и изслушване на заявители
1. ЕЦБ оценява заявлението въз основа на условията за издаване на лиценз, установени в съответното право на Съюза. Ако прецени, че условията не са изпълнени, ЕЦБ предоставя на заявителя възможността да изрази писмено становище относно фактите и възраженията, свързани с оценката, в съответствие с член 31.
2. Ако счете, че е необходима среща, както и в други обосновани случаи, ЕЦБ може да удължи максималния срок за приемане на решение по заявлението в съответствие с член 14, параграф 3 от Регламента за ЕНМ. Удължаването на срока се съобщава на заявителя в съответствие с член 35 от настоящия регламент.
Член 78
Решения на ЕЦБ по заявления
1. ЕЦБ приема решение въз основа на проект на решение за издаване на лиценз, получен от НКО, в срок до 10 работни дни, освен ако е прието решение за удължаване на максималния срок в съответствие с член 77, параграф 2. ЕЦБ може да потвърди проекта на решение за издаване на лиценз, като по този начин даде съгласие за издаването на лиценз, или да възрази срещу проекта на решение за издаване на лиценз.
2. ЕЦБ основава решението си на оценката си на заявлението, на проекта на решение за издаване на лиценз и на становището, представено от заявителя съгласно член 77.
3. В случай че ЕЦБ не приеме решение в срока, посочен в параграф 1, проектът на решение за издаване на лиценз, подготвен от НКО, се счита за приет.
4. ЕЦБ приема решение за издаване на лиценз, ако заявителят отговаря на всички условия за издаване на лиценз съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право на държавата членка, в която е установен заявителят.
5. Решението за издаване на лиценз обхваща дейността на заявителя като кредитна институция, както е уредена в съответното национално право, без да се засягат допълнителните изисквания за издаване на лиценз съгласно съответното национално право за дейности, различни от дейността по публично привличане на влогове или други възстановими средства и предоставяне на кредити за своя собствена сметка.
Член 79
Процедура за прекратяването на действието на лиценза
Действието на лиценза се прекратява в случаите, посочени в член 18, буква а) от Директива 2013/36/ЕС, когато съответното национално право предвижда това. НКО уведомяват ЕЦБ за отделните случаи на прекратяване на действието на лиценз. В тези случаи ЕЦБ оповестява прекратяването на действието на лиценза в съответствие с приложимото национално право, след като информира съответния НКО и заинтересованото поднадзорно лице.
ДЯЛ 2
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ОТНЕМАНЕ НА ЛИЦЕНЗ
Член 80
Предложение на НКО за отнемане на лиценз
1. Ако счита, че лиценз на кредитна институция следва да бъде отнет изцяло или отчасти съгласно съответното право на Съюза или съответното национално право, включително отнемане по искане на кредитната институция, съответният НКО представя на ЕЦБ проект на решение, с което предлага отнемането на лиценза (наричан по-долу „проекта на решение за отнемане“), заедно с всички свързани придружителни документи.
2. НКО координира своите действия с националния орган, компетентен за преструктуриране на кредитни институции (наричан по-долу „националния орган за преструктуриране“), във връзка с всеки проект на решение за отнемане, който е относим към националния орган за преструктуриране.
Член 81
Оценка на ЕЦБ на проекта на решение за отнемане
1. ЕЦБ оценява своевременно проекта на решение за отнемане. По-специално, ЕЦБ взема предвид причините за неотложност, изложени от НКО.
2. Прилага се правото на изслушване, уредено в член 31.
Член 82
Оценка по собствена инициатива на ЕЦБ и консултация с НКО
1. Ако узнае обстоятелства, които могат да дадат основания за отнемането на лиценз, ЕЦБ оценява по собствена инициатива дали лицензът следва да бъде отнет съгласно съответното право на Съюза.
2. ЕЦБ може да се консултира със съответните НКО по всяко време. Ако възнамерява да отнеме лиценз, ЕЦБ се консултира с НКО на държавата членка, в която е установена кредитната институция, най-малко 25 работни дни преди датата, на която планира да приеме своето решение. В надлежно обосновани неотложни случаи срокът за консултацията може да бъде намален на пет работни дни.
3. Ако възнамерява да отнеме лиценз, ЕЦБ уведомява съответните НКО относно становищата, представени от кредитната институция. Прилага се правото на изслушване на кредитната институция, уредено в член 31.
4. ЕЦБ координира действията си с националния орган за преструктуриране във връзка с предложение за отнемане на лиценз в съответствие с член 14, параграф 5 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ уведомява НКО, незабавно след като се свърже с националния орган за преструктуриране.
Член 83
Решение на ЕЦБ за отнемането на лиценз
1. ЕЦБ приема решение за отнемане на лиценз своевременно. При това ЕЦБ може да приеме или да отхвърли съответния проект на решение за отнемане.
2. В процеса на приемане на своето решение ЕЦБ взема предвид всяко от следните: а) оценката си на обстоятелствата, обосноваващи отнемането; б) когато е приложимо, проекта на решение за отнемане на НКО; в) консултацията със съответния НКО и, когато НКО не е националният орган за преструктуриране, с националния орган за преструктуриране (наричани заедно с НКО „националните органи“); г) становищата, представени от кредитната институция по член 81, параграф 2 и член 82, параграф 3.
3. ЕЦБ също така взема решение в случаите, описани в член 84, ако съответният национален орган за преструктуриране не възразява срещу отнемането на лиценза или ако ЕЦБ определи, че националните органи не са предприели подходящи действия, необходими за запазване на финансовата стабилност.
Член 84
Процедура в случай на евентуални мерки за преструктуриране, които националните органи следва да предприемат
1. Ако националният орган за преструктуриране представи своето възражение срещу намерението на ЕЦБ да отнеме лиценз, ЕЦБ и националният орган за преструктуриране постигат съгласие относно срока, в който ЕЦБ няма да пристъпва към отнемане на лиценза. ЕЦБ уведомява НКО, незабавно след като се свърже с националния орган за преструктуриране с оглед постигането на това съгласие.
2. След изтичането на договорения срок ЕЦБ преценява дали възнамерява да пристъпи към отнемане на лиценза или да удължи договорения срок в съответствие с член 14, параграф 6 от Регламента за ЕНМ, като взема предвид постигнатия напредък. ЕЦБ се консултира със съответния НКО и с националния орган за преструктуриране, ако последният е различен от НКО. НКО уведомява ЕЦБ за мерките, предприети от тези органи, и за оценката му на последиците от отнемането.
3. Ако националният орган за преструктуриране не възразява срещу отнемането на лиценза или ако ЕЦБ определи, че националните органи не са предприели подходящи действия, необходими за запазване на финансовата стабилност, се прилага член 83.
ДЯЛ 3
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ПРИДОБИВАНЕ НА КВАЛИФИЦИРАНИ ДЯЛОВИ УЧАСТИЯ
Член 85
Уведомления до НКО за придобиване на квалифицирани дялови участия
1. НКО, който получи уведомление за намерение за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, установена в тази участваща държава членка, уведомява ЕЦБ за уведомлението не по-късно от пет работни дни след потвърждението за получаването му в съответствие с член 22, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
2. НКО уведомява ЕЦБ, ако трябва да спре срока за оценка поради искане за допълнителна информация. НКО изпраща тази допълнителна информация на ЕЦБ в срок до 5 работни дни след получаването ѝ от НКО.
3. НКО уведомява ЕЦБ и за датата, до която решението за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването на квалифицирано дялово участие трябва да бъде съобщено на заявителя съгласно съответното национално право.
Член 86
Оценка на евентуални придобивания
1. НКО, който е уведомен за намерение за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, оценява дали евентуалното придобиване отговаря на всички условия, установени в съответното право на Съюза и съответното национално право. След тази оценка НКО изготвя проект на решение за ЕЦБ за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването.
2. НКО представя на ЕЦБ проекта на решение за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването най-малко 15 работни дни преди изтичането на срока за оценка, определен от съответното право на Съюза.
Член 87
Решение на ЕЦБ относно придобиване
ЕЦБ решава дали да се противопостави или не на придобиването въз основа на оценката си на планираното придобиване и проекта на решение на НКО. Прилага се правото на изслушване, уредено в член 31.
ДЯЛ 4
УВЕДОМЯВАНЕ ЗА РЕШЕНИЯ ОТНОСНО ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ
Член 88
Процедура за уведомяване за решения
1. ЕЦБ уведомява своевременно страните за следните решения в съответствие с член 35:
а)
решение на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция;
б)
решение на ЕЦБ относно придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция.
2. ЕЦБ уведомява своевременно съответния НКО за следните решения:
а)
решение на ЕЦБ относно заявление за издаване на лиценз на кредитна институция;
б)
решение на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция;
в)
решение на ЕЦБ относно придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция.
3. НКО уведомява заявителя на лиценз за следните решения:
а)
проект на решение за издаване на лиценз;
б)
решение на НКО за отхвърляне на заявление за издаване на лиценз, когато заявителят не отговаря на условията за издаване на лиценз, установени в съответното национално право;
в)
решение на ЕЦБ за възражение срещу проекта на решение за издаване на лиценз, посочен в буква а);
г)
решение на ЕЦБ за издаване на лиценз.
4. НКО уведомява съответния национален орган за преструктуриране относно решението на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция.
5. ЕЦБ уведомява Европейския банков орган (ЕБО) за всяко решение на ЕЦБ за издаване или отнемане на лиценз на кредитна институция, както и за всяко прекратяване на действието на лиценз. Заедно с това ЕЦБ посочва мотивите на решенията за отнемане на лиценз или за прекратяване на действието на лиценз.
ЧАСТ VI
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАДЗОР НАД ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ДЯЛ 1
НАДЗОР НАД ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА И ПОДПОМАГАНЕ ОТ НКО
Член 89
Надзор над значими поднадзорни лица
ЕЦБ извършва пряк надзор над значими поднадзорни лица в съответствие с процедурите, посочени в част II, по-специално по отношение на задачите и съставянето на съвместни надзорни екипи.
Член 90
Роля на НКО при подпомагане на ЕЦБ
1. НКО подпомага ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ при условията, предвидени в Регламента за ЕНМ и настоящия регламент, и по-специално извършва следните дейности:
а)
представя проекти на решения на ЕЦБ по отношение на значими поднадзорни лица, установени в неговата участваща държава членка, в съответствие с член 91;
б)
подпомага ЕЦБ при изготвяне и прилагане на актове, свързани с изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, включително подпомагане при дейности по проверка и текуща оценка на състоянието на определено значимо поднадзорно лице;
в)
подпомага ЕЦБ при привеждане в изпълнение на решенията ѝ, като използва при необходимост правомощията, посочени в член 9, параграф 1, трета алинея и член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
2. При подпомагане на ЕЦБ НКО следва указанията на ЕЦБ по отношение на значимите поднадзорни лица.
Член 91
Проекти на решения, изготвяни от НКО за разглеждане от ЕЦБ
1. В съответствие с член 6, параграф 3 и член 6, параграф 7, буква б) от Регламента за ЕНМ ЕЦБ може да поиска от НКО да изготви проект на решение по отношение на упражняването на задачите, посочени в член 4 от Регламента за ЕНМ, за разглеждане от ЕЦБ.
В искането се посочва срокът за изпращане на проекта на решение на ЕЦБ.
2. НКО може също и по собствена инициатива да представи на ЕЦБ проект на решение по отношение на значимо поднадзорно лице за разглеждане от ЕЦБ чрез съвместния надзорен екип.
Член 92
Обмен на информация
ЕЦБ и НКО своевременно обменят информация относно значими поднадзорни лица, когато съществуват сериозни признаци, че не може да се разчита, че тези значими поднадзорни лица ще продължат да изпълняват задълженията си към кредиторите и по-специално, че не могат вече да осигуряват достатъчна степен на сигурност за активите, поверени им от вложителите, или че съществуват сериозни признаци за обстоятелства, които могат да доведат до констатацията, че съответната кредитна институция е неспособна да изплати депозитите съгласно посоченото в член 1, параграф 3, точка i) от Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15). ЕЦБ и НКО извършват това преди решение относно такава констатация.
ДЯЛ 2
СЪОТВЕТСТВИЕ С ИЗИСКВАНИЯТА ЗА НАДЕЖДНОСТ И ПРИГОДНОСТ НА ЛИЦАТА, ОТГОВАРЯЩИ ЗА УПРАВЛЕНИЕТО НА КРЕДИТНИ ИНСТИТУЦИИ
Член 93
Оценка на пригодността на членовете на ръководните органи на значими поднадзорни лица
1. За да се гарантира, че институциите разполагат с надеждна управленска организация, и без да се засяга съответното право на Съюза, съответното национално право и част V, значимото поднадзорно лице уведомява съответния НКО за всяка промяна на членовете на ръководните му органи и техните управленски и надзорни функции (наричани по-долу „ръководителите“) по смисъла на член 3, параграф 1, точка 7 и член 3, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, включително подновяването на мандата на ръководителите. Съответният НКО уведомява ЕЦБ за всяка промяна своевременно, като я информира за срока, в който трябва да се приеме и съобщи решение съгласно съответното национално право.
2. За да оцени пригодността на ръководителите на значимите поднадзорни лица, ЕЦБ разполага с надзорните правомощия, които имат компетентните органи съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право.
Член 94
Текущ преглед на пригодността на ръководителите
1. Значимото поднадзорно лице уведомява своевременно съответния НКО за всички нови факти, които могат да засегнат първоначалната оценка на пригодността или други обстоятелства, които биха могли да повлияят на пригодността на ръководител, веднага щом поднадзорното лице или съответният ръководител узнае за тези факти или обстоятелства. Съответният НКО уведомява своевременно ЕЦБ за тези нови факти или обстоятелства.
2. ЕЦБ може да инициира ново оценяване въз основа на новите факти или обстоятелства, посочени в параграф 1, или ако ЕЦБ узнае за нови факти, които могат да засегнат първоначалната оценка на съответния ръководител, или за други обстоятелства, които биха могли да повлияят на пригодността на ръководител. ЕЦБ взема решение относно подходящото действие съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право и уведомява своевременно съответния НКО за това действие.
ДЯЛ 3
ДРУГИ ПРОЦЕДУРИ, ПРИЛАГАНИ ОТ ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 95
Искания, уведомления или заявления от значими поднадзорни лица
1. Без да се засягат специалните процедури, уредени подробно в част V, и текущото му взаимодействие с неговия НКО, значимото поднадзорно лице отправя до ЕЦБ всичките си искания, уведомления или заявления, които се отнасят се до изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ.
2. ЕЦБ предоставя на разположение на съответния НКО тези искания, уведомления или заявления и може да поиска от НКО да изготви проект на решение в съответствие с член 91.
3. В случай на съществени изменения в сравнение с лиценза, предоставен по първоначалното искане, уведомление или заявление, значимото поднадзорно лице отправя ново искане, уведомление или заявление до ЕЦБ в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1.
ЧАСТ VII
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАДЗОР НАД ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ДЯЛ 1
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕЦБ ОТ НКО ОТНОСНО СЪЩЕСТВЕНИ НАДЗОРНИ ПРОЦЕДУРИ НА НКО И ПРОЕКТИ НА СЪЩЕСТВЕНИ НАДЗОРНИ РЕШЕНИЯ
Член 96
Влошаване на финансовото състояние на по-малко значимо поднадзорно лице
Без да се засяга прилагането на член 62, НКО уведомява ЕЦБ, в случай че състоянието на по-малко значимо поднадзорно лице се влошава бързо и значително, особено ако това влошаване би могло да доведе до искане за пряка или непряка финансова помощ от ЕМС.
Член 97
Уведомяване на ЕЦБ от НКО относно съществени надзорни процедури на НКО
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на системата съгласно установеното в член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ, НКО предоставя на ЕЦБ информацията, отнасяща се до съществени надзорни процедури на НКО, засягащи по-малко значими поднадзорни лица. ЕЦБ определя общи критерии, по-специално като взема предвид състоянието по отношение на риска и потенциалното влияние върху националната финансова система на съответното по-малко значимо поднадзорно лице, за определянето на това каква информация за кои по-малко значими поднадзорни лица се съобщава. Информацията се предоставя от НКО предварително или в надлежно обосновани неотложни случаи - едновременно с откриване на процедурата.
2. Съществените надзорни процедури на НКО, посочени в параграф 1, обхващат:
а)
отстраняването на членове на управителните съвети на по-малко значимите поднадзорни лица и назначаването на квестори, които да поемат ръководството на по-малко значимите поднадзорни лица; и
б)
процедурите, които имат значително влияние върху по-малко значимото поднадзорно лице.
3. В допълнение на изискванията за информация, установени от ЕЦБ в съответствие с настоящия член, ЕЦБ може по всяко време да поиска от НКО информация относно изпълнението на задачите, които те осъществяват по отношение на по-малко значими поднадзорни лица.
4. В допълнение на изискванията за информация, установени от ЕЦБ в съответствие с настоящия член, НКО уведомяват по собствена инициатива ЕЦБ за всяка друга надзорна процедура на НКО, която:
а)
те считат за съществена; или
б)
която може да засегне отрицателно репутацията на ЕНМ.
5. Ако ЕЦБ поиска от НКО да подложи на допълнителна оценка конкретни аспекти на съществена надзорна процедура на НКО, в искането се посочва за кои аспекти се отнася. ЕЦБ и НКО осигуряват съответно, че другата страна разполага с достатъчно време, за да даде възможност процедурата и ЕНМ като цяло да функционират ефективно.
Член 98
Уведомяване на ЕЦБ от НКО относно проекти на съществени надзорни решения
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на системата съгласно установеното в член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ, НКО изпраща на ЕЦБ проекти на надзорни решения, които отговарят на критериите, установени в параграфи 2 и 3, когато проектът на решение засяга по-малко значимите поднадзорни лица, за които ЕЦБ счита, че въз основа на общите критерии, определени от ЕЦБ във връзка с тяхното състояние по отношение на риска и потенциалното влияние върху националната финансова система, информацията трябва да ѝ бъде съобщена.
2. При спазване на параграф 1 проектите на надзорни решения се изпращат на ЕЦБ, преди да бъдат адресирани до по-малко значими поднадзорни лица, ако тези решения:
а)
се отнасят до отстраняването на членове на управителните съвети на по-малко значимите поднадзорни лица и назначаването на квестори; или
б)
имат значително влияние върху по-малко значимото поднадзорно лице.
3. В допълнение на изискванията за информация, установени в параграфи 1 и 2, НКО предават на ЕЦБ всички други проекти на надзорни решения:
а)
по които се иска становище на ЕЦБ; или
б)
които могат да засегнат отрицателно репутацията на ЕНМ.
4. НКО изпращат на ЕЦБ проекти на решения, които отговарят на критериите, установени в параграфи 1, 2 и 3, и които поради това се считат за проекти на съществени надзорни решения, най-малко 10 дни преди планираната дата на приемане на решението. ЕЦБ изразява становище по проекта на решението в разумен срок преди планираното приемане на решението. В неотложни случаи съответният НКО определя разумен срок за изпращането на ЕЦБ на проект на решение, което отговаря на критериите, установени в параграфи 1, 2 и 3.
ДЯЛ 2
ПОСЛЕДВАЩО ДОКЛАДВАНЕ ОТ НКО НА ЕЦБ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 99
Общо задължение на НКО да докладват на ЕЦБ
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на ЕНМ съгласно член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ и без да се засяга глава 1, ЕЦБ може да изиска от НКО да докладват редовно на ЕЦБ относно мерките, които са предприели, и относно изпълнението на задачите, които трябва да осъществяват в съответствие с член 6, параграф 6 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ уведомява НКО ежегодно относно категориите по-малко значими поднадзорни лица и естеството на изискуемата информация.
2. Изискванията, установени в съответствие с параграф 1, не засягат правото на ЕЦБ да използва посочените в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ правомощия по отношение на по-малко значими поднадзорни лица.
Член 100
Периодичност и обхват на отчетите, представяни от НКО на ЕЦБ
НКО представят на ЕЦБ годишен доклад относно по-малко значими поднадзорни лица, по-малко значими поднадзорни групи или категории по-малко значими поднадзорни лица в съответствие с изискванията на ЕЦБ.
ЧАСТ VIII
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕЦБ, НКО И ОНРО ВЪВ ВРЪЗКА С МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ЗАДАЧИ И ИНСТРУМЕНТИ
ДЯЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 101
Общи разпоредби
1. За целите на настоящата част макропруденциални инструменти са следните инструменти:
а)
капиталовите буфери по смисъла на членове 130-142 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
мерките за лицензирани на национално равнище кредитни институции или подгрупа от такива кредитни институции съгласно член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
други мерки, които се приемат от ОНРО или НКО и които имат за цел справяне със системни или макропруденциални рискове, уредени в и при спазване на процедурите, установени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично посочени в приложимото право на Съюза.
2. Макропруденциалните процедури, посочени в член 5, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕНМ, не съставляват надзорни процедури на ЕЦБ или НКО по смисъла на настоящия регламент, без да се засяга член 22 от Регламента за ЕНМ по отношение на решенията, чийто адресати са отделни поднадзорни лица.
Член 102
Прилагане на макропруденциални инструменти от ЕЦБ
ЕЦБ прилага посочените в член 101 макропруденциални инструменти в съответствие с настоящия регламент, както и с член 5, параграф 2 и член 9, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, а в случай че макропруденциалните инструменти са уредени в директива - при спазване на условията за транспониране на тази директива в националното право. Ако ОНРО не определи ниво на буфера, това не възпрепятства ЕЦБ да определи изискване за буфер в съответствие с настоящия регламент и член 5, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ИЗПОЛЗВАНЕ НА МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 103
Списък на НКО и ОНРО, отговорни за макропруденциални инструменти
ЕЦБ събира от НКО и ОНРО на участващите държави членки информация относно това кои са органите, определени за съответните макропруденциални инструменти, посочени в член 101, и макропруденциалните инструменти, които могат да използват тези органи.
Член 104
Обмен на информация и сътрудничество във връзка с използването на макропруденциални инструменти от НКО или ОНРО
1. Съгласно член 5, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, когато възнамерява да приложи такива инструменти, съответният НКО или ОНРО уведомява ЕЦБ за намерението си десет работни дни, преди да бъде взето подобно решение. Независимо от това, ако възнамерява да използва макропруденциален инструмент, НКО или ОНРО уведомява ЕЦБ колкото е възможно по-рано за идентифицирания от него макропруденциален или системен риск за финансовата система и когато е възможно - за подробностите за планирания инструмент. Тази информация включва, доколкото е възможно, спецификите на планираната мярка, включително планираната дата на прилагане.
2. Уведомлението за намерението се предоставя от НКО или ОНРО на ЕЦБ.
3. Ако възрази на планираната мярка на НКО или ОНРО, ЕЦБ представя мотивите си за това в срок до пет работни дни след датата на получаване на уведомлението за намерението. Възражението е писмено и съдържа мотивите за възражението. НКО или ОНРО разглежда обстойно мотивите на ЕЦБ, преди да пристъпи към вземане на съответното решение.
Член 105
Обмен на информация и сътрудничество във връзка с използването на макропруденциални инструменти от ЕЦБ
1. В съответствие с член 5, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, когато ЕЦБ възнамерява по собствена инициатива или въз основа на предложение на НКО или ОНРО да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери или по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове, ЕЦБ си сътрудничи тясно с ОНРО в съответните държави членки и по-специално съобщава намерението си на ОНРО или НКО 10 работни дни преди приемането на такова решение. Независимо от това, ако възнамерява да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери или по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове на равнището на кредитни институции при условията на процедурите, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично упоменати в правото на Съюза, ЕЦБ уведомява съответния НКО или ОНРО колкото е възможно по-рано за идентифицирания от ЕЦБ макропруденциален или системен риск за финансовата система и когато е възможно - за подробностите за планирания инструмент. Тази информация включва във възможно най-голяма степен спецификите на планираната мярка, включително планираната дата на прилагане.
2. Ако някой от съответните НКО или ОНРО възрази на планираната мярка на ЕЦБ, той представя своите мотиви пред ЕЦБ в срок до пет работни дни след датата на получаване на уведомлението на ЕЦБ за намерението. Възражението е писмено и съдържа мотивите за възражението. ЕЦБ разглежда обстойно мотивите, преди да пристъпи към вземане на съответното решение.
ЧАСТ IX
ПРОЦЕДУРИ ЗА ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
ДЯЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ И РАЗПОРЕДБИ
Член 106
Процедура за установяването на тясно сътрудничество
ЕЦБ оценява искания от държави членки извън еврозоната за установяването на тясно сътрудничество в съответствие с процедурата, уредена в Решение ЕЦБ/2014/5 (16).
Член 107
Принципи, които се прилагат, когато е установено тясно сътрудничество
1. От датата, на която се прилага решение на ЕЦБ по член 7, параграф 2 от Регламента за ЕНМ за установяване на тясно сътрудничество между ЕЦБ и НКО от държава членка извън еврозоната, и до прекратяването или спирането на това тясно сътрудничество ЕЦБ изпълнява задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 от Регламента за ЕНМ, по отношение на поднадзорни лица и групи, установени в съответната участваща държава членка в тясно сътрудничество, в съответствие с член 6 от Регламента за ЕНМ.
2. Ако е установено тясно сътрудничество съгласно член 7, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ и НКО в тясно сътрудничество се намират по отношение на значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество, в сходно положение със значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в държава членка от еврозоната, като се взема предвид това, че ЕЦБ няма пряко приложими правомощия над значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество.
3. В съответствие с член 6 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да издава на НКО в тясно сътрудничество указания по отношение на значими поднадзорни лица и групи и само общи указания по отношение на по-малко значими поднадзорни лица и групи.
4. Тясното сътрудничество се преустановява на датата, на която е отменена дерогацията по член 139 от ДФЕС по отношение на участваща държава членка в тясно сътрудничество в съответствие с член 140, параграф 2 от ДФЕС, като разпоредбите на настоящата част престават да прилагат.
Член 108
Правни инструменти, отнасящи се до надзора във връзка с тясното сътрудничество
1. По отношение на задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да дава указания, да отправя искания или да издава насоки.
2. Ако счита, че във връзка със задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕНМ, следва да бъде приета определена мярка от НКО в тясно сътрудничество по отношение на поднадзорно лице или група, ЕЦБ отправя до този НКО:
а)
по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група - общо или конкретно указание, искане или насоки, изискващи издаване на надзорно решение по отношение на това значимо поднадзорно лице или тази значима поднадзорна група в участващата държава членка в тясно сътрудничество; или
б)
по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група - общо указание или насоки.
3. Ако счита, че във връзка със задачите, посочени в член 5 от Регламента за ЕНМ, следва да бъде приета определена мярка от НКО или ОНРО в тясно сътрудничество, ЕЦБ може да отправи до този НКО или ОНРО общо или конкретно указание, искане или насоки, изискващи прилагането на по-високи изисквания за капиталови буфери или на по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове.
4. ЕЦБ посочва в указанието, искането или насоките съответен срок за приемане на мярката от НКО в тясно сътрудничество, който е най-малко 48 часа, освен ако е необходимо по-ранно приемане за предотвратяване на непоправими вреди. При определяне на срока ЕЦБ взема предвид административното и процесуалното право, което трябва да спазва съответният НКО в тясно сътрудничество.
5. НКО в тясно сътрудничество предприема всички необходими мерки за изпълнение на указанията, исканията или насоките на ЕЦБ и уведомява своевременно ЕЦБ за предприетите от него мерки.
ДЯЛ 2
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЧАСТИ III, IV, V, VIII, X И XI
Член 109
Езиков режим при режима на тясно сътрудничество
Правилата, посочени в член 23, се прилагат mutatis mutandis по отношение на НКО в тясно сътрудничество.
Член 110
Оценка на значимостта на кредитни институции при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част IV относно определянето на статута на поднадзорни лица или поднадзорни групи като значими или по-малко значими се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че уредените в част IV процедури могат да се прилагат по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи, установени в неговата държава членка.
3. При обстоятелства, при които част IV предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
Член 111
Общи процедури при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част V относно общите процедури се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващите държави членки в тясно сътрудничество при спазване на разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че уредените в част V процедури могат да се прилагат по отношение на поднадзорни лица, установени в неговата държава членка. По-специално, НКО в тясно сътрудничество гарантира, че ЕЦБ получава информацията и документацията, които са необходими за изпълнение на задачите, които са ѝ възложени от Регламента за ЕНМ.
3. При обстоятелства, при които част V предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
4. При обстоятелства, при които част V предвижда съответният НКО да изготви проект на решение, НКО в тясно сътрудничество представя проект на решение на ЕЦБ и иска указания.
Член 112
Макропруденциални инструменти при режима на тясно сътрудничество
Разпоредбите на част VIII относно сътрудничеството между ЕЦБ, НКО и ОНРО по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
Член 113
Административни санкции при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част X относно административните санкции се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
2. При обстоятелства, при които член 18 от Регламента за ЕНМ във връзка с част X от настоящия регламент предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
3. В случаи, когато член 18 от Регламента за ЕНМ или част X от настоящия регламент предвиждат съответният НКО да адресира решение до значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, НКО в тясно сътрудничество инициира производство с оглед предприемане на действие, за да се гарантира, че подходящите административни санкции се налагат само по указания на ЕЦБ. НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ когато е прието решение.
Член 114
Правомощия за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част XI, които се отнасят до сътрудничеството във връзка с членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
2. НКО в тясно сътрудничество упражнява правомощията за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ в съответствие с указанията на ЕЦБ.
3. НКО в тясно сътрудничество предоставя на ЕЦБ констатациите в резултат на упражняването на правомощията за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ.
4. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че определените служители на ЕЦБ могат да участват като наблюдатели в разследванията по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 3
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 115
Надзор над значими поднадзорни лица в участваща държава членка в тясно сътрудничество
1. Части II и VI се прилагат mutatis mutandis по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи, установени в участваща държава членка в тясно сътрудничество, в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че ЕЦБ получава цялата информация и доклади от и по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи, които самият НКО в тясно сътрудничество получава и които са необходими за изпълнение на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ.
3. За надзора над всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, установени в участваща държава членка в тясно сътрудничество, се създава съвместен надзорен екип. Членовете на съвместния надзорен екип се назначават в съответствие с член 4. НКО в тясно сътрудничество назначава подкоординатора от НКО, който да действа пряко по отношение на значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група в съответствие с указанията на координатора на СНЕ.
4. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че определените служители на ЕЦБ са поканени да участват в проверките на място, извършвани по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група. ЕЦБ може да определя броя на служителите на ЕЦБ, които ще участват като наблюдатели.
5. В случаите на надзор на консолидирана основа и колегии от надзорни органи, при наличие на обстоятелства, при които предприятие майка е установено в държава членка от еврозоната или в участваща държава членка извън еврозоната, ЕЦБ като компетентен орган е консолидиращ надзорен орган и председател на колегията от надзорни органи. ЕЦБ приканва съответния НКО в тясно сътрудничество да назначи служител на НКО като наблюдател. ЕЦБ може да действа, като дава указания на съответния НКО в тясно сътрудничество.
Член 116
Решения по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи
1. Без да се засягат правомощията на НКО във връзка със задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, НКО в тясно сътрудничество приема решения по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи в своята държава членка само по указания на ЕЦБ. НКО в тясно сътрудничество може също така да иска указания от ЕЦБ.
2. НКО в тясно сътрудничество незабавно предоставя на разположение на ЕЦБ всяко решение по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група.
3. НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ относно: а) решения, които приема съгласно своите правомощия по отношение на задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ; и б) решения, които приема съгласно указанията на ЕЦБ в съответствие с предвиденото в настоящата част.
ДЯЛ 4
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА И ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ГРУПИ
Член 117
Надзор над по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи
1. Част VII се прилага mutatis mutandis по отношение на по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество в съответствие със следните разпоредби.
2. С цел осигуряване последователност на резултатите от надзора в рамките на ЕНМ, ЕЦБ може да издава общи указания и насоки и да отправя искания до НКО в тясно сътрудничество, с които го задължава да приеме надзорно решение по отношение на по-малко значими поднадзорни лица или по-малко значими поднадзорни групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество. Тези общи указания, насоки или искания могат да се отнасят до групи или категории кредитни институции.
3. ЕЦБ може също така да отправи до НКО в тясно сътрудничество искане за допълнителна оценка на аспекти на съществена надзорна процедура на НКО съгласно предвиденото в член 6, параграф 7, буква в), точка ii) от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 5
ПРОЦЕДУРА В СЛУЧАЙ НА НЕСЪГЛАСИЕ НА УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА В ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 118
Процедура в случай на несъгласие с проект на решение на Надзорния съвет съгласно член 7, параграф 8 от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за цялостния проект на решение на Надзорния съвет по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група, намиращи се в участваща държава членка в тясно сътрудничество, при спазване на изискванията за поверителност съгласно правото на Съюза.
2. Ако не е съгласен с цялостния проект на решение на Надзорния съвет, НКО в тясно сътрудничество уведомява писмено Управителния съвет за мотивите за своето несъгласие в срок до пет работни дни от получаване на цялостния проект на решение.
3. Управителният съвет взема решение по въпроса в срок до пет работни дни от получаване на такова уведомление, като взема изцяло предвид посочените мотиви за несъгласието, и предоставя на НКО в тясно сътрудничество писмени мотиви за решението си.
4. Участваща държава членка в тясно сътрудничество може да поиска ЕЦБ да прекрати нейното тясно сътрудничество с незабавно действие, след което няма да бъде обвързана от взетите впоследствие решения на Управителния съвет.
Член 119
Процедура в случай на несъгласие с възражение на Управителния съвет срещу проект на решение на Надзорния съвет съгласно член 7, параграф 7 от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за всяко възражение на Управителния съвет срещу цялостен проект на решение на Надзорния съвет.
2. Ако не е съгласен с възражението на Управителния съвет срещу цялостния проект на решение на Надзорния съвет, НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ за мотивите за несъгласието си в срок до пет работни дни от получаване на възражението на Управителния съвет.
3. Управителният съвет дава писменото си становище относно мотивираното несъгласие, изразено от НКО в тясно сътрудничество, в срок до 30 дни от получаване на мотивираното несъгласие, като потвърждава или оттегля възражението си, посочвайки мотивите си за това. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за това.
4. Ако Управителният съвет потвърди възражението си, НКО в тясно сътрудничество може в срок до пет дни от уведомяването, че Управителният съвет е потвърдил възражението си, да уведоми ЕЦБ, че няма да бъде обвързан от решения, приети след изменение на първоначалния цялостен проект на решение, срещу който възразява Управителният съвет.
В такъв случай ЕЦБ разглежда възможността за спиране или прекратяване на тясното сътрудничество с НКО в тясно сътрудничество, като надлежно взема предвид съображението за ефективност на надзора, и взема съответното решение. ЕЦБ взема предвид по-специално факторите, посочени в член 7, параграф 7 от Регламента за ЕНМ.
ЧАСТ X
АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ
ДЯЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОТНОШЕНИЕ КЪМ РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2532/98 НА СЪВЕТА (17)
Член 120
Определение на административни санкции
За целите на настоящата част „административни санкции“ са:
а)
административни имуществени санкции, уредени и налагани съгласно член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ;
б)
глоби и периодични парични санкции, уредени в член 2 от Регламент (ЕО) № 2532/98 и наложени съгласно член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ.
Член 121
Отношение към Регламент (ЕО) № 2532/98
1. За целите на процедурите, уредени в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, се прилагат съдържащите се в настоящия регламент процесуални правила в съответствие с член 18, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. За целите на процедурите, уредени в член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, съдържащите се в настоящия регламент процесуални правила допълват правилата, установени в Регламент (ЕО) № 2532/98, и се прилагат в съответствие с членове 25 и 26 от Регламента за ЕНМ.
Член 122
Правомощия на ЕЦБ да налага административни санкции съгласно член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ
ЕЦБ налага административни санкции, определени в член 120, буква б), ако е налице неизпълнение на задължения съгласно регламенти или решения на ЕЦБ, по отношение на:
а)
значими поднадзорни лица; или
б)
по-малко значими поднадзорни лица, когато съответните регламенти или решения на ЕЦБ налагат задължения на по-малко значими поднадзорни лица по отношение на ЕЦБ.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕСУАЛНИ ПРАВИЛА ЗА НАЛАГАНЕТО НА АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ПЕРИОДИЧНИ ПАРИЧНИ САНКЦИИ, НА ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА В ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ ОТ ЕВРОЗОНАТА
Член 123
Създаване на независимо звено за разследване
1. ЕЦБ създава вътрешно независимо звено за разследване (наричано по-долу „звеното за разследване“), което се състои от разследващи служители, определени от ЕЦБ.
2. Разследващите служители не могат да участват и не трябва да са участвали в продължение на две години преди заемането на длъжността на разследващ служител в прекия или непряк надзор или лицензиране на съответното поднадзорно лице.
3. Разследващите служители изпълняват разследващите си функции, независимо от Надзорния съвет и Управителния съвет, и не участват в разискванията на Надзорния съвет и Управителния съвет.
Член 124
Отнасяне на предполагаеми нарушения до звеното за разследване
ЕЦБ отнася случая до звеното за разследване, когато при изпълнение на задачите си съгласно Регламента за ЕНМ счете, че съществува основание да подозира, че едно или повече нарушения:
а)
съгласно съответното пряко приложимо право на Съюза, както е посочено в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, се извършват или са извършени от значимо поднадзорно лице, чието главно управление е в държава членка от еврозоната; или
б)
на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, се извършват или са извършени от поднадзорно лице, чието главно управление е в държава членка от еврозоната.
Член 125
Правомощия на звеното за разследване
1. За целите на разследването на предполагаеми нарушения съгласно посоченото в член 124 звеното за разследване може да упражнява правомощията, предоставени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ.
2. Когато е отправено искане до съответното поднадзорно лице в съответствие с правомощията, предоставени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ във връзка с разследване, звеното за разследване посочва предмета и целта на разследването.
3. При изпълнение на задачите си звеното за разследване има достъп до всички документи и информация, събрани от ЕЦБ и, когато е приложимо, от съответните НКО в хода на надзорните им дейности.
Член 126
Процесуални права
1. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, звеното за разследване уведомява писмено съответното поднадзорно лице относно констатациите от извършеното разследване и относно повдигнатите срещу тях възражения.
2. В посоченото в параграф 1 уведомление звеното за разследване информира съответното поднадзорно лице относно правото му да представи писмено становище пред звеното за разследване относно фактическите резултати и повдигнатите срещу лицето възражения, посочени в уведомлението, включително отделните разпоредби, които се предполага, че са нарушени, като определя разумен срок за получаване на такова становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, получени след изтичането на определения от звеното за разследване срок.
3. Звеното за разследване може също така след уведомление в съответствие с параграф 1 да покани съответното поднадзорно лице да присъства на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устните изслушвания не се провеждат публично.
4. Правото на достъп до преписката на звеното за разследване от разследваното поднадзорно лице се определя в съответствие с член 32.
Член 127
Разглеждане на преписката от Надзорния съвет
1. Ако счита, че на поднадзорното лице следва да се наложи административна санкция, звеното за разследване представя на Надзорния съвет предложение за цялостен проект на решение, с което се постановява, че съответното поднадзорно лице е извършило нарушение и се посочва налаганата административна санкция. Звеното за разследване също така предоставя своята преписка по разследването на Надзорния съвет.
2. Звеното за разследване основава своето предложение за цялостен проект на решение само на фактите и възраженията, по които поднадзорното лице е имало възможността да представи становище.
3. Ако счита, че предоставената от звеното за разследване преписка е непълна, Надзорният съвет може да я върне на звеното за разследване заедно с мотивирано искане за допълнителна информация. Прилага се съответно член 125.
4. Ако въз основа на пълна преписка се съгласи с предложението за цялостен проект на решение на звеното за разследване по отношение на едно или повече нарушения и с фактическото основание, Надзорният съвет приема цялостния проект на решение, предложен от звеното за разследване относно нарушението или нарушенията, за които е съгласен, че са извършени. Доколкото Надзорният съвет не е съгласен с предложението, решението се приема съгласно съответните параграфи от настоящия член.
5. Ако въз основа на пълна преписка счита, че фактите, описани в предложението за цялостен проект на решение съгласно посоченото в параграф 1, не разкриват достатъчно доказателства за нарушение, както е посочено в член 124, Надзорният съвет може да приеме цялостен проект на решение за прекратяване на делото.
6. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен с постановеното в предложението за цялостен проект на решение на звеното за разследване, че съответното поднадзорно лице е извършило нарушение, но не е съгласен с предложената препоръка относно административни санкции, Надзорният съвет приема цялостния проект на решение, като посочва административната санкция, която счита за подходяща.
7. Ако въз основа на пълна преписка не е съгласен с предложението на звеното за разследване, но приеме, че поднадзорното лице е извършило друго нарушение или че е налице друго фактическо основание за предложението на звеното за разследване, Надзорният съвет уведомява писмено съответното поднадзорно лице за своите констатации и за повдигнатите срещу съответното поднадзорно лице възражения. Член 126, параграфи 2-4 се прилагат съответно по отношение на Надзорния съвет.
8. Надзорният съвет изготвя цялостен проект на решение, с което се определя дали съответното поднадзорно лице е извършило нарушение или не и се посочват налаганите административни санкции, ако има такава.
9. Цялостните проекти на решения, които се приемат от Надзорния съвет и се предлагат на Управителния съвет, се основават само на фактите и възраженията, по които поднадзорното лице е имало възможността да представи становище.
Член 128
Определение на общия годишен оборот за целите на определяне на горната граница за административни имуществени санкции
Общият годишен оборот, посочен в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, е годишният оборот, определен в член 67 от Директива 2013/36/ЕС, на поднадзорно лице съгласно последния наличен годишен финансов отчет на това поднадзорно лице. В случай че извършилото нарушение поднадзорно лице принадлежи към поднадзорна група, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот, извлечен от последния наличен консолидиран годишен финансов отчет на поднадзорната група.
ДЯЛ 3
ПЕРИОДИЧНИ ПАРИЧНИ САНКЦИИ
Член 129
Процесуални правила, приложими за периодични парични санкции
1. В случай на продължаващо нарушение на регламент или надзорно решение на ЕЦБ, ЕЦБ може да наложи периодична парична санкция с оглед принуждаване на съответните субекти да изпълнят регламента или надзорното решение. ЕЦБ прилага процесуалните правила на член 22 от Регламента за ЕНМ и дял 2 на част III от настоящия регламент.
2. Периодичната парична санкция следва да бъде ефективна и пропорционална. Периодичната парична санкция се изчислява за всеки ден на нарушението до изпълнението на съответния регламент или надзорно решение на ЕЦБ от страна на съответния субект.
3. Горните граници за периодичните парични санкции са съгласно определеното в Регламент (ЕО) № 2532/98. Съответният период започва да тече от датата, посочена в решението, с което се налага периодичната парична санкция. Най-ранната дата, посочена в решението, е датата, на която съответният субект е уведомен писмено за мотивите на ЕЦБ за налагане на периодичната парична санкция.
4. Периодичните парични санкции могат да се налагат за периоди, не по-дълги от шест месеца, считано от датата, посочена в решението по параграф 3.
ДЯЛ 4
ДАВНОСТ
Член 130
Давност за налагане на административни санкции
1. Правомощието на ЕЦБ да налага административни санкции на поднадзорни лица се погасява с изтичане на петгодишна давност, която започва да тече от деня, в който е извършено нарушението. В случай на продължаващи или повторни нарушения, давността започва да тече от деня, в който е преустановено нарушението.
2. Всяко действие, предприето от ЕЦБ за целите на разследването или производство във връзка с нарушение по член 124, води до прекъсване на давността за налагане на административни имуществени санкции. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието.
3. След всяко прекъсване давността започва да тече отначало. Въпреки това давността изтича най-късно в деня, в който изтича срок, два пъти по-дълъг от давността, през който ЕЦБ не е наложила административна санкция. Този срок се удължава с времето, през което давността е спряна по реда на параграф 5.
4. Давността за налагане на административни санкции спира да тече за времето, през което решението на Управителния съвет на ЕЦБ е предмет на производство по преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда.
5. Давността спира да тече и по време на висящо наказателно производство срещу поднадзорното лице във връзка със същите факти.
Член 131
Давност за принудително изпълнение на административни санкции
1. Правомощието на ЕЦБ да приведе в изпълнение решение, прието по член 18, параграфи 1 и 7 от Регламента за ЕНМ, се погасява с изтичане на петгодишна давност, която започва да тече от датата на приемане на въпросното решение.
2. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към принудително изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно съответната административна санкция, води до прекъсване на давността за принудително изпълнение на административните санкции.
3. След всяко прекъсване давността започва да тече отначало.
4. Давността за принудително изпълнение на административни санкции спира да тече за времето, през което:
а)
е определен срок за плащане;
б)
принудителното изпълнение на плащане е спряно по силата на решение на Управителния съвет на ЕЦБ или на Съда.
ДЯЛ 5
ПУБЛИКУВАНЕ НА РЕШЕНИЯ И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 132
Публикуване на решения относно административни санкции
1. ЕЦБ публикува, своевременно и след като съответното поднадзорно лице е било уведомено за решението на своя уебсайт, решенията за налагане на административни санкции, определени в член 120, на поднадзорни лица в участваща държава членка, включително информация относно вида и естеството на нарушението и относно това кое е съответното поднадзорно лице, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното поднадзорно лице.
При тези обстоятелства решенията относно административните санкции се публикуват анонимно. Вместо това, когато има вероятност тези обстоятелствата да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
2. Ако решение по параграф 1 е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно статута на въпросното обжалване и резултата от него.
3. ЕЦБ осигурява публикуваната съгласно параграфи 1 и 2 информация да остане на нейния официален уебсайт в продължение на най-малко пет години.
Член 133
Уведомяване на ЕБО
При спазване на изискванията за опазване на професионалната тайна по член 27 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ информира ЕБО за всички административни санкции, определени в член 120, които са наложени на поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, включително всяко обжалване по отношение на тези санкции и резултата от него.
ДЯЛ 6
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕЦБ И НКО В ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ ОТ ЕВРОЗОНАТА СЪГЛАСНО ЧЛЕН 18, ПАРАГРАФ 5 ОТ РЕГЛАМЕНТА ЗА ЕНМ
Член 134
Значими поднадзорни лица
1. По отношение на значими поднадзорни лица НКО започват производство само по искане на ЕЦБ, когато е необходимо за целите на изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ, с оглед на предприемане на действие за осигуряване налагането на подходящи санкции в случаи, които не са обхванати от член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ. Тези случаи включват прилагането на:
а)
неимуществени санкции в случай на нарушение на пряко приложимо право на Съюза от юридически или физически лица, както и на имуществени санкции в случай на нарушение на пряко приложимо право на Съюза от физически лица;
б)
имуществени или неимуществени санкции в случай на нарушение на национално право за транспониране на съответни директиви на Съюза от юридически или физически лица;
в)
имуществени или неимуществени санкции, налагани съгласно съответното национално законодателство, което възлага специфични правомощия на НКО в държави членки от еврозоната, които понастоящем не са изискуеми от съответното право на Съюза.
Разпоредбите на настоящия параграф не засягат възможността НКО да започне производство по собствена инициатива по отношение на прилагането на националното право за задачи, които не са възложени на ЕЦБ.
2. НКО може да прикани ЕЦБ да поиска от него да започне производство в случаите, посочени в параграф 1.
3. НКО на участваща държава членка уведомява ЕЦБ относно завършването на производство за налагане на санкции, започнато по искане на ЕЦБ съгласно параграф 1. По-специално ЕЦБ се уведомява относно наложените санкции, ако има такива.
Член 135
Докладване по отношение на по-малко значими поднадзорни лица
Съответният НКО уведомява редовно ЕЦБ относно всички административни санкции, наложени на по-малко значими поднадзорни лица във връзка с изпълнението на надзорните му задачи.
ДЯЛ 7
ПРЕСТЪПЛЕНИЯ
Член 136
Доказателства за факти, пораждащи съмнения за престъпление
Когато при изпълнение на задачите си по Регламента за ЕНМ има основание да подозира, че може да е извършено престъпление, ЕЦБ отправя искане до съответния НКО да отнесе случая до подходящите органи за разследване и възможно наказателно преследване в съответствие с националното право.
ДЯЛ 8
ПРИХОДИ ОТ САНКЦИИ
Член 137
Приходи от санкции
Приходите от административни санкции, налагани от ЕЦБ съгласно член 18, параграфи 1 и 7 от Регламента за ЕНМ, са собственост на ЕЦБ.
ЧАСТ XI
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ, ДОКЛАДВАНЕ, РАЗСЛЕДВАНИЯ И ПРОВЕРКИ НА МЯСТО
ДЯЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 138
Сътрудничество между ЕЦБ и НКО във връзка с правомощията, посочени в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ
Разпоредбите, установени в настоящата част, се прилагат по отношение на значими поднадзорни лица. Те се прилагат и по отношение на по-малко значими поднадзорни лица, ако ЕЦБ реши съгласно член 6, параграф 5, буква г) от Регламента за ЕНМ да упражни правомощията, посочени в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице. Това обаче не засяга компетентността на НКО да упражнява надзор над по-малко значими поднадзорни лица пряко съгласно член 6, параграф 6 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 2
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 139
Искания за информация ad hoc съгласно член 10 от Регламента за ЕНМ
1. В съответствие с член 10 от Регламента за ЕНМ и при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза, ЕЦБ може да поиска от юридическо или физическо лице, посочено в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, да предостави цялата информация, необходима за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ. ЕЦБ посочва съответната информация и разумен срок, в който тя следва да се предостави на ЕЦБ.
2. Преди да поиска предоставяне на информация в съответствие с член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ първо взема предвид информацията, която вече е на разположение на НКО.
3. ЕЦБ предоставя на разположение на съответния НКО копие на информацията, получена от юридическото или физическото лице, до което е било отправено искането за информация.
ДЯЛ 3
ОТЧЕТНОСТ
Член 140
Задачи, свързани с надзорната отчетност пред компетентни органи
1. ЕЦБ отговаря за спазването на съответното право на Съюза, което налага изисквания на кредитните институции в областта на отчетността пред компетентни органи.
2. За тази цел ЕЦБ има задачите и правомощията по отношение на значими поднадзорни лица съгласно установеното в съответното право на Съюза относно надзорната отчетност. НКО имат задачите и правомощията по отношение на по-малко значими поднадзорни лица съгласно установеното в съответното право на Съюза относно отчетността пред компетентни органи.
3. Независимо от параграф 2 и освен ако е предвидено друго, всяко поднадзорно лице съобщава на своя съответен НКО информацията, която се отчита редовно съгласно съответното право на Съюза. Освен ако изрично е предвидено друго, цялата информация, отчитана от поднадзорни лица, се предоставя на НКО. Те извършват първоначалните проверки на данните и предоставят информацията на разположение на ЕЦБ.
4. ЕЦБ организира процесите, свързани със събирането и прегледа на качеството на данните, отчитани от поднадзорни лица, при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза и техническите стандарти за изпълнение на ЕБО.
Член 141
Искания за информация, предоставяна периодично съгласно член 10 от Регламента за ЕНМ
1. В съответствие с член 10 от Регламента за ЕНМ, по-специално правомощието на ЕЦБ да иска предоставяне на информация периодично и в определени формати за целите на надзора и свързаната с него статистическа отчетност, и при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза, ЕЦБ може да иска от поднадзорните лица да отчитат допълнителна надзорна информация, когато такава информация в необходима за ЕЦБ, за да изпълнява възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи. При спазване на условията, предвидени в съответното право на Съюза, ЕЦБ може да определя по-конкретно категориите информация, която следва да се отчита, както и процесите, форматите, периодичността и сроковете за предоставяне на съответната информация.
2. Ако ЕЦБ изисква от юридически или физически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, да предоставят периодично информация, се прилага съответно член 140, параграфи 3 и 4 от настоящия регламент.
ДЯЛ 4
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ОБЩИ РАЗСЛЕДВАНИЯ
Член 142
Започване на общо разследване съгласно член 11 от Регламента за ЕНМ
ЕЦБ провежда разследване на юридически или физически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, въз основа на решение на ЕЦБ. В това решение се посочва следното:
а)
правното основание за решението и неговата цел;
б)
намерението да упражни правомощията, предвидени в член 11, параграф 1 от Регламента за ЕНМ;
в)
фактът, че всяко възпрепятстване на разследването от разследваното лице съставлява нарушение на решение на ЕЦБ по смисъла на член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, без да се засяга националното право, както е изложено в член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 5
ПРОВЕРКИ НА МЯСТО
Член 143
Решение на ЕЦБ за извършване на проверка на място съгласно член 12 от Регламента за ЕНМ
1. Съгласно член 12 от Регламента за ЕНМ, за да изпълнява възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, ЕЦБ назначава екипи за извършване на проверки на място съгласно установеното в член 144 за извършване на всички необходими проверки на място в помещенията на юридически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ.
2. Без да се засяга член 142 и съгласно член 12, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, проверките на място се извършват въз основа на решение на ЕЦБ, в което се посочва най-малко следното:
а)
предметът и целта на проверката на място; и
б)
фактът, че всяко възпрепятстване на проверката на място от юридическото лице, обект на проверката, съставлява нарушение на решение на ЕЦБ по смисъла на член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, без да се засяга националното право, както е изложено в член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
3. Ако проверката на място следва разследване, проведено въз основа на решение на ЕЦБ, посочено в член 142, и при условие че проверката на място има същата цел и обхват като разследването, на длъжностните лица и на другите лица, оправомощени от ЕЦБ и от НКО, се предоставя достъп до служебните помещения и площи на юридическото лице, обект на разследването, въз основа на същото решение в съответствие с член 12, параграфи 2 и 4 от Регламента за ЕНМ и без да се засяга член 13 от същия регламент.
Член 144
Създаване и състав на екипите за извършване на проверки на място
1. ЕЦБ отговаря за създаването и състава на екипите за извършване на проверки на място с участието на НКО в съответствие с член 12 от Регламента за ЕНМ.
2. ЕЦБ определя ръководителя на екипа за извършване на проверки на място измежду служителите на ЕЦБ и НКО.
3. ЕЦБ и НКО се консултират помежду си и постигат съгласие относно използването на ресурси на НКО във връзка с екипите за извършване на проверки на място.
Член 145
Процедура и уведомяване за проверка на място
1. ЕЦБ съобщава на юридическото лице, обект на проверка на място, решението на ЕЦБ, посочено в член 143, параграф 2, и самоличността на членовете на екипа за извършване на проверка на място най-малко пет работни дни преди началото на проверката на място. ЕЦБ уведомява относно тази проверка НКО на държавата членка, в която ще се извърши проверката на място, най-малко една седмица преди уведомяването на юридическото лице, обект на проверката на място.
2. Ако това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверката, ЕЦБ може да извърши проверка на място, без да уведомява предварително съответното поднадзорно лице. НКО се уведомява възможно най-скоро преди началото на такава проверка на място.
Член 146
Извършване на проверки на място
1. Лицата, извършващи проверките на място, следват указанията на ръководителя на екипа за извършване на проверка на място.
2. Когато лицето, обект на проверка на място, е значимо поднадзорно лице, ръководителят на екипа за извършване на проверка на място носи отговорност за координацията между екипа за извършване на проверка на място и съвместния надзорен екип, отговарящ за надзора над това значимо поднадзорно лице.
ЧАСТ XII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 147
Начало на прекия надзор от ЕЦБ, когато ЕЦБ поема задачите си за първи път
1. Най-малко два месеца преди 4 ноември 2014 г. ЕЦБ адресира решение до всяко поднадзорно лице, по отношение на което поема възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, с което потвърждава, че то е значимо поднадзорно лице. За лица, които са членове на значима поднадзорна група, ЕЦБ съобщава решението на ЕЦБ на поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на значимата поднадзорна група са надлежно информирани. Тези решения влизат в сила от 4 ноември 2014 г.
2. Независимо от параграф 1, ако започне да изпълнява възложените ѝ задачи преди 4 ноември 2014 г., ЕЦБ адресира решение до съответното лице и до съответните НКО. Освен ако друго е предвидено в него, това решение влиза в сила при съобщаването му. Съответните НКО се уведомяват предварително за намерението за издаване на такова решение възможно най-скоро.
3. Преди приемането на решение по параграф 1 ЕЦБ предоставя възможност за представяне на писмено становище на съответното поднадзорно лице.
Член 148
Определяне на формата на доклада, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска и който се предоставя от НКО на ЕЦБ
1. Най-късно до 4 август 2014 г. НКО съобщават на ЕЦБ кои са кредитните институции, които са лицензирали, и ѝ предоставят доклад относно тези кредитни институции във формата, определен от ЕЦБ.
2. Независимо от параграф 1, ако започне изпълнение на възложените ѝ задачи преди 4 ноември 2014 г., ЕЦБ може да поиска от НКО да съобщят на ЕЦБ кои са съответните кредитни институции и да ѝ предоставят доклад във формата, определен от ЕЦБ, в разумен срок, който се посочва в искането.
Член 149
Непрекъсваемост на съществуващи процедури
1. Освен ако ЕЦБ реши друго, когато НКО е започнал надзорни процедури, за които ЕЦБ придобива компетентност въз основа на Регламента за ЕНМ, и това настъпи преди 4 ноември 2014 г., се прилагат процедурите, уредени в член 48.
2. Чрез дерогация от член 48 настоящият член се прилага по отношение на общи процедури.
Член 150
Надзорни решения, приемани от НКО
Без да се засяга упражняването на правомощията от ЕЦБ, които са ѝ предоставени с Регламента за ЕНМ, надзорните решения, приемани от НКО преди 4 ноември 2014 г., остават незасегнати.
Член 151
Държави членки, чиято парична единица става еврото
1. При спазване на параграф 2, когато дерогация по член 139 от ДФЕС е отменена за държава членка в съответствие с член 140, параграф 2 от ДФЕС, членове 148-150 се прилагат съответно по отношение на надзорни процедури или решения, които за започнати или взети от НКО на тази държава членка.
2. Посочването на 4 ноември 2014 г. в членове 149 и 150 се тълкува като посочване на датата, на която е прието еврото в съответната държава членка.
Член 152
Непрекъсваемост на съществуващи договорености
Всички съществуващи договорености за сътрудничество с други органи, сключени от НКО преди 4 ноември 2014 г., които обхващат поне отчасти задачи, прехвърлени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, продължават да се прилагат. ЕЦБ може да реши да участва в такива съществуващи договорености за сътрудничество в съответствие с процедурата, приложима по отношение на въпросните договорености, или да установи нови договорености за сътрудничество с трети лица за задачите, които са ѝ възложени с Регламента за ЕНМ. НКО продължава да прилага съществуващите договорености за сътрудничество само доколкото не са заменени от договорености за сътрудничество на ЕЦБ. Когато е необходимо за изпълнение на съществуващи договорености за сътрудничество, НКО отговаря за подпомагането на ЕЦБ, по-специално чрез упражняване на неговите права и изпълнение на отговорностите му съгласно договореностите в координация с ЕЦБ.
Член 153
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на 16 април 2014 година.
UREDBA (EU) št. 468/2014 EVROPSKE CENTRALNE BANKE
z dne 16. aprila 2014
o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN)
(ECB/2014/17)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 127(6) in člena 132 Pogodbe,
ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34 Statuta,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) ter zlasti člena 4(3), člena 6 in člena 33(2) Uredbe,
ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom in Evropsko centralno banko o praktičnih podrobnostih za uresničevanje demokratične odgovornosti in nadzora nad opravljanjem nalog, prenesenih na Evropsko centralno banko v okviru enotnega mehanizma nadzora (2),
ob upoštevanju javnega posvetovanja in preučitve, ki sta bila opravljena v skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) št. 1024/2013,
ob upoštevanju predloga Nadzornega odbora in po posvetovanju s pristojnimi nacionalnimi organi,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 1024/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba o EMN) vzpostavlja enotni mehanizem nadzora (EMN), ki ga sestavljajo Evropska centralna banka (ECB) in pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic.
(2)
V okviru člena 6 uredbe o EMN je ECB izključno pristojna za opravljanje mikrobonitetnih nalog, ki so nanjo prenesene s členom 4 navedene uredbe, v zvezi s kreditnimi institucijami s sedežem v sodelujočih državah članicah. ECB je odgovorna za učinkovito in skladno delovanje EMN ter za nadzorovanje delovanja sistema, in sicer na podlagi odgovornosti in postopkov iz člena 6 uredbe o EMN.
(3)
Kadar je to primerno in brez poseganja v pristojnost in odgovornost ECB za naloge, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, so pristojni nacionalni organi pod pogoji iz uredbe o EMN in iz te uredbe odgovorni za pomoč ECB pri pripravi in izvajanju vseh aktov, ki se nanašajo na naloge iz člena 4 uredbe o EMN v zvezi z vsemi kreditnimi institucijami, vključno s pomočjo pri dejavnostih preverjanja. V ta namen bi morali pristojni nacionalni organi pri izvajanju nalog iz člena 4 uredbe o EMN upoštevati navodila ECB.
(4)
ECB, pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi morajo izvajati makrobonitetne naloge iz člena 5 uredbe o EMN ter upoštevati postopke usklajevanja, ki so določeni v navedeni uredbi, tej uredbi in upoštevnem pravu Unije, ne da bi to posegalo v vlogo Eurosistema in Evropskega odbora za sistemska tveganja.
(5)
Znotraj EMN se nadzorne odgovornosti dodelijo ECB in pristojnim nacionalnim organom glede na pomembnost subjektov, ki spadajo pod EMN. Ta uredba določa zlasti posebno metodologijo za ocenjevanje te pomembnosti, kot zahteva člen 6(7) uredbe o EMN. ECB je pristojna za neposredni nadzor nad kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi in mešanimi finančnimi holdingi s sedežem v sodelujočih državah članicah ter podružnicami v sodelujočih državah članicah, ki so jih ustanovile kreditne institucije s sedežem v nesodelujočih državah članicah, ki so pomembni. Pristojni nacionalni organi so odgovorni za neposredni nadzor nad subjekti, ki so manj pomembni, ne da bi to posegalo v pravico ECB, da se v posameznih primerih odloči, da bo sama neposredno nadzirala te subjekte, če je to potrebno za skladno uporabo nadzornih standardov.
(6)
Da bi ECB upoštevala nedavne spremembe v zakonodaji Unije na področju sankcij in sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice v zvezi z načelom ločitve med fazo preiskave in fazo odločanja, bo ustanovila neodvisno preiskovalno enoto, ki bo avtonomno preiskovala kršitve nadzorniških pravil in odločitev.
(7)
Člen 6(7) uredbe o EMN določa, da mora ECB ob posvetovanju s pristojnimi nacionalnimi organi in na podlagi predloga Nadzornega odbora sprejeti in javno objaviti okvir za določitev praktičnih ureditev za sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN.
(8)
Člen 33(2) uredbe o EMN določa, da mora ECB v uredbah in sklepih objaviti podrobno operativno ureditev za izvajanje nalog, ki so nanjo prenesene z navedeno uredbo. Ta uredba vsebuje določbe za izvedbo člena 33(2) v zvezi s sodelovanjem med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN.
(9)
Posledično ta uredba tudi podrobneje oblikuje in določa postopke sodelovanja, ki so vzpostavljeni z Uredbo o EMN, med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN ter, kjer je primerno, z imenovanimi nacionalnimi organi ter tako zagotavlja učinkovito in skladno delovanje EMN.
(10)
ECB pripisuje velik pomen celoviti oceni kreditnih institucij, vključno z oceno bilance stanja, ki jo mora opraviti pred prevzemom svojih nalog. To velja tudi za vse države članice, ki postanejo članice euroobmočja in se tako pridružijo EMN po datumu začetka izvajanja nadzora v skladu s členom 33(2) uredbe o EMN.
(11)
Za nemoteno delovanje EMN je bistveno, da ECB in pristojni nacionalni organi polno sodelujejo in si izmenjujejo vse informacije, ki bi lahko vplivale na njihove naloge, zlasti vse informacije, ki jih pristojni nacionalni organi pridobijo v zvezi s postopki, ki bi lahko vplivali na varnost in trdnost nadzorovanega subjekta ali na nadzorniške postopke v zvezi s temi subjekti -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
DEL I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina in namen
1. Ta uredba določa pravila o naslednjem:
(a)
okvir iz člena 6(7) uredbe o EMN, tj. okvir za določitev praktičnih ureditev za izvajanje člena 6 uredbe o EMN v zvezi s sodelovanjem znotraj EMN, ki vključuje:
(i)
posebno metodologijo za ocenjevanje in pregledovanje, ali se nadzorovani subjekt razvrsti kot pomemben ali manj pomemben v skladu z merili iz člena 6(4) uredbe o EMN, in ureditve, ki izhajajo iz tega ocenjevanja;
(ii)
opredelitev postopkov, vključno z roki, tudi v zvezi z možnostjo pristojnih nacionalnih organov, da pripravijo osnutke odločitev, ki se pošljejo ECB v preučitev, glede odnosov med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi z nadzorom pomembnih nadzorovanih subjektov;
(iii)
opredelitev postopkov, vključno z roki, glede odnosov med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi z nadzorom manj pomembnih nadzorovanih subjektov. Taki postopki od pristojnih nacionalnih organov odvisno od primerov, določenih v tej uredbi, zahtevajo zlasti, da:
-
uradno obvestijo ECB o vsakem pomembnem nadzorniškem postopku;
-
na zahtevo ECB podrobneje ocenijo posamezne vidike postopka;
-
posredujejo ECB pomembne osnutke nadzorniških odločitev, o katerih ECB lahko izrazi svoja stališča.
(b)
sodelovanje in izmenjava informacij med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN v zvezi s postopki, ki se nanašajo na pomembne nadzorovane subjekte in manj pomembne nadzorovane subjekte, vključno s skupnimi postopki, ki se uporabljajo za izdajanje dovoljenj za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije, odvzemanje takih dovoljenj ter ocenjevanje pridobitev in odsvojitev kvalificiranih deležev;
(c)
postopki, ki se nanašajo na sodelovanje med ECB, pristojnimi nacionalnimi organi in imenovanimi nacionalnimi organi v zvezi z makrobonitetnimi nalogami in orodji v smislu člena 5 uredbe o EMN;
(d)
postopki, ki se nanašajo na tesno sodelovanje v smislu člena 7 uredbe o EMN in se uporabljajo med ECB, pristojnimi nacionalnimi organi in imenovanimi nacionalnimi organi;
(e)
postopki, ki se nanašajo na sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi s členi 10 do 13 uredbe o EMN, vključno z nekaterimi vidiki, ki se nanašajo na nadzorniško poročanje;
(f)
postopki, ki se nanašajo na sprejetje nadzorniških odločitev, naslovljenih na nadzorovane subjekte in druge osebe;
(g)
jezikovna ureditev med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi ter med ECB in nadzorovanimi subjekti in drugimi osebami;
(h)
postopki, ki se uporabljajo za pooblastila ECB in pristojnih nacionalnih organov za sankcioniranje v okviru EMN v zvezi z nalogami, ki so prenesene na ECB z uredbo o EMN;
(i)
prehodne določbe.
2. Ta uredba ne vpliva na nadzorniške naloge, ki z uredbo o EMN niso prenesene na ECB in zato ostajajo v pristojnosti nacionalnih organov.
3. To uredbo je treba brati zlasti v povezavi s Sklepom ECB/2004/2 (3) in Poslovnikom Nadzornega odbora Evropske centralne banke (4), predvsem glede odločanja znotraj EMN, vključno s postopkom, ki se uporablja med Nadzornim odborom in Svetom ECB, kadar Svet ECB ne ugovarja, kot je navedeno v členu 26(8) uredbe o EMN, ter z drugimi upoštevnimi pravnimi akti ECB, vključno s Sklepom ECB/2014/16 (5).
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov, ki so vsebovane v uredbi o EMN, razen če je določeno drugače, skupaj z naslednjimi opredelitvami:
1.
„dovoljenje“ pomeni dovoljenje, kot je opredeljeno v točki (42) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6);
2.
„podružnica“ pomeni podružnico, kot je opredeljena v točki (17) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013;
3.
„skupni postopki“ pomenijo postopke, ki so določeni v delu V v zvezi z izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije, odvzemom dovoljenja za opravljanje take dejavnosti in odločitvami v zvezi s kvalificiranimi deleži;
4.
„država članica euroobmočja“ pomeni državo članico, katere valuta je euro;
5.
„skupina“ pomeni skupino podjetij, od katerih je vsaj eno kreditna institucija, ki jo sestavljajo nadrejena oseba in njene podrejene družbe, ali skupino podjetij, ki so med seboj povezana v smislu člena 22 Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7), vključno s katero koli podskupino;
6.
„skupna nadzorniška skupina“ pomeni skupino nadzornikov, ki so odgovorni za nadzor nad pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino;
7.
„manj pomemben nadzorovani subjekt“ pomeni (a) manj pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja in (b) manj pomemben nadzorovani subjekt v državi članici zunaj euroobmočja, ki je sodelujoča država članica;
8.
„manj pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja“ pomeni nadzorovani subjekt s sedežem v državi članici euroobmočja, ki nima statusa pomembnega nadzorovanega subjekta v smislu člena 6(4) uredbe o EMN;
9.
„pristojni nacionalni organ“ pomeni pristojni nacionalni organ, kot je opredeljeno v točki 2 člena 2 uredbe o EMN. Ta opredelitev ne posega v ureditve po nacionalnem pravu, ki dodeljujejo nekatere nadzorniške naloge nacionalni centralni banki (NCB), ki ni določena kot pristojni nacionalni organ. V tem primeru NCB opravlja te naloge v okviru, določenem po nacionalnem pravu in tej uredbi. Sklicevanje na pristojni nacionalni organ v tej uredbi se v tem primeru ustrezno uporablja za NCB za naloge, ki so ji dodeljene po nacionalnem pravu;
10.
„pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje“ pomeni pristojni nacionalni organ, ki ga sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, določi v skladu z Direktivo 2013/36/EU (8) Evropskega parlamenta in Sveta;
11.
„imenovani nacionalni organ“ pomeni imenovani nacionalni organ, kot je opredeljeno v točki 7 člena 2 uredbe o EMN;
12.
„imenovani nacionalni organ za tesno sodelovanje“ pomeni kateri koli imenovani nacionalni organ zunaj euroobmočja, ki ga sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, določi za namene nalog, povezanih s členom 5 uredbe o EMN;
13.
„država članica zunaj euroobmočja“ pomeni državo članico, katere valuta ni euro;
14.
„nadrejena oseba“ pomeni nadrejeno osebo, kot je opredeljena v točki (15) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013;
15.
„sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje“, pomeni državo članico zunaj euroobmočja, ki vzpostavi tesno sodelovanje z ECB v skladu s členom 7 uredbe o EMN;
16.
„pomemben nadzorovani subjekt“ pomeni (a) pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja in (b) pomemben nadzorovani subjekt v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja;
17.
„pomemben nadzorovani subjekt v državi članici euroobmočja“ pomeni nadzorovani subjekt s sedežem v državi članici euroobmočja, ki ima status pomembnega nadzorovanega subjekta po odločitvi ECB na podlagi člena 6(4) ali člena 6(5)(b) uredbe o EMN;
18.
„pomemben nadzorovani subjekt v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja“ pomeni nadzorovani subjekt s sedežem v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja, ki ima status pomembnega nadzorovanega subjekta po odločitvi ECB na podlagi člena 6(4) ali člena 6(5)(b) uredbe o EMN;
19.
„podrejena družba“ pomeni podrejeno družbo, kot je opredeljena v točki (16) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013;
20.
„nadzorovani subjekt“ pomeni kar koli od naslednjega: (a) kreditno institucijo s sedežem v sodelujoči državi članici; (b) finančni holding s sedežem v sodelujoči državi članici; (c) mešani finančni holding s sedežem v sodelujoči državi članici, pod pogojem, da izpolnjuje pogoje iz točke 21(b); (d) podružnico, ki jo je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici.
Centralna nasprotna stranka (CNS), kot je opredeljena v členu 2(1) Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (9), ki izpolnjuje pogoje za kreditno institucijo v smislu Direktive 2013/36/EU, se šteje kot nadzorovani subjekt v skladu z uredbo o EMN, to uredbo in upoštevnim pravom Unije, ne da bi to posegalo v nadzor zadevnih pristojnih nacionalnih organov nad CNS, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 648/2012;
21.
„nadzorovana skupina“ pomeni kar koli od naslednjega:
(a)
skupino, katere nadrejena oseba je kreditna institucija ali finančni holding, ki ima glavno upravo v sodelujoči državi članici;
(b)
skupino, katere nadrejena oseba je mešani finančni holding, ki ima glavno upravo v sodelujoči državi članici, pod pogojem, da je koordinator finančnega konglomerata v smislu Direktive 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10) organ, ki je pristojen za nadzor kreditnih institucij, in da je tudi koordinator v vlogi nadzornika kreditnih institucij;
(c)
nadzorovane subjekte, ki imajo vsi glavne uprave v isti sodelujoči državi članici, pod pogojem, da so stalno povezani s centralnim organom, ki jih nadzoruje pod pogoji iz člena 10 Uredbe (EU) št. 575/2013 in ima sedež v isti sodelujoči državi članici;
22.
„pomembna nadzorovana skupina“ pomeni nadzorovano skupino, ki ima status pomembne nadzorovane skupine po odločitvi ECB na podlagi člena 6(4) ali člena 6(5)(b) uredbe o EMN;
23.
„manj pomembna nadzorovana skupina“ pomeni nadzorovano skupino, ki nima statusa pomembne nadzorovane skupine v smislu člena 6(4) uredbe o EMN;
24.
„nadzorniški postopek ECB“ pomeni katero koli dejavnost ECB, ki je usmerjena v pripravo izdaje nadzorniške odločitve ECB, vključno s skupnimi postopki in naložitvijo upravnih denarnih kazni. Za vse nadzorniške postopke ECB velja del III. Del III se uporablja tudi za naložitev upravnih denarnih kazni, razen če je v delu X določeno drugače;
25.
„nadzorniški postopek pristojnega nacionalnega organa“ pomeni katero koli dejavnost pristojnega nacionalnega organa, ki je usmerjena v pripravo izdaje nadzorniške odločitve pristojnega nacionalnega organa, naslovljene na enega ali več nadzorovanih subjektov ali nadzorovanih skupin ali na eno ali več drugih oseb, vključno z naložitvijo upravnih kazni;
26.
„nadzorniška odločitev ECB“ pomeni pravni akt, ki ga ECB sprejme pri izvajanju nalog in pooblastil, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, in ima obliko sklepa ECB, ki je naslovljen na enega ali več nadzorovanih subjektov ali nadzorovanih skupin ali na eno ali več drugih oseb in ki ni pravni akt, ki se splošno uporablja;
27.
„tretja država“ pomeni državo, ki ni niti država članica niti država članica Evropskega gospodarskega prostora;
28.
„delovni dan“ pomeni dan, ki ni sobota, nedelja ali dela prost dan v ECB v skladu s koledarjem, ki velja za ECB (11).
DEL II
ORGANIZIRANOST EMN
NASLOV 1
STRUKTURE ZA NADZOR NAD POMEMBNIMI IN MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI
POGLAVJE 1
Nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti
Člen 3
Skupne nadzorniške skupine
1. Skupna nadzorniška skupina se ustanovi za izvajanje nadzora nad vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino v sodelujočih državah članicah. Vsako skupno nadzorniško skupino sestavljajo zaposleni ECB in pristojnih nacionalnih organov, ki se imenujejo v skladu s členom 4 ter delujejo pod koordinacijo določenega zaposlenega v ECB (v nadaljnjem besedilu: koordinator skupne nadzorniške skupine) in enega ali več podkoordinatorjev iz pristojnih nacionalnih organov, kot je podrobneje določeno v členu 6.
2. Brez poseganja v druge določbe te uredbe naloge skupne nadzorniške skupine vključujejo med drugim naslednje:
(a)
izvajanje procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU za pomemben nadzorovani subjekt ali pomembno nadzorovano skupino, ki se nadzoruje;
(b)
ob upoštevanju procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja, sodelovanje pri pripravi načrta nadzorniških pregledov, ki se predlaga Nadzornemu odboru, vključno z načrtom inšpekcijskih pregledov na kraju samem, kot je določeno v členu 99 Direktive 2013/36/EU, za tak pomemben nadzorovani subjekt ali pomembno nadzorovano skupino;
(c)
izvajanje načrta nadzorniških pregledov, ki ga odobri ECB, in vseh nadzorniških odločitev ECB v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino, ki se nadzoruje;
(d)
zagotavljanje koordinacije s skupino za inšpekcijski pregled na kraju samem, navedeno v delu XI, v zvezi z izvajanjem načrta inšpekcijskih pregledov na kraju samem;
(e)
povezovanje s pristojnimi nacionalnimi organi, kadar je to potrebno.
Člen 4
Ustanovitev in sestava skupnih nadzorniških skupin
1. ECB je odgovorna za ustanovitev in sestavo skupnih nadzorniških skupin. Imenovanje zaposlenih iz pristojnih nacionalnih organov v skupne nadzorniške skupine opravijo zadevi pristojni nacionalni organi v skladu z odstavkom 2.
2. V skladu z načeli iz člena 6(8) uredbe o EMN in brez poseganja v člen 31 navedene uredbe pristojni nacionalni organi imenujejo enega ali več svojih zaposlenih kot člana ali člane skupne nadzorniške skupine. Posamezni zaposleni v pristojnem nacionalnem organu se lahko imenuje za člana v več skupnih nadzorniških skupin.
3. Ne glede na odstavek 2 lahko ECB zahteva, da pristojni nacionalni organi spremenijo opravljena imenovanja, če je to primerno za namen sestave skupne nadzorniške skupine.
4. Kadar v sodelujoči državi članici nadzorniške naloge izvaja več pristojnih nacionalnih organov ali kadar nacionalno pravo sodelujoče države članice dodeljuje NCB posebne nadzorniške naloge in NCB ni pristojni nacionalni organ, zadevni organi uskladijo svojo udeležbo v skupnih nadzorniških skupinah.
5. ECB in pristojni nacionalni organi se medsebojno posvetujejo in sporazumejo o uporabi virov pristojnih nacionalnih organov v zvezi s skupnimi nadzorniškimi skupinami.
Člen 5
Vključenost zaposlenih v NCB sodelujočih držav članic
1. NCB sodelujočih držav članic, ki so vključene v bonitetni nadzor pomembnega nadzorovanega subjekta ali pomembne nadzorovane skupine po svojem nacionalnem pravu, vendar niso pristojni nacionalni organi, tudi lahko imenujejo enega ali več svojih zaposlenih v skupno nadzorniško skupino.
2. O teh imenovanjih je treba obvestiti ECB, zanje pa se ustrezno uporablja člen 4.
3. Kadar se v skupno nadzorniško skupino imenujejo zaposleni v NCB sodelujočih držav članic, sklicevanja na pristojne nacionalne organe v zvezi s skupnimi nadzorniškimi skupinami vključujejo tudi sklicevanja na te NCB.
Člen 6
Koordinator skupne nadzorniške skupine in podkoordinatorji
1. Koordinator skupne nadzorniške skupine, ki mu pomagajo podkoordinatorji iz pristojnih nacionalnih organov, kot je opredeljeno v odstavku 2, zagotovi usklajenost dela v skupni nadzorniški skupini. V ta namen člani skupne nadzorniške skupine upoštevajo navodila koordinatorja skupne nadzorniške skupine v zvezi s svojimi nalogami v skupni nadzorniški skupini. To ne posega v njihove naloge in dolžnosti, ki jih imajo v svojem pristojnem nacionalnem organu.
2. Vsak pristojni nacionalni organ, ki v skupno nadzorniško skupino imenuje več kakor enega svojega zaposlenega, določi enega izmed njih za podkoordinatorja (v nadaljnjem besedilu: podkoordinator iz pristojnega nacionalnega organa). Podkoordinatorji iz pristojnih nacionalnih organov pomagajo koordinatorju skupne nadzorniške skupine v zvezi z organiziranjem in usklajevanjem nalog v skupni nadzorniški skupini, zlasti v zvezi z zaposlenimi, ki jih je imenoval isti nacionalni pristojni organ kot zadevnega podkoordinatorja iz pristojnega nacionalnega organa. Podkoordinator iz pristojnega nacionalnega organa lahko daje navodila članom skupne nadzorniške skupine, ki jih je imenoval isti pristojni nacionalni organ, pod pogojem, da ta niso v nasprotju z navodili koordinatorja skupne nadzorniške skupine.
POGLAVJE 2
Nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti
Člen 7
Vključenost zaposlenih iz drugih pristojnih nacionalnih organov v nadzorniško skupino določenega pristojnega nacionalnega organa
Brez poseganja v člen 31(1) uredbe o EMN lahko ECB, kadar v zvezi z nadzorom manj pomembnih nadzorovanih subjektov ugotovi, da je primerno v nadzorniško skupino določenega pristojnega nacionalnega organa vključiti zaposlene enega ali več drugih pristojnih nacionalnih organov, zahteva, da ta pristojni nacionalni organ vključi zaposlene teh drugih pristojnih nacionalnih organov.
NASLOV 2
NADZOR NA KONSOLIDIRANI PODLAGI TER SODELOVANJE ECB IN PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV V KOLEGIJIH NADZORNIKOV
Člen 8
Nadzor na konsolidirani podlagi
1. ECB izvaja nadzor na konsolidirani podlagi, kot je določeno v členu 111 Direktive 2013/36/EU, v zvezi s kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi ali mešanimi finančnimi holdingi, ki so pomembni na konsolidirani podlagi, kadar je nadrejena oseba bodisi nadrejena oseba v sodelujoči državi članici bodisi nadrejena oseba EU s sedežem v sodelujoči državi članici.
2. Zadevni pristojni nacionalni organ opravlja naloge nadzornika na konsolidirani podlagi v zvezi s kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi ali mešanimi finančnimi holdingi, ki so manj pomembni na konsolidirani podlagi.
Člen 9
ECB kot predsedujoča kolegiju nadzornikov
1. Kadar je ECB konsolidacijski nadzornik, predseduje kolegiju, ustanovljenem po členu 116 Direktive 2013/36/EU. Pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic, v katerih imajo sedež nadrejena oseba, podrejene družbe ali pomembne podružnice v smislu člena 51 Direktive 2013/36/EU, če obstajajo, imajo pravico do sodelovanja v kolegiju kot opazovalci.
2. Če kolegij po členu 116 Direktive 2013/36/EU ni bil ustanovljen, pomemben nadzorovani subjekt pa ima v nesodelujočih državah članicah podružnice, ki se štejejo za pomembne v skladu s členom 51(1) Direktive 2013/36/EU, ECB ustanovi kolegij nadzornikov s pristojnimi organi držav članic gostiteljic.
Člen 10
ECB in pristojni nacionalni organi kot člani kolegija nadzornikov
Če konsolidacijski nadzornik ni v sodelujoči državi članici, ECB in pristojni nacionalni organi sodelujejo v kolegiju nadzornikov v skladu z naslednjimi pravili in upoštevnim pravom Unije:
(a)
če so vsi nadzorovani subjekti v sodelujočih državah članicah pomembni nadzorovani subjekti, ECB sodeluje v kolegiju nadzornikov kot član, medtem ko so pristojni nacionalni organi upravičeni sodelovati v istem kolegiju kot opazovalci;
(b)
če so vsi nadzorovani subjekti v sodelujočih državah članicah manj pomembni nadzorovani subjekti, pristojni nacionalni organi sodelujejo v kolegiju nadzornikov kot člani;
(c)
če so med nadzorovanimi subjekti v sodelujočih državah članicah tako manj pomembni nadzorovani subjekti kot pomembni nadzorovani subjekti, ECB in pristojni nacionalni organi sodelujejo v kolegiju nadzornikov kot člani. Pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic, v katerih imajo pomembni nadzorovani subjekti sedež, so upravičeni sodelovati v kolegiju nadzornikov kot opazovalci.
NASLOV 3
POSTOPKI GLEDE PRAVICE DO USTANAVLJANJA IN SVOBODE OPRAVLJANJA STORITEV
POGLAVJE 1
Postopki glede pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev znotraj EMN
Člen 11
Pravica do ustanavljanja kreditnih institucij znotraj EMN
1. Kateri koli pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge sodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri ima pomemben nadzorovani subjekt glavno upravo. Informacije se zagotovijo v skladu z zahtevami iz člena 35(2) Direktive 2013/36/EU. Pristojni nacionalni organ o prejemu tega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB.
2. Kateri koli manj pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico na ozemlju druge sodelujoče države članice, o svoji nameri obvesti svoj pristojni nacionalni organ v skladu z zahtevami iz člena 35(2) Direktive 2013/36/EU.
3. Kadar ECB v dveh mesecih od prejema uradnega obvestila ne sprejme nasprotne odločitve, se lahko podružnica iz odstavka 1 ustanovi in začne opravljati svoje dejavnosti. ECB sporoči to informacijo pristojnemu nacionalnemu organu sodelujoče države članice, v kateri se bo ustanovila podružnica.
4. Kadar pristojni nacionalni organ matične države članice v dveh mesecih od prejema uradnega obvestila ne sprejme nasprotne odločitve, se lahko podružnica iz odstavka 2 ustanovi in začne opravljati svoje dejavnosti. Pristojni nacionalni organ to informacijo sporoči ECB in pristojnemu nacionalnemu organu sodelujoče države članice, v kateri se bo ustanovila podružnica.
5. V primeru spremembe katere koli informacije, sporočene po odstavkih 1 in 2, nadzorovani subjekt o tej spremembi pisno obvesti pristojni nacionalni organ, ki je prejel prvotno informacijo, in sicer najmanj en mesec pred izvedbo spremembe. Ta pristojni nacionalni organ obvesti pristojni nacionalni organ države članice, v kateri se ustanovi podružnica.
Člen 12
Uresničevanje svobode opravljanja storitev s strani kreditnih institucij znotraj EMN
1. Kateri koli pomemben nadzorovani subjekt, ki želi uresničevati svobodo opravljanja storitev tako, da prvič začne opravljati svoje dejavnosti na ozemlju druge sodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri ima pomemben nadzorovani subjekt glavno upravo. Informacije se posredujejo v skladu z zahtevami iz člena 39(1) Direktive 2013/36/EU. Pristojni nacionalni organ o prejemu takšnega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB. Pristojni nacionalni organ o uradnem obvestilu obvesti tudi pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri se bodo opravljale storitve.
2. Kateri koli manj pomemben nadzorovani subjekt, ki želi uresničevati svobodo opravljanja storitev tako, da začne prvič opravljati svoje dejavnosti na ozemlju druge sodelujoče države članice, uradno obvesti svoj pristojni nacionalni organ v skladu z zahtevami iz člena 39(1) Direktive 2013/36/EU. O uradnem obvestilu se obvesti ECB in pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri se bodo opravljale storitve.
POGLAVJE 2
Postopki glede pravice do ustanavljanja in svobode kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah, da opravljajo storitve znotraj EMN
Člen 13
Uradno obvestilo o uresničevanju pravice do ustanavljanja znotraj EMN s strani kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah
1. Kadar pristojni organ nesodelujoče države članice sporoči informacijo iz člena 35(2) Direktive 2013/36/EU v skladu s postopkom iz člena 35(3) navedene direktive pristojnemu nacionalnemu organu sodelujoče države članice, v kateri se bo ustanovila podružnica, slednji pristojni nacionalni organ o prejemu tega sporočila nemudoma uradno obvesti ECB.
2. V dveh mesecih od prejema sporočila pristojnega organa nesodelujoče države članice se ECB v primeru podružnice, ki je pomembna po merilih iz člena 6 uredbe o EMN in iz dela IV te uredbe, ali zadevni pristojni nacionalni organ v primeru podružnice, ki je manj pomembna na podlagi meril iz člena 6 uredbe o EMN in iz dela IV te uredbe, pripravi na izvajanje nadzora nad podružnico v skladu s členi 40 do 46 Direktive 2013/36/EU in po potrebi navede pogoje, pod katerimi lahko podružnica v interesu splošnih koristi opravlja svojo dejavnost v državi članici gostiteljici.
3. Pristojni nacionalni organi obvestijo ECB o pogojih, pod katerimi lahko po nacionalnem pravu in v interesu splošnih koristi podružnica opravlja dejavnosti v njihovi državi članici.
4. Sprememba katere koli informacije, ki jo je kreditna institucija, ki želi ustanoviti podružnico, posredovala v skladu s točkami (b), (c) ali (d) člena 35(2) Direktive 2013/36/EU, se uradno sporoči pristojnemu nacionalnemu organu iz odstavka 1.
Člen 14
Pristojni organ države članice gostiteljice za podružnice
1. V skladu s členom 4(2) uredbe o EMN ECB izvaja pooblastila pristojnega organa države članice gostiteljice, kadar je podružnica pomembna v smislu člena 6(4) navedene uredbe.
2. Kadar je podružnica manj pomembna v smislu člena 6(4) uredbe o EMN, izvaja pooblastila pristojnega organa države članice gostiteljice pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri je podružnica ustanovljena.
Člen 15
Uradno obvestilo o uresničevanju svobode kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah, da opravljajo storitve znotraj EMN
Kadar pristojni organ nesodelujoče države članice pošlje uradno obvestilo v smislu člena 39(2) Direktive 2013/36/EU, je naslovnik tega uradnega obvestila pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri se bo uresničevala svoboda opravljanja storitev. Slednji pristojni nacionalni organ o prejemu tega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB.
Člen 16
Pristojni organ države članice gostiteljice za svobodo opravljanja storitev
1. V skladu s členom 4(2) in v okviru člena 4(1) uredbe o EMN ECB opravlja naloge pristojnega organa države članice gostiteljice v zvezi s kreditnimi institucijami s sedežem v nesodelujočih državah članicah, ki uresničujejo svobodo opravljanja storitev v sodelujočih državah članicah.
2. Če je svoboda opravljanja storitev v interesu splošnih koristi, ob upoštevanju nekaterih pogojev po nacionalnem pravu sodelujočih držav članic, pristojni nacionalni organi o teh pogojih obvestijo ECB.
POGLAVJE 3
Postopki glede pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev v zvezi z nesodelujočimi državami članicami
Člen 17
Pravica do ustanavljanja in uresničevanje svobode opravljanja storitev v zvezi z nesodelujočimi državami članicami
1. Pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico ali uresničevati svobodo opravljanja storitev na ozemlju nesodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ v skladu z veljavnim pravom Unije. Pristojni nacionalni organ o prejemu tega uradnega obvestila nemudoma obvesti ECB. ECB izvaja pooblastila pristojnega organa matične države članice.
2. Manj pomemben nadzorovani subjekt, ki želi ustanoviti podružnico ali uresničevati svobodo opravljanja storitev na ozemlju nesodelujoče države članice, o svoji nameri uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ v skladu z veljavnim pravom Unije. Zadevni pristojni nacionalni organ izvaja pooblastila pristojnega organa matične države članice.
NASLOV 4
DOPOLNILNI NADZOR NAD FINANČNIMI KONGLOMERATI
Člen 18
Koordinator
1. ECB prevzame nalogo koordinatorja finančnega konglomerata v skladu z merili, določenimi v upoštevnem pravu Unije, v zvezi z pomembnim nadzorovanim subjektom.
2. Pristojni nacionalni organ prevzame nalogo koordinatorja finančnega konglomerata v skladu z merili, določenimi v upoštevnem pravu Unije, v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom.
DEL III
SPLOŠNE DOLOČBE, KI SE UPORABLJAJO ZA IZVAJANJE EMN
NASLOV 1
NAČELA IN OBVEZNOSTI
Člen 19
Pregled
Ta del določa (a) splošna pravila za izvajanje EMN s strani ECB in pristojnih nacionalnih organov ter (b) določbe, ki jih ECB uporabi pri vodenju nadzorniškega postopka ECB.
Splošna načela in določbe, ki se uporabljajo med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi za tesno sodelovanje, so določena v delu IX.
Člen 20
Dolžnost sodelovanja v dobri veri
Za ECB in pristojne nacionalne organe veljata dolžnost sodelovanja v dobri veri in obveznost izmenjave informacij.
Člen 21
Splošna obveznost izmenjave informacij
1. Brez poseganja v pooblastila ECB, na podlagi katerih ves čas neposredno prejema informacije, ki jih poročajo nadzorovani subjekti, ali ima do njih neposreden dostop, pristojni nacionalni organi pravočasno in na ustrezen način zagotovijo ECB zlasti vse informacije, ki jih ECB potrebuje za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN. Te informacije vključujejo informacije, ki izhajajo iz dejavnosti preverjanja in dejavnosti na kraju samem, ki jih opravijo pristojni nacionalni organi.
2. V okoliščinah, ko ECB pridobi informacije neposredno od pravnih ali fizičnih oseb, navedenih v členu 10(1) uredbe o EMN, ECB te informacije pravočasno in na ustrezen način zagotovi zadevnim pristojnim nacionalnim organom. Te informacije vključujejo zlasti informacije, ki jih pristojni nacionalni organi potrebujejo za opravljanje svoje vloge pri zagotavljanju pomoči ECB.
3. Brez poseganja v odstavek 2 ECB zagotovi pristojnim nacionalnim organom reden dostop do posodobljenih informacij, ki jih ti potrebujejo za opravljanje svojih nalog, povezanih z bonitetnim nadzorom.
Člen 22
Pravica ECB do dajanja navodil pristojnim nacionalnim organom ali imenovanim nacionalnim organom, naj uporabijo svoja pooblastila in ukrepajo, če ima ECB nadzorniško nalogo, nima pa s tem povezanih pooblastil
1. ECB lahko, kolikor je to potrebno za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, od pristojnih nacionalnih organov ali imenovanih nacionalnih organov ali od obojih z navodili zahteva, naj uporabijo svoja pooblastila pod in v skladu s pogoji, določenimi v nacionalnem pravu, in kot je določeno v členu 9 uredbe o EMN, kadar uredba o EMN takšnih pooblastil ne prenaša na ECB.
2. Pristojni nacionalni organi in/ali, v zvezi s členom 5 uredbe o EMN, imenovani nacionalni organi brez nepotrebnega odlašanja obvestijo ECB o izvajanju teh pooblastil.
Člen 23
Jezikovna ureditev med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi
ECB in pristojni nacionalni organi sprejmejo ureditve za komuniciranje znotraj EMN, vključno z enim ali več jezikov, ki naj se uporabljajo.
Člen 24
Jezikovna ureditev med ECB in pravnimi ali fizičnimi osebami, vključno z nadzorovanimi subjekti
1. Kateri koli dokument, ki ga nadzorovani subjekt ali druga pravna ali fizična oseba, ki je posamično predmet nadzorniškega postopka ECB, pošlje ECB, se lahko pripravi v katerem koli uradnem jeziku Unije, ki ga izbere nadzorovani subjekt ali oseba.
2. ECB, nadzorovani subjekti in vse druge pravne ali fizične osebe, ki so posamično predmet nadzorniških postopkov ECB, se lahko dogovorijo, da v svojih pisnih komunikacijah, vključno v zvezi z nadzorniškimi odločitvami ECB, uporabljajo izključno enega od uradnih jezikov Unije.
Preklic takega dogovora o uporabi določenega jezika vpliva samo na tiste dele nadzorniškega postopka ECB, ki še niso bili opravljeni.
Kadar udeleženci ustne obravnave zahtevajo, da se izjavijo v uradnem jeziku Unije, ki ni jezik nadzorniškega postopka ECB, je treba o tej zahtevi obvestiti ECB dovolj zgodaj, tako da lahko ECB uredi vse, kar je za to potrebno.
NASLOV 2
SPLOŠNE DOLOČBE V ZVEZI Z USTREZNIM POSTOPANJEM PRI SPREJEMANJU NADZORNIŠKIH ODLOČITEV ECB
POGLAVJE 1
Nadzorniški postopki ECB
Člen 25
Splošna načela
1. Vsi nadzorniški postopki ECB, uvedeni v skladu s členom 4 in oddelkom 2 v poglavju III uredbe o EMN, se vodijo v skladu s členom 22 uredbe o EMN in določbami tega naslova.
2. Določbe tega naslova se ne uporabljajo za postopke, ki jih vodi Upravni odbor za pregled.
Člen 26
Stranke
1. Stranke nadzorniškega postopka ECB so:
(a)
osebe, ki so vložile vlogo;
(b)
osebe, na katere ECB namerava nasloviti ali je naslovila nadzorniško odločitev ECB.
2. Pristojni nacionalni organi ne štejejo za stranke.
Člen 27
Zastopanje stranke
1. Stranko lahko zastopajo njeni pravni ali zakoniti zastopniki ali kateri koli drugi zastopniki, ki imajo pisno pooblastilo za opravljanje katerega koli ali vseh dejanj v zvezi z nadzorniškim postopkom ECB.
2. Vsak preklic pooblastila učinkuje šele, ko ECB prejme pisni preklic. ECB potrdi prejem takega preklica.
3. Če stranka imenuje zastopnika v nadzorniškem postopku ECB, ECB v tem nadzorniškem postopku komunicira samo z imenovanim zastopnikom, razen če posebne okoliščine zahtevajo, da ECB komunicira s stranko neposredno. V slednjem primeru se zastopnik obvesti.
Člen 28
Splošne obveznosti ECB in strank nadzorniškega postopka ECB
1. Nadzorniški postopek ECB se lahko uvede po uradni dolžnosti ali na zahtevo stranke. Ob upoštevanju odstavka 3 ECB ugotavlja dejstva, ki bodo pomembna za sprejetje njene končne odločitve v vsakem nadzorniškem postopku ECB po uradni dolžnosti.
2. Pri presoji ECB upošteva vse relevantne okoliščine.
3. Ob upoštevanju prava Unije se od stranke zahteva, da sodeluje v nadzorniškem postopku ECB in pomaga pojasniti dejstva. V nadzorniškem postopku ECB, uvedenem na zahtevo stranke, lahko ECB omeji ugotavljanje dejstev tako, da od stranke zahteva zagotovitev relevantnih informacij o dejstvih.
Člen 29
Dokazi v nadzorniških postopkih ECB
1. ECB za namene ugotavljanja dejanskega stanja zadeve uporabi tiste dokaze, ki jih po tehtnem premisleku šteje za ustrezne.
2. Stranke ob upoštevanju prava Unije pomagajo ECB pri ugotavljanju dejanskega stanja zadeve. Ob upoštevanju omejitev v zvezi s postopki sankcioniranja po pravu Unije stranke zlasti po resnici navedejo dejstva, ki so jim znana.
3. ECB lahko določi rok, v katerem lahko stranke predložijo dokaze.
Člen 30
Priče in izvedenci v nadzorniških postopkih ECB
1. ECB lahko zasliši priče in izvedence, če meni, da je to potrebno.
2. Kadar ECB določi izvedenca, opredeli njegovo nalogo v dogovoru in določi rok, v katerem izvedenec predloži svoje poročilo.
3. Kadar ECB zasliši priče ali izvedence, so ti upravičeni do uveljavljanja povračila svojih potnih stroškov in dnevnic. Priče so upravičene do nadomestila za izgubljeni zaslužek, izvedenci pa do dogovorjene nagrade za svoje delo, potem ko predložijo svoja poročila. Nadomestilo se zagotovi v skladu z ustreznimi določbami, ki jih za nadomestila za priče oziroma za nagrajevanje izvedencev uporablja Sodišče Evropske unije.
4. ECB lahko zahteva, da so osebe, navedene v členu 11(1)(c) uredbe o EMN, navzoče kot priče v prostorih ECB ali na katerem koli drugem mestu v sodelujoči državi članici, ki ga določi ECB. Kadar je oseba, navedena v členu 11(1)(c) uredbe o EMN, pravna oseba, morajo biti fizične osebe, ki jo zastopajo, navzoče v skladu s prejšnjim stavkom.
Člen 31
Pravica do izjave
1. Preden lahko ECB sprejme na stranko naslovljeno nadzorniško odločitev ECB, ki bi škodljivo vplivala na pravice te stranke, mora imeti stranka možnost, da Evropski centralni banki poda pisno izjavo o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB. ECB lahko da strankam možnost, če to šteje za primerno, da se o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, izjavijo na sestanku. V uradnem obvestilu, s katerim ECB da stranki možnost, da se izjavi, je treba navesti bistveno vsebino nameravane nadzorniške odločitve ECB ter bistvena dejstva, ugovore in pravno podlago, s katerimi namerava ECB utemeljiti svojo odločitev. Določbe tega člena ne veljajo za oddelek 1 v poglavju III uredbe o EMN.
2. Če ECB da stranki možnost, da se o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, izjavi na sestanku, odsotnost stranke ne more biti razlog za odložitev sestanka, razen v primeru ustrezno opravičene odsotnosti. Če stranka ustrezno opraviči svojo odsotnost, lahko ECB odloži sestanek ali da stranki možnost, da se o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, izjavi pisno. ECB pripravi pisni zapisnik sestanka, ki ga stranke podpišejo, in en izvod zapisnika izroči strankam.
3. Stranka mora načeloma imeti možnost, da se pisno izjavi v roku dveh tednov po prejemu dokumenta, v katerem so navedena dejstva, ugovori in pravna podlaga, s katerimi namerava ECB utemeljiti nadzorniško odločitev ECB.
Na zaprosilo stranke lahko ECB rok ustrezno podaljša.
V posebnih okoliščinah lahko ECB rok skrajša na tri delovne dni. Rok se lahko skrajša na tri delovne dni v primerih, ki so navedeni v členih 14 in 15 uredbe o EMN.
4. Ne glede na odstavek 3 in ob upoštevanju odstavka 5 lahko ECB sprejme na stranko naslovljeno nadzorniško odločitev ECB, ki bi škodljivo vplivala na pravice te stranke, ne da bi stranki dala možnost, da se pred sprejetjem nadzorniške odločitve ECB izjavi o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za to nadzorniško odločitev ECB, če se zdi potrebna nujna odločitev, da se prepreči nastanek večje škode za finančni sistem.
5. V primeru sprejetja nujne nadzorniške odločitve ECB v skladu z odstavkom 4 se da stranki možnost, da se pisno izjavi o dejstvih, ugovorih in pravni podlagi, pomembnih za nadzorniško odločitev ECB, brez nepotrebnega odlašanja po njenem sprejetju. Stranka mora načeloma imeti možnost, da se pisno izjavi v roku dveh tednov od prejema nadzorniške odločitve ECB. Na zaprosilo stranke lahko ECB rok podaljša; ne glede na to rok ne sme biti daljši od šestih mesecev. ECB pregleda nadzorniško odločitev ECB ob upoštevanju strankinih pripomb in jo lahko potrdi, prekliče ali spremeni, lahko pa jo tudi prekliče in nadomesti z novo nadzorniško odločitvijo ECB.
6. Odstavka 4 in 5 se ne uporabljata za nadzorniške postopke ECB v zvezi s kaznimi po členu 18 uredbe o EMN in delu X te uredbe.
Člen 32
Vpogled v spise v nadzorniškem postopku ECB
1. V nadzorniških postopkih ECB je treba v celoti spoštovati pravico zadevnih strank do obrambe. V ta namen in po uvedbi nadzorniškega postopka ECB so stranke upravičene do vpogleda v spis ECB, ob upoštevanju zakonitega interesa pravnih in fizičnih oseb, ki niso zadevne stranke, zaradi varovanja njihovih poslovnih skrivnosti. Pravica do vpogleda v spis ne zajema zaupnih informacij. Pristojni nacionalni organi brez nepotrebnega odlašanja posredujejo ECB vsako zahtevo, ki jo prejmejo v zvezi z vpogledom v spise, povezane z nadzorniškimi postopki ECB.
2. Spise sestavljajo vsi dokumenti, ki jih ECB pridobi, pripravi ali zbere v nadzorniškem postopku ECB, ne glede na medij, na katerem so shranjeni.
3. Nobena določba v tem členu ne preprečuje ECB ali pristojnim nacionalnim organom, da razkrijejo in uporabijo informacije, ki so potrebne za dokazovanje kršitve.
4. ECB lahko določi naslednje načine vpogleda v spis, pri čemer ustrezno upošteva tehnične zmogljivosti strank:
(a)
prek CD ROM-ov ali vseh drugih naprav za shranjevanje elektronskih podatkov, vključno s tistimi, ki bodo morda na razpolago v prihodnosti;
(b)
s fotokopijami dostopnega spisa, ki se jim pošljejo po pošti;
(c)
s pozivom, naj dostopni spis preučijo v prostorih ECB.
5. Za namen tega člena lahko zaupne informacije vključujejo interne dokumente ECB in pristojnih nacionalnih organov ter korespondenco med ECB in pristojnim nacionalnim organom ali med pristojnimi nacionalnimi organi.
POGLAVJE 2
Nadzorniške odločitve ECB
Člen 33
Utemeljitev nadzorniških odločitev ECB
1. Ob upoštevanju odstavka 2 se nadzorniški odločitvi ECB priloži izjava o razlogih za to odločitev.
2. Izjava o razlogih vsebuje bistvena dejstva in pravne razloge, na katerih temelji nadzorniška odločitev ECB.
3. Ob upoštevanju člena 31(4) ECB utemelji nadzorniško odločitev ECB samo z dejstvi in ugovori, o katerih se je stranka lahko izjavila.
Člen 34
Odložilni učinek
Brez poseganja v člen 278 PDEU in člen 24(8) uredbe o EMN lahko ECB odloči, da se uporaba nadzorniške odločitve ECB začasno odloži bodisi (a) z navedbo začasne odložitve v nadzorniški odločitvi ECB bodisi (b) na zahtevo naslovnika nadzorniške odločitve ECB v primerih, ko ni podana zahteva za pregled v Upravnem odboru za pregled.
Člen 35
Uradna obvestitev o nadzorniških odločitvah ECB
1. ECB lahko stranko uradno obvesti o nadzorniški odločitvi ECB (a) ustno, (b) z vročitvijo ali osebno izročitvijo izvoda nadzorniške odločitve, (c) s priporočeno pošto s povratnico, (d) s hitro kurirsko službo, (e) po telefaksu ali (f) elektronsko, v skladu z odstavkom 10.
2. Če je s pisnim pooblastilom imenovan zastopnik, lahko ECB o nadzorniški odločitvi ECB uradno obvesti takšnega zastopnika. V teh primerih ECB ni dolžna o nadzorniški odločitvi ECB uradno obvestiti tudi nadzorovanega subjekta, ki ga ta zastopnik zastopa.
3. V primeru ustne uradne obvestitve o nadzorniški odločitvi ECB se uradno obvestilo o odločitvi šteje za vročeno naslovniku, če je zaposleni v ECB o nadzorniški odločitvi ECB obvestil (a) zadevno fizično osebo, v primeru fizične osebe, ali (b) pooblaščenca pravne osebe za sprejemanje pisanj, v primeru pravne osebe. V tem primeru se brez nepotrebnega odlašanja po ustni uradni obvestitvi naslovniku zagotovi pisni izvod nadzorniške odločitve ECB.
4. V primeru uradnega obvestila o nadzorniški odločitvi ECB, ki se pošlje s priporočeno pošto s povratnico, se uradno obvestilo o nadzorniški odločitvi ECB šteje za vročeno naslovniku deseti dan po izročitvi dopisa pošti, razen če je iz povratnice razvidno, da je bil dopis prejet na drug datum.
5. V primeru uradne obvestitve o nadzorniški odločitvi ECB s hitro kurirsko službo se uradno obvestilo o nadzorniški odločitvi ECB šteje za vročeno naslovniku deseti dan po izročitvi dopisa kurirski službi, razen če je iz dobavnice kurirske službe razvidno, da je bil dopis prejet na drug datum.
6. Za namene odstavkov 4 in 5 morajo biti nadzorniške odločitve ECB naslovljene na naslov, ki je primeren za vročitev (veljavni naslov). Veljavni naslov je:
(a)
v primeru nadzorniškega postopka ECB, uvedenega na zahtevo ali na podlagi vloge naslovnika nadzorniške odločitve ECB, je to naslov, ki ga navede naslovnik v svoji zahtevi ali vlogi;
(b)
v primeru nadzorovanega subjekta je to zadnji poslovni naslov glavne uprave, ki ga je nadzorovani subjekt sporočil ECB;
(c)
v primeru fizične osebe je to zadnji naslov, sporočen ECB, če pa naslov ECB ni bil sporočen in je fizična oseba zaposleni, član vodstva ali delničar nadzorovanega subjekta, je to poslovni naslov nadzorovanega subjekta v skladu z (b).
7. Vsaka oseba, ki je stranka nadzorniškega postopka ECB, na zahtevo sporoči ECB veljaven naslov.
8. Če ima oseba sedež ali stalno prebivališče v državi, ki ni država članica, lahko ECB od stranke zahteva, da v razumnem časovnem obdobju imenuje pooblaščenega prejemnika, ki je rezident države članice ali ima poslovne prostore v državi članici. Če se na podlagi take zahteve pooblaščeni prejemnik ne imenuje oziroma dokler pooblaščeni prejemnik ni imenovan, se lahko vsa obvestila vročijo v skladu z odstavki 3 do 5 in 9 na tisti naslov stranke, ki je na voljo ECB.
9. Kadar je oseba, ki je naslovnik nadzorniške odločitve ECB, sporočila ECB številko faksa, jo lahko ECB uradno obvesti o nadzorniški odločitvi ECB tako, da po telefaksu pošlje kopijo nadzorniške odločitve ECB. Šteje se, da je naslovnik uradno obveščen o nadzorniški odločitvi ECB, če je ECB prejela zaključno poročilo o uspešni dostavi po telefaksu.
10. ECB lahko določi merila, po katerih se nadzorniška odločitev ECB lahko vroči z elektronskimi ali drugimi primerljivimi komunikacijskimi sredstvi.
NASLOV 3
POROČANJE KRŠITEV
Člen 36
Poročanje kršitev
Vsaka oseba v dobri veri lahko predloži poročilo neposredno ECB, če je iz utemeljenih razlogov prepričana, da bo poročilo pokazalo, da kreditne institucije, finančni holdingi, mešani finančni holdingi ali pristojni organi (vključno s samo ECB) kršijo pravne akte, navedene v členu 4(3) uredbe o EMN.
Člen 37
Ustrezno varstvo poročil o kršitvah
1. Kadar oseba v dobri veri predloži poročilo o domnevnih kršitvah pravnih aktov, navedenih v členu 4(3) uredbe o EMN, s strani nadzorovanih subjektov ali pristojnih organov, se poročilo obravnava kot varovano poročilo.
2. Vsi osebni podatki v zvezi z osebo, ki je predložila varovano poročilo, in osebo, ki je domnevno odgovorna za kršitev, se varujejo v skladu z veljavnim okvirom Unije za varstvo podatkov.
3. ECB ne sme razkriti identitete osebe, ki je predložila varovano poročilo, ne da bi prej pridobila izrecno soglasje te osebe, razen če tako razkritje zahteva sodna odločba v okviru nadaljnjih preiskav ali poznejših sodnih postopkov.
Člen 38
Postopki za upoštevanje poročil
1. ECB oceni vsa poročila, ki se nanašajo na pomembne nadzorovane subjekte. Oceni poročila, ki se nanašajo na manj pomembne nadzorovane subjekte, v zvezi s kršitvami uredb ali sklepov ECB. V slednjem primeru, kadar pristojni nacionalni organi prejmejo ta poročila, jih posredujejo ECB, ne da bi sporočili identiteto osebe, ki je predložila poročilo, razen če ta oseba poda izrecno soglasje.
2. Brez poseganja v odstavek 1 ECB posreduje poročila, ki se nanašajo na manj pomemben nadzorovani subjekt, zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu, ne da bi sporočila identiteto osebe, ki je predložila poročilo, razen če ta oseba poda izrecno soglasje.
3. ECB izmenja informacije s pristojnimi nacionalnimi organi: (a) da oceni, ali so bila poročila poslana tako ECB kot zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu, in uskladi prizadevanja, ter (b) da se seznani z izidom upoštevanja poročil, posredovanih pristojnim nacionalnim organom.
4. ECB sama razumno presodi, kako bo ocenila prejeta poročila in katere ukrepe je treba sprejeti.
5. V primeru domnevnih kršitev s strani nadzorovanih subjektov zadevni nadzorovani subjekt zagotovi ECB vse informacije in dokumente, ki jih ECB zahteva, da bi lahko ocenila prejeta poročila.
6. V primeru domnevnih kršitev s strani pristojnih organov (razen ECB) ECB od zadevnega pristojnega organa zahteva, da predloži svoje pripombe o sporočenih dejstvih.
7. ECB v svojem letnem poročilu, kot je opisano v členu 20(2) uredbe o EMN, zagotovi informacije o prejetih poročilih v skrajšani ali agregirani obliki, tako da posameznih nadzorovanih subjektov ali oseb ni mogoče ugotoviti.
DEL IV
DOLOČITEV STATUSA NADZOROVANEGA SUBJEKTA KOT POMEMBNEGA ALI MANJ POMEMBNEGA
NASLOV 1
SPLOŠNE DOLOČBE V ZVEZI Z RAZVRSTITVIJO SUBJEKTOV NA POMEMBNE ALI MANJ POMEMBNE
Člen 39
Razvrstitev posameznega nadzorovanega subjekta kot pomembnega
1. Nadzorovani subjekt se šteje za pomemben nadzorovani subjekt, če ECB tako določi v odločitvi ECB, naslovljeni na zadevni nadzorovani subjekt, po členih 43 do 49, pri čemer navede razloge za tako odločitev.
2. Nadzorovani subjekt preneha biti razvrščen kot pomemben nadzorovani subjekt, če ECB v odločitvi ECB, naslovljeni na nadzorovani subjekt, v kateri so navedeni razlogi za tako odločitev, določi, da je subjekt manj pomemben nadzorovani subjekt ali da ni več nadzorovani subjekt.
3. Nadzorovani subjekt se lahko razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt na podlagi naslednjega:
(a)
njegove velikosti, kot je določeno v skladu s členi 50 do 55 (v nadaljnjem besedilu: merilo velikosti);
(b)
njegovega pomena za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic, kot je določeno v skladu s členi 56 do 58 (v nadaljnjem besedilu: merilo pomena za gospodarstvo);
(c)
njegovega pomena glede na čezmejne dejavnosti, kot je določeno v skladu s členoma 59 in 60 (v nadaljnjem besedilu: merilo čezmejnih dejavnosti);
(d)
zahteve za neposredno javno finančno pomoč iz Evropskega mehanizma za stabilnost (EMS) ali prejema te pomoči, kot je določeno v skladu s členi 61 do 64 (v nadaljnjem besedilu: merilo neposredne javne finančne pomoči);
(e)
dejstva, da je nadzorovani subjekt ena od treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici, kot je določeno v skladu s členoma 65 in 66.
4. Pomembne nadzorovane subjekte neposredno nadzira ECB, razen če posebne okoliščine utemeljujejo nadzor s strani zadevnega pristojnega nacionalnega organa v skladu z naslovom 9 v tem delu.
5. ECB neposredno nadzira tudi manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembno nadzorovano skupino po odločitvi ECB, sprejeti na podlagi člena 6(5)(b) uredbe o EMN, kolikor bo ECB neposredno izvajala vsa ustrezna pooblastila iz člena 6(4) uredbe o EMN. Za namene EMN se tak manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupine razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt oziroma pomembna nadzorovana skupina.
6. Pred sprejetjem odločitev ECB iz tega člena se ECB posvetuje z zadevnimi pristojnimi nacionalnimi organi. O vsaki odločitvi ECB iz tega člena se uradno obvesti tudi zadevni pristojni nacionalni organ.
Člen 40
Razvrstitev nadzorovanih subjektov, ki so del skupine, kot pomembnih
1. Če je en ali več nadzorovanih subjektov del nadzorovane skupine, se merila za določitev pomembnosti določijo na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah v skladu z določbami iz naslovov 3 do 7 v delu IV.
2. Vsak izmed nadzorovanih subjektov, ki sestavljajo nadzorovano skupino, se šteje kot pomemben nadzorovani subjekt v naslednjih okoliščinah:
(a)
če nadzorovana skupina na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah izpolnjuje merilo velikosti, merilo pomena za gospodarstvo ali merila čezmejnih dejavnosti;
(b)
če eden izmed nadzorovanih subjektov, ki sestavljajo nadzorovano skupino, izpolnjuje merilo neposredne javne finančne pomoči;
(c)
če je eden izmed nadzorovanih subjektov, ki sestavljajo nadzorovano skupino, ena izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici.
3. Kadar se nadzorovana skupina določi kot pomembna ali se določi, da ni več pomembna, ECB sprejme odločitev ECB o razvrstitvi subjekta kot pomembnega nadzorovanega subjekta ali o prenehanju razvrstitve subjekta kot pomembnega nadzorovanega subjekta ter določi datum začetka in konca neposrednega nadzora s strani ECB za vsak nadzorovani subjekt, ki sestavlja zadevno nadzorovano skupino, in sicer v skladu z merili in postopki iz člena 39.
Člen 41
Posebne določbe v zvezi s podružnicami kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah
1. Vse podružnice, ki jih v isti sodelujoči državi članici odpre kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, se za namene te uredbe štejejo za en nadzorovani subjekt.
2. Podružnice, ki jih v različnih sodelujočih državah članicah odpre kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, se za namene te uredbe obravnavajo posamično kot ločeni nadzorovani subjekti.
3. Brez poseganja v odstavek 1, podružnice kreditne institucije s sedežem v nesodelujoči državi članici se pri ugotavljanju, ali izpolnjujejo merila iz člena 6(4) uredbe o EMN, ocenijo posamično kot ločeni nadzorovani subjekti in ločeno od podrejenih družb iste kreditne institucije.
Člen 42
Posebne določbe v zvezi s podrejenimi družbami kreditnih institucij s sedežem v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah
1. Podrejene družbe, ki jih v eni ali več sodelujočih državah članicah ustanovi kreditna institucija, ki ima glavno upravo v nesodelujoči državi članici ali tretji državi, se pri ugotavljanju, ali je izpolnjeno katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, ocenijo ločeno od podružnic te kreditne institucije.
2. Naslednje podrejene družbe se pri ugotavljanju, ali je izpolnjeno katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, ocenijo ločeno:
(a)
tiste, ki imajo sedež v sodelujoči državi članici,
(b)
tiste, ki pripadajo skupini, katere nadrejena oseba ima glavno upravo v nesodelujoči državi članici ali tretji državi, in
(c)
tiste, ki ne pripadajo nadzorovani skupini v sodelujočih državah članicah.
NASLOV 2
POSTOPEK ZA RAZVRSTITEV NADZOROVANIH SUBJEKTOV KOT POMEMBNIH NADZOROVANIH SUBJEKTOV
POGLAVJE 1
Razvrstitev nadzorovanega subjekta kot pomembnega
Člen 43
Preverjanje statusa nadzorovanega subjekta
1. Razen če je v tej uredbi določeno drugače, ECB najmanj enkrat letno preveri, ali pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina še izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN.
2. Razen če je v tej uredbi določeno drugače, vsak pristojni nacionalni organ najmanj enkrat letno preveri, ali manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupina izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN. V primeru manj pomembne nadzorovane skupine to preverjanje opravi zadevni pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice, v kateri ima sedež nadrejena oseba, določena na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah.
3. ECB lahko kadar koli po prejemu ustreznih informacij preveri, zlasti v primerih, določenih v členu 52, (a) ali nadzorovani subjekt izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN in (b) ali pomemben nadzorovani subjekt ne izpolnjuje več nobenega izmed meril iz člena 6(4) uredbe o EMN.
4. Če pristojni nacionalni organ oceni, da manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupina izpolnjuje katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, o tem brez nepotrebnega odlašanja obvesti ECB.
5. Na zahtevo ECB ali pristojnega nacionalnega organa ECB in zadevni pristojni nacionalni organ sodelujeta pri ugotavljanju, ali je v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino izpolnjeno katero od meril iz člena 6(4) uredbe o EMN.
6. Če se ECB odloči (a) za prevzem neposrednega nadzora nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino ali (b) za končanje neposrednega nadzora ECB nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ECB in zadevni pristojni nacionalni organ sodelujeta, da se zagotovi nemoten prehod nadzorniških pristojnosti. Zlasti zadevni pristojni nacionalni organ pripravi poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti nadzorovanega subjekta, kadar ECB prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom, ECB pa enako poročilo pripravi, kadar zadevni pristojni nacionalni organ postane pristojen za nadzor nad zadevnim subjektom.
7. ECB določi, ali je nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pomembna, z uporabo meril iz člena 6(4) uredbe o EMN, in sicer po vrstnem redu, ki je določen v navedeni uredbi: (a) velikost; (b) pomen za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic; (c) obseg čezmejnih dejavnosti; (d) zahteva za javno finančno pomoč neposredno iz EMS ali prejem te pomoči; (e) dejstvo, da gre za eno izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici.
Člen 44
Postopek za določitev pomembnosti nadzorovanega subjekta
1. Pri sprejemanju odločitev o razvrstitvi nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine kot pomembnih v skladu s tem naslovom in če ni drugače določeno, ECB uporabi postopkovna pravila iz naslova 2 v delu III te uredbe.
2. ECB v časovnem okviru iz člena 45 vsak zadevni nadzorovani subjekt uradno pisno obvesti o odločitvi ECB, s katero nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt oziroma kot pomembno nadzorovano skupino, ter to odločitev pošlje tudi zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu. Za nadzorovane subjekte, ki so del pomembne nadzorovane skupine, ECB uradno obvesti o odločitvi ECB nadzorovani subjekt na najvišji stopnji konsolidacije v sodelujočih državah članicah in zagotovi, da so vsi nadzorovani subjekti v pomembni nadzorovani skupini primerno obveščeni.
3. Za nadzorovane subjekte, ki jih ECB uradno ne obvesti po odstavku 1, se kot uradno obvestilo o njihovi razvrstitvi kot manj pomembne uporabi seznam iz člena 49(2).
4. ECB da vsakemu zadevnemu nadzorovanemu subjektu možnost, da pred sprejetjem odločitve ECB po odstavku 1 predloži pisna stališča.
5. Poleg tega da ECB zadevnim pristojnim nacionalnim organom v skladu s členom 39(6) možnost, da predložijo pisne ugotovitve in pripombe, ECB pa jih ustrezno upošteva.
6. Nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina se razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina z datumom uradnega obvestila o odločitvi ECB, ki določa, da gre za pomemben nadzorovani subjekt oziroma za pomembno nadzorovano skupino.
POGLAVJE 2
Začetek in konec neposrednega nadzora ECB
Člen 45
Začetek neposrednega nadzora ECB
1. ECB v odločitvi ECB določi datum, na katerega prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ki sta razvrščena kot pomemben nadzorovani subjekt oziroma pomembna nadzorovana skupina. Ta odločitev ECB je lahko ista kot tista odločitev, ki je navedena v členu 44(2). Ob upoštevanju odstavka 2 ECB uradno obvesti o tej odločitvi ECB vsak zadevni nadzorovani subjekt najmanj en mesec pred datumom, na katerega prevzame neposredni nadzor.
2. Če ECB prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino na podlagi zahteve za neposredno javno finančno pomoč iz EMS ali prejema te pomoči, o odločitvi ECB iz odstavka 1 pravočasno uradno obvesti vsak zadevni nadzorovani subjekt, najmanj pa en teden pred datumom, na katerega prevzame neposredni nadzor.
3. ECB pošlje izvode odločitev ECB iz odstavka 1 zadevnim pristojnim nacionalnim organom.
4. ECB prevzame neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino najpozneje 12 mesecev po datumu, na katerega ECB uradno obvesti ta nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino o odločitvi ECB po členu 44(2).
5. Za namene tega člena ECB v primeru nadzorovane skupine uradno obvesti o odločitvi ECB nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah in zagotovi, da so vsi nadzorovani subjekti v tej skupini primerno obveščeni v upoštevnem roku.
Člen 46
Konec neposrednega nadzora ECB
1. Kadar ECB določi, da bo se bo končal njen neposredni nadzor nad nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, izda odločitev ECB za vsak zadevni nadzorovani subjekt, v kateri navede datum in razloge za končanje neposrednega nadzora. ECB sprejme tako odločitev najmanj en mesec pred datumom, na katerega se bo končal njen neposredni nadzor. ECB pošlje izvod te odločitve ECB tudi zadevnim pristojnim nacionalnim organom. Ustrezno se uporablja člen 45(5).
2. ECB da vsakemu zadevnemu nadzorovanemu subjektu možnost, da predloži pisna stališča, preden je sprejeta odločitev ECB po odstavku 1.
3. Katera koli odločitev ECB, v kateri je naveden datum, na katerega se bo končal neposredni nadzor ECB nad nadzorovanim subjektom, se lahko izda skupaj z odločitvijo, s katero se ta nadzorovani subjekt razvrsti kot manj pomemben.
Člen 47
Razlogi za končanje neposrednega nadzora ECB
1. V primeru pomembnega nadzorovanega subjekta, ki se razvrsti kot tak na podlagi (a) velikosti, (b) pomena za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic ali (c) obsega čezmejnih dejavnosti ali ker je del nadzorovane skupine, ki izpolnjuje vsaj enega od teh meril, ECB sprejme odločitev ECB, s katero preneha njegova razvrstitev kot pomemben nadzorovani subjekt in se konča neposredni nadzor, če v treh zaporednih koledarskih letih posamezni nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina, ki ji nadzorovani subjekt pripada, ne izpolnjuje nobenega izmed zgornjih meril iz člena 6(4) uredbe o EMN.
2. V primeru nadzorovanega subjekta, ki se razvrsti kot pomemben na podlagi zahteve za neposredno javno finančno pomoč iz EMS v zvezi s (a) samim subjektom, (b) nadzorovano skupino, ki ji nadzorovani subjekt pripada, ali (c) katerim koli nadzorovanim subjektom, ki pripada tej skupini in ki ni pomemben iz drugih razlogov, ECB sprejme odločitev ECB, s katero preneha njegova razvrstitev kot pomemben nadzorovani subjekt in se konča neposredni nadzor, če je bila neposredna javna finančna pomoč zavrnjena, v celoti vrnjena ali je prenehala. Taka odločitev se lahko v primeru vračila ali prenehanja neposredne javne finančne pomoči sprejme samo v treh koledarskih letih po popolnem vračilu ali prenehanju neposredne javne finančne pomoči.
3. V primeru nadzorovanega subjekta, ki se razvrsti kot pomemben na podlagi tega, da gre za eno izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici, kot je določeno v skladu s členoma 65 in 66, ali da pripada nadzorovani skupini take kreditne institucije, in ki ni pomemben iz drugih razlogov, ECB sprejme odločitev ECB, s katero preneha njegova razvrstitev kot pomemben nadzorovani subjekt in se konča neposredni nadzor, če v treh zaporednih koledarskih letih zadevni nadzorovani subjekt ni bil ena izmed treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici.
4. V primeru nadzorovanega subjekta, ki ga ECB neposredno nadzira po odločitvi ECB, sprejeti na podlagi člena 6(5)(b) uredbe o EMN, in ki ni pomemben iz drugih razlogov, ECB sprejme odločitev ECB, s katero se neposredni nadzor ECB konča, če po njeni razumni presoji neposredni nadzor ni več potreben za zagotovitev skladne uporabe visokih nadzornih standardov.
Člen 48
Tekoči postopki
1. Če bo prišlo do spremembe pristojnosti med ECB in pristojnim nacionalnim organom, organ, katerega pristojnost bo prenehala (v nadaljnjem besedilu: organ, katerega pristojnost preneha), obvesti organ, ki bo postal pristojen (v nadaljnjem besedilu: organ, ki prevzame nadzor), o katerem koli formalno uvedenem nadzorniškem postopku, v katerem je treba sprejeti odločitev. Organ, katerega pristojnost preneha, te informacije zagotovi takoj, ko izve za prihajajočo spremembo pristojnosti. Organ, katerega pristojnost preneha, kontinuirano posodablja te informacije, in sicer praviloma mesečno, kadar je treba o nadzorniškem postopku poročati nove informacije. Organ, ki prevzame nadzor, lahko v ustrezno utemeljenih primerih dopusti manj pogosto poročanje. Nadzorniški postopek za namen členov 48 in 49 pomeni nadzorniški postopek ECB ali nadzorniški postopek pristojnega nacionalnega organa.
Pred spremembo pristojnosti se organ, katerega pristojnost preneha, poveže z organom, ki prevzame nadzor, brez nepotrebnega odlašanja po formalni uvedbi katerega koli novega nadzorniškega postopka, v katerem je treba sprejeti odločitev.
2. Če se nadzorniška pristojnost spremeni, si organ, katerega pristojnost preneha, prizadeva, da vse tekoče nadzorniške postopke, v katerih je treba sprejeti odločitev, konča pred datumom, na katerega nastopi sprememba nadzorniške pristojnosti.
3. Če formalno uvedenega nadzorniškega postopka, v katerem je treba sprejeti odločitev, ni mogoče končati pred datumom, na katerega nastopi sprememba nadzorniške pristojnosti, ostane organ, katerega pristojnost preneha, še naprej pristojen za končanje takega tekočega nadzorniškega postopka. V ta namen organ, katerega pristojnost preneha, tudi obdrži vsa ustrezna pooblastila, dokler se nadzorniški postopek ne konča. Organ, katerega pristojnost preneha, konča zadevni tekoči nadzorniški postopek v skladu z veljavnim pravom na podlagi obdržanih pooblastil. Organ, katerega pristojnost preneha, obvesti organ, ki prevzame nadzor, preden sprejme katero koli odločitev v nadzorniškem postopku, ki še ni bila sprejeta pred spremembo pristojnosti. Organu, ki prevzame nadzor, pošlje izvod sprejete odločitve in vse ustrezne dokumente v zvezi s to odločitvijo.
4. Z odstopanjem od odstavka 3 se lahko ECB v enem mesecu od prejema informacij, ki so potrebne za dokončanje njenega ocenjevanja zadevnega formalno uvedenega nadzorniškega postopka, in po posvetovanju z zadevnim pristojnim nacionalnim organom odloči, da prevzame zadevni nadzorniški postopek. Če je iz razlogov, ki jih določa nacionalno pravo, odločitev ECB potrebna pred iztekom obdobja ocenjevanja, navedenega v prejšnjem stavku, pristojni nacionalni organ zagotovi ECB potrebne informacije in določi zlasti časovni okvir, v katerem mora ECB odločiti, ali namerava prevzeti postopek ali ne. Kadar ECB prevzame nadzorniški postopek, o tej odločitvi uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ in stranke. ECB v svoji odločitvi ECB navede posledice prevzema takšnega nadzorniškega postopka.
5. ECB in zadevni pristojni nacionalni organ sodelujeta v zvezi s končanjem katerega koli tekočega postopka in si lahko v ta namen izmenjata vse ustrezne informacije.
6. Ta člen se ne uporablja za skupne postopke.
POGLAVJE 3
Seznam nadzorovanih subjektov
Člen 49
Objava
1. ECB objavi seznam, ki vsebuje ime vsakega nadzorovanega subjekta in nadzorovane skupine, ki je pod neposrednim nadzorom ECB, pri čemer, če to pride v poštev, za nadzorovani subjekt navede tudi nadzorovano skupino, ki ji pripada, in konkretno pravno podlago za tak neposredni nadzor. Seznam vsebuje, v primeru razvrstitve subjekta kot pomembnega na podlagi merila velikosti, skupno vrednost sredstev nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine. ECB objavi tudi imena nadzorovanih subjektov, ki jih ECB kljub temu, da izpolnjujejo eno izmed meril iz člena 6(4) uredbe EMN in bi se torej lahko opredelili kot pomembni, šteje za manj pomembne zaradi posebnih okoliščin v skladu z naslovom 9 v delu IV in jih zato ne nadzira neposredno.
2. ECB objavi seznam, ki vsebuje ime vsakega nadzorovanega subjekta, ki ga nadzira pristojni nacionalni organ, in ime zadevnega pristojnega nacionalnega organa.
3. Seznama iz odstavkov 1 in 2 se objavita elektronsko in sta dostopna na spletni strani ECB.
4. Seznama iz odstavkov 1 in 2 se redno posodabljata.
NASLOV 3
DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI VELIKOSTI
Člen 50
Določitev pomembnosti na podlagi velikosti
1. Pomembnost ali nepomembnost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine na podlagi merila velikosti se določi ob upoštevanju skupne vrednosti sredstev.
2. Nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina se razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina, če skupna vrednost sredstev presega 30 milijard EUR (v nadaljnjem besedilu: prag velikosti).
Člen 51
Osnova za določitev pomembnosti nadzorovanega subjekta na podlagi merila velikosti
1. Če je nadzorovani subjekt del nadzorovane skupine, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi konsolidiranega bonitetnega poročanja ob koncu leta za nadzorovano skupino v skladu z veljavnim pravom.
2. Če skupnih sredstev ni mogoče določiti na podlagi podatkov iz odstavka 1, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi najnovejših revidiranih konsolidiranih letnih računov, pripravljenih v skladu z Mednarodnimi standardi za poročanje o finančnem položaju, kot se v Uniji uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (12), če ti letni računi niso na voljo, pa na podlagi konsolidiranih letnih računov, pripravljenih v skladu z veljavnimi nacionalnimi računovodskimi predpisi.
3. Če nadzorovani subjekt ni del nadzorovane skupine, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi individualnega bonitetnega poročanja ob koncu leta v skladu z veljavnim pravom.
4. Če skupnih sredstev ni mogoče določiti z uporabo podatkov iz odstavka 3, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi najnovejših revidiranih letnih računov, pripravljenih v skladu z MSRP, kot se uporabljajo v Uniji v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, če ti letni računi niso na voljo, pa na podlagi letnih računov, pripravljenih v skladu z veljavnimi nacionalnimi računovodskimi predpisi.
5. Če je nadzorovani subjekt podružnica kreditne institucije s sedežem v nesodelujoči državi članici, se skupna vrednost sredstev določi na podlagi statističnih podatkov, ki se poročajo v skladu z Uredbo (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32) Evropske centralne banke (13).
Člen 52
Osnova za določitev pomembnosti na podlagi velikosti v posebnih ali izjemnih okoliščinah
1. Če se v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom izjemoma bistveno spremenijo okoliščine, ki so pomembne za določitev pomembnosti na podlagi merila velikosti, zadevni pristojni nacionalni organ preveri, ali je prag velikosti še vedno izpolnjen.
Če take spremembe nastopijo v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom, ECB preveri, ali je prag velikosti še vedno izpolnjen.
Izjemne bistvene spremembe okoliščin, pomembnih za določitev pomembnosti na podlagi merila velikosti, vključujejo kar koli od naslednjega: (a) združitev dveh ali več kreditnih institucij, (b) prodajo ali prenos pomembnega poslovnega oddelka, (c) prenos delnic v kreditni instituciji, tako da več ne pripada nadzorovani skupini, kateri je pripadala pred prodajo, (d) končno odločitev o urejenem prenehanju nadzorovanega subjekta (ali skupine), (e) primerljive dejanske situacije.
2. Manj pomemben nadzorovani subjekt in, v primeru manj pomembne nadzorovane skupine, manj pomemben nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah obvestita zadevni pristojni nacionalni organ o vsaki spremembi, kot je navedeno v odstavku 1.
Pomemben nadzorovani subjekt in, v primeru pomembne nadzorovane skupine, nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah obvestita ECB o vsaki spremembi, kot je navedeno v odstavku 1.
3. Z odstopanjem od pravila treh let iz člena 47(1) do (3) in v primeru izjemnih okoliščin, vključno s tistimi, ki so navedene v odstavku 1, ECB po posvetovanju s pristojnimi nacionalnimi organi odloči, ali so vpleteni nadzorovani subjekti pomembni ali manj pomembni, in določi datum, od katerega opravlja nadzor ECB ali pristojni nacionalni organi.
Člen 53
Skupine konsolidiranih podjetij
1. Za namen določitve pomembnosti na podlagi merila velikosti nadzorovano skupino konsolidiranih podjetij sestavljajo vsa podjetja, ki jih je treba konsolidirati za bonitetne namene v skladu s pravom Unije.
2. Za namen določitve pomembnosti na podlagi merila velikosti nadzorovana skupina konsolidiranih podjetij vključuje podrejene družbe in podružnice v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah.
Člen 54
Metoda konsolidacije
Metoda konsolidacije je metoda konsolidacije, ki se uporablja v skladu s pravom Unije za bonitetne namene.
Člen 55
Metoda izračuna skupnih sredstev
Za namen določitve pomembnosti kreditne institucije na podlagi merila velikosti se „skupna vrednost sredstev“ izpelje iz vrstice „skupna sredstva“ v bilanci stanja, ki se pripravi v skladu s pravom Unije za bonitetne namene.
NASLOV 4
DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI POMENA ZA GOSPODARSTVO UNIJE ALI ENE OD SODELUJOČIH DRŽAV ČLANIC
Člen 56
Prag pomena za nacionalno gospodarstvo
Nadzorovani subjekt s sedežem v sodelujoči državi članici ali nadzorovana skupina, katere nadrejena oseba ima sedež v sodelujoči državi članici, se razvrsti kot pomemben oziroma pomembna na podlagi pomena za gospodarstvo zadevne sodelujoče države članice, če je:
(prag pomena za nacionalno gospodarstvo)
in
A ≥ 5 milijard EUR,
pri čemer je
A
skupna vrednost sredstev, določena v skladu s členi 51 do 55 za dano koledarsko leto, in
B
bruto domači proizvod po tržnih cenah, kot je opredeljeno v točki 8.89 Priloge A k Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14) (ESR 2010) in kot ga objavi Eurostat za dano koledarsko leto.
Člen 57
Merila za določitev pomembnosti na podlagi pomena za gospodarstvo Unije ali ene od sodelujočih držav članic
1. ECB upošteva naslednja merila, zlasti pri ocenjevanju, ali je nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pomemben oziroma pomembna za gospodarstvo Unije ali sodelujoče države članice iz razlogov, ki niso razlogi iz člena 56:
(a)
pomembnost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine za določene gospodarske sektorje v Uniji ali sodelujoči državi članici;
(b)
medsebojno povezanost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine z gospodarstvom Unije ali sodelujoče države članice;
(c)
zamenljivost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine kot udeleženca na trgu in ponudnika storitev strankam;
(d)
poslovno, strukturno in operativno kompleksnost nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine.
2. Ustrezno se uporablja člen 52(3).
Člen 58
Določitev pomembnosti na podlagi pomena za gospodarstvo ene od sodelujočih držav članic na zahtevo pristojnega nacionalnega organa
1. Pristojni nacionalni organ lahko ECB uradno obvesti, da nadzorovani subjekt šteje za pomembnega v zvezi z domačim gospodarstvom.
2. ECB oceni uradno obvestilo pristojnega nacionalnega organa na podlagi meril iz člena 57(1).
3. Ustrezno se uporablja člen 57.
NASLOV 5
DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI OBSEGA ČEZMEJNIH DEJAVNOSTI
Člen 59
Merila za določitev pomembnosti na podlagi obsega čezmejnih dejavnosti nadzorovane skupine
1. ECB lahko šteje nadzorovano skupino za pomembno na podlagi njenih čezmejnih dejavnosti samo, kadar je nadrejena oseba nadzorovane skupine v več kakor eni drugi sodelujoči državi članici ustanovila podrejene družbe, ki so tudi same kreditne institucije.
2. ECB lahko šteje nadzorovano skupino za pomembno na podlagi njenih čezmejnih dejavnosti samo, če skupna vrednost njenih sredstev presega 5 milijard EUR in je:
(a)
razmerje med njenimi čezmejnimi sredstvi in skupnimi sredstvi nad 20 %; ali
(b)
razmerje med njenimi čezmejnimi obveznostmi in skupnimi obveznostmi nad 20 %.
3. Ustrezno se uporablja člen 52(3).
Člen 60
Čezmejna sredstva in obveznosti
1. „Čezmejna sredstva“ v okviru nadzorovane skupine pomenijo del skupnih sredstev, v zvezi s katerimi je nasprotna stranka kreditna institucija ali druga pravna ali fizična oseba, ki se nahaja v sodelujoči državi članici, ki ni država članica, v kateri ima nadrejena oseba zadevne nadzorovane skupine glavno upravo.
2. „Čezmejne obveznosti“ v okviru nadzorovane skupine pomenijo del skupnih obveznosti, v zvezi s katerimi je nasprotna stranka kreditna institucija ali druga pravna ali fizična oseba, ki se nahaja v sodelujoči državi članici, ki ni država članica, v kateri ima nadrejena oseba zadevne nadzorovane skupine glavno upravo.
NASLOV 6
DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI ZAHTEVE ZA JAVNO FINANČNO POMOČ IZ EMS ALI PREJEMA TE POMOČI
Člen 61
Zahteva za neposredno javno finančno pomoč iz EMS ali prejem te pomoči
1. Neposredna javna finančna pomoč nadzorovanemu subjektu se zahteva, kadar član EMS vloži zahtevo za finančno pomoč, ki naj jo EMS odobri temu subjektu v skladu z odločitvijo Sveta guvernerjev EMS po členu 19 Pogodbe o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost v zvezi z neposredno dokapitalizacijo kreditne institucije in v skladu z instrumenti, sprejetimi na podlagi te odločitve.
2. Kreditna institucija je prejela neposredno javno finančno pomoč, kadar je prejela finančno pomoč na podlagi odločitve in instrumentov iz odstavka 1.
Člen 62
Obveznost pristojnih nacionalnih organov, da obvestijo ECB o morebitni zahtevi za javno finančno pomoč ali prejemu te pomoči s strani manj pomembnega nadzorovanega subjekta
1. Brez poseganja v obveznost iz člena 96, v skladu s katero se ECB obvesti o poslabšanju finančnega položaja manj pomembnega nadzorovanega subjekta, pristojni nacionalni organ obvesti ECB takoj, ko izve za morebitno potrebo po javni finančni pomoči za manj pomemben nadzorovani subjekt, ki naj se odobri na nacionalni ravni posredno iz EMS in/ali s strani EMS.
2. Pristojni nacionalni organ predloži ECB v preučitev svojo oceno finančnega položaja manj pomembnega nadzorovanega subjekta, preden jo predloži EMS, razen v ustrezno utemeljenih primerih nujnosti.
Člen 63
Začetek in konec neposrednega nadzora
1. Nadzorovani subjekt, v zvezi s katerim se zahteva neposredna javna finančna pomoč iz EMS ali ki je prejel neposredno javno finančno pomoč iz EMS, se razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt od datuma, na katerega se je v njegovem imenu zahtevala neposredna javna finančna pomoč.
2. Datum, na katerega ECB prevzame neposredni nadzor, se določi v odločitvi ECB v skladu z naslovom 2.
3. Ustrezno se uporablja člen 52(3).
Člen 64
Obseg
Če se neposredna javna finančna pomoč zahteva v zvezi z nadzorovanim subjektom, ki je del nadzorovane skupine, se vsi nadzorovani subjekti, ki so del te nadzorovane skupine, razvrstijo kot pomembni.
NASLOV 7
DOLOČITEV POMEMBNOSTI NA PODLAGI TEGA, DA JE NADZOROVANI SUBJEKT ENA OD TREH NAJPOMEMBNEJŠIH KREDITNIH INSTITUCIJ V SODELUJOČI DRŽAVI ČLANICI
Člen 65
Merila za določitev treh najpomembnejših kreditnih institucij v sodelujoči državi članici
1. Kreditna institucija ali nadzorovana skupina se razvrsti kot pomembna, če je ena od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujoči državi članici.
2. Za namene določitve treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujoči državi članici ECB in zadevni pristojni nacionalni organ upoštevata velikost nadzorovanega subjekta oziroma nadzorovane skupine, kot je določeno v skladu s členi 50 do 55.
Člen 66
Postopek pregleda
1. V zvezi z vsako sodelujočo državo članico ECB do 1. oktobra vsakega koledarskega leta določi, ali je treba tri kreditne institucije ali nadzorovane skupine z nadrejeno osebo s sedežem v taki sodelujoči državi članici razvrstiti kot pomembne nadzorovane subjekte.
2. Na zahtevo ECB pristojni nacionalni organi obvestijo ECB o treh najpomembnejših kreditnih institucijah ali nadzorovanih skupinah s sedežem v njihovih sodelujočih državah članicah do 1. oktobra zadevnega koledarskega leta. Pristojni nacionalni organi določijo tri najpomembnejše kreditne institucije ali nadzorovane skupine na podlagi meril iz členov 50 do 55.
3. Za vsako od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujočih državah članicah zadevni pristojni nacionalni organ predloži ECB poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti v vsakem primeru, razen če je kreditna institucija ali nadzorovana skupina že razvrščena kot pomembna.
Po prejemu informacij iz odstavka 2 ECB opravi svojo lastno oceno. ECB lahko za ta namen od zadevnega pristojnega nacionalnega organa zahteva predložitev vseh relevantnih informacij.
4. Če se 1. oktobra danega leta ena ali več od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin v sodelujoči državi članici ne razvrsti kot pomemben nadzorovani subjekt, ECB sprejme odločitev v skladu z naslovom 2 v zvezi s katero koli od treh najpomembnejših kreditnih institucij ali nadzorovanih skupin, ki ni razvrščena kot pomembna.
5. Ustrezno se uporablja člen 52(3).
NASLOV 8
ODLOČITEV ECB ZA NEPOSREDNI NADZOR NAD MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI PO ČLENU 6(5)(B) UREDBE O EMN
Člen 67
Merila za odločitev ECB po členu 6(5)(b) uredbe o EMN
1. ECB lahko po členu 6(5)(b) uredbe o EMN z odločitvijo ECB kadar koli odloči, da bo neposredno nadzirala manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembno nadzorovano skupino, kadar je to potrebno za zagotovitev skladne uporabe visokih nadzornih standardov.
2. Pred sprejetjem odločitve ECB iz odstavka 1 ECB med drugim upošteva naslednje dejavnike:
(a)
ali je manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupina blizu izpolnjevanju enega izmed meril, vsebovanih v členu 6(4) uredbe o EMN;
(b)
medsebojno povezanost manj pomembnega nadzorovanega subjekta ali manj pomembne nadzorovane skupine z drugimi kreditnimi institucijami;
(c)
ali je zadevni manj pomemben nadzorovani subjekt podrejena družba nadzorovanega subjekta, ki ima glavno upravo v nesodelujoči državi članici ali tretji državi in je ustanovil eno ali več podrejenih družb, ki so tudi kreditne institucije, ali eno ali več podružnic v sodelujočih državah članicah, od katerih ena ali več šteje kot pomembna;
(d)
dejstvo, da pristojni nacionalni organ ni upošteval navodil ECB;
(e)
dejstvo, da pristojni nacionalni organ ni spoštoval aktov, navedenih v prvem pododstavku člena 4(3) uredbe o EMN;
(f)
dejstvo, da je manj pomemben nadzorovani subjekt zahteval ali posredno prejel finančno pomoč iz EFSF ali EMS.
Člen 68
Postopek za pripravo odločitve ECB po členu 6(5)(b) uredbe o EMN na zahtevo pristojnega nacionalnega organa
1. ECB na zahtevo pristojnega nacionalnega organa oceni, ali je treba izvajati neposredni nadzor v skladu z uredbo o EMN v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov.
2. V zahtevi pristojnega nacionalnega organa se navedejo: (a) manj pomemben nadzorovani subjekt ali manj pomembna nadzorovana skupna, v zvezi s katerim oziroma katero pristojni nacionalni organ meni, da bi morala ECB prevzeti neposredni nadzor, in (b) razlogi, iz katerih je nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov.
3. Zahtevi pristojnega nacionalnega organa se priloži poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti zadevnega manj pomembnega nadzorovanega subjekta ali manj pomembne nadzorovane skupine.
4. Če se ECB ne strinja z zahtevo pristojnega nacionalnega organa, se posvetuje z zadevnim pristojnim nacionalnim organom pred dokončno oceno, ali je nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov.
5. Če ECB odloči, da je neposredni nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov, sprejme odločitev ECB v skladu z naslovom 2.
Člen 69
Postopek za pripravo odločitev ECB po členu 6(5)(b) uredbe o EMN na lastno pobudo ECB
1. ECB lahko od pristojnega nacionalnega organa zahteva, da predloži poročilo o preteklem nadzoru in profilu tveganosti manj pomembnega nadzorovanega subjekta ali manj pomembne nadzorovane skupine. ECB določi datum, do katerega ji je treba predložiti tako poročilo.
2. ECB se pred dokončno oceno, ali je nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov, posvetuje s pristojnim nacionalnim organom.
3. Če ECB sklene, da je neposredni nadzor ECB nad manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino potreben zaradi zagotovitve skladne uporabe visokih nadzornih standardov, sprejme odločitev ECB v skladu z naslovom 2.
NASLOV 9
POSEBNE OKOLIŠČINE, KI LAHKO UPRAVIČUJEJO RAZVRSTITEV NADZOROVANEGA SUBJEKTA KOT MANJ POMEMBNEGA, ČEPRAV IZPOLNJUJE MERILA ZA RAZVRSTITEV KOT POMEMBNEGA
Člen 70
Posebne okoliščine, ki vodijo do razvrstitve pomembnega nadzorovanega subjekta kot manj pomembnega
1. Posebne okoliščine iz drugega in petega pododstavka člena 6(4) uredbe o EMN (v nadaljnjem besedilu: posebne okoliščine) so podane, kadar obstajajo posebne dejanske okoliščine, zaradi katerih je razvrstitev nadzorovanega subjekta kot pomembnega neustrezna, ob upoštevanju ciljev in načel uredbe o EMN in zlasti potrebe po zagotovitvi skladne uporabe visokih nadzornih standardov.
2. Pojem „posebne okoliščine“ se mora razlagati ozko.
Člen 71
Ugotavljanje obstoja posebnih okoliščin
1. Obstoj posebnih okoliščin, ki upravičujejo razvrstitev subjekta, ki bi bil sicer pomemben nadzorovani subjekt, kot manj pomembnega, se ugotavlja v vsakem posameznem primeru in posebej za zadevni nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino in ne za kategorije nadzorovanih subjektov.
2. Ustrezno se uporablja člen 40.
3. Ustrezno se uporabljajo členi 44 do 46 ter člena 48 in 49. ECB v odločitvi ECB navede razloge, ki so jo pripeljali do sklepa, da posebne okoliščine obstajajo.
Člen 72
Pregled
1. ECB ob podpori zadevnih pristojnih nacionalnih organov najmanj enkrat letno pregleda, ali posebne okoliščine v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ki se zaradi posebnih okoliščin razvrsti kot manj pomemben oziroma manj pomembna, še vedno obstajajo.
2. Zadevni nadzorovani subjekt zagotovi vse informacije in dokumente, ki jih zahteva ECB, da lahko opravi pregled iz odstavka 1.
3. Če ECB meni, da posebne okoliščine ne obstajajo več, sprejme odločitev ECB, ki se naslovi na zadevni nadzorovani subjekt in v kateri se določi, da se subjekt razvrsti kot pomemben in da posebne okoliščine ne obstajajo več.
4. Ustrezno se uporablja naslov 2 v delu IV.
DEL V
SKUPNI POSTOPKI
NASLOV 1
SODELOVANJE V ZVEZI S PROŠNJO ZA IZDAJO DOVOLJENJA ZA ZAČETEK OPRAVLJANJA DEJAVNOSTI KREDITNE INSTITUCIJE
Člen 73
Uradno obvestilo Evropski centralni banki o prošnji za izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije
1. Pristojni nacionalni organ, ki prejme prošnjo za izdajo dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije, ki naj bi imela sedež v sodelujoči državi članici, uradno obvesti ECB o prejemu take prošnje v 15 delovnih dneh.
2. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB tudi o roku, v katerem je treba sprejeti odločitev o prošnji in o njej uradno obvestiti vlagatelja v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom.
3. Če prošnja ni popolna, pristojni nacionalni organ na lastno pobudo ali na zahtevo ECB pozove vlagatelja k predložitvi zahtevanih dodatnih informacij. Pristojni nacionalni organ vse prejete dodatne informacije pošlje ECB v 15 delovnih dneh po prejemu.
Člen 74
Ocena prošenj s strani pristojnega nacionalnega organa
Pristojni nacionalni organ, kateremu se predloži prošnja, oceni, ali vlagatelj izpolnjuje vse pogoje za izdajo dovoljenja, določene v upoštevnem nacionalnem pravu države članice pristojnega nacionalnega organa.
Člen 75
Odločitve pristojnih nacionalnih organov o zavrnitvi prošnje
Pristojni nacionalni organi zavrnejo prošnje, ki ne izpolnjujejo pogojev za izdajo dovoljenja, določenih v upoštevnem nacionalnem pravu, in pošljejo izvod svoje odločitve Evropski centralni banki.
Člen 76
Osnutki odločitev pristojnih nacionalnih organov o izdaji dovoljenja za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije
1. Če pristojni nacionalni organ ugotovi, da prošnja izpolnjuje vse pogoje za izdajo dovoljenja, določene v upoštevnem nacionalnem pravu, pripravi osnutek odločitve, s katerim predlaga, naj ECB izda vlagatelju dovoljenje za začetek opravljanja dejavnosti kreditne institucije (v nadaljnjem besedilu: osnutek odločitve za izdajo dovoljenja).
2. Pristojni nacionalni organ zagotovi, da sta ECB in vlagatelj uradno obveščena o osnutku odločitve za izdajo dovoljenja najmanj 20 delovnih dni pred koncem najdaljšega obdobja ocenjevanja, ki ga določa upoštevno nacionalno pravo.
3. Pristojni nacionalni organ lahko predlaga, da se osnutku odločitve za izdajo dovoljenja priložijo priporočila, pogoji in/ali omejitve v skladu z nacionalnim pravom in pravom Unije. V takih primerih je pristojni nacionalni organ odgovoren za ocenjevanje skladnosti s pogoji in/ali omejitvami.
Člen 77
Ocena prošenj s strani ECB in izjave vlagateljev
1. ECB oceni prošnje na podlagi pogojev za izdajo dovoljenja, določenih v upoštevnem pravu Unije. Če po njenem mnenju ti pogoji niso izpolnjeni, da ECB vlagatelju možnost, da se pisno izjavi o dejstvih in ugovorih, pomembnih za oceno, v skladu s členom 31.
2. Če je potreben sestanek in v vseh drugih ustrezno utemeljenih primerih, lahko ECB podaljša najdaljše obdobje za odločanje o prošnji v skladu s členom 14(3) uredbe o EMN. O podaljšanju se vlagatelja uradno obvesti v skladu s členom 35 te uredbe.
Člen 78
Odločitve ECB o prošnjah
1. ECB sprejme odločitev o osnutku odločitve za izdajo dovoljenja, ki ga prejme od pristojnega nacionalnega organa, v 10 delovnih dneh, razen če je bila v skladu s členom 77(2) sprejeta odločitev o podaljšanju najdaljšega obdobja. ECB lahko osnutek odločitve za izdajo dovoljenja podpre in se tako strinja z izdajo dovoljenja ali pa osnutku odločitve za izdajo dovoljenja nasprotuje.
2. Odločitev ECB temelji na oceni prošnje, osnutku odločitve za izdajo dovoljenja in izjavah, ki jih poda vlagatelj po členu 77.
3. Če ECB v roku iz odstavka 1 odločitve ne sprejme, se osnutek odločitve za izdajo dovoljenja, ki ga je pripravil pristojni nacionalni organ, šteje za sprejetega.
4. ECB sprejme odločitev o izdaji dovoljenja, če vlagatelj izpolnjuje vse pogoje za izdajo dovoljenja v skladu z upoštevnim pravom Unije in nacionalnim pravom države članice, v kateri ima vlagatelj sedež.
5. Odločitev o izdaji dovoljenja pokriva vlagateljeve dejavnosti v vlogi kreditne institucije, kot je določeno v upoštevnem nacionalnem pravu, ne da bi to posegalo v katere koli dodatne zahteve za izdajo dovoljenja na podlagi upoštevnega nacionalnega prava za dejavnosti, ki niso dejavnosti sprejemanja vlog ali drugih vračljivih sredstev od javnosti in odobravanja kreditov za lasten račun.
Člen 79
Postopek za prenehanje veljavnosti dovoljenja
Dovoljenje preneha veljati v primerih, navedenih v členu 18(a) Direktive 2013/36/EU, kadar upoštevno nacionalno pravo tako določa. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB o posameznih primerih, kjer dovoljenje preneha veljati. ECB zatem objavi prenehanje dovoljenja v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom po tem, ko je obvestila upoštevni pristojni nacionalni organ in zadevni nadzorovani subjekt.
NASLOV 2
SODELOVANJE V ZVEZI Z ODVZEMOM DOVOLJENJA
Člen 80
Predlog pristojnih nacionalnih organov za odvzem dovoljenja
1. Če zadevni pristojni nacionalni organ meni, da je treba kreditni instituciji v skladu z upoštevnim pravom Unije ali nacionalnim pravom v celoti ali delno odvzeti dovoljenje, vključno z odvzemom na zahtevo kreditne institucije, predloži ECB osnutek odločitve, s katerim predlaga odvzem dovoljenja (v nadaljnjem besedilu: osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja), skupaj z vsemi ustreznimi podpornimi dokumenti.
2. Pristojni nacionalni organ sodeluje z nacionalnim organom, pristojnim za reševanje kreditnih institucij (v nadaljnjem besedilu: nacionalni organ za reševanje), v zvezi s katerim koli osnutkom odločitve o odvzemu dovoljenja, ki je relevanten za ta nacionalni organ za reševanje.
Člen 81
Ocena osnutka odločitve o odvzemu s strani ECB
1. ECB oceni osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja brez nepotrebnega odlašanja. Zlasti upošteva razloge nujnosti, ki jih navede pristojni nacionalni organ.
2. Uporablja se pravica do izjave, kot je določeno v členu 31.
Člen 82
Ocena na lastno pobudo ECB in posvetovanje s pristojnimi nacionalnimi organi
1. Če ECB izve za okoliščine, ki lahko upravičujejo odvzem dovoljenja, na lastno pobudo oceni, ali je v skladu z upoštevnim pravom Unije dovoljenje treba odvzeti.
2. ECB se lahko kadar koli posvetuje z zadevnimi pristojnimi nacionalnimi organi. Če ECB namerava odvzeti dovoljenje, se posvetuje s pristojnim nacionalnim organom države članice, v kateri ima kreditna institucija sedež, najmanj 25 delovnih dni pred datumom, na katerega namerava sprejeti odločitev. V ustrezno utemeljenih nujnih primerih se lahko rok za posvetovanje skrajša na pet delovnih dni.
3. Če ECB namerava odvzeti dovoljenje, sporoči zadevnim pristojnim nacionalnim organom vse pripombe, ki jih je predložila kreditna institucija. Uporablja se pravica kreditne institucije do izjave, kot je določeno v členu 31.
4. ECB v zvezi s predlogom za odvzem dovoljenja sodeluje z nacionalnim organom za reševanje v skladu s členom 14(5) uredbe o EMN. ECB obvesti pristojni nacionalni organ takoj po vzpostavitvi stika z nacionalnim organom za reševanje.
Člen 83
Odločitev ECB o odvzemu dovoljenja
1. ECB sprejme odločitev o odvzemu dovoljenja brez nepotrebnega odlašanja. Pri tem lahko sprejme ali zavrne zadevni osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja.
2. ECB pri sprejemanju odločitve upošteva naslednje: (a) oceno okoliščin, ki upravičujejo odvzem; (b) kjer je primerno, osnutek odločitve o odvzemu dovoljenja, ki ga je pripravil pristojni nacionalni organ; (c) posvetovanje z zadevnim pristojnim nacionalnim organom in, kadar pristojni nacionalni organ ni nacionalni organ za reševanje, z nacionalnim organom za reševanje (skupaj s pristojnim nacionalnim organom: nacionalni organi); (d) vse pripombe, ki jih je predložila kreditna institucija po členih 81(2) in 82(3).
3. ECB sprejme odločitev tudi v primerih, opisanih v členu 84, če zadevni nacionalni organ za reševanje ne nasprotuje odvzemu dovoljenja ali če ECB ugotovi, da nacionalni organi niso izvedli ustreznih ukrepov, potrebnih za ohranitev finančne stabilnosti.
Člen 84
Postopek v primeru morebitnih ukrepov reševanja, ki jih sprejmejo nacionalni organi
1. Če nacionalni organ za reševanje uradno ugovarja nameri ECB, da odvzame dovoljenje, se ECB in nacionalni organ za reševanje dogovorita o časovnem obdobju, v katerem ECB ne bo izvedla odvzema dovoljenja. ECB z namenom sklenitve tega dogovora obvesti pristojni nacionalni organ takoj po vzpostavitvi stika z nacionalnim organom za reševanje.
2. Po izteku dogovorjenega časovnega obdobja ECB oceni, ali namerava izvesti odvzem dovoljenja ali podaljšati dogovorjeno časovno obdobje v skladu s členom 14(6) uredbe o EMN, pri čemer upošteva doseženi napredek. ECB se posvetuje z zadevnim pristojnim nacionalnim organom in nacionalnim organom za reševanje, če je ta različen od pristojnega nacionalnega organa. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB o ukrepih, ki so jih ti organi sprejeli, in o svoji oceni posledic odvzema.
3. Če nacionalni organ za reševanje odvzemu dovoljenja ne ugovarja ali če ECB ugotovi, da nacionalni organi niso izvedli ustreznih ukrepov, potrebnih za ohranitev finančne stabilnosti, se uporablja člen 83.
NASLOV 3
SODELOVANJE V ZVEZI S PRIDOBITVIJO KVALIFICIRANIH DELEŽEV
Člen 85
Priglasitev pridobitve kvalificiranega deleža pri pristojnih nacionalnih organih
1. Pristojni nacionalni organ, ki prejme priglasitev nameravane pridobitve kvalificiranega deleža v kreditni instituciji s sedežem v tej sodelujoči državi članici, o tem uradno obvesti ECB najpozneje pet delovnih dni po potrditvi prejema v skladu s členom 22(2) Direktive 2013/36/EU.
2. Pristojni nacionalni organ uradno obvesti ECB, če mora zadržati tek obdobja ocenjevanja zaradi zahteve za predložitev dodatnih informacij. Pristojni nacionalni organ pošlje ECB take dodatne informacije v petih delovnih dneh po tem, ko jih je prejel.
3. Pristojni nacionalni organ obvesti ECB tudi o datumu, do katerega je treba v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom vlagatelja uradno obvestiti o odločitvi, s katero se nasprotuje ali ne nasprotuje pridobitvi kvalificiranega deleža.
Člen 86
Ocena morebitnih pridobitev
1. Pristojni nacionalni organ, kateremu se priglasi nameravana pridobitev kvalificiranega deleža v kreditni instituciji, oceni, ali morebitna pridobitev izpolnjuje vse pogoje, določene v upoštevnem pravu Unije in nacionalnem pravu. Po tej oceni pristojni nacionalni organ pripravi predlog odločitve za ECB o nasprotovanju ali nenasprotovanju pridobitvi.
2. Pristojni nacionalni organ predloži Evropski centralni banki predlog odločitve o nasprotovanju ali nenasprotovanju pridobitvi najmanj 15 delovnih dni pred iztekom obdobja ocenjevanja, kot je opredeljeno v upoštevnem pravu Unije.
Člen 87
Odločitev ECB o pridobitvi
ECB se odloči, ali bo nasprotovala pridobitvi ali ne, na podlagi ocene predlagane pridobitve in predloga odločitve, ki ga pripravi pristojni nacionalni organ. Uporablja se pravica do izjave, kot je določeno v členu 31.
NASLOV 4
URADNA OBVESTILA O ODLOČITVAH V SKUPNIH POSTOPKIH
Člen 88
Postopki za uradna obvestila o odločitvah
1. ECB brez nepotrebnega odlašanja uradno obvesti stranke v skladu s členom 35 o naslednjih odločitvah:
(a)
odločitvi ECB o odvzemu dovoljenja kot kreditni instituciji;
(b)
odločitvi ECB o pridobitvi kvalificiranega deleža v kreditni instituciji.
2. ECB brez nepotrebnega odlašanja uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ o kateri koli naslednji odločitvi:
(a)
odločitvi ECB o prošnji za izdajo dovoljenja kot kreditni instituciji;
(b)
odločitvi ECB o odvzemu dovoljenja kot kreditni instituciji;
(c)
odločitvi ECB o pridobitvi kvalificiranega deleža v kreditni instituciji.
3. Pristojni nacionalni organ uradni obvesti vlagatelja prošnje za izdajo dovoljenja o naslednjih odločitvah:
(a)
osnutku odločitve za izdajo dovoljenja;
(b)
odločitvi pristojnega nacionalnega organa o zavrnitvi prošnje za izdajo dovoljenja, kadar vlagatelj ne izpolnjuje pogojev za izdajo dovoljenja, določenih v upoštevnem nacionalnem pravu;
(c)
odločitvi ECB o nasprotovanju osnutku odločitve za izdajo dovoljenja, navedenem pod (a);
(d)
odločitvi ECB o izdaji dovoljenja.
4. Pristojni nacionalni organ uradno obvesti zadevni nacionalni organ za reševanje o odločitvi ECB o odvzemu dovoljenja kot kreditni instituciji.
5. ECB uradno obvesti Evropski bančni organ o vsaki odločitvi ECB o izdaji ali odvzemu dovoljenja kot kreditni instituciji in o vsakem prenehanju veljavnosti dovoljenja. ECB pri tem navede razloge za odločitve o odvzemu dovoljenja oziroma za prenehanje veljavnosti dovoljenja.
DEL VI
POSTOPKI ZA NADZOR NAD POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI
NASLOV 1
NADZOR NAD POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI IN POMOČ PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV
Člen 89
Nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti
ECB izvaja neposredni nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti v skladu s postopki, določenimi v delu II, zlasti v zvezi z nalogami in sestavo skupnih nadzorniških skupin.
Člen 90
Vloga pristojnih nacionalnih organov pri nudenju pomoči ECB
1. Pristojni nacionalni organ pomaga ECB pri opravljanju njenih nalog pod pogoji, določenimi v uredbi o EMN in v tej uredbi, in zlasti opravlja naslednje dejavnosti:
(a)
predloži osnutke odločitev ECB v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti s sedežem v njegovi sodelujoči državi članici, v skladu s členom 91;
(b)
pomaga ECB pri pripravi in izvajanju vseh aktov, ki se nanašajo na izvajanje nalog, prenesenih na ECB z uredbo o EMN, vključno z nudenjem pomoči pri dejavnostih preverjanja in vsakodnevnem ocenjevanju stanja pomembnega nadzorovanega subjekta;
(c)
pomaga ECB pri izvrševanju njenih odločitev, pri čemer po potrebi uporabi pooblastila, navedena v tretjem pododstavku člena 9(1) in členu 11(2) uredbe o EMN.
2. Pri nudenju pomoči ECB pristojni nacionalni organ upošteva navodila ECB v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti.
Člen 91
Osnutki odločitev, ki jih pripravijo pristojni nacionalni organi in pošljejo ECB v preučitev
1. V skladu s členom 6(3) in členom 6(7)(b) uredbe o EMN lahko ECB zahteva, da pristojni nacionalni organ pripravi osnutek odločitve v zvezi z izvajanjem nalog iz člena 4 uredbe o EMN, ki se pošlje ECB v preučitev.
V zahtevi se navede rok, v katerem je treba osnutek odločitve poslati ECB.
2. Pristojni nacionalni organ lahko tudi na lastno pobudo pošlje osnutek odločitve v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom v preučitev ECB prek skupne nadzorniške skupine.
Člen 92
Izmenjava informacij
ECB in pristojni nacionalni organi si brez nepotrebnega odlašanja izmenjajo informacije v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti, kadar zanesljivo kaže, da tem pomembnim nadzorovanim subjektom ni več mogoče zaupati, da bodo izpolnili svoje obveznosti do upnikov, in da zlasti ne morejo več zagotavljati jamstva za sredstva, ki so jim jih zaupali vlagatelji, ali kadar zanesljivo kaže na obstoj okoliščin, ki bi lahko privedle do ugotovitve, da zadevna kreditna institucija ni sposobna vrniti vlog, kot je navedeno v členu 1(3)(i) Direktive 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta (15). ECB in pristojni nacionalni organi ravnajo tako pred sprejetjem odločitve, ki se nanaša na to ugotovitev.
NASLOV 2
SKLADNOST Z ZAHTEVAMI GLEDE SPOSOBNOSTI IN PRIMERNOSTI OSEB, ODGOVORNIH ZA UPRAVLJANJE KREDITNIH INSTITUCIJ
Člen 93
Ocena primernosti članov upravljalnih organov v pomembnih nadzorovanih subjektih
1. Za zagotovitev, da imajo institucije robustne ureditve upravljanja, in brez poseganja v upoštevno pravo Unije in nacionalno pravo ter del V pomemben nadzorovani subjekt uradno obvesti zadevni pristojni nacionalni organ o vsaki spremembi članstva v svojih upravljalnih organih v vodstvenih in nadzornih funkcijah (v nadaljnjem besedilu: vodstvo) v smislu členov 3(1)(7) in 3(2) Direktive 2013/36/EU, vključno s podaljšanjem mandata članov vodstva. Zadevni pristojni nacionalni organ uradno obvesti ECB o vsaki taki spremembi brez nepotrebnega odlašanja in ji sporoči rok, v katerem je treba sprejeti odločitev in jo uradno sporočiti v skladu z upoštevnim nacionalnim pravom.
2. Da bi ECB lahko ocenila primernost članov vodstva pomembnih nadzorovanih subjektov, ima nadzorniška pooblastila, ki jih imajo pristojni organi po upoštevnem pravu Unije in nacionalnem pravu.
Člen 94
Stalno preverjanje primernosti članov vodstva
1. Pomemben nadzorovani subjekt obvesti zadevni pristojni nacionalni organ o vseh novih dejstvih, ki lahko vplivajo na prvotno oceno primernosti, ali katerem koli drugem vprašanju, ki bi lahko vplivalo na primernost člana vodstva, brez nepotrebnega odlašanja po tem, ko nadzorovani subjekt ali zadevni član vodstva izve za taka dejstva ali vprašanja. Zadevni pristojni nacionalni organ uradno obvesti ECB o takih novih dejstvih ali vprašanjih brez nepotrebnega odlašanja.
2. ECB lahko začne novo ocenjevanje na podlagi novih dejstev ali vprašanj iz odstavka 1 ali če izve za katera koli nova dejstva, ki lahko vplivajo na prvotno oceno zadevnega člana vodstva, ali katero koli drugi vprašanje, ki bi lahko vplivalo na primernost člana vodstva. ECB nato odloči o ustreznem ukrepanju v skladu z upoštevnim pravom Unije in nacionalnim pravom ter o takem ukrepanju brez nepotrebnega odlašanja obvesti zadevni pristojni nacionalni organ.
NASLOV 3
DRUGI POSTOPKI, KI JIH MORAJO UPOŠTEVATI POMEMBNI NADZOROVANI SUBJEKTI
Člen 95
Zahteve, uradna obvestila ali vloge pomembnih nadzorovanih subjektov
1. Ne da bi to posegalo v posebne postopke, določene zlasti v delu V, in v običajno sodelovanje s pristojnim nacionalnim organom, pomemben nadzorovani subjekt naslovi na ECB vse svoje zahteve, uradna obvestila ali vloge, ki se nanašajo na izvajanje nalog, prenesenih na ECB.
2. ECB da vsako tako zahtevo, uradno obvestilo ali vlogo na voljo zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu in lahko od pristojnega nacionalnega organa zahteva, da pripravi osnutek odločitve v skladu s členom 91.
3. V primeru, da v primerjavi z odobritvijo, dano v zvezi s prvotno zahtevo, uradnim obvestilom ali vlogo, pride do bistvenih sprememb, pomemben nadzorovani subjekt naslovi novo zahtevo, uradno obvestilo ali vlogo na ECB v skladu s postopkom iz odstavka 1.
DEL VII
POSTOPKI ZA NADZOR NAD MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBKJEKTI
NASLOV 1
URADNA OBVESTILA O POMEMBNIH NADZORNIŠKIH POSTOPKIH PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV IN POMEMBNIH OSNUTKIH NADZORNIŠKIH ODLOČITEV, KI JIH PRISTOJNI NACIONALNI ORGANI POŠLJEJO ECB
Člen 96
Poslabšanje finančnega položaja manj pomembnega nadzorovanega subjekta
Pristojni nacionalni organi obvestijo ECB, ko se položaj katerega koli manj pomembnega nadzorovanega subjekta hitro in znatno poslabša, še posebej če bi tako poslabšanje lahko vodilo do zahteve za neposredno ali posredno finančno pomoč iz EMS, ne da bi to posegalo v uporabo člena 62.
Člen 97
Uradna obvestila o pomembnih nadzorniških postopkih pristojnih nacionalnih organov, ki jih pristojni nacionalni organi pošljejo ECB
1. Da se ECB omogoči izvajanje nadzora nad delovanjem sistema, kot je določeno v členu 6(5)(c) uredbe o EMN, pristojni nacionalni organi zagotovijo ECB informacije, ki se nanašajo na pomembne nadzorniške postopke pristojnih nacionalnih organov v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti. ECB opredeli splošna merila, zlasti ob upoštevanju tveganosti in potencialnega vpliva na domači finančni sistem zadevnega manj pomembnega nadzorovanega subjekta, na podlagi katerih se določi, katere informacije se uradno sporočijo za katere manj pomembne nadzorovane subjekte. Pristojni nacionalni organi sporočijo informacije vnaprej ali v ustrezno utemeljenih primerih nujnosti istočasno z uvedbo postopka.
2. Pomembni nadzorniški postopki pristojnih nacionalnih organov iz odstavka 1 obsegajo:
(a)
odstavitev članov uprav v manj pomembnih nadzorovanih subjektih in imenovanje posebnega vodstva, ki prevzame upravljanje manj pomembnih nadzorovanih subjektov; in
(b)
postopke, ki pomembno vplivajo na manj pomemben nadzorovani subjekt.
3. Poleg zahtev za predložitev informacij, ki jih določi ECB v skladu s tem členom, lahko ECB od pristojnih nacionalnih organov kadar koli zahteva informacije o njihovem izvajanju nalog v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti.
4. Poleg zahtev za predložitev informacij, ki jih določi ECB v skladu s tem členom, pristojni nacionalni organi na lastno pobudo uradno obvestijo ECB o katerem koli drugem nadzorniškem postopku pristojnega nacionalnega organa:
(a)
ki je po njihovem mnenju pomemben; ali
(b)
ki lahko negativno vpliva na ugled EMN.
5. Če ECB od pristojnega nacionalnega organa zahteva, da podrobneje oceni določene vidike pomembnega nadzorniškega postopka pristojnega nacionalnega organa, se v tej zahtevi navede, za katere vidike gre. Tako ECB kot pristojni nacionalni organ zagotovita, da ima druga stran dovolj časa, s čimer se omogoči učinkovito delovanje postopka in EMN kot celote.
Člen 98
Uradna obvestila o pomembnih osnutkih nadzorniških odločitev, ki jih pristojni nacionalni organi pošljejo ECB
1. Da se ECB omogoči izvajanje nadzora nad delovanjem sistema, kot je določeno v členu 6(5)(c) uredbe o EMN, pristojni nacionalni organi pošljejo ECB osnutke nadzorniških odločitev, ki izpolnjujejo merila iz odstavkov 2 in 3, kadar se osnutki odločitev nanašajo na manj pomembne nadzorovane subjekte, za katere ECB na podlagi splošnih meril, ki jih ECB opredeli v zvezi z njihovo tveganostjo in potencialnim vplivom na domači finančni sistem, meni, da ji je treba uradno sporočiti informacije.
2. Ob upoštevanju odstavka 1 se osnutki nadzorniških odločitev pošljejo ECB, preden se naslovijo na manj pomembne nadzorniške subjekte, če se take odločitve:
(a)
nanašajo na odstavitev članov uprav v manj pomembnih nadzorovanih subjektih in imenovanje posebnega vodstva ali
(b)
pomembno vplivajo na manj pomemben nadzorovani subjekt.
3. Poleg zahtev za predložitev informacij iz odstavkov 1 in 2 pristojni nacionalni organi posredujejo ECB vse druge osnutke nadzorniških odločitev:
(a)
v zvezi s katerimi želijo stališče ECB ali
(b)
ki lahko negativno vplivajo na ugled EMN.
4. Pristojni nacionalni organi pošljejo ECB osnutke odločitev, ki izpolnjujejo merila iz odstavkov 1, 2 in 3 ter se zato štejejo za pomembne osnutke nadzorniških odločitev, najmanj 10 dni pred načrtovanim datumom sprejetja odločitve. ECB izrazi svoje stališče o osnutku odločitve v razumnem roku pred načrtovanim sprejetjem odločitve. V nujnih primerih zadevni pristojni nacionalni organ določi razumen rok, v katerem se osnutek odločitve, ki izpolnjuje merila iz odstavkov 1, 2 in 3, pošlje Evropski centralni banki.
NASLOV 2
NAKNADNO POROČANJE PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV EVROPSKI CENTRALNI BANKI V ZVEZI Z MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI
Člen 99
Splošna obveznost pristojnih nacionalnih organov, da poročajo ECB
1. Da se ECB omogoči izvajanje nadzora nad delovanjem EMN po členu 6(5)(c) uredbe o EMN in brez poseganja v poglavje 1, lahko ECB od pristojnih nacionalnih organov zahteva, da ji redno poročajo o sprejetih ukrepih in o izvajanju nalog, ki jih morajo opraviti v skladu s členom 6(6) uredbe o EMN. ECB enkrat letno obvesti pristojne nacionalne organe o kategorijah manj pomembnih nadzorovanih subjektov in naravi zahtevanih informacij.
2. Zahteve, določene v skladu z odstavkom 1, ne posegajo v pravico ECB, da v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti uporabi pooblastila, navedena v členih 10 do 13 uredbe o EMN.
Člen 100
Pogostost in obseg poročil, ki jih pristojni nacionalni organi predložijo ECB
Pristojni nacionalni organi predložijo ECB letno poročilo o manj pomembnih nadzorovanih subjektih, manj pomembnih nadzorovanih skupinah ali kategorijah manj pomembnih nadzorovanih subjektov v skladu z zahtevami ECB.
DEL VIII
SODELOVANJE MED ECB, PRISTOJNIMI NACIONALNIMI ORGANI IN IMENOVANIMI NACIONALNIMI ORGANI V ZVEZI Z MAKROBONITETNIMI NALOGAMI IN ORODJI
NASLOV 1
OPREDELITEV MAKROBONITETNIH ORODIJ
Člen 101
Splošne določbe
1. V tem delu makrobonitetna orodja pomenijo katerega koli od naslednjih instrumentov:
(a)
kapitalske blažilnike v smislu členov 130 do 142 Direktive 2013/36/EU;
(b)
ukrepe za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, ali za podskupino teh kreditnih institucij po členu 458 Uredbe (EU) št. 575/2013;
(c)
vse druge ukrepe, ki jih imenovani nacionalni organi ali pristojni nacionalni organi sprejmejo za odpravljanje sistemskih ali makrobonitetnih tveganj, kot so določeni v Uredbi (EU) št. 575/2013 in Direktivi 2013/36/EU in po tam določenih postopkih, v primerih, ki jih posebej določa upoštevno pravo Unije.
2. Makrobonitetni postopki, navedeni v členu 5(1) in (2) uredbe o EMN, ne pomenijo nadzorniških postopkov ECB ali nadzorniških postopkov pristojnih nacionalnih organov v smislu te uredbe, brez poseganja v člen 22 uredbe o EMN v zvezi z odločitvami, naslovljenimi na posamezne nadzorovane subjekte.
Člen 102
Uporaba makrobonitetnih orodij s strani ECB
ECB uporabi makrobonitetna orodja, navedena v členu 101, v skladu s to uredbo ter s členoma 5(2) in 9(2) uredbe o EMN, kadar so makrobonitetna orodja določena z direktivo, pa ob upoštevanju prenosa te direktive v nacionalno pravo. Če imenovani nacionalni organ ne določi stopnje blažilnika, to Evropski centralni banki ne preprečuje, da določi zahtevo za blažilnik v skladu s to uredbo in členom 5(2) uredbe o EMN.
NASLOV 2
POSTOPKOVNE DOLOČBE ZA UPORABO MAKROBONITETNIH ORODIJ
Člen 103
Seznam pristojnih nacionalnih organov in imenovanih nacionalnih organov, odgovornih za makrobonitetna orodja
ECB od pristojnih nacionalnih organov in imenovanih nacionalnih organov sodelujočih držav članic zbere informacije o identiteti organov, določenih za ustrezna makrobonitetna orodja, navedena v členu 101, in makrobonitetnih orodjih, ki jih ti organi lahko uporabijo.
Člen 104
Izmenjava informacij in sodelovanje v zvezi z uporabo makrobonitetnih orodij s strani pristojnega nacionalnega organa ali imenovanega nacionalnega organa
1. V skladu s členom 5(1) uredbe o EMN zadevni pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ, kadar namerava uporabiti taka orodja, o svoji nameri uradno obvesti ECB deset delovnih dni pred sprejetjem take odločitve. Ne glede na to pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ, če namerava uporabiti makrobonitetno orodje, čim prej obvesti ECB o ugotovljenem makrobonitetnem ali sistemskem tveganju za finančni sistem in, kadar je to mogoče, o podrobnostih nameravanega orodja. Te informacije v čim večji možni meri obsegajo posebnosti nameravanega ukrepa, vključno z nameravanim datumom uporabe.
2. Uradno obvestilo o nameri pošlje Evropski centralni banki pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ.
3. Če ECB ugovarja nameravanemu ukrepu pristojnega nacionalnega organa ali imenovanega nacionalnega organa, navede svoje razloge za to v petih delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila o nameri. Tak ugovor se predloži pisno in vsebuje razloge za ugovor. Pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ pred sprejetjem ustrezne odločitve skrbno preuči razloge ECB.
Člen 105
Izmenjava informacij in sodelovanje v zvezi z uporabo makrobonitetnih orodij s strani ECB
1. V skladu s členom 5(2) uredbe o EMN, kadar ECB namerava na lastno pobudo ali na predlog pristojnega nacionalnega organa ali imenovanega nacionalnega organa uporabiti strožje zahteve za kapitalske blažilnike ali uporabiti strožje ukrepe, katerih namen je odpravljanje sistemskih ali makrobonitetnih tveganj, tesno sodeluje z imenovanimi nacionalnimi organi v zadevnih državah članicah in zlasti uradno obvesti o svoji nameri imenovani nacionalni organ ali pristojni nacionalni organ deset delovnih dni pred sprejetjem take odločitve. Ne glede na to ECB, če namerava uporabiti strožje zahteve za kapitalske blažilnike ali uporabiti strožje ukrepe, katerih namen je odpravljanje sistemskih ali makrobonitetnih tveganj na ravni kreditnih institucij, za katere veljajo postopki, določeni v Uredbi (EU) št. 575/2013 in Direktivi 2013/36/EU, ter v primerih, ki jih posebej določa pravo Unije, čim prej obvesti zadevni pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ o ugotovljenem makrobonitetnem ali sistemskem tveganju za finančni sistem in, kadar je to mogoče, o podrobnostih nameravanega orodja. Te informacije v čim večji možni meri obsegajo posebnosti nameravanega ukrepa, vključno z nameravanim datumom uporabe.
2. Če kateri koli od zadevnih pristojnih nacionalnih organov ali imenovanih nacionalnih organov ugovarja nameravanemu ukrepu ECB, navede svoje razloge za to v petih delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila ECB o nameri. Tak ugovor se predloži pisno in vsebuje razloge za ugovor. ECB pred sprejetjem ustrezne odločitve skrbno preuči te razloge.
DEL IX
POSTOPKI ZA TESNO SODELOVANJE
NASLOV 1
SPLOŠNA NAČELA IN SKUPNE DOLOČBE
Člen 106
Postopek za vzpostavitev tesnega sodelovanja
ECB oceni zahteve držav članic zunaj euroobmočja za vzpostavitev tesnega sodelovanja v skladu s postopki, določenimi v Sklepu ECB/2014/5 (16).
Člen 107
Načela, ki se uporabijo po vzpostavitvi tesnega sodelovanja
1. Od datuma uporabe sklepa ECB po členu 7(2) uredbe o EMN, s katerim se vzpostavi tesno sodelovanje med ECB in pristojnim nacionalnim organom države članice zunaj euroobmočja, in do trajne ali začasne prekinitve takega tesnega sodelovanja ECB opravlja naloge, navedene v členu 4(1) in (2) ter členu 5 uredbe o EMN, v zvezi z nadzorovanimi subjekti in skupinami s sedežem v zadevni sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, v skladu s členom 6 uredbe o EMN.
2. Če se tesno sodelovanje vzpostavi po členu 7(2) uredbe o EMN, sta ECB in pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje, kar zadeva pomembne nadzorovane subjekte in skupine ter manj pomembne nadzorovane subjekte in skupine s sedežem v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, v položaju, ki je primerljiv položaju pomembnih nadzorovanih subjektov in skupin ter manj pomembnih nadzorovanih subjektov in skupin s sedežem v državah članicah euroobmočja, ob upoštevanju dejstva, da ECB nima neposredno uporabljivih pooblastil v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti in skupinami ter manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti in skupinami s sedežem v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje.
3. V skladu s členom 6 uredbe o EMN lahko ECB pristojnemu nacionalnemu organu za tesno sodelovanje izda navodila v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti in skupinami ter samo splošna navodila v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti in skupinami.
4. Tesno sodelovanje preneha z datumom, na katerega se v skladu s členom 140(2) PDEU odpravi odstopanje po členu 139 PDEU v zvezi s sodelujočo državo članico, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, določbe tega dela pa se nato prenehajo uporabljati.
Člen 108
Pravni instrumenti, ki se nanašajo na nadzor v povezavi s tesnim sodelovanjem
1. V zvezi z nalogami, navedenimi v členu 4(1) in (2) ter členu 5 uredbe o EMN, lahko ECB da navodila, postavi zahteve ali izda smernice.
2. Če ECB meni, da bi moral pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje v zvezi z nadzorovanim subjektom ali skupino sprejeti ukrep, ki se nanaša na naloge, navedene v členu 4(1) in (2) uredbe o EMN, naslovi na ta pristojni nacionalni organ:
(a)
v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino, splošno ali posebno navodilo, zahtevo ali smernico za izdajo nadzorniške odločitve v zvezi s tem pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, ali
(b)
v zvezi z manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino, splošno navodilo ali smernico.
3. Če ECB meni, da bi moral pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ za tesno sodelovanje sprejeti ukrep, ki se nanaša na naloge, navedene v členu 5 uredbe o EMN, lahko na ta pristojni nacionalni organ ali imenovani nacionalni organ naslovi splošno ali posebno navodilo, zahtevo ali smernico za uporabo strožjih zahtev za kapitalske blažilnike ali za uporabo strožjih ukrepov, katerih namen je odpravljanje sistemskih ali makrobonitetnih tveganj.
4. ECB v navodilu, zahtevi ali smernici določi ustrezen časovni okvir, v katerem mora pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje sprejeti ukrep in ki ne sme biti krajši od 48 ur, razen če je hitrejše sprejetje potrebno, da se prepreči nepopravljiva škoda. Pri določanju časovnega okvira ECB upošteva upravno in postopkovno pravo, ki ga mora upoštevati zadevni pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje.
5. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje sprejme vse potrebne ukrepe za upoštevanje navodil, zahtev ali smernic ECB in brez nepotrebnega odlašanja obvesti ECB o sprejetih ukrepih.
NASLOV 2
TESNO SODELOVANJE V ZVEZI Z DELI III, IV, V, VIII, X IN XI
Člen 109
Jezikovna ureditev v sistemu tesnega sodelovanja
Ureditve iz člena 23 se smiselno uporabljajo v zvezi z pristojnimi nacionalnimi organi za tesno sodelovanje.
Člen 110
Ocena pomembnosti kreditnih institucij v sistemu tesnega sodelovanja
1. Določbe dela IV o določitvi statusa nadzorovanih subjektov ali nadzorovanih skupin kot pomembnih ali manj pomembnih se smiselno uporabljajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje, v skladu z določbami tega člena.
2. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje zagotovi, da se lahko postopki, določeni v delu IV, uporabijo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami s sedežem v njegovi državi članici.
3. V okoliščinah, za katere del IV predvideva, da ECB naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino, ECB, namesto da naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino, izda navodila pristojnemu nacionalnemu organu za tesno sodelovanje, ta pristojni nacionalni organ pa naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino v skladu s temi navodili.
Člen 111
Skupni postopki v sistemu tesnega sodelovanja
1. Določbe dela V o skupnih postopkih se smiselno uporabljajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje, ob upoštevanju določb tega člena.
2. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje zagotovi, da se lahko postopki, določeni v delu V, uporabijo v zvezi z nadzorovanimi subjekti s sedežem v njegovi državi članici. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje zlasti zagotovi, da ECB prejme vse informacije in dokumente, potrebne za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN.
3. V okoliščinah, za katere del V predvideva, da ECB naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino, ECB, namesto da naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino, izda navodila pristojnemu nacionalnemu organu za tesno sodelovanje, ta pristojni nacionalni organ pa naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino v skladu s temi navodili.
4. V okoliščinah, za katere del V predvideva, da zadevni pristojni nacionalni organ pripravi osnutek odločitve, pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje predloži osnutek odločitve Evropski centralni banki in zahteva navodila.
Člen 112
Makrobonitetna orodja v sistemu tesnega sodelovanja
Določbe dela VIII o sodelovanju med ECB, pristojnimi nacionalnimi organi in imenovanimi nacionalnimi organi v zvezi z makrobonitetnimi nalogami in orodji se smiselno uporabljajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje.
Člen 113
Upravne kazni v sistemu tesnega sodelovanja
1. Določbe dela X o upravnih kaznih se smiselno uporabljajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje.
2. V okoliščinah, za katere člen 18 uredbe o EMN v povezavi z delom X te uredbe predvideva, da ECB naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino, ECB, namesto da naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino, izda navodila pristojnemu nacionalnemu organu za tesno sodelovanje, ta pristojni nacionalni organ pa naslovi odločitev na nadzorovani subjekt ali nadzorovano skupino v skladu s temi navodili.
3. V primerih, za katere člen 18 uredbe o EMN ali del X te uredbe predvideva, da ustrezni pristojni nacionalni organ naslovi odločitev na pomemben nadzorovani subjekt ali pomembno nadzorovano skupino, pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje uvede postopek za sprejetje ukrepov, s katerimi se zagotovi, da se ustrezne upravne kazni naložijo samo na podlagi navodil ECB. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje obvesti ECB, ko sprejme odločitev.
Člen 114
Preiskovalna pooblastila po členih 10 do 13 uredbe o EMN v sistemu tesnega sodelovanja
1. Določbe dela XI, ki se nanašajo na sodelovanje v zvezi s členi 10 do 13 uredbe o EMN, se smiselno uporabljajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje.
2. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje uporabi preiskovalna pooblastila po členih 10 do 13 uredbe o EMN v skladu z navodili ECB.
3. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje seznani ECB z ugotovitvami, ki izhajajo iz uporabe preiskovalnih pooblastil po členih 10 do 13 uredbe o EMN.
4. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje zagotovi, da lahko imenovani zaposleni ECB sodelujejo kot opazovalci v kateri koli preiskavi po členih 10 do 13 uredbe o EMN.
NASLOV 3
TESNO SODELOVANJE V ZVEZI S POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI
Člen 115
Nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje
1. Dela II in VI se smiselno uporabljata za pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine s sedežem v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, v skladu z določbami tega člena.
2. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje zagotovi, da ECB prejme vse informacije in poročila od pomembnih nadzorovanih subjektov in pomembnih nadzorovanih skupin ter vse informacije in poročila v zvezi z njimi, ki jih pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje sam prejme in so potrebni za opravljanje nalog, prenesenih na ECB z uredbo o EMN.
3. Skupna nadzorniška skupina se ustanovi za nadzor nad vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino s sedežem v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje. Člani skupne nadzorniške skupine se imenujejo v skladu s členom 4. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje imenuje podkoordinatorja iz pristojnega nacionalnega organa, da neposredno ukrepa v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino, v skladu z navodili koordinatorja skupne nadzorniške skupine.
4. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje zagotovi, da so imenovani zaposleni ECB pozvani k sodelovanju pri katerem koli inšpekcijskem pregledu na kraju samem, ki se opravi v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino. ECB lahko določi število zaposlenih ECB, ki bodo sodelovali kot opazovalci.
5. V okviru konsolidiranega nadzora in kolegijev nadzornikov ima ECB, kadar ima nadrejena oseba sedež v državi članici euroobmočja ali sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja, kot pristojni organ vlogo konsolidacijskega nadzornika in predseduje kolegiju nadzornikov. ECB pozove zadevni pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje, naj imenuje člana osebja pristojnega nacionalnega organa kot opazovalca. ECB lahko ukrepa z dajanjem navodil zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu za tesno sodelovanje.
Člen 116
Odločitve v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti in pomembnimi nadzorovanimi skupinami
1. Brez poseganja v pooblastila pristojnih nacionalnih organov v zvezi z nalogami, ki niso prenesene na ECB z uredbo o EMN, pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje sprejme odločitve v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti in pomembnimi nadzorovanimi skupinami v svoji državi članici samo na podlagi navodil ECB. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje lahko tudi zahteva navodila od ECB.
2. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje da katero koli odločitev v zvezi s pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino takoj na voljo ECB.
3. Pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje obvesti ECB o: (a) odločitvah, ki jih sprejme na podlagi svojih pooblastil v zvezi z nalogami, ki niso prenesene na ECB z uredbo o EMN; in (b) odločitvah, ki jih sprejme na podlagi navodil ECB ali kot je predvideno v tem delu.
NASLOV 4
TESNO SODELOVANJE V ZVEZI Z MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SUBJEKTI IN MANJ POMEMBNIMI NADZOROVANIMI SKUPINAMI
Člen 117
Nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti in manj pomembnimi nadzorovanimi skupinami
1. Del VII se smiselno uporablja za manj pomembne nadzorovane subjekte in manj pomembne nadzorovane skupine v sodelujočih državah članicah, s katerimi se vzpostavi tesno sodelovanje, v skladu z naslednjimi določbami.
2. Zaradi zagotovitve skladnosti rezultatov nadzora v okviru EMN lahko ECB izda splošna navodila in smernice ter postavlja zahteve, s katerimi od pristojnega nacionalnega organa za tesno sodelovanje zahteva, naj sprejme nadzorniško odločitev v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti ali manj pomembnimi nadzorovanimi skupinami s sedežem v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje. Taka splošna navodila, smernice ali zahteve se lahko nanašajo na skupine ali kategorije kreditnih institucij.
3. ECB lahko na pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje naslovi tudi zahtevo, da podrobneje oceni vidike pomembnega postopka pristojnega nacionalnega organa, kot je določeno v členu 6(7)(c)(ii) uredbe o EMN.
NASLOV 5
POSTOPEK V PRIMERU NESTRINJANJA SODELUJOČE DRŽAVE ČLANICE, S KATERO SE VZPOSTAVI TESNO SODELOVANJE
Člen 118
Postopek v primeru nestrinjanja z osnutkom odločitve Nadzornega odbora po členu 7(8) uredbe o EMN
1. ECB obvesti pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje o dokončnem osnutku odločitve Nadzornega organa v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino v sodelujoči državi članici, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, ob upoštevanju zahtev glede zaupnosti po pravu Unije.
2. Če se pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje ne strinja z dokončnim osnutkom odločitve Nadzornega odbora, o razlogih za svoje nestrinjanje pisno uradno obvesti Svet ECB v petih delovnih dneh po prejemu dokončnega osnutka odločitve.
3. Svet ECB odloči o zadevi v petih delovnih dneh po prejemu takega uradnega obvestila, pri čemer v celoti upošteva razloge za nestrinjanje, in pristojnemu nacionalnemu organu za tesno sodelovanje svojo odločitev pisno utemelji.
4. Sodelujoča država članica, s katero se vzpostavi tesno sodelovanje, lahko od ECB zahteva, da s takojšnjim učinkom trajno prekine tesno sodelovanje, katera koli poznejša odločitev Sveta ECB pa je nato ne zavezuje.
Člen 119
Postopek v primeru nestrinjanja z ugovorom Sveta ECB zoper osnutek odločitve Nadzornega odbora po členu 7(7) uredbe o EMN
1. ECB obvesti pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje o vsakem ugovoru Sveta ECB zoper dokončen osnutek odločitve Nadzornega odbora.
2. Če se pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje ne strinja z ugovorom Sveta ECB zoper dokončen osnutek odločitve Nadzornega odbora, razloge za svoje nestrinjanje uradno sporoči ECB v petih delovnih dneh po prejemu ugovora Sveta ECB.
3. Svet ECB v tridesetih dneh po prejemu obrazloženega nestrinjanja predloži pisno mnenje o obrazloženem nestrinjanju, ki ga je izrazil pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje, ter potrdi ali umakne svoj ugovor in navede razloge za to. ECB o tem obvesti pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje.
4. Če Svet ECB svoj ugovor potrdi, lahko pristojni nacionalni organ za tesno sodelovanje v petih dneh od obvestila, da je Svet ECB potrdil ugovor, ECB uradno sporoči, da ga ne bo zavezovala nobena odločitev, ki bo sprejeta po spremembi prvotnega dokončnega osnutka odločitve, kateremu Svet ECB ugovarja.
ECB nato razmisli o začasni ali trajni prekinitvi tesnega sodelovanja s pristojnim nacionalnim organom za tesno sodelovanje, pri čemer ustrezno upošteva učinkovitost nadzora, in v zvezi s tem sprejme odločitev. ECB upošteva zlasti dejavnike, navedene v členu 7(7) uredbe o EMN.
DEL X
UPRAVNE KAZNI
NASLOV 1
OPREDELITEV POJMOV IN RAZMERJE DO UREDBE SVETA (ES) št. 2532/98 (17)
Člen 120
Opredelitev upravnih kazni
V tem delu „upravne kazni“ pomenijo kar koli od naslednjega:
(a)
upravne denarne kazni, predvidene in naložene po členu 18(1) uredbe o EMN;
(b)
globe in periodične denarne kazni, predvidene v členu 2 Uredbe (ES) št. 2532/98 in naložene po členu 18(7) uredbe o EMN.
Člen 121
Razmerje do Uredbe (ES) št. 2532/98
1. Za namene postopkov, določenih v členu 18(1) uredbe o EMN, se uporabljajo postopkovna pravila, vsebovana v tej uredbi, v skladu s členom 18(4) uredbe o EMN.
2. Za namene postopkov, določenih v členu 18(7) uredbe o EMN, postopkovna pravila, vsebovana v tej uredbi, dopolnjujejo pravila, ki so določena v Uredbi (ES) št. 2532/98, in se uporabljajo v skladu s členoma 25 in 26 uredbe o EMN.
Člen 122
Pooblastila ECB za naložitev upravnih kazni po členu 18(7) uredbe o EMN
Če pride do neizpolnjevanja obveznosti po uredbah ali sklepih ECB, ECB naloži upravne denarne kazni, kot je opredeljeno v členu 120(b):
(a)
pomembnim nadzorovanim subjektom ali
(b)
manj pomembnim nadzorovanim subjektom, kadar zadevne uredbe ali sklepi ECB določajo obveznosti za manj pomembne nadzorovane subjekte v razmerju do ECB.
NASLOV 2
POSTOPKOVNA PRAVILA ZA NALOŽITEV UPRAVNIH KAZNI RAZEN PERIODIČNIH DENARNIH KAZNI NADZOROVANIM SUBJEKTOM V DRŽAVAH ČLANICAH EUROOBMOČJA
Člen 123
Ustanovitev neodvisne preiskovalne enote
1. ECB ustanovi interno neodvisno preiskovalno enoto (v nadaljnjem besedilu: preiskovalna enota), ki jo sestavljajo preiskovalni uradniki, imenovani s strani ECB.
2. Preiskovalni uradniki ne smejo biti vključeni v neposredni ali posredni nadzor ali v postopek izdaje dovoljenja zadevnemu nadzorovanemu subjektu, kar velja tudi za dve leti pred nastopom funkcije preiskovalnega uradnika.
3. Preiskovalni uradniki opravljajo svoje preiskovalne naloge neodvisno od Nadzornega odbora in Sveta ECB ter ne sodelujejo v razpravah Nadzornega odbora in Sveta ECB.
Člen 124
Predložitev domnevnih kršitev preiskovalni enoti
Kadar ECB pri opravljanju svojih nalog po uredbi o EMN ugotovi, da obstaja razlog za sum o:
(a)
eni ali več kršitvah po upoštevnem pravu Unije, ki se neposredno uporablja, kot je navedeno v členu 18(1) uredbe o EMN, ki jih stori ali jih je storil pomemben nadzorovani subjekt z glavno upravo v državi članici euroobmočja, ali
(b)
eni ali več kršitvah uredb ali sklepov ECB, kot je navedeno v členu 18(7) uredbe o EMN, ki jih stori ali jih je storil nadzorovani subjekt z glavno upravo v državi članici euroobmočja,
ECB predloži zadevo preiskovalni enoti.
Člen 125
Pooblastila preiskovalne enote
1. Za namen preiskovanja domnevnih kršitev, kot je navedeno v členu 124, lahko preiskovalna enota izvršuje pooblastila, ki so dodeljena ECB po uredbi o EMN.
2. Kadar se na zadevni nadzorovani subjekt naslovi zahteva v okviru preiskave na podlagi pooblastil, dodeljenih ECB po uredbi o EMN, preiskovalna enota določi predmet in namen preiskave.
3. Pri opravljanju svojih nalog ima preiskovalna enota dostop do vseh dokumentov in informacij, ki jih zberejo ECB in, kjer je primerno, zadevni pristojni nacionalni organi med opravljanjem svojih nadzorniških dejavnosti.
Člen 126
Procesne pravice
1. Po zaključku preiskave in preden se predlog za dokončen osnutek odločitve pripravi in predloži Nadzornemu odboru, preiskovalna enota pisno uradno obvesti zadevni nadzorovani subjekt o ugotovitvah opravljene preiskave in kakršnih koli ugovorih zoper te ugotovitve.
2. Z uradnim obvestilom iz odstavka 1 preiskovalna enota seznani zadevni nadzorovani subjekt z njegovo pravico, da preiskovalni enoti predloži pisna stališča o dejanskih rezultatih in očitkih zoper subjekt, ki so navedeni v tem uradnem obvestilu, vključno s posameznimi določbami, ki so bile domnevno kršene, in določi razumni rok za prejem teh stališč. ECB ni dolžna upoštevati pisnih stališč, prejetih po izteku roka, ki ga določi preiskovalna enota.
3. Preiskovalna enota lahko po uradnem obvestilu v skladu z odstavkom 1 tudi pozove zadevni nadzorovani subjekt, naj se udeleži ustne obravnave. Stranke preiskave lahko na obravnavi zastopajo in/ali jim pomagajo odvetniki ali druge usposobljene osebe. Ustne obravnave niso javne.
4. Pravica nadzorovanega subjekta, ki se preiskuje, do vpogleda v spis preiskovalne enote se ugotovi v skladu s členom 32.
Člen 127
Preučitev spisa s strani Nadzornega odbora
1. Če preiskovalna enota meni, da je treba nadzorovanemu subjektu naložiti upravno kazen, predloži predlog za dokončen osnutek odločitve Nadzornemu odboru, v katerem navede, da je zadevni nadzorovani subjekt storil kršitev, in določi upravno kazen, ki naj se mu naloži. Preiskovalna enota Nadzornemu odboru predloži tudi svoj spis o preiskavi.
2. Preiskovalna enota utemelji svoj predlog za dokončen osnutek odločitve samo z dejstvi in očitki, o katerih se je imel nadzorovani subjekt možnost izjaviti.
3. Če Nadzorni odbor meni, da je spis, ki ga je predložila preiskovalna enota, nepopoln, ga lahko vrne preiskovalni enoti skupaj z obrazloženo zahtevo za predložitev dodatnih informacij. Ustrezno se uporablja člen 125.
4. Če se Nadzorni odbor na podlagi popolnega spisa strinja s predlogom preiskovalne enote za dokončen osnutek odločitve v zvezi z eno ali več kršitvami in z dejanskim stanjem za tako odločitev, sprejme dokončen osnutek odločitve, ki ga je predlagala preiskovalna enota v zvezi s kršitvijo ali kršitvami, za katere se strinja, da so bile storjene. Kolikor se Nadzorni odbor ne strinja s predlogom, se odločitev sprejme po ustreznih odstavkih tega člena.
5. Če Nadzorni odbor na podlagi popolnega spisa meni, da dejstva, ki so opisana v predlogu za dokončen osnutek odločitve, kot je navedeno v odstavku 1, ne pomenijo zadostnega dokaza kršitve, kot je navedeno v členu 124, lahko sprejme dokončen osnutek odločitve, s katerim zaključi zadevo.
6. Če se Nadzorni odbor na podlagi popolnega spisa strinja z ugotovitvijo iz predloga preiskovalne enote za dokončen osnutek odločitve, da je zadevni nadzorovani organ storil kršitev, ne strinja pa se s predlaganim priporočilom glede upravnih kazni, sprejme dokončen osnutek odločitve, v katerem navede, kakšna upravna denarna kazen je po njegovem mnenju ustrezna.
7. Če se Nadzorni odbor na podlagi popolnega spisa ne strinja s predlogom preiskovalne enote, ampak zaključi, da je nadzorovani subjekt storil drugo kršitev ali da obstaja drugačno dejansko stanje za predlog preiskovalne enote, pisno obvesti zadevni nadzorovani subjekt o svojih ugotovitvah in očitkih zoper zadevni nadzorovani subjekt. V zvezi z Nadzornim odborom se ustrezno uporablja člen 126(2) do (4).
8. Nadzorni odbor pripravi dokončen osnutek določitve, v katerem navede, ali je zadevni nadzorovani subjekt storil kršitev, in določi upravne kazni, če jih je treba naložiti.
9. Dokončni osnutki odločitev, ki jih sprejme Nadzorni odbor in se predlagajo Svetu ECB, se lahko utemeljijo samo z dejstvi in očitki, o katerih se je imel nadzorovani subjekt možnost izjaviti.
Člen 128
Opredelitev skupnega letnega prometa za potrebe ugotovitve zgornje meje za upravne denarne kazni
Skupni letni promet, kot je navedeno v členu 18(1) uredbe o EMN, pomeni letni promet nadzorovanega subjekta, kot je opredeljeno v členu 67 Direktive 2013/36/EU, glede na najnovejše razpoložljive letne finančne račune tega nadzorovanega subjekta. Kadar nadzorovani subjekt, ki je storil kršitev, pripada nadzorovani skupini, je ustrezni skupni letni promet skupni letni promet, ki izhaja iz najnovejših razpoložljivih konsolidiranih letnih finančnih računov nadzorovane skupine.
NASLOV 3
PERIODIČNE DENARNE KAZNI
Člen 129
Postopkovna pravila, ki se uporabljajo za periodične denarne kazni
1. V primeru nadaljevane kršitve uredbe ali nadzorniške odločitve ECB lahko ECB naloži periodično denarno kazen, da se zadevne osebe prisili k upoštevanju uredbe ali nadzorniške odločitve. ECB uporabi postopkovna pravila iz člena 22 uredbe o EMN in naslova 2 v delu III te uredbe.
2. Periodična denarna kazen mora biti učinkovita in sorazmerna. Periodična denarna kazen se izračuna za vsak dan kršitve, dokler zadevna oseba ne upošteva zadevne uredbe ali nadzorniške odločitve ECB.
3. Zgornje meje periodičnih denarnih kazni so tiste, ki so določene v Uredbi (ES) št. 2532/98. Ustrezno obdobje začne teči na datum, naveden v odločitvi, s katero se naloži periodična denarna kazen. Najzgodnejši datum, naveden v odločitvi, je datum, na katerega se zadevna oseba pisno uradno obvesti o razlogih ECB za naložitev periodične denarne kazni.
4. Periodične denarne kazni se lahko naložijo za največ šest mesecev po datumu, navedenem v odločitvi iz odstavka 3.
NASLOV 4
ROKI
Člen 130
Zastaralni roki za naložitev upravnih kazni
1. Pooblastilo ECB za naložitev upravnih kazni nadzorovanim subjektom zastara v petih letih od dneva storitve kršitve. V primeru nadaljevanih ali ponavljajočih se kršitev začne zastaralni rok teči na dan prenehanja kršitve.
2. Kakršno koli dejanje ECB za namene preiskave ali postopka v zvezi s kršitvijo po členu 124 povzroči pretrganje zastaralnega roka za naložitev upravnih denarnih kazni. Pretrganje zastaralnega roka učinkuje od datuma, na katerega se dejanje uradno sporoči zadevnemu nadzorovanemu subjektu.
3. Po vsakem pretrganju začne zastaralni rok teči znova. Vendar pa se zastaralni rok izteče najpozneje na dan, ko preteče obdobje, ki je dvakrat daljše od zastaralnega roka, ECB pa v tem obdobju upravne kazni ni naložila. To obdobje se podaljša za katero koli časovno obdobje, za katero se zastaralni rok zadrži po odstavku 5.
4. Zastaralni rok za naložitev upravnih kazni se zadrži za katero koli obdobje, v katerem je končna odločitev Sveta ECB predmet postopka pregleda pred Upravnim odborom za pregled ali postopka pritožbe pred Sodiščem.
5. Zastaralni rok se zadrži tudi za čas trajanja kazenskega postopka, ki teče zoper nadzorovani subjekt v zvezi z istimi dejstvi.
Člen 131
Zastaralni roki za izvršitev upravnih kazni
1. Pooblastilo ECB, da izvrši odločitev, sprejeto po členu 18(1) in (7) uredbe o EMN, zastara v petih letih od datuma sprejetja zadevne odločitve.
2. Kakršno koli dejanje ECB, namenjeno uveljavitvi plačila ali plačilnih pogojev na podlagi zadevne upravne kazni, pretrga zastaralni rok za izvršitev upravnih kazni.
3. Po vsakem pretrganju začne zastaralni rok teči znova.
4. Zastaralni rok za izvršitev upravnih kazni se zadrži za čas:
(a)
trajanja plačilnega roka;
(b)
zadržanja uveljavljanja plačila na podlagi odločitve Sveta ECB ali Sodišča.
NASLOV 5
OBJAVA ODLOČITEV IN IZMENJAVA INFORMACIJ
Člen 132
Objava odločitev v zvezi z upravnimi kaznimi
1. ECB objavi na svoji spletni strani brez nepotrebnega odlašanja in po tem, ko je bil o odločitvi uradno obveščen zadevni nadzorovani subjekt, vsako odločitev, s katero se nadzorovanemu subjektu v sodelujoči državi članici naloži upravna denarna kazen, kot je opredeljeno v členu 120, vključno z informacijami o vrsti in naravi kršitve ter identiteti zadevnega nadzorovanega subjekta, razen če bi tovrstna objava:
(a)
ogrozila stabilnost finančnih trgov ali kazensko preiskavo, ki je v teku, ali
(b)
povzročila, kolikor je to mogoče ugotoviti, nesorazmerno škodo zadevnemu nadzorovanemu subjektu.
V teh okoliščinah se odločitve o upravnih kaznih objavijo na anonimni podlagi. Druga možnost pa je, da se lahko objava po tem odstavku, kadar je verjetno, da bodo te okoliščine prenehale obstajati v razumnem obdobju, preloži za to obdobje.
2. Če pred Sodiščem teče pritožbeni postopek v zvezi z odločitvijo po odstavku 1, ECB brez nepotrebnega odlašanja objavi na svoji uradni spletni strani tudi informacije o statusu in izidu zadevnega pritožbenega postopka.
3. ECB zagotovi, da informacije, objavljene po odstavkih 1 in 2, ostanejo na njeni uradni spletni strani najmanj pet let.
Člen 133
Obveščanje Evropskega bančnega organa
Ob upoštevanju zahtev za varovanje poklicne skrivnosti, navedenih v členu 27 uredbe o EMN, ECB obvesti Evropski bančni organ o vseh upravnih kaznih, kot je opredeljeno v členu 120, ki se naložijo nadzorovanemu subjektu v državi članici euroobmočja, vključno z vsako pritožbo v zvezi s temi kaznimi in izidom pritožbenega postopka.
NASLOV 6
SODELOVANJE MED ECB IN PRISTOJNIMI NACIONALNIMI ORGANI V DRŽAVAH ČLANICAH EUROOBMOČJA PO ČLENU 18(5) UREDBE O EMN
Člen 134
Pomembni nadzorovani subjekti
1. Pristojni nacionalni organ uvede postopek v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti samo na zahtevo ECB, kadar je to potrebno za opravljanje nalog, prenesenih na ECB z uredbo o EMN, da se sprejmejo ukrepi, s katerimi se zagotovi naložitev ustreznih kazni v primerih, ki niso zajeti s členom 18(1) uredbe o EMN. Ti primeri vključujejo uporabo:
(a)
nedenarnih kazni v primeru, ko pravo Unije, ki se neposredno uporablja, kršijo pravne ali fizične osebe, in vseh denarnih kazni v primeru, ko pravo Unije, ki se neposredno uporablja, kršijo fizične osebe;
(b)
vseh denarnih ali nedenarnih kazni v primeru, ko pravne ali fizične osebe kršijo nacionalno pravo, ki prenaša upoštevne direktive Unije;
(c)
vseh denarnih ali nedenarnih kazni, ki se naložijo v skladu z upoštevno nacionalno zakonodajo, ki dodeljuje posebna pooblastila pristojnim nacionalnim organom v državah članicah euroobmočja, in ki jih upoštevno pravo Unije trenutno ne zahteva.
Določbe tega odstavka ne posegajo v možnost pristojnega nacionalnega organa, da na lastno pobudo uvede postopke glede uporabe nacionalnega prava za naloge, ki niso prenesene na ECB.
2. Pristojni nacionalni organ lahko zaprosi ECB, naj od njega zahteva uvedbo postopka v primerih iz odstavka 1.
3. Pristojni nacionalni organ sodelujoče države članice uradno obvesti ECB o zaključku postopka za izrek kazni, uvedenega na zahtevo ECB po odstavku 1. Zlasti se ECB obvesti o morebitno naloženih kaznih.
Člen 135
Poročanje v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti
Zadevni pristojni nacionalni organ redno uradno obvešča ECB o vseh upravnih kaznih, ki jih naloži manj pomembnim nadzorovanim subjektom v zvezi z izvajanjem svojih nadzornih nalog.
NASLOV 7
KAZNIVA DEJANJA
Člen 136
Dokaz o dejstvih, ki morda pomenijo kaznivo dejanje
Kadar ECB pri opravljanju svojih nalog po uredbi o EMN ugotovi, da obstaja razlog za sum, da je bilo morda storjeno kaznivo dejanje, od zadevnega pristojnega nacionalnega organa zahteva, da predloži zadevo ustreznim organom v preiskavo in morebiten kazenski pregon v skladu z nacionalnim pravom.
NASLOV 8
IZKUPIČEK IZ KAZNI
Člen 137
Izkupiček iz kazni
Izkupiček iz upravnih kazni, ki jih ECB naloži po členu 18(1) in (7) uredbe o EMN, je premoženje ECB.
DEL XI
DOSTOP DO INFORMACIJ, POROČANJE, PREISKAVE IN INŠPEKCIJSKI PREGLEDI NA KRAJU SAMEM
NASLOV 1
SPLOŠNA NAČELA
Člen 138
Sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi s pooblastili, navedenimi v členih 10 do 13 uredbe o EMN
Določbe iz tega dela se uporabljajo za pomembne nadzorovane subjekte. Uporabljajo se tudi za manj pomembne nadzorovane subjekte, če se ECB po členu 6(5)(d) uredbe o EMN odloči, da bo v zvezi z njimi uporabila pooblastila, navedena v členih 10 do 13 uredbe o EMN. Vendar pa to ne posega v pristojnost pristojnih nacionalnih organov, da neposredno nadzirajo manj pomembne nadzorovane subjekte po členu 6(6) uredbe o EMN.
NASLOV 2
SODELOVANJE V ZVEZI Z ZAHTEVAMI ZA PREDLOŽITEV INFORMACIJ
Člen 139
Občasne zahteve za predložitev informacij po členu 10 uredbe o EMN
1. V skladu s členom 10 uredbe o EMN ter ob upoštevanju in skladno z upoštevnim pravom Unije lahko ECB od pravne ali fizične osebe, navedene v členu 10(1) navedene uredbe, zahteva predložitev vseh informacij, ki so potrebne za izvajanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN. ECB opredeli zadevne informacije in razumen rok, v katerem jih je treba predložiti ECB.
2. Preden ECB zahteva informacije, ki jih je treba predložiti v skladu s členom 10(1) uredbe o EMN, najprej upošteva informacije, ki so pristojnim nacionalnim organom že na voljo.
3. ECB da na voljo zadevnemu pristojnemu organu izvod vseh informacij, ki jih prejme od pravne ali fizične osebe, na katero je naslovila zahtevo za predložitev informacij.
NASLOV 3
POROČANJE
Člen 140
Naloge, ki so povezane s poročanjem pristojnim organom o nadzoru
1. ECB je odgovorna za zagotovitev skladnosti z upoštevnim pravom Unije, ki določa zahteve za kreditne institucije na področju poročanja pristojnim organom.
2. V ta namen ima ECB naloge in pooblastila v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti, kot so določena v upoštevnem pravu Unije glede poročanja o nadzoru. Pristojni nacionalni organi imajo naloge in pooblastila v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, kot so določena v upoštevnem pravu Unije glede poročanja pristojnim organom.
3. Ne glede na odstavek 2 in razen če je določeno drugače, vsak nadzorovani subjekt sporoči svojemu zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu informacije, ki se redno poročajo v skladu z upoštevnim pravom Unije. Razen če je posebej določeno drugače, se vse informacije, ki jih poročajo nadzorovani subjekti, pošljejo pristojnim nacionalnim organom. Ti opravijo začetno preverjanje podatkov in dajo informacije na voljo ECB.
4. ECB organizira postopke zbiranja in preverjanja kakovosti podatkov, ki jih poročajo nadzorovani subjekti, ob upoštevanju in skladno z upoštevnim pravom Unije in izvedbenimi tehničnimi standardi Evropskega bančnega organa.
Člen 141
Zahteve za predložitev informacij v rednih časovnih intervalih po členu 10 uredbe o EMN
1. V skladu s členom 10 uredbe o EMN, in zlasti v skladu s pooblastilom ECB, da zahteva informacije, ki jih je treba za namene nadzora in z njim povezane statistične namene predložiti v rednih časovnih intervalih in v določeni obliki, ter ob upoštevanju in skladno z upoštevnim pravom Unije lahko ECB od nadzorovanih subjektov zahteva, da poročajo dodatne informacije o nadzoru, kadar koli take informacije potrebuje za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN. Pod pogoji, določenimi v upoštevnem pravu Unije, lahko ECB določi zlasti kategorije informacij, ki jih je treba poročati, ter postopke, obliko, pogostost in roke za predložitev zadevnih informacij.
2. Če ECB od pravnih ali fizičnih oseb, kot so določene v členu 10(1) uredbe o EMN, zahteva predložitev informacij v rednih časovnih intervalih, se ustrezno uporablja člen 140(3) in (4) te uredbe.
NASLOV 4
SODELOVANJE V ZVEZI S SPLOŠNIMI PREISKAVAMI
Člen 142
Uvedba splošne preiskave po členu 11 uredbe o EMN
ECB opravi preiskavo katere koli pravne ali fizične osebe, navedene v členu 10(1) uredbe o EMN, na podlagi odločitve ECB. V tej odločitvi se navedejo vse naslednje informacije:
(a)
pravna podlaga za sprejetje odločitve in njen namen;
(b)
namera, da se izvršujejo pooblastila, določena v členu 11(1) uredbe o EMN;
(c)
dejstvo, da vsako oviranje preiskave s strani preiskovane osebe pomeni kršitev sklepa ECB v smislu člena 18(7) uredbe o EMN, ne da bi to posegalo v nacionalno pravo, kot je določeno v členu 11(2) uredbe o EMN.
NASLOV 5
INŠPEKCIJSKI PREGLEDI NA KRAJU SAMEM
Člen 143
Odločitev ECB o izvedbi inšpekcijskega pregleda na kraju samem po členu 12 uredbe o EMN
1. Po členu 12 uredbe o EMN ECB zaradi opravljanja nalog, ki so ji dodeljene z uredbo o EMN, imenuje skupine za inšpekcijske preglede na kraju samem, kot je določeno v členu 144, da opravijo vse potrebne inšpekcijske preglede na kraju samem v prostorih pravne osebe, kot je navedeno v členu 10(1) uredbe o EMN.
2. Brez poseganja v člen 142 in po členu 12(3) uredbe o EMN se inšpekcijski pregledi na kraju samem opravijo na podlagi odločitve ECB, v kateri se navede vsaj naslednje:
(a)
predmet in namen inšpekcijskega pregleda na kraju samem in
(b)
dejstvo, da vsako oviranje inšpekcijskega pregleda na kraju samem s strani pravne osebe, ki je predmet pregleda, pomeni kršitev sklepa ECB v smislu člena 18(7) uredbe o EMN, ne da bi to posegalo v nacionalno pravo, kot je določeno v členu 11(2) uredbe o EMN.
3. Če inšpekcijski pregled na kraju samem sledi preiskavi, opravljeni na podlagi odločitve ECB, kot je navedeno v členu 142, ter pod pogojem, da ima inšpekcijski pregled na kraju samem enak namen in obseg kot preiskava, lahko uradniki in druge osebe, ki jih pooblasti ECB ali pristojni nacionalni organ, vstopijo v vse poslovne prostore in na zemljišče pravnih oseb, ki se preiskujejo, na podlagi iste odločitve, v skladu s členom 12(2) in (4) uredbe o EMN in brez poseganja v člen 13 navedene uredbe.
Člen 144
Ustanovitev in sestava skupin za inšpekcijske preglede na kraju samem
1. ECB je odgovorna za ustanovitev in sestavo skupin za inšpekcijske preglede na kraju samem z udeležbo pristojnih nacionalnih organov v skladu s členom 12 uredbe o EMN.
2. ECB imenuje vodjo skupine za inšpekcijski pregled na kraju samem izmed zaposlenih ECB in pristojnega nacionalnega organa.
3. ECB in pristojni nacionalni organi se medsebojno posvetujejo in sporazumejo o uporabi virov pristojnih nacionalnih organov v zvezi s skupinami za inšpekcijske preglede na kraju samem.
Člen 145
Postopek in uradno obvestilo o inšpekcijskem pregledu na kraju samem
1. ECB uradno obvesti pravno osebo, ki je predmet inšpekcijskega pregleda na kraju samem, o odločitvi ECB, navedeni v členu 143(2), in o identiteti članov skupine za inšpekcijski pregled na kraju samem najmanj pet delovnih dni pred začetkom inšpekcijskega pregleda na kraju samem. ECB o takem pregledu uradno obvesti pristojni nacionalni organ države članice, v kateri je treba opraviti inšpekcijski pregled na kraju samem, najmanj en teden pred uradno obvestitvijo pravne osebe, ki je predmet inšpekcijskega pregleda na kraju samem.
2. Če je to potrebno zaradi pravilne izvedbe in učinkovitosti inšpekcijskega pregleda, lahko ECB opravi inšpekcijski pregled na kraju samem, ne da bi predhodno uradno obvestila zadevni nadzorovani subjekt. Pristojni nacionalni organ se uradno obvesti čim prej pred začetkom takega inšpekcijskega pregleda na kraju samem.
Člen 146
Izvedba inšpekcijskih pregledov na kraju samem
1. Tisti, ki opravljajo inšpekcijski pregled na kraju samem, upoštevajo navodila vodje skupine za inšpekcijski pregled na kraju samem.
2. Kadar je predmet inšpekcijskega pregleda na kraju samem pomemben nadzorovani subjekt, je vodja skupine za inšpekcijski pregled na kraju samem odgovoren za usklajevanje med skupino za inšpekcijski pregled na kraju samem in skupno nadzorniško skupino, ki je odgovorna za nadzor nad tem pomembnim nadzorovanim subjektom.
DEL XII
PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 147
Začetek neposrednega nadzora s strani ECB, ko ECB prvič prevzame naloge
1. Najmanj dva meseca pred 4. novembrom 2014 ECB naslovi odločitev na vsak nadzorovani subjekt, v zvezi s katerim prevzame naloge, ki so nanjo prenesene z uredbo o EMN, s katero potrdi, da gre za pomemben nadzorovani subjekt. Za subjekte, ki so člani pomembnih nadzorovanih skupin, ECB uradno obvesti o odločitvi ECB nadzorovani subjekt na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah in zagotovi, da so vsi nadzorovani subjekti v pomembni nadzorovani skupini primerno obveščeni. Te odločitve učinkujejo od 4. novembra 2014.
2. Ne glede na odstavek 1, če ECB začne opravljati nanjo prenesene naloge pred 4. novembrom 2014, naslovi odločitev na zadevni subjekt in na zadevne pristojne nacionalne organe. Razen če je v odločitvi navedeno drugače, taka odločitev učinkuje z dnem prejema. Zadevni pristojni nacionalni organi se čim prej vnaprej obvestijo o nameravani izdaji take odločitve.
3. Pred sprejetjem odločitve po odstavku 1 da ECB zadevnemu nadzorovanemu subjektu možnost, da predloži pisna stališča.
Člen 148
Opredelitev oblike poročila o preteklem nadzoru in profilu tveganosti, ki ga pristojni nacionalni organi predložijo ECB
1. Pristojni nacionalni organi najpozneje do 4. avgusta 2014 sporočijo ECB identiteto kreditnih institucij, ki so jim izdali dovoljenje, in predložijo poročilo o teh kreditnih institucijah v obliki, ki jo določi ECB.
2. Ne glede na odstavek 1, če ECB začne opravljati nanjo prenesene naloge pred 4. novembrom 2014, lahko od pristojnih nacionalnih organov zahteva, da ji sporočijo identiteto zadevnih kreditnih institucij in predložijo poročilo v obliki, ki ga določi ECB, v razumnem roku, ki se navede v zahtevi.
Člen 149
Nadaljevanje obstoječih postopkov
1. Razen če ECB odloči drugače, se v primeru, če je pristojni nacionalni organ uvedel nadzorniške postopke, za katere postane pristojna ECB na podlagi uredbe o EMN, in se to zgodi pred 4. novembrom 2014, uporabljajo postopki iz člena 48.
2. Z odstopanja od člena 48 se ta člen uporablja tudi za skupne postopke.
Člen 150
Nadzorniške odločitve pristojnih nacionalnih organov
Brez poseganja v izvrševanje pooblastil ECB, ki so nanjo prenesena z uredbo o EMN, nadzorniške odločitve, ki jih pristojni nacionalni organi sprejmejo pred 4. novembrom 2014, ostanejo v veljavi nespremenjene.
Člen 151
Države članice, katerih valuta bo postal euro
1. Ob upoštevanju odstavka 2 se v okoliščinah, ko se odstopanje po členu 139 PDEU odpravi za državo članico v skladu s členom 140(2) PDEU, členi 148 do 150 ustrezno uporabljajo v zvezi z nadzorniškimi postopki ali odločitvami, ki jih uvede oziroma sprejme pristojni nacionalni organ te države članice.
2. Sklicevanje na 4. november 2014 v členih 149 in 150 je treba razumeti kot sklicevanje na datum, na katerega se sprejme euro v zadevni državi članici.
Člen 152
Nadaljevanje obstoječih ureditev
Vse obstoječe ureditve sodelovanja z drugimi organi, h katerim je pristopil pristojni nacionalni organ pred 4. novembrom 2014 in ki vsaj delno zajemajo naloge, prenesene na ECB z uredbo o EMN, se še naprej uporabljajo. ECB se lahko odloči, da bo sodelovala v teh obstoječih ureditvah sodelovanja v skladu s postopkom, ki se uporablja za zadevne ureditve, ali vzpostavi nove ureditve sodelovanja s tretjimi osebami za naloge, prenesene nanjo z uredbo o EMN. Pristojni nacionalni organ še naprej uporablja obstoječe ureditve sodelovanja samo, kolikor jih niso nadomestile ureditve sodelovanja ECB. Kadar je to potrebno za izvajanje obstoječih ureditev sodelovanja, je pristojni nacionalni organ odgovoren za nudenje pomoči ECB, zlasti z uresničevanjem pravic in prevzemanjem odgovornosti po ureditvah v sodelovanju z ECB.
Člen 153
Končni določbi
Ta uredba začne veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Frankfurtu na Majni, 16. aprila 2014