ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 149/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно споразуменията за непряк клиринг, задължението за клиринг, публичния регистър, достъпа до място за търговия, нефинансовите контрагенти и техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг чрез централен контрагент
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 4, параграф 4, член 5, параграф 1, член 6, параграф 4, член 8, параграф 5, член 10, параграф 4 и член 11, параграф 14 от него,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъде създадена нормативна уредба, която включва правила, приложими към задължението за клиринг, неговото прилагане, възможните изключения и техники за намаляване на риска, които трябва да бъдат утвърдени, когато не е възможен клиринг чрез централен контрагент (ЦК). За да се гарантира съгласуваност между разпоредбите, които следва да влязат в сила едновременно, и за способстване прилагането на цялостен подход, както и за осигуряване на ефективен достъп на заинтересованите страни и по-специално на тези, за които се отнасят задълженията, е желателно повечето регулаторни технически стандарти, изисквани съгласно дял II от Регламент (ЕС) № 648/2012, да бъдат включени в един-единствен регламент.
(2)
С оглед на глобалния характер на пазара на извънборсови деривати настоящият регламент следва да вземе под внимание съответните договорени на международно равнище насоки и препоръки за реформи на пазара на извънборсови деривати и задължителния клиринг, както и свързаните с тях правила, разработени в други юрисдикции. По-специално нормативната база за определяне на задължението за клиринг взема предвид изискванията за задължителен клиринг, публикувани от Международната организация на комисиите по ценни книжа. Това ще подпомогне, доколкото е възможно, сближаването с подходите в други юрисдикции.
(3)
С цел ясно определяне на ограничен брой понятия, които произтичат от Регламент (ЕС) № 648/2012, както и за уточняване на техническите условия, необходими за разработването на този технически стандарт, следва да бъдат дефинирани редица термини.
(4)
Споразуменията за непряк клиринг не следва да излагат ЦК, клирингов член, клиент или непряк клиент на допълнителен риск от контрагента, а активите и позициите на непрекия клиент следва да се ползват от подходящо ниво на защита. Поради това е важно всички видове споразумения за непряк клиринг да отговарят на минимални изисквания за гарантиране на тяхната сигурност. За тази цел страните, участващи в споразумения за непряк клиринг, следва да имат определени задължения. Тези споразумения се простират и отвъд договорните отношения между непреки клиенти и клиент на клирингов член, който предоставя непреки клирингови услуги.
(5)
Регламент (ЕС) № 648/2012 изисква ЦК да представлява определена система съгласно Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (3). Това предполага, че клиринговите членове на ЦК следва да отговарят на изискванията за участниците по смисъла на посочената директива. Следователно, за да се гарантира равностойно равнище на защита по отношение на непреките клиенти, както предоставеното на клиентите по Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се подсигури, че клиентите, предоставящи непреки клирингови услуги, са кредитни институции, инвестиционни посредници или еквивалентни кредитни институции/инвестиционни посредници от трета държава.
(6)
Споразуменията за непряк клиринг следва да бъдат договорени по начин, който при неплатежоспособност гарантира на непреките клиенти същото равнище на защита, с каквото се ползват преките клиенти. След изпадане в неплатежоспособност на клирингов член, който е ангажиран със споразумение за непряк клиринг, непреките клиенти следва да бъдат включени в прехвърлянето на позициите на клиентите към друг клирингов член съобразно изискванията за преносимост, установени в членове 39 и 48 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва да бъдат предвидени също така и подходящи предпазни мерки в случай на изпадане в несъстоятелност на клиенти, които са включени в самите споразумения за непряк клиринг, и следва да се подкрепя прехвърлянето на позиции на непреки клиенти към друг доставчик на клирингови услуги.
(7)
Тъй като споразуменията за непряк клиринг могат да доведат до специфични рискове, всички страни по споразумение за непряк клиринг, включително клирингови членове и ЦК, следва редовно да установяват, наблюдават и управляват всички съществени рискове, произтичащи от това споразумение. Целесъобразното поделяне на информация между клиенти, които предоставят непреки клирингови услуги, и клирингови членове, които способстват за тези услуги, е особено важно в този контекст. Клиринговите членове следва да използват данните, предоставени от клиентите, само с цел управление на риска, и следва да предотвратяват злоупотребата с чувствителна в търговско отношение информация, включително чрез използването на ефективни бариери между различните подразделения на финансова институция за избягване на конфликти на интереси.
(8)
Когато разрешава на ЦК да осъществява клиринг на даден клас извънборсови деривати, от компетентния орган се изисква да уведоми Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Това уведомление следва да съдържа подробна информация, която е необходима на ЕОЦКП, за да направи своята оценка, включително информация за ликвидността и обема на съответния клас извънборсови деривати. Въпреки че информацията се предава от компетентния орган на ЕОЦКП, поискалият разрешението ЦК е този, който следва първоначално да предостави необходимата информация на компетентните органи, които могат след това да я допълнят.
(9)
Въпреки че цялата информация, която следва да бъде включена в уведомлението от компетентния орган до ЕОЦКП във връзка със задължението за клиринг, може да не е винаги налична, особено що се отнася до нови продукти, следва да бъдат предоставяни наличните приблизителни оценки, включително ясно да бъдат посочени направените допускания. Уведомлението следва също да съдържа информация, отнасяща се до контрагентите, като например вида и броя на контрагентите, необходимите стъпки за започване на клиринг с ЦК, техния законоустановен и оперативен капацитет или тяхната рамка за управление на риска, с цел да се позволи на ЕОЦКП да оценява способността на активните контрагенти да спазват задължението за клиринг без сътресения на пазара.
(10)
Уведомлението от компетентния орган да ЕОЦКП следва да съдържа информация за степента на стандартизация, ликвидността и наличността на надеждни цени, за да може ЕОЦКП да оценява дали даден клас извънборсови деривати също следва да бъде обхванат от задължението за клиринг. Критериите за стандартизиране на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас извънборсови деривати са показател за стандартизация на икономическите условия на клас извънборсови деривати, тъй като само когато тези икономически условия са стандартизирани, договорните условия и оперативните процеси могат да бъдат стандартизирани. Критериите, свързани с ликвидността и наличността на надеждни цени, се оценяват от ЕОЦКП, като се имат предвид съображения, различни от тези при оценката, направена от компетентния орган при предоставяне на разрешение на ЦК. Ликвидността в този контекст се оценява в по-широка перспектива и се различава от ликвидността след прилагането на задължението за клиринг. По-специално, фактът, че договорът е достатъчно ликвиден, за да премине през клиринг от даден ЦК, не означава непременно, че следва да е обхванат от задължението за клиринг. Оценката на ЕОЦКП не трябва да копира или дублира прегледа, който вече е бил направен от компетентния орган.
(11)
Информацията, която се предоставя от компетентния орган във връзка със задължението за клиринг, следва да дава възможност на ЕОЦКП да оцени достъпността на информацията за ценообразуването. В тази връзка достъпът на ЦК до информация за ценообразуването в даден момент не означава, че участниците на пазара имат достъп до тази информация в бъдеще. Ето защо фактът, че ЦК има достъп до необходимата информация за ценообразуването за управление на рисковете при клиринг на договори за деривати в рамките на даден клас извънборсови деривати, не предполага автоматично, че този клас извънборсови деривати също следва да подлежи на задължителен клиринг.
(12)
Нивото на подробност на данните в регистъра на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължителен клиринг, зависи от значението на тези данни за идентифицирането на всяка категория договори за извънборсови деривати. В резултат на това нивото на подробност на данните в регистъра може да се различава за различните категории договори за извънборсови деривати.
(13)
Осигуряването на достъп на множество ЦК до място за търговия може да разшири достъпа на участници до съответното място и да подобри цялостната ликвидност. Независимо от това е необходимо при подобни обстоятелства да се уточни понятието фрагментираност на ликвидността в рамките на място за търговия в случай, че то може да застраши безпрепятственото и правилно функциониране на пазарите за класа финансови инструменти, за който е направено заявлението.
(14)
Оценката на компетентния орган на мястото за търговия, до което ЦК е поискал достъп, и на компетентния орган на ЦК следва да се основава на съществуващите механизми за предотвратяване фрагментирането на ликвидността в рамките на дадено място за търговия.
(15)
За да се предотврати фрагментираността на ликвидността, всички участници на място за търговия следва да са в състояние да извършват клиринг на всички сделки, които се изпълняват между тях. Въпреки това би било необосновано да се изисква всички клирингови членове на съществуващ ЦК да станат клирингови членове и на нов ЦК, който обслужва такова място на търговия. Когато има субекти, които са клирингови членове на двата ЦК, те могат да способстват за прехвърлянето и клиринга на трансакции, извършени от пазарни участници, обслужвани поотделно от двата ЦК, за да се ограничи рискът от фрагментираност на ликвидността. Същевременно е важно искането за достъп до място за търговия чрез ЦК да не фрагментира ликвидността по начин, който би увеличил рисковете, на които е изложен вече съществуващият ЦК.
(16)
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012 искането за достъп до място за търговия чрез ЦК не следва да изисква оперативна съвместимост, а следователно и настоящият регламент не следва да предписва оперативната съвместимост като единствен начин за разрешаване на проблема с фрагментираността на ликвидността. Въпреки това настоящият регламент не следва да изключва възможността ЦК да сключват такива договорености на доброволна основа, ако са изпълнени необходимите условия за сключването им.
(17)
За да се определи кои договори за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, нефинансовите контрагенти следва да прилагат един от критериите, предвидени в настоящия регламент, включително счетоводното определение въз основа на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). Счетоводното определение може да се използва от контрагентите, дори и да не прилагат правилата на МСФО. От нефинансовите контрагенти, които могат да използват местни счетоводни правила, се очаква, че повечето от договорите, класифицирани като хеджиращи съгласно съответните местни счетоводни правила, биха попаднали в рамките на предвиденото в настоящия регламент общо определение за договори, намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление.
(18)
При някои обстоятелства може да не е възможно хеджиране на риск чрез използване на пряко свързан с него договор за дериват с точно същите базов актив и дата на сетълмент, каквито са за покрития риск. В такъв случай нефинансовият контрагент може да използва заместващо хеджиране чрез тясно корелиран инструмент, за да покрие експозиции, като например инструмент с различен, но много близък до неговия базов актив, що се отнася до икономическото поведение. Освен това някои групи нефинансови контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати чрез един субект, за да хеджират своя риск по отношение на цялостния риск на групата, може да използват макро- или портфейлно хеджиране. Тези договори за извънборсови деривати за макро-, портфейлно или заместващо хеджиране, могат да представляват хеджиране за целите на настоящия регламент и следва да се разглеждат съгласно критериите за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете.
(19)
Даден риск може да се развива с течение на времето и с цел да се адаптират към развитието на риска договорите за извънборсови деривати, които първоначално се изпълняват за намаляване на риска, свързан с търговската дейност или финансовото управление, може да бъдат компенсирани чрез използване на допълнителни договори за извънборсови деривати. В резултат на това хеджирането на риска може да бъде постигнато чрез комбинация от договори за извънборсови деривати, включително компенсиращи договори за извънборсови деривати, които компенсират онези договори за извънборсови деривати, които вече не съответстват на риска във връзка с търговската дейност или финансовото управление.
(20)
Обхватът на рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност и финансовото управление, е много широк и варира в различните икономически сектори. Рисковете, свързани с търговски дейности, обикновено са свързани с факторите за производство на предприятието, както и с продуктите и услугите, които то продава или предоставя. Финансовото управление обикновено се отнася до управлението на краткосрочното и дългосрочното финансиране на субекта, включително неговия дълг, и начините, по които той инвестира финансовите средства, които генерира или притежава, включително управлението на паричните средства. Финансовото управление и търговската дейност могат да бъдат засегнати от общи източници на рискове, като например валутен курс, цени на суровините, инфлация или кредитен риск. Като се има предвид, че извънборсовите деривати се сключват за хеджиране на конкретен риск, когато се анализират рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, тези рискове следва да бъдат определяни по последователен начин, обхващащ двете дейности. Освен това разделянето на двете понятия може да доведе до нежелани последици, като се има предвид, че в зависимост от сектора, в който работят нефинансовите контрагенти, даден риск ще бъде хеджиран в рамките на търговската дейност или на финансовото управление.
(21)
Въпреки че праговете за клиринг следва да бъдат определени при отчитане на системното значение на съответните рискове, важно е да се вземе под внимание, че извънборсовите деривати за намаляване на рисковете са изключени от изчислението на клиринговия праг и че клиринговите прагове позволяват изключение от принципа на задължението за клиринг по отношение на онези договори за извънборсови деривати, за които може да се смята, че не са сключени с цел хеджиране. По-конкретно, стойността на клиринговите прагове следва да бъде периодично преразглеждана и следва да се определя от класа на договорите за извънборсови деривати. Класовете извънборсови деривати, определени във връзка с клиринговите прагове, могат да бъдат различни от класовете извънборсови деривати във връзка със задължението за клиринг. При определяне стойността на праговете за клиринг следва да се отдаде надлежно внимание на необходимостта от определяне на единен показател, отразяващ системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати. Освен това клиринговите прагове, използвани от нефинансовите контрагенти, следва да бъдат прости за прилагане.
(22)
При определянето на стойността на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва обаче да се вземе под внимание, че тези нетни позиции и експозиции са различни от нетната експозиция за всички контрагенти и всички класове активи. Освен това в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012 следва да бъде изчислена сумата на тези нетни позиции с цел да се определят данните, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на клиринговите прагове. Общата брутна сума, получена от сумирането на тези нетни позиции, следва да бъде взета предвид при определянето на клиринговите прагове. Брутната условна стойност, която се получава от това сумиране, следва да се използва като основа за определяне на клиринговите прагове.
(23)
Освен това структурата на операциите с извънборсови деривати на нефинансовите контрагенти обикновено води до ниско ниво на нетиране, тъй като договорите за извънборсови деривати са сключени със същата насоченост. В резултат на това разликата между сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати ще бъде много близо до брутната стойност на договорите. По тази причина, както и за повече простота, брутната стойност на договорите за извънборсови деривати следва да се използва като валидно приближение за стойността, която следва да бъде взета под внимание при определяне на клиринговия праг.
(24)
Като се има предвид, че нефинансовите контрагенти, които не надвишават клиринговия праг, не са задължени да правят пазарна оценка на своите договори за извънборсови деривати, не би било разумно тази стойност да се използва за определяне на клиринговите прагове, тъй като това ще създаде тежест за нефинансовите контрагенти, която не е пропорционална на рисковете, за които се отнася. Вместо това използването на условната стойност на договорите за извънборсови деривати ще позволи прилагането на прост подход без експозиция към събития, външни за нефинансовите контрагенти.
(25)
Превишението на една от стойностите, определени за клас извънборсови деривати, следва да доведе до превишение на клиринговия праг за всички класове, като се има предвид, че намаляващите рискове договори за извънборсови деривати са изключени от изчислението на клиринговия праг, последствията от превишаването на клиринговия праг са не само свързани със задължението за клиринг, но обхващат и техники за намаляване на риска, а подходът към съответните задължения съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012, приложим спрямо нефинансовите контрагенти, следва да бъде прост с оглед на това, че повечето от тях не са специалисти.
(26)
За тези договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг, следва да се прилагат техники за намаляване на риска, като например своевременно потвърждение. Потвърждаването на договори за извънборсови деривати може да се отнася до едно или повече рамкови споразумения, рамков договор за потвърждения или други стандартни условия. То може да бъде под формата на електронно изпълнен договор или документ, подписан от двамата контрагенти.
(27)
От съществено значение е контрагентите да потвърдят условията на своите трансакции във възможно най-кратки срокове след изпълнението на трансакцията, особено когато тя се извършва или обработва по електронен път, за да се подсигури общо разбиране и правна сигурност за условията на сделката. За контрагентите, които сключват нестандартизирани и сложни договори за извънборсови деривати по-специално, може да е необходимо прилагането на определени инструменти, за да се съобразят с изискването за своевременно потвърждаване на своите договори за извънборсови деривати. Своевременното потвърждаване също предполага, че съответните пазарни практики във въпросната област се променят.
(28)
С оглед на по-нататъшното намаляване на рисковете портфейлното съгласуване дава възможност на всеки контрагент да извърши обстоен преглед на портфейл от трансакции от гледна точка на другия контрагент с цел своевременно да се установят всякакви разногласия относно ключови условия в трансакцията. Тези условия трябва да включват оценка на всяка трансакция и могат също така да включват и други необходими подробности, като например датата на влизане в сила, предвидения падеж, дати на плащане или сетълмент, условната стойност на договора и валутата на сделката, базовия инструмент, позицията на контрагентите, договореност за плащанията, които се падат в неработен ден, съответния фиксиран или плаващ лихвен процент по договора за извънборсови деривати.
(29)
Като се имат предвид различните рискови профили и с оглед на това синхронизирането на портфейла да бъде пропорционална техника за намаляване на риска, предвижданите честота на съгласуване и размер на портфейла следва да бъдат различни в зависимост от естеството на контрагентите. По-строги изисквания следва да се прилагат както за финансовите контрагенти, така и за нефинансовите контрагенти, които надвишават клиринговия праг, а по-ниската честота на съгласуване следва да се прилага за нефинансовите контрагенти, които не биха превишили клиринговия праг, независимо от категорията на своя контрагент, който също би имал полза от това не толкова често съгласуване за тази част от своя портфейл.
(30)
Компресирането на портфейла също може да бъде ефективен инструмент за целите на намаляването на риска в зависимост от обстоятелствата, като големина на портфейла с даден контрагент, падежа, предназначение и степен на стандартизация на договорите за извънборсови деривати. Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, които разполагат с портфейл от договори за извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, над размера, определен в настоящия регламент, следва да разполагат с действащи процедури за анализ на възможността за използване на компресиране на портфейла, което би им позволило да намалят своя кредитен риск от контрагента.
(31)
Разрешаването на спорове е насочено към намаляване на рисковете, произтичащи от договори, които не минават клиринг от централен контрагент. При сключване на сделки с извънборсови деривати контрагентите следва да разполагат с договорна рамка за разрешаване на всякакви спорове, които могат да възникнат. В рамката следва да се посочват механизмите за уреждане на спорове, като например арбитраж от трета страна или механизъм за определяне на стойности чрез пазарни проучвания. Тя има за цел да предотврати задълбочаване на нерешени спорове и излагане на контрагентите на допълнителни рискове. Разногласията следва да се установяват, управляват и оповестяват по подходящ начин.
(32)
За целите на определяне на пазарните условия, при които не се извършва оценка по пазарна стойност, е необходимо да се определи какво представляват неактивните пазари. Даден пазар може да бъде неактивен по няколко причини, включително когато липсва редовно извършване на трансакции в условията на сделки между несвързани лица, като принципът на сделката между несвързани лица следва да има същото значение като използваното за счетоводни цели.
(33)
Настоящият регламент се прилага спрямо финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, надхвърлили клиринговия праг, и взема предвид Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (4), в която също се определят изисквания, които следва да се спазват при оценяване на базата на модели.
(34)
Въпреки че използваният подход за оценяване на базата на модели може да бъде разработен от вътрешни или външни изпълнители, с цел да се осигури необходимата отчетност одобрението на модела е отговорност на съвета на директорите или на комитет, на който този съвет е делегирал правомощия.
(35)
Когато контрагентите могат да прилагат вътрешногрупово освобождаване след уведомяването на компетентните органи, но без да са изчакали края на срока, в който тези компетентни органи могат да повдигнат възражения, е важно да се гарантира, че компетентните органи получават своевременна, уместна и достатъчна информация, за да преценят дали да възразят срещу използването на изключение.
(36)
Очакваните размери, обеми и честота на вътрешногруповите договори за извънборсови деривати могат да се определят въз основа на данните за вътрешногруповите сделки на контрагентите за минали периоди, както и на очаквания модел и на очакваната в бъдеще дейност.
(37)
Когато контрагентите прилагат вътрешногрупово освобождаване, те следва да оповестяват публично информация с цел да се гарантира прозрачност по отношение на пазарните участници и потенциални кредитори. Това е особено важно за потенциалните кредитори на контрагентите по отношение на оценката на риска. Оповестяването има за цел да предотврати погрешното разбиране, че договорите за извънборсови деривати са преминали през клиринг от централен контрагент или са обхванати от техники за намаляване на риска, когато това не е така.
(38)
Времевата рамка за постигане на своевременно потвърждение изисква усилия за адаптация, включително промени на пазарните практики и подобряване на информационните системи. Като се има предвид, че темпът на адаптиране към спазването на това изискване може да се различава в зависимост от категорията на контрагентите и класа извънборсови деривати, определянето на график за постепенно прилагане, който отчита тези разлики, ще позволи намаляване на срока за потвърждение за онези контрагенти и продукти, които биха могли да бъдат готови по-бързо.
(39)
Стандартите, определени за съгласуване на портфейла, компресиране на портфейла или разрешаване на спорове, изискват от контрагентите да установят процедури, алгоритми и политики, и да внесат промени в документацията, което ще изисква време. Влизането в сила на съответните изисквания следва да бъде забавено, за да се даде време на контрагентите да предприемат необходимите стъпки за привеждане в съответствие.
(40)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(41)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„непряк клиент“ означава клиент на клиент на клирингов член;
б)
„споразумение за непряк клиринг“ означава съвкупността от договорни отношения между централния контрагент (ЦК), клиринговия член, клиента на клирингов член и непряк клиент, която позволява на клиента на клирингов член да предоставя клирингови услуги на непряк клиент;
в)
„потвърждение“ означава документирано споразумение между контрагентите за всички условия на договора за извънборсови деривати.
ГЛАВА II
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА НЕПРЯК КЛИРИНГ
(член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 2
Структура на споразуменията за непряк клиринг
1. Когато клирингов член е готов да съдейства за непряк клиринг, всеки клиент на такъв клирингов член има право да предоставя услуги по непряк клиринг на един или повече от своите собствени клиенти, при условие че клиентът на клиринговия член е лицензирана кредитна институция, лицензиран инвестиционен посредник или еквивалентна кредитна институция или инвестиционен посредник от трета държава.
2. Клиентът на клиринговия член и непрекият клиент постигат съгласие помежду си относно договорните условия на споразумение за непряк клиринг след консултация с клиринговия член относно аспектите, които могат да окажат влияние върху операциите на клиринговия член. Те включват договорни изисквания към клиента да изпълнява всички задължения на непрекия клиент към клиринговия член. Тези изисквания се отнасят само за сделки, възникващи като част от договорености за непряк клиринг, чийто обхват следва да бъде ясно документиран в съгласуваните договори.
Член 3
Задължения на ЦК
1. Споразуменията за непряк клиринг не могат да зависят от търговски практики на ЦК, които действат като пречка пред установяването им при подходящи търговски условия. По искане на клирингов член ЦК поддържа отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при ЦК между активите и позициите на клиента и активите и позициите, държани за сметка на непреките клиенти на клиента.
2. ЦК установява, наблюдава и управлява всички съществени рискове, произтичащи от споразумения за непряк клиринг, които могат да окажат влияние върху устойчивостта на ЦК.
Член 4
Задължения на клиринговите членове
1. Клирингов член, който съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг, прави това при разумни търговски условия. Без да се засягат разпоредбите за поверителността на договорните споразумения с отделни клиенти, клиринговият член оповестява публично общите условия, при които е готов да съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг. Тези условия могат да включват минимални оперативни изисквания за клиентите, които предоставят услуги по непряк клиринг.
2. Когато клирингов член съдейства за споразумения за непряк клиринг, той изпълнява една от следните мерки за разделение според указанията на клиента:
а)
да води отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи на клиента да направи разграничение в сметките си при клирингов член между своите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти;
б)
да водят отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при клирингов член между активите и позициите, държани за сметка на непряк клиент, и тези, които се държат за сметка на други непреки клиенти.
3. Изискването за разграничаване на активите и позициите при клирингов член се смята за спазено, ако са изпълнени условията, посочени в член 39, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
4. Клиринговите членове установяват надеждни процедури за действие при неизпълнение от страна на клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг. Тези процедури включват надежден механизъм за прехвърляне на позиции и активи към друг клиент или клирингов член със съгласието на засегнатите непреки клиенти. Даден клиент или клирингов член не е длъжен да приема тези позиции, освен ако е налице предварително сключено договорно споразумение в това отношение.
5. Клиринговият член гарантира, че неговите процедури позволяват незабавното ликвидиране на активите и позициите на непреките клиенти и че клиринговият член плаща всички дължими суми на непреките клиенти при неизпълнение от страна на клиента.
6. Клиринговите членове установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове възникващи при съдействието за споразумения за непряк клиринг, включително чрез използване на информацията, предоставена от клиенти съгласно член 4, параграф 3. Клиринговите членове създават надеждни вътрешни процедури, за да подсигурят, че тази информация не може да се използва за търговски цели.
Член 5
Задължения на клиенти
1. Клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, следва да води отделна документация с данни и счетоводна отчетност, позволяващи да се разграничават неговите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти. Той предлага на непреките клиенти избор между различните възможности за разделение на сметките, предвидени в член 4, параграф 2, и подсигурява, че непреките клиенти са напълно информирани за рисковете, свързани с всеки от вариантите на разделение. Информацията, предоставена от клиента на непреките клиенти, включва подробности за договорености за прехвърляне на позиции и сметки към друг клиент.
2. Всеки клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, трябва да поиска от клиринговия член да открие отделна сметка при ЦК. Сметката следва да бъде изключително за целите на държането на активи и позиции на негови непреки клиенти.
3. Клиентите предоставят на клиринговите членове достатъчно информация, за да може да се установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове, възникващи при съдействие за споразумения за непряк клиринг. В случай на неизпълнение от страна на клиент, цялата информация, съхранявана от клиента по отношение на неговите непреки клиенти, трябва да бъде незабавно предоставена на клиринговия член.
ГЛАВА III
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕОЦКП ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА КЛИРИНГ
(член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 6
Данни, които се включват в уведомлението
1. Уведомлението във връзка със задължението за клиринг включва следната информация:
а)
класа договори за извънборсови дериватни;
б)
договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати;
в)
друга информация, която се включва в публичния регистър в съответствие с член 8;
г)
всякакви други характеристики, необходими за да се прави разграничение между договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати и договорите за извънборсови деривати извън този клас;
д)
доказателства за степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати;
е)
данни за обема на класа договори за извънборсови деривати;
ж)
данни за ликвидността на класа договори за извънборсови деривати;
з)
доказателства, че пазарните участници имат достъп до безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването за договорите за извънборсови деривати от този клас;
и)
доказателства за въздействието на задължението за клиринг върху наличието на информация за ценообразуването за пазарните участници.
2. С оглед определяне на датата или датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително постепенното въвеждане и категориите контрагенти, за които важи задължението за клиринг, уведомленията във връзка със задължението за клиринг включват:
а)
данни от значение за оценката на очаквания обем на класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
б)
доказателства за способността на ЦК да обработва очаквания обем от класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг, както и за способността да управлява рисковете, произтичащи от преминаването през клиринг на съответния клас договори за извънборсови деривати, включително чрез клирингови споразумения с клиенти или непреки клиенти;
в)
вида и броя на контрагентите, които са активни или се очаква да бъдат активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
г)
кратко описание на различните задачи, които трябва да бъдат изпълнени с цел започване на клиринг с ЦК, придружено с разчет на времето, необходимо за изпълнението на всяка задача;
д)
информация за управлението на риска, правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг.
3. Данните, отнасящи се до обема и ликвидността, съдържат за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на този клас необходимата пазарна информация, включително данни за минали периоди, текущи данни, както и всяка промяна, която се очаква да възникне, ако за класа договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг, включително:
а)
брой на трансакциите;
б)
общ обем;
в)
общ брой открити позиции;
г)
дълбочината на поръчките, включително средния брой поръчки и средния брой запитвания за котировки;
д)
амплитуда на спредовете;
е)
мерките за ликвидност при неблагоприятни пазарни условия;
ж)
мерките за ликвидност при извършване на процедури при неизпълнение.
4. Информацията, отнасяща се до степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати, предвидена в параграф 1, буква д), включва - за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на класа - данни за дневната референтна цена, както и броя дни годишно, в които референтната цена, може да бъде смятана за надеждна, най-малко за предходните дванадесет месеца.
ГЛАВА IV
КРИТЕРИИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КЛАСОВЕТЕ ДОГОВОРИ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО ПОДЛЕЖАТ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН КЛИРИНГ
(член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 7
Критерии, които се оценяват от страна на ЕОЦКП
1. По отношение на степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас договори за извънборсови деривати, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) взема предвид:
а)
дали договорните срокове на съответния клас договори за извънборсови деривати включват обща правна документация, включително рамкови споразумения за нетиране, определения, стандартни клаузи и потвърждения, които определят договорните спецификации, използвани обикновено от контрагентите;
б)
дали оперативните процеси на съответния клас извънборсови дериватни договори включват автоматизиране на следдоговорната обработка и развитие на събитията, които се управляват по един общ начин в съответствие с график, за който контрагентите са постигнали широко съгласие.
2. По отношение на обема и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема под внимание:
а)
дали изискванията за обезпечение или финансовите изисквания на ЦК са пропорционални на риска, който задължението за клиринг има за цел да намали;
б)
стабилността във времето на големината и дълбочината на пазара по отношение на продукта;
в)
вероятността пазарната дисперсия да остане достатъчна в случай на неизпълнение от страна на клирингов член;
г)
броя и стойността на сделките.
3. Във връзка с наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването в съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема предвид дали информацията, необходима за точно определяне на цената на договорите в рамките на съответния клас договори за извънборсови деривати, е леснодостъпна за участниците на пазара при разумни търговски условия и дали тя ще остане леснодостъпна, ако за съответния клас договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг.
ГЛАВА V
ПУБЛИЧЕН РЕГИСТЪР
(член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 8
Данни, които се включват в регистъра на ЕОЦКП
1. Публичният регистър ЕОЦКП включва следната информация за всеки клас договори за извънборсови деривати, който подлежи на задължението за клиринг:
а)
класа на договорите за извънборсови деривати;
б)
вида на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
в)
базовите активи на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
г)
за базови активи, които представляват финансови инструменти - дали базовият актив е единен финансов инструмент или емитент, или индекс, или портфейл;
д)
за други базови активи - категорията на базовия актив;
е)
условната валута и валутата на сетълмента на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
ж)
обхвата на падежите на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
з)
условията за сетълмент на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
и)
обхвата на периодичността на плащанията по договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
й)
идентификационен код на продукта за съответния клас договори за извънборсови деривати;
к)
всякакви други характеристики, изисквани, за да се направи разграничение между един договор в съответния клас договори за извънборсови деривати от друг.
2. По отношение на ЦК, които са лицензирани или са признати във връзка със задължението за клиринг, публичният регистър на ЕОЦКП включва за всеки ЦК:
а)
идентификационния код в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012 на Комисията (6);
б)
пълното наименование;
в)
държавата по установяване;
г)
компетентния орган, определен в съответствие с член 22 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. Във връзка с датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всякакво постепенно въвеждане, публичният регистър на ЕОЦКП включва:
а)
категориите контрагенти, за които се прилага период на постепенно въвеждане;
б)
всяко друго условие, изисквано в съответствие с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с прилагането на периода на постепенно въвеждане.
4. Публичният регистър на ЕОЦКП включва позоваване на регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с които е възникнало всяко от задълженията за клиринг.
5. По отношение на ЦК, за който е изпратено уведомление до ЕОЦКП от компетентния орган, публичният регистър на ЕОЦКП включва най-малко:
а)
идентификационните данни на ЦК;
б)
класа на договорите за извънборсови деривати, за които е изпратено уведомление;
в)
вида на договорите за извънборсови деривати;
г)
датата на уведомлението;
д)
указване на уведомяващия компетентен орган.
ГЛАВА VI
ФРАГМЕНТИРАНОСТ НА ЛИКВИДНОСТТА
(член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 9
Уточняване на понятието фрагментираност на ликвидността
1. Счита се, че фрагментираност на ликвидността настъпва, когато участниците в място за търговия не са в състояние да сключват сделки с един или няколко от останалите участници на това място поради липсата на споразумения за клиринг, до които всички участници имат достъп.
2. Достъпът на ЦК до място за търговия, което вече е обслужвано от друг ЦК, не се смята, че увеличава фрагментираността на ликвидността на мястото за търговия, ако без да е необходимо да се налага изискване на клиринговите членове на вече действащия на това място ЦК да станат клирингови членове на ЦК, отправил искането, всички участници на мястото за търговия могат да направят пряк или непряк клиринг чрез един от следните способи:
а)
поне един общ ЦК;
б)
клирингови споразумения, установени от ЦК.
3. Договореностите за изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от параграф 2, се определят преди отправилата искането ЦК да започне предоставянето на клирингови услуги на съответното място на търговия.
4. Достъпът до общ ЦК, както е посочено в буква а) от параграф 2, може да бъде осигурен посредством два или повече клирингови членове, или два или повече клиенти, или чрез споразумения за непряк клиринг.
5. Клиринговите споразумения, посочени в параграф 2, буква б), може да предвиждат прехвърлянето на трансакции, извършени от такива пазарни участници към клирингови членове на друг ЦК. Въпреки че достъпът на ЦК до място за търговия следва да не изисква оперативна съвместимост, споразумението за оперативна съвместимост, което е било договорено от съответните ЦК и одобрено от съответните компетентни органи, може да се използва за изпълнение на изискването за достъп до общи клирингови споразумения.
ГЛАВА VII
НЕФИНАНСОВИ КОНТРАГЕНТИ
Член 10
(член 10, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете
1. Договорите за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление на нефинансов контрагент или на тази група, когато сами или в съчетание с други договори за деривати, пряко или чрез силно корелирани инструменти, отговарят на един от следните критерии:
а)
покриват рисковете, произтичащи от потенциалната промяна в стойността на активите, услугите, факторите за производство, продуктите, стоките или пасивите, които нефинансовият контрагент или неговата група притежава, произвежда, изработва, обработва, доставя, купува, пуска на пазара, отдава под наем или на лизинг, продава или поема или основателно възнамерява да направи това в обичайния ход на своята дейност;
б)
покриват рисковете, възникващи от потенциално косвено въздействие върху стойността на активи, услуги, фактори за производство, продукти, стоки или пасиви, посочени в буква а), които са резултат от колебанията на лихвените проценти, темпа на инфлацията, обменните валутни курсове или кредитния риск;
в)
те се определят като хеджиращ договор съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7).
Член 11
(член 10, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Клирингови прагове
Стойностите на клиринговите прагове във връзка със задължението за клиринг са:
а)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху кредити;
б)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху капиталови инструменти;
в)
3 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху лихвени проценти;
г)
3 млрд. евро в брутна условна стойност договорите за извънборсови деривати върху чуждестранна валута;
д)
3 млрд. EUR в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху стоки и за други договори за извънборсови деривати, които не са предвидени в букви от а) до г).
ГЛАВА VIII
ТЕХНИКИ ЗА НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА ЗА ДОГОВОРИТЕ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО НЕ СА ПРЕМИНАЛИ ПРЕЗ КЛИРИНГ ЧРЕЗ ЦК
Член 12
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Своевременно потвърждаване
1. Договорите за извънборсови деривати, сключени между финансови контрагенти и нефинансови контрагенти, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са преминали през клиринг от ЦК, се потвърждават, когато е възможно по електронен път, във възможно най-кратък срок и не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени до 28 февруари 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 28 февруари 2014 г. - до края на работния ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), които са сключени след 31 август 2014 г.- до края на работния ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
2. Договорите за извънборсови деривати, сключени с нефинансов контрагент, които не са посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се потвърждават възможно най-бързо, когато е възможно - чрез електронни средства, но не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на петия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 31 август 2014 г. - до края на втория работен ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на седмия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на четвъртия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
е)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени след 31 август 2014 г.- до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение;
3. Когато дадена трансакция, посочена в параграфи 1 и 2, е била сключена след 16.00 часа местно време или с контрагент, разположен в друг часови пояс, което не позволява потвърждение в определения срок, потвърждението се осъществява колкото е възможно по-скоро и най-късно един работен ден след крайния срок, определен в параграф 1 или 2, в зависимост от случая.
4. Финансовите контрагенти следва да разполагат с необходимата процедура за ежемесечно деклариране пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на броя на непотвърдените трансакции с извънборсови деривати, посочени в параграфи 1 и 2, които не са били приключени в продължение на повече от пет работни дни.
Член 13
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Съгласуване на портфейла
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти по договор за извънборсови деривати се договорят в писмена форма или чрез други еквивалентни електронни средства с всеки от своите контрагенти относно условията, при които портфейлите се съгласуват. Подобно споразумение се постига преди сключване на договора за извънборсови деривати.
2. Съгласуването на портфейла се извършва от самите контрагенти по договори за извънборсови деривати или от квалифицирано трето лице, надлежно упълномощено за тази цел от съответния контрагент. Съгласуването на портфейла следва да включва основните търговски условия, които са отличителни за всеки конкретен договор за извънборсови деривати, и включва най-малко оценката за всеки договор в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. С цел да се идентифицират на ранен етап всички съществени несъответствия в извънборсовия договор за дериват, включително неговата оценка, съгласуването на портфейла се извършва:
а)
за финансов контрагент или нефинансов контрагент, посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
всеки работен ден, когато между контрагентите има 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати;
ii)
веднъж седмично, когато между контрагентите има между 51 и 499 неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време на седмицата;
iii)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има 50 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
б)
за нефинансов контрагент, който не е посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има повече от 100 неприключени договора за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
ii)
веднъж годишно, когато между контрагентите има 100 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати.
Член 14
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Компресиране на портфейл
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти с 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати с контрагенти, които не преминават през клиринг с ЦК, разполагат с действащи процедури, съгласно които редовно, поне два пъти годишно, анализират възможността за извършване на компресиране на портфейл, за да намалят кредитните рискове от контрагента, и извършват такъв процес на компресиране.
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти гарантират, че са в състояние да осигурят разумно и валидно обяснение на съответния компетентен орган, ако решат, че извършването на компресиране на портфейл не е подходящо.
Член 15
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Разрешаване на спорове
1. При сключване на договори за извънборсови деривати помежду си финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти се договарят за подробни процедури и процеси във връзка със следното:
а)
установяването, регистрирането и наблюдението на спорове във връзка с признаването или оценяването на договора и за обмен на обезпечения между контрагентите. В тези процедури се вписва поне продължителността на периода, през който спорът е неразрешен, контрагентът и сумата, която се оспорва;
б)
навременното разрешаване на спорове със специфичен процес за споровете, които не са разрешени в рамките на пет работни дни.
2. Финансовите контрагенти отчитат пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО, всички спорове между контрагенти, свързани с договор за извънборсови деривати, неговата оценка или размяната на обезпечения за сума или стойност, по-висока от 15 млн. евро, и които са неразрешени в продължение най-малко на 15 работни дни.
Член 16
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност
1. Смята се, че са налице пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност на договор за извънборсови деривати, при една от следните ситуации:
а)
когато пазарът е неактивен;
б)
когато обхватът на рационалните оценки на справедливата стойност е голям и вероятността на различните оценки не може да бъде рационално оценена.
2. Пазарът за договор за извънборсови деривати се смята за неактивен, ако котировките не са лесно и редовно достъпни, а цените, които са достъпни, не представят действителни и редовни пазарни трансакции при спазване на принципа на сделката между несвързани лица.
Член 17
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за използването на оценяване на база модел
За използване на оценката на база модел финансовите и нефинансовите контрагенти разполагат с модел, който:
а)
включва всички фактори, които контрагентите биха взели предвид при определянето на цената, включително чрез използване на колкото е възможно повече информация за оценяване по пазарна стойност;
б)
съответства на приетите икономически методологии за оценяване на финансовите инструменти;
в)
калибрира се и се изпитва за валидност с цени от наблюдаеми текущи пазарни трансакции със същия финансов инструмент или на базата на всякаква налична пазарна информация;
г)
валидира се и се контролира независимо от отдел, различен от отдела, поемащ риска;
д)
надлежно се документира и одобрява от съвета на директорите толкова пъти, колкото е необходимо, след всяка съществена промяна и най-малко веднъж годишно. Това одобрение може да бъде делегирано на комитет.
Член 18
(член 11, параграф 14, буква в) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до компетентния орган относно вътрешногрупова сделка
1. Исканията или уведомленията до компетентния орган относно подробните сведения по вътрешногрупова сделка са в писмена форма и включват:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
корпоративните отношения между контрагентите;
в)
подробни сведения относно допълнителнте договорни отношения между страните по споразумението;
г)
категорията на вътрешногруповата сделка, както е посочено в член 3, параграф 1 и параграф 2, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 648/2012;
д)
подробни сведения за операции, за които контрагентът иска освобождаването, включително:
i)
класа на договорите за извънборсови деривати;
ii)
вида на договорите за извънборсови деривати;
iii)
типа на базовите активи;
iv)
условна валута и валута на сетълмента;
v)
обхвата на сроковете на договорите;
vi)
типа на сетълмента;
vii)
очакваните годишни размер, обеми и честота на договорите за извънборсови деривати.
2. Като част от своето искане или уведомление до съответния компетентен орган контрагентът следва да предостави допълнителна информация, доказваща, че са изпълнени условията по член 11, параграфи от 6 до 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Придружаващите документи включват копия от документирани процедури за управление на риска, информация за трансакциите за минали периоди, копия на съответните договори между страните и могат, при поискване от компетентния орган, да включват правно становище.
Член 19
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до ЕОЦКП относно вътрешногрупова сделка
1. Уведомлението от компетентния орган за подробните сведения за вътрешногрупова сделка се подава пред ЕОЦКП в писмена форма:
а)
в рамките на един месец от получаването на уведомлението съгласно член 11, параграф 7 или член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
в рамките на един месец от решението на компетентния орган, по отношение на контрагента съгласно член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Уведомлението до ЕОЦКП включва:
а)
информацията, посочена в член 18;
б)
наличие на положително или отрицателно решение;
в)
в случай на положително решение:
i)
обобщение на основанията да се счита, че са изпълнени условията, определени в член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012 - в зависимост от случая;
ii)
дали освобождаването е пълно или частично - за уведомление по член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
г)
в случай на отрицателно решение:
i)
условията по член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са изпълнени;
ii)
обобщение на основанията, поради които се смята, че тези условия не са изпълнени.
Член 20
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Информация относно вътрешногруповото освобождаване, която се оповестява публично
Информацията относно вътрешногрупово освобождаване, която се оповестява публично, включва:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
връзката между контрагентите;
в)
дали освобождаването е пълно или частично;
г)
условната съвкупна стойност на договорите за извънборсови деривати, за които се прилага вътрешногрупово освобождаване.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 13, 14 и 15 започват да се прилагат шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 149/2013
z dne 19. decembra 2012
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi glede posrednih ureditev kliringa, obveznosti kliringa, javnega registra, dostopa do mesta trgovanja, nefinančnih nasprotnih strank, tehnik zmanjševanja tveganja za pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC brez kliringa prek CNS
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (2), zlasti člena 4(4), člena 5(1), člena 6(4), člena 8(5), člena 10(4) in člena 11(14) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Zagotoviti bi bilo treba okvir, ki bi zajemal pravila, ki veljajo za obveznost kliringa, njeno uporabo, morebitna izvzetja in tehnike zmanjševanja tveganja, ki jih je treba vzpostaviti, kadar ni mogoče izvesti kliringa prek centralne nasprotne stranke (CNS). Za zagotovitev skladnosti med navedenimi določbami, ki bi morale začeti veljati hkrati, in za omogočanje celovitega pregleda nad določbami ter učinkovitega dostopa zainteresiranim stranem in zlasti tistim, za katere obveznosti veljajo, je zaželeno večino regulativnih tehničnih standardov, ki se zahtevajo v skladu z naslovom II Uredbe (EU) št. 648/2012, vključiti v eno uredbo.
(2)
Glede na globalno naravo prostega trga izvedenih finančnih instrumentov (v nadaljnjem besedilu: OTC) bi bilo treba v tej uredbi upoštevati ustrezne mednarodno dogovorjene smernice in priporočila o reformah trga in obveznem kliringu izvedenih finančnih instrumentov OTC ter s tem povezanih pravil, oblikovanih v drugih jurisdikcijah. Zlasti okvir za določitev obveznosti kliringa upošteva zahteve za obvezni kliring, ki jih je objavilo Mednarodno združenje nadzornikov trga vrednostnih papirjev. Navedeno bo v največji možni meri podpiralo zbliževanje s pristopom v drugih jurisdikcijah.
(3)
Zaradi pojasnitve omejenega števila pojmov, ki izhajajo iz Uredbe (EU) št. 648/2012, in opredelitve tehničnih izrazov, ki so potrebni za pripravo tega tehničnega standarda, bi bilo treba opredeliti nekatere izraze.
(4)
Posredna ureditev kliringa ne bi smela izpostaviti CNS, klirinškega člana, stranke ali posredne stranke dodatnemu tveganju nasprotne stranke, premoženje in pozicije posredne stranke pa bi morale biti deležne ustrezne stopnje zaščite. Torej je bistvenega pomena, da vse vrste posrednih ureditev kliringa izpolnjujejo minimalne pogoje za zagotovitev njihove varnosti. V ta namen bodo za stranke, ki sodelujejo v posrednih ureditvah kliringa, veljale posebne obveznosti. Take ureditve so širše od pogodbenega razmerja med posrednimi strankami in stranko klirinškega člana, ki opravlja posredne klirinške storitve.
(5)
Uredba (EU) št. 648/2012 zahteva, da je CNS sistem določen v skladu z Direktivo 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev (3). To pomeni, da bi morali klirinški člani CNS biti udeleženci v smislu te direktive. Da se za posredne stranke zagotovi enaka stopnja zaščite, kot jo imajo stranke v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012, je zato treba zagotoviti, da so stranke, ki opravljajo posredne klirinške storitve, kreditne institucije, investicijska podjetja ali enakovredne kreditne institucije ali investicijska podjetja tretje države.
(6)
Vzpostaviti bi bilo treba posredne ureditve kliringa, da se za posredne stranke v primeru neplačila zagotovi stopnja zaščite, ki je enakovredna tisti za neposredne stranke. Po propadu klirinškega člana, ki omogoča posredno ureditev kliringa, bi morale biti posredne stranke vključene v prenos pozicij strank na nadomestnega klirinškega člana v skladu z zahtevami glede prenosljivosti, določenimi v členih 39 in 48 Uredbe (EU) št. 648/2012. Ustrezni zaščitni ukrepi v primeru propada stranke bi morali obstajati tudi v okviru posrednih ureditev kliringa in bi morali podpirati prenos pozicij posrednih strank na nadomestnega ponudnika klirinških storitev.
(7)
Ker lahko zaradi posrednih ureditev kliringa nastanejo posebna tveganja, bi morale vse stranke, udeležene v posredni ureditvi kliringa, vključno s klirinškimi člani in CNS, redno prepoznavati, spremljati in obvladovati vsa pomembna tveganja, ki izhajajo iz take ureditve. Ustrezna izmenjava informacij med strankami, ki opravljajo posredne klirinške storitve, in klirinškimi člani, ki te storitve omogočajo, je v tem okviru še posebej pomembna. Klirinški člani bi morali informacije, ki jih predložijo stranke, uporabiti izključno za namene obvladovanja tveganja in bi morali preprečiti zlorabo poslovno občutljivih informacij, vključno z učinkovitim ločevanjem različnih oddelkov finančne institucije, da se prepreči navzkrižje interesov.
(8)
Kadar pristojni organ CNS izda dovoljenje za kliring razreda izvedenih finančnih instrumentov OTC, mora o tem uradno obvestiti Evropski organ za vrednostne papirje in trge (v nadaljnjem besedilu: organ ESMA). To uradno obvestilo bi moralo vključevati podrobne informacije, ki so potrebne, da lahko organ ESMA izvede svoj postopek ocenjevanja, vključno z informacijami o likvidnosti in obsegu ustreznega razreda izvedenih finančnih instrumentov OTC. Čeprav organu ESMA informacije posreduje pristojni organ, bi morala CNS, ki je zaprosila za dovoljenje, prvotno predložiti zahtevane informacije pristojnim organom, ki jih lahko nato dopolnijo.
(9)
Čeprav vse informacije, ki jih je treba vključiti v uradno obvestilo pristojnega organa organu ESMA za namene obveznosti kliringa, morda niso vedno na voljo, zlasti za nove produkte, bi bilo treba predložiti ocene, ki so na voljo, vključno z jasno navedbo uporabljenih predpostavk. Uradno obvestilo bi moralo vsebovati tudi informacije, ki se nanašajo na nasprotne stranke, kot so vrsta in število nasprotnih strank, koraki, ki so potrebni za začetek kliringa prek CNS, njihove pravne in operativne zmogljivosti ali njihov okvir za obvladovanje tveganja, da se organu ESMA omogoči ocena sposobnosti dejavnih nasprotnih strank za izpolnjevanje obveznosti kliringa brez povzročanja motenj na trgu.
(10)
Uradno obvestilo pristojnega organa organu ESMA bi moralo vsebovati informacije o stopnji standardizacije, likvidnosti in razpoložljivosti cen, da lahko organ ESMA oceni, če bi morala za razred izvedenih finančnih instrumentov OTC veljati obveznost kliringa. Merila v zvezi s standardizacijo pogodbenih pogojev in operativnih postopkov ustreznega razreda OTC so pokazatelj standardizacije ekonomskih pogojev za razred izvedenih finančnih instrumentov OTC, saj je mogoče pogodbene pogoje in operativne postopke standardizirati šele, ko so standardizirani takšni ekonomski pogoji. Merila v zvezi z likvidnostjo in razpoložljivostjo cen organ ESMA oceni na podlagi drugačnih dejavnikov, kot so jih pri svoji oceni ob izdaji dovoljenja CNS upoštevali pristojni organi. V tem okviru se likvidnost oceni glede na širše vidike in se razlikuje od likvidnosti po tistem, ko bi že veljala obveznost kliringa. Zlasti dejstvo, da je pogodba dovolj likvidna, da lahko kliring izvede ena CNS, ne pomeni nujno, da bi morala zanjo veljati obveznost kliringa. Ocena organa ESMA ne bi smela ponavljati ali podvajati pregleda, ki ga je že opravil pristojni organ.
(11)
Informacije, ki jih mora pristojni organ predložiti za namen obveznosti kliringa, bi morale organu ESMA omogočiti, da oceni razpoložljivost informacij o oblikovanju cen. V zvezi s tem dostop CNS do informacij o oblikovanju cen v določenem trenutku ne pomeni, da bi lahko udeleženci na trgu dostopali do informacij o oblikovanju cen v prihodnosti. Zaradi tega dejstvo, da ima CNS dostop do potrebnih informacij o ceni za obvladovanje tveganj kliringa pogodb o izvedenih finančnih instrumentih v določenem razredu izvedenih finančnih instrumentov OTC, ne pomeni samodejno, da bi morala za ta razred izvedenih finančnih instrumentov OTC veljati obveznost kliringa.
(12)
Raven podrobnosti, ki so na voljo v registru razredov pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, za katere velja obveznost kliringa, je odvisna od pomembnosti teh podrobnosti za opredelitev posameznega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC. Zato se lahko raven podrobnosti v registru za različne razrede pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC razlikuje.
(13)
Dovoljenje za dostop do mesta trgovanja več CNS bi lahko razširilo dostop udeležencev do zadevnega mesta trgovanja in tako okrepilo splošno likvidnost. V takih razmerah je kljub temu treba opredeliti pojem drobitve likvidnosti znotraj mesta trgovanja, če bi lahko ogrozila nemoteno in urejeno delovanje trgov za razred finančnih instrumentov, za katere se vloži zahtevek.
(14)
Ocena mesta trgovanja, za dostop do katerega je zaprosila CNS, in ocena CNS s strani pristojnega organa bi morali temeljiti na mehanizmih, ki so na voljo za preprečevanje drobitve likvidnosti znotraj mesta trgovanja.
(15)
Da se prepreči drobitev likvidnosti, bi morali imeti vsi udeleženci znotraj mesta trgovanja možnost kliringa vseh med sabo izvedenih transakcij. Vendar ne bi bilo primerno zahtevati, da vsi klirinški člani obstoječe CNS postanejo tudi klirinški člani vsake nove CNS, ki opravlja storitve na takšnem mestu trgovanja. Če obstajajo subjekti, ki so klirinški člani obeh CNS, lahko olajšajo prenos in kliring transakcij, ki so jih izvedli udeleženci na trgu, za katere storitve opravlja ena ali druga CNS, da se omeji tveganje drobitve likvidnosti. Kljub temu je pomembno, da zahtevek za dostop do mesta trgovanja s strani CNS ne drobi likvidnosti na način, ki bi povečal tveganja, ki jim je izpostavljena obstoječa CNS.
(16)
V skladu s členom 8(4) Uredbe (EU) št. 648/2012 zahtevek za dostop do mesta trgovanja s strani CNS ne bi smel zahtevati interoperabilnosti in zato ta uredba ne bi smela določati interoperabilnosti kot edinega načina za reševanje problema drobitve likvidnosti. Vendar ta uredba ne bi smela prepovedovati prostovoljne udeležbe CNS v taki ureditvi, če so izpolnjeni potrebni pogoji za njeno vzpostavitev.
(17)
Da bi ugotovile, za katere pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC je objektivno mogoče izmeriti, da zmanjšujejo tveganja, ki so neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo zakladniškega financiranja, bi morale nefinančne nasprotne stranke uporabiti eno izmed meril iz te uredbe, vključno z računovodsko opredelitvijo, ki temelji na pravilih mednarodnih standardov računovodskega poročanja (v nadaljnjem besedilu: MSRP). Računovodsko opredelitev lahko nasprotne stranke uporabijo tudi, če ne uporabijo pravil MSRP. Za tiste nefinančne nasprotne stranke, ki lahko uporabijo lokalna računovodska pravila, se pričakuje, da bi večina pogodb, ki so uvrščene kot zavarovanje pred tveganjem, na podlagi takšnih lokalnih računovodskih pravil spadalo pod splošno opredelitev pogodb za zmanjševanje tveganj, ki so neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo zakladniškega financiranja iz te uredbe.
(18)
V nekaterih okoliščinah morda ne bo mogoče zavarovanje pred tveganjem z uporabo neposredno povezane pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih, tj. pogodbe s popolnoma istim osnovnim sredstvom in datumom poravnave, kot se uporabljata za tveganje, za katerega velja zavarovanje. V takem primeru lahko nefinančna nasprotna stranka za kritje izpostavljenosti uporabi nadomestno zavarovanje pred tveganjem prek tesno povezanega instrumenta, na primer instrumenta z drugačnim, vendar v smislu ekonomskega obnašanja zelo podobnim osnovnim sredstvom. Poleg tega lahko nekatere skupine nefinančnih nasprotnih strank, ki za zavarovanje pred tveganjem v zvezi s skupnimi tveganji skupine sklenejo pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC prek enega samega subjekta, uporabijo makro zavarovanja ali zavarovanja portfelja. Te pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC z namenom makro zavarovanja, zavarovanja portfelja ali nadomestnega zavarovanja lahko predstavljajo zavarovanje za namen te uredbe in bi jih bilo treba preučiti glede na merila za ugotavljanje, katere pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC objektivno zmanjšujejo tveganja.
(19)
Tveganje se lahko sčasoma spremeni, in da bi se temu razvoju tveganja prilagodili, bo morda potrebno pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, ki so bile prvotno izvedene za zmanjšanje tveganja, povezanega s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo zakladniškega financiranja, pobotati z uporabo dodatnih pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC. Posledično se lahko zavarovanje pred tveganjem doseže s kombinacijo pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, vključno s pobotom pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, ki poravnajo tiste pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, ki niso več povezane s poslovnim tveganjem ali tveganjem zakladniškega financiranja.
(20)
Razpon tveganj, ki so neposredno povezana s poslovno dejavnostjo in dejavnostjo zakladniškega financiranja je zelo širok in se razlikuje glede na različne gospodarske sektorje. Tveganja, povezana s poslovnimi dejavnostmi, so običajno vezana na vložke v proizvodno funkcijo podjetja ter produkte in storitve, ki jih podjetje prodaja ali opravlja. Dejavnosti zakladniškega financiranja se običajno nanašajo na upravljanje kratkoročnih in dolgoročnih sredstev subjekta, vključno z njegovimi dolgovi, in na načine vlaganja finančnih sredstev, ki jih ustvari ali jih ima v lasti, vključno z upravljanjem denarnih sredstev. Zakladniško financiranje in poslovne dejavnosti lahko prizadenejo skupni viri tveganj, kot so devizni tečaji, cene surovin, inflacija ali kreditno tveganje. Glede na to, da se izvedeni finančni instrumenti OTC sklenejo za zavarovanje pred določenim tveganjem, bi bilo treba pri analizi tveganj, ki so neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo zakladniškega financiranja, ta tveganja opredeliti na dosleden način in tako, da zajamejo obe dejavnosti. Poleg tega bi lahko imela ločitev teh dveh pojmov neželene posledice, saj bi se glede na sektor, v katerem delujejo nefinančne nasprotne stranke, pred določenim tveganjem zavarovalo v okviru dejavnosti zakladniškega financiranja ali poslovne dejavnosti.
(21)
Medtem ko bi bilo treba prage kliringa določiti ob upoštevanju sistemske pomembnosti povezanih tveganj, je pomembno upoštevati, da so izvedeni finančni instrumenti OTC, ki zmanjšujejo tveganja, izključeni iz izračuna pragov kliringa in da pragi kliringa dovoljujejo odstopanje od načela obveznosti kliringa za tiste pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, za katere se lahko šteje, da niso bile sklenjene za namene zavarovanja pred tveganjem. Natančneje, višino pragov kliringa bi bilo treba redno pregledovati in bi morala biti določena glede na razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC. Razredi izvedenih finančnih instrumentov OTC, ki se določijo za namen pragov kliringa, se lahko razlikujejo od razredov izvedenih finančnih instrumentov OTC za namen obveznosti kliringa. Pri določanju vrednosti pragov kliringa bi bilo treba ustrezno upoštevati potrebo, da se opredeli en sam kazalnik, ki odraža sistemsko pomembnost vsote neto pozicij in izpostavljenosti nasprotne stranke na razred sredstev izvedenih finančnih instrumentov OTC. Poleg tega bi moralo biti izvajanje pragov kliringa, ki jih uporabljajo nefinančne nasprotne stranke, preprosto.
(22)
Pri določitvi vrednosti pragov kliringa bi bilo treba upoštevati sistemsko pomembnost vsote neto pozicij in izpostavljenosti za nasprotno stranko in za razred izvedenih finančnih instrumentov OTC v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012. Vendar bi bilo treba upoštevati, da se te neto pozicije in izpostavljenosti razlikujejo od neto izpostavljenosti vseh nasprotnih strank in celotnega razreda sredstev. Poleg tega bi bilo treba v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012 te neto pozicije sešteti, da se opredeli podatke, ki se jih upošteva pri določitvi pragov kliringa. Pri določitvi pragov kliringa bi bilo treba upoštevati skupno bruto vsoto, dobljeno s prištetjem teh neto pozicij. Skupno nominalno bruto vsoto, dobljeno s prištetjem teh neto pozicij, bi bilo treba uporabiti kot referenčno vrednost za določitev pragov kliringa.
(23)
Poleg tega struktura dejavnosti nefinančnih nasprotnih strank z izvedenimi finančnimi instrumenti OTC običajno vodi do nizke stopnje pobotov, saj se pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC sklepajo v isto smer. Posledično bi bila razlika med vsoto neto pozicij in izpostavljenostmi nasprotne stranke na razred izvedenih finančnih instrumentov OTC zelo podobna bruto vrednosti pogodb. Zato in za poenostavitev bi bilo treba bruto vrednost pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC uporabiti kot veljaven nadomestek merila, ki se upošteva pri določitvi praga kliringa.
(24)
Ker nefinančnim nasprotnim strankam, ki ne presegajo praga kliringa, njihovih pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC ni treba vrednotiti po tekočih tržnih cenah, tega ukrepa ne bi bilo smiselno uporabiti za določitev pragov kliringa, saj bi za nefinančne nasprotne stranke to pomenilo veliko breme, ki ne bi bilo sorazmerno s tako obravnavanim tveganjem. Namesto tega bi za nefinančne nasprotne stranke uporaba nominalne vrednosti pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC omogočila preprost pristop, ki ni izpostavljen zunanjim dogodkom.
(25)
Preseganje ene od vrednosti, določenih za razred izvedenih finančnih instrumentov OTC, bi moralo sprožiti preseganje praga kliringa za vse razrede, saj glede na to, da so pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC za zmanjševanje tveganj izključene iz izračuna praga kliringa, posledice preseganja praga kliringa niso povezane le z obveznostjo kliringa, ampak tudi s tehnikami zmanjševanja tveganja, pristop za zadevne obveznosti v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012, ki veljajo za nefinančne nasprotne stranke, pa bi moral biti zaradi preproste narave večine od njih enostaven.
(26)
Za tiste pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, za katere kliring ni bil opravljen, bi bilo treba uporabljati tehnike zmanjševanja tveganja, na primer pravočasno potrditev. Potrditev pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC se lahko nanaša na enega ali več okvirnih dogovorov, okvirne dogovore o potrditvi ali druge običajne pogoje. Opravi se lahko v obliki elektronsko izvedene pogodbe ali dokumenta, ki ga podpišeta obe nasprotni stranki.
(27)
Bistveno je, da nasprotne stranke potrdijo pogoje svojih transakcij čim prej po izvedbi transakcije, zlasti kadar se transakcija izvede ali obdela elektronsko, da se zagotovita skupno razumevanje in pravna varnost pogojev transakcije. Zlasti nasprotne stranke, ki sklepajo nestandardne ali zapletene pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, bodo morda morale uvesti orodja za izpolnitev zahteve po pravočasni potrditvi svoje pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC. Pravočasna potrditev bi pomenila tudi, da bi se na tem področju razvile ustrezne tržne prakse.
(28)
Da bi se tveganja še bolj zmanjšala, usklajevanje portfelja vsaki nasprotni stranki omogoča celovit pregled portfelja transakcij, kot jih vidi njena nasprotna stranka, da bi se nemudoma ugotovili morebitni nesporazumi glede ključnih pogojev transakcije. Taki pogoji bi morali vključevati vrednotenje vsake transakcije, lahko pa vključujejo tudi druge ustrezne podrobnosti, kot so datum začetka veljavnosti, predvideni datum zapadlosti, morebitni datumi plačila ali poravnave, nominalna vrednost pogodbe in valuta transakcije, osnovni instrument, pozicija nasprotnih strank, dogovor o delovnih dneh in vse ustrezne fiksne ali spremenljive obrestne mere pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC.
(29)
Ob upoštevanju različnih profilov tveganja, in da bi bilo usklajevanje portfelja ustrezna tehnika zmanjševanja tveganja, bi morali biti pogostost usklajevanja in velikost zadevnega portfelja drugačni glede na naravo nasprotnih strank. Strožje zahteve bi morale veljati za finančne nasprotne stranke in nefinančne nasprotne stranke, ki presegajo prag kliringa, medtem ko bi morala za nefinančne nasprotne stranke, ki ne bi presegale praga kliringa, ne glede na kategorijo njihove nasprotne stranke, ki bi prav tako imela koristi od manj pogostega usklajevanja za zadevni del svojega portfelja, veljati manjša pogostost usklajevanja.
(30)
Tudi stiskanje portfelja je lahko učinkovito orodje za namene zmanjševanja tveganja, kar je odvisno od okoliščin, kot so velikost portfelja z nasprotno stranko, zapadlost, namen in stopnja standardizacije pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC. Finančne nasprotne stranke in nefinančne nasprotne stranke, ki imajo portfelj pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC brez kliringa CNS nad ravnjo, določeno v tej uredbi, bi morale imeti vzpostavljene postopke za preučitev možnosti uporabe stiskanja portfelja, kar bi jim omogočilo zmanjšanje kreditnega tveganja nasprotne stranke.
(31)
Reševanje sporov je namenjeno zmanjševanju tveganj, ki izhajajo iz pogodb brez centralnega kliringa. Pri sklepanju transakcij z izvedenimi finančnimi instrumenti OTC med sabo bi morale nasprotne stranke imeti dogovorjen okvir za reševanje vseh s tem povezanih sporov, ki se lahko pojavijo. Okvir bi se moral sklicevati na mehanizme reševanja sporov, kot je arbitraža z vključitvijo tretje strani ali mehanizem tržnih raziskav. Cilj okvira je preprečiti, da se nerešeni spori stopnjujejo in nasprotne stranke izpostavijo dodatnim tveganjem. Spore bi bilo treba ugotoviti, upravljati in ustrezno razkriti.
(32)
Za določitev tržnih pogojev, ki preprečijo vrednotenje po tekočih tržnih cenah, je treba določiti nedejavne trge. Trg je lahko nedejaven iz več razlogov, vključno zaradi neobstoja rednih tržnih transakcij na strogo poslovni podlagi, pri čemer bi moral pojem na strogo poslovni podlagi imeti enak pomen kot v računovodstvu.
(33)
Ta uredba se uporablja za finančne nasprotne stranke in nefinančne nasprotne stranke nad pragom kliringa ter upošteva Direktivo 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (4), ki določa tudi zahteve, ki morajo biti izpolnjene pri vrednotenju na podlagi notranjega modela.
(34)
Čeprav se lahko model, ki se uporablja za vrednotenje na podlagi notranjega modela, oblikuje znotraj podjetja ali zunaj njega, model odobri upravni odbor ali njegov pooblaščeni odbor, da se zagotovi ustrezna odgovornost.
(35)
Kadar lahko nasprotne stranke uporabijo izvzetje znotraj skupine po uradnem obvestilu pristojnim organom, vendar ne da bi počakale na konec obdobja za ugovor teh pristojnih organov, je pomembno zagotoviti, da pristojni organi pridobijo pravočasne, ustrezne in zadostne informacije, da bi lahko ocenili, ali bi morali uporabi izvzetja nasprotovati.
(36)
Pričakovani velikost, količina in pogostost pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj skupine se lahko določijo glede na pretekle transakcije nasprotnih strank znotraj skupine, kakor tudi predvidenega modela in dejavnosti, ki se pričakuje v prihodnosti.
(37)
Če nasprotne stranke uporabijo izvzetje znotraj skupine, bi morale javno razkriti informacije, da se zagotovi preglednost glede udeležencev na trgu in potencialnih upnikov. To je zaradi ocene tveganja zlasti pomembno za potencialne upnike nasprotnih strank. Cilj razkritja je preprečiti napačno predstavo, da je bil za pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC opravljen centralni kliring ali uporabljene tehnike zmanjševanja tveganja, če temu ni tako.
(38)
Časovni okvir za pravočasno potrditev zahteva prizadevanja za prilagoditev, vključno s spremembami tržnih praks in okrepitvijo informacijskih sistemov. Glede na to, da se lahko hitrost prilagajanja za dosego skladnosti razlikuje glede na kategorijo nasprotnih strank in razred sredstev izvedenih finančnih instrumentov OTC, bi določitev postopnih datumov uporabe, ki upoštevajo te razlike, omogočila pospešitev časovnega okvira za potrditev tistih nasprotnih strank in produktov, ki bi lahko bili pripravljeni hitreje.
(39)
Standardi za stiskanje portfelja, usklajevanje portfelja ali reševanje sporov bi od nasprotnih strank zahtevali vzpostavitev postopkov, politik in procesov ter spremembo dokumentacije, za kar bi bil potreben določen čas. Začetek veljavnosti s tem povezanih zahtev bi bilo treba odložiti, da se nasprotnim strankam zagotovi čas za sprejetje potrebnih ukrepov za namene skladnosti.
(40)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Evropski organ za vrednostne papirje in trge predložil Komisiji.
(41)
V skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (5) je organ ESMA o osnutku regulativnih tehničnih standardov opravil javna posvetovanja, analiziral morebitne s tem povezane stroške in koristi ter zahteval mnenje interesne skupine za vrednostne papirje in trge, ustanovljene v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1095/2010 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNO
Člen 1
Opredelitve pojmov
Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„posredna stranka“ pomeni stranko stranke klirinškega člana;
(b)
„posredna ureditev kliringa“ pomeni sklop pogodbenih razmerij med centralno nasprotno stranko (v nadaljnjem besedilu: CNS), klirinškim članom, stranko klirinškega člana in posredno stranko, ki stranki klirinškega člana omogoča opravljanje klirinških storitev za posredno stranko;
(c)
„potrdilo“ pomeni dokumentacijo dogovora med nasprotnimi strankami o vseh določbah pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih na prostem trgu (v nadaljnjem besedilu: OTC).
POGLAVJE II
POSREDNA UREDITEV KLIRINGA
(člen 4(4) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Člen 2
Struktura posrednih ureditev kliringa
1. Če je klirinški član pripravljen omogočiti posredni kliring, lahko vsaka stranka takega klirinškega člana opravlja posredne klirinške storitve za eno ali več svojih strank, pod pogojem, da je stranka klirinškega člana kreditna institucija z dovoljenjem, investicijsko podjetje ali enakovredna kreditna institucija ali investicijsko podjetje tretje države.
2. O pogodbenih pogojih posredne ureditve kliringa se dogovorita stranka klirinškega člana in posredna stranka, in sicer po posvetovanju s klirinškim članom o vidikih, ki lahko vplivajo na delovanje klirinškega člana. Vključujejo pogodbene zahteve, da stranka spoštuje vse obveznosti posredne stranke do klirinškega člana. Te zahteve se nanašajo le na transakcije, ki nastanejo kot del posredne ureditve kliringa, katerega področje uporabe se jasno dokumentira v sklenjenih pogodbah.
Člen 3
Obveznosti CNS
1. Za posredne ureditve kliringa se poslovne prakse CNS, ki delujejo kot ovira za njihovo vzpostavitev ob razumnih poslovnih pogojih, ne uporabljajo. Na zahtevo klirinškega člana CNS vodi ločene evidence in račune, ki vsem strankam omogočajo, da v računih pri CNS sredstva in pozicije stranke ločijo od sredstev in pozicij posrednih strank stranke.
2. CNS prepozna, spremlja in obvladuje vsa pomembna tveganja, ki izhajajo iz posrednih ureditev kliringa in bi lahko vplivala na odpornost CNS.
Člen 4
Obveznosti klirinških članov
1. Klirinški član, ki podpira posredne klirinške storitve, to stori pod razumnimi poslovnimi pogoji. Brez poseganja v zaupnost pogodbenih ureditev s posameznimi strankami klirinški član javno razkrije splošne pogoje, po katerih je pripravljen podpirati posredne klirinške storitve. Ti pogoji lahko vključujejo minimalne operativne zahteve za stranke, ki opravljajo posredne klirinške storitve.
2. Če klirinški član podpira posredno ureditev kliringa, izvede katero koli od naslednjih ureditev ločevanja, kot jo navede stranka:
(a)
vodenje ločenih evidenc in računov, kar vsem strankam omogoča, da v računih pri klirinškem članu sredstva in pozicije stranke ločijo od sredstev in pozicij za račune svojih posrednih strank;
(b)
vodenje ločenih evidenc in računov, kar vsem strankam omogoča, da v računih pri klirinškem članu sredstva in pozicije stranke za račun posredne stranke ločijo od sredstev in pozicij za račun drugih posrednih strank.
3. Zahteva po ločevanju sredstev in pozicij pri klirinškem članu se šteje za izpolnjeno, če so izpolnjeni pogoji iz člena 39(9) Uredbe (EU) št. 648/2012.
4. Klirinški član vzpostavi zanesljive postopke za upravljanje v primeru neplačila stranke, ki opravlja posredne klirinške storitve. Ti postopki vključujejo verodostojen mehanizem za prenos pozicij in sredstev na drugo stranko ali klirinškega člana, če se s tem strinjajo zadevne posredne stranke. Stranka ali klirinški član teh pozicij nista dolžna sprejeti, razen če sta se že pred tem v pogodbi zavezala, da bosta to storila.
5. Klirinški član prav tako zagotovi, da njegovi postopki dopuščajo takojšnjo unovčenje sredstev in pozicij posrednih strank ter da klirinški član plača vse zapadle denarne zneske, dolgovane posrednim strankam zaradi neplačila stranke.
6. Klirinški član prepozna, spremlja in obvladuje vsa tveganja, ki izhajajo iz omogočanja posrednih ureditev kliringa, vključno z uporabo informacij, ki jih zagotovijo stranke v skladu s členom 4(3). Klirinški član vzpostavi zanesljive notranje postopke za zagotovitev, da teh informacij ni mogoče uporabiti v poslovne namene.
Člen 5
Obveznosti strank
1. Stranka, ki opravlja posredne klirinške storitve, vodi ločene evidence in račune, ki ji omogočajo, da loči svoja sredstva in pozicije od sredstev in pozicij za račun svojih posrednih strank. Posrednim strankam ponudi, da lahko izbirajo med alternativnima možnostma ločevanja računov iz člena 4(2), in zagotovi, da so posredne stranke v celoti seznanjene s tveganji, povezanimi s posamezno možnostjo ločevanja. Informacije, ki jih stranka zagotovi posrednim strankam, vključujejo podrobnosti o ureditvah za prenos pozicij in računov na drugo stranko.
2. Stranka, ki opravlja posredne klirinške storitve, od klirinškega člana zahteva, da odpre ločen račun pri CNS. Račun se uporablja izključno za sredstva in pozicije njenih posrednih strank.
3. Stranka klirinškemu članu zagotovi ustrezne informacije, da lahko prepozna, spremlja in obvladuje vsa tveganja, ki izhajajo iz podpiranja posrednih ureditev kliringa. V primeru neplačila stranke se vse informacije, ki jih ima stranka v zvezi s svojimi posrednimi strankami, nemudoma dajo na voljo klirinškemu članu.
POGLAVJE III
URADNO OBVESTILO ORGANU ESMA ZA NAMEN OBVEZNOSTI KLIRINGA
(člen 5(1) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Člen 6
Podrobnosti, ki jih je treba vključiti v uradno obvestilo
1. Uradno obvestilo za namen obveznosti kliringa vključuje naslednje informacije:
(a)
navedbo razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(b)
navedbo pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(c)
druge informacije, ki jih je treba vključiti v javni register v skladu s členom 8;
(d)
vse druge značilnosti, ki so potrebne za razlikovanje pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC od pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC zunaj zadevnega razreda;
(e)
dokazila o stopnji standardizacije pogodbenih pogojev in operativnih postopkov za zadevni razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(f)
podatke o obsegu razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(g)
podatke o likvidnosti razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(h)
dokazila o razpoložljivosti za udeležence na trgu pravičnih, zanesljivih in splošno sprejetih informacij o oblikovanju cen za pogodbe v razredu pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(i)
dokazila o učinku obveznosti kliringa na razpoložljivost za udeležence na trgu informacij o oblikovanju cen.
2. Za ocenjevanje datuma ali datumov, od katerih velja obveznost kliringa, vključno z vsakršnim postopnim uvajanjem in kategorijami nasprotnih strank, za katere velja obveznost kliringa, uradno obvestilo za namen obveznosti kliringa vključuje naslednje:
(a)
podatke, ki se uporabljajo za ocenjevanje pričakovanega obsega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, če začne zanj veljati obveznost kliringa;
(b)
dokazila o sposobnosti CNS za obvladovanje pričakovanega obsega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, če začne zanj veljati obveznost kliringa, in za obvladovanje tveganja, ki izhaja iz kliringa zadevnega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, vključno z ureditvijo kliringa s stranko ali posredno stranko;
(c)
vrsto in število nasprotnih strank, ki so dejavne ali za katere se pričakuje, da bodo dejavne na trgu razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, če začne zanj veljati obveznost kliringa;
(d)
pregled različnih nalog, ki jih je treba dokončati, da se začne kliring pri CNS, skupaj z določitvijo časa, potrebnega za izvedbo posameznih nalog;
(e)
informacije o obvladovanju tveganja ter pravni in operativni zmogljivosti tistih nasprotnih strank, ki so dejavne na trgu razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, če začne zanj veljati obveznost kliringa.
3. Podatki v zvezi z obsegom in likvidnostjo za razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC in za vsako pogodbo o izvedenem finančnem instrumentu znotraj razreda vključujejo zadevne tržne informacije, vključno s preteklimi podatki, trenutnimi podatki in vsemi spremembami, za katere se pričakuje, da se bodo pojavile, če za razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC začne veljati obveznost kliringa, vključno z naslednjim:
(a)
številom transakcij;
(b)
skupno količino;
(c)
skupnim številom odprtih pogodb;
(d)
globino naročil na trgu, vključno s povprečnim številom naročil in zahtev za ponudbe;
(e)
tesnostjo razmikov;
(f)
merili likvidnosti v težkih tržnih pogojih;
(g)
merili likvidnosti za izvedbo postopkov v primeru neplačil.
4. Informacije v zvezi s stopnjo standardizacije pogodbenih pogojev in operativnih postopkov za ustrezen razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, določene v točki (e) odstavka 1, vključujejo za razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC in za vsako pogodbo o izvedenem finančnem instrumentu znotraj razreda podatke o dnevni referenčni ceni ter število dni na leto z referenčno ceno, ki se šteje za zanesljivo za najmanj obdobje preteklih dvanajst mesecev.
POGLAVJE IV
MERILA ZA DOLOČITEV RAZREDOV POGODB O IZVEDENIH FINANČNIH INSTRUMENTIH OTC, ZA KATERE VELJA OBVEZNOST KLIRINGA
(člen 5(4) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Člen 7
Merila, ki jih oceni organ ESMA
1. V zvezi s stopnjo standardizacije pogodbenih pogojev in operativnih postopkov za ustrezen razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC upošteva organ ESMA naslednje:
(a)
ali pogodbeni pogoji ustreznega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC vključujejo splošno pravno dokumentacijo, vključno z okvirnimi pogodbami o pobotu, opredelitvami, standardnimi pogoji in potrditvami, ki določajo pogodbene pogoje, ki jih običajno uporabljajo nasprotne stranke;
(b)
ali se za operativne postopke tega zadevnega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC uporablja samodejna obdelava po trgovanju in življenjski cikel dogodkov, ki se upravljata na enoten način v skladu s časovnim razporedom, za katerega obstaja splošno soglasje med nasprotnimi strankami.
2. V zvezi z obsegom in likvidnostjo ustreznega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC upošteva organ ESMA naslednje:
(a)
ali bi bila kritja ali finančne zahteve CNS sorazmerne s tveganjem, ki ga obveznost kliringa namerava zmanjšati;
(b)
stabilnost velikosti in globine trga za produkt skozi čas;
(c)
verjetnost, da bi trg v primeru neplačila klirinškega člana ostal dovolj razpršen;
(d)
število in vrednost transakcij.
3. V zvezi z razpoložljivostjo pravičnih, zanesljivih in splošno sprejetih informacij o oblikovanju cen v ustreznem razredu pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC organ ESMA upošteva, ali so informacije, ki so potrebne za točno oblikovanje cen pogodb znotraj ustreznega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, enostavno dostopne udeležencem na trgu na razumni poslovni osnovi in ali bi bile še naprej enostavno dostopne, če bi za ustrezen razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC začela veljati obveznost kliringa.
POGLAVJE V
JAVNI REGISTER
(člen 6(4) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Člen 8
Podrobnosti, ki jih je treba vključiti v register organa ESMA
1. Javni register organa ESMA za vsak razred pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, za katere velja obveznost kliringa, vključuje naslednje:
(a)
razred sredstev pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(b)
vrsto pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda;
(c)
osnovna sredstva pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda;
(d)
za osnovna sredstva, ki so finančni instrumenti, navedbo, ali je osnovno sredstvo enotni finančni instrument ali izdajatelj ali indeks ali portfelj;
(e)
za druga osnovna sredstva, navedbo kategorije osnovnega sredstva;
(f)
nominalno valuto in valuto poravnave pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda;
(g)
razpon zapadlosti pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda;
(h)
pogoje za poravnavo pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda;
(i)
razpon pogostosti plačil pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC znotraj razreda;
(j)
identifikator produkta ustreznega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(k)
vse druge značilnosti, ki so potrebne za razlikovanje ene pogodbe znotraj ustreznega razreda pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC od drugih.
2. V zvezi s CNS, ki imajo dovoljenje za namene obveznosti kliringa ali so priznane kot za to pristojne, javni register organa ESMA za vsako CNS vključuje naslednje:
(a)
identifikacijsko oznako v skladu s členom 3 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1247/2012 (6);
(b)
polno ime;
(c)
državo ustanovitve;
(d)
pristojni organ, imenovan v skladu s členom 22 Uredbe (EU) št. 648/2012.
3. V zvezi z datumi, od katerih velja obveznost kliringa, vključno z vsakršnim postopnim uvajanjem, javni register organa ESMA vključuje naslednje:
(a)
navedbo kategorij nasprotnih strank, za katere se uporablja obdobje postopnega uvajanja;
(b)
kateri koli drug pogoj, ki se zahteva na podlagi regulativnih tehničnih standardov, sprejetih v skladu s členom 5(2) Uredbe (EU) št. 648/2012, da bi se uporabilo obdobje postopnega uvajanja.
4. Javni register organa ESMA vključuje sklic na regulativne tehnične standarde, sprejete na podlagi člena 5(2) Uredbe (EU) št. 648/2012, v skladu s katerimi so bile vzpostavljene posamezne obveznosti kliringa.
5. V zvezi s CNS, o kateri je pristojni organ uradno obvestil organ ESMA, javni register organa ESMA vključuje najmanj naslednje:
(a)
navedbo CNS;
(b)
razred sredstev pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC v uradnem obvestilu;
(c)
vrsto pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(d)
datum uradnega obvestila;
(e)
navedbo pristojnega organa, ki predloži uradno obvestilo.
POGLAVJE VI
DROBITEV LIKVIDNOSTI
(člen 8(5) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Člen 9
Opredelitev pojma drobitve likvidnosti
1. Do drobitve likvidnosti pride, kadar udeleženci mesta trgovanja ne morejo skleniti transakcije z enim ali več drugimi udeleženci tega mesta trgovanja zaradi odsotnosti ureditve kliringa, do katere imajo dostop vsi udeleženci.
2. Dostop CNS do mesta trgovanja, na katerem storitve že opravlja druga CNS, ne povzroča drobitve likvidnosti znotraj mesta trgovanja, če lahko vsi udeleženci mesta trgovanja, ne da bi bilo treba uvesti zahtevo, da prvotne CNS postanejo klirinški člani nove CNS, neposredno ali posredno opravijo kliring prek ene od naslednjih možnosti:
(a)
najmanj ene skupne CNS;
(b)
ureditev kliringa, ki so jo vzpostavile CNS.
3. Ureditev za izpolnjevanje pogojev iz točke (a) ali (b) odstavka 2 se vzpostavi, preden začne CNS, ki vloži zahtevek, opravljati klirinške storitve za zadevno mesto trgovanja.
4. Dostop do skupne CNS iz točke (a) odstavka 2 se lahko vzpostavi prek dveh ali več klirinških članov ali dveh ali več strank ali prek posrednih ureditev kliringa.
5. Ureditev kliringa iz točke (b) odstavka 2 lahko predvideva prenos transakcij, ki jih izvedejo taki udeleženci na trgu, na klirinške člane drugih CNS. Čeprav zahtevek za dostop do mesta trgovanja s strani CNS ne bi smel biti pogojen z interoperabilnostjo, se lahko ureditev interoperabilnosti, o kateri so se dogovorile zadevne CNS in so jo potrdili ustrezni pristojni organi, uporabi za izpolnitev zahtev za dostop do skupnih ureditev kliringa.
POGLAVJE VII
NEFINANČNE NASPROTNE STRANKE
Člen 10
(člen 10(4)(a) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Merila za ugotavljanje, katere pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC objektivno zmanjšujejo tveganja
1. Za pogodbo o izvedenih finančnih instrumentih OTC se šteje, da objektivno merljivo zmanjšuje tveganja, neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo zakladniškega financiranja nefinančne nasprotne stranke ali zadevne skupine, če samostojno ali v povezavi z drugimi pogodbami o izvedenih finančnih instrumentih, neposredno ali prek tesno medsebojno povezanih instrumentov, izpolnjuje eno od naslednjih meril:
(a)
pokriva tveganja, ki izhajajo iz morebitne spremembe vrednosti sredstev, storitev, surovin, produktov, blaga ali obveznosti, ki jih ima nefinančna nasprotna stranka ali njena skupina v lasti, jih proizvaja, izdeluje, predeluje, opravlja, kupuje, trži, oddaja, prodaja ali prevzame ali razumno pričakuje, da jih bo imela v lasti, jih proizvajala, izdelovala, predelovala, opravljala, kupovala, tržila, oddajala, prodajala ali prevzela v okviru njenega običajnega poslovanja;
(b)
pokriva tveganja, ki izhajajo iz morebitnega posrednega učinka na vrednost sredstev, storitev, surovin, produktov, blaga ali obveznosti iz točke (a), ki so posledica nihanj obrestnih mer, stopenj inflacije, deviznih tečajev ali kreditnega tveganja;
(c)
je zavarovalna pogodba v skladu z mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (v nadaljnjem besedilu: MSRP), sprejetimi v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (7).
Člen 11
(člen 10(4)(b) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Pragi kliringa
Vrednosti pragov kliringa za namen obveznosti kliringa so naslednje:
(a)
1 milijarda EUR v bruto nominalni vrednosti za pogodbe o kreditnih izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(b)
1 milijarda EUR v bruto nominalni vrednosti za pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC na delnice;
(c)
3 milijarde EUR v bruto nominalni vrednosti za pogodbe o obrestnih izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(d)
3 milijarde EUR v bruto nominalni vrednosti za pogodbe o valutnih izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(e)
3 milijarde EUR v bruto nominalni vrednosti za pogodbe o blagovnih izvedenih finančnih instrumentih OTC in druge pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, ki niso zajete v točkah (a) do (d).
POGLAVJE VIII
TEHNIKE ZMANJŠEVANJA TVEGANJA ZA POGODBE O IZVEDENIH FINANČNIH INSTRUMENTIH OTC BREZ KLIRINGA PREK CNS
Člen 12
(člen 11(14)(a) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Pravočasna potrditev
1. Pogodbo o izvedenem finančnem instrumentu OTC, sklenjeno med finančnimi nasprotnimi strankami ali nefinančnimi nasprotnimi strankami iz člena 10 Uredbe (EU) št. 648/2012, ki je brez kliringa prek CNS, se potrdi, če je to mogoče elektronsko, čim prej in najpozneje:
(a)
za kreditne zamenjave in zamenjave obrestnih mer, sklenjene do vključno 28. februarja 2014, do konca drugega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(b)
za kreditne zamenjave in zamenjave obrestnih mer, sklenjene po 28. februarju 2014, do konca delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(c)
za kapitalske, valutne in blagovne zamenjave ter vse druge izvedene finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), sklenjene do vključno 31. avgusta 2013, do konca tretjega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih;
(d)
za kapitalske, valutne in blagovne zamenjave ter vse druge izvedene finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), sklenjene po 31. avgustu 2013 in do vključno 31. avgusta 2014, do konca drugega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih;
(e)
za kapitalske, valutne in blagovne zamenjave ter vse druge izvedene finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), sklenjene po 31. avgustu 2014, do konca delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih.
2. Pogodbo o izvedenem finančnem instrumentu OTC, sklenjeno z nefinančno nasprotno stranko, ki ni zajeta v členu 10 Uredbe (EU) št. 648/2012, se potrdi čim prej, če je to mogoče elektronsko, in najpozneje:
(a)
za kreditne zamenjave in zamenjave obrestnih mer, sklenjene do vključno 31. avgusta 2013, do konca petega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(b)
za kreditne zamenjave in zamenjave obrestnih mer, sklenjene po 31. avgustu 2013 in do vključno 31. avgusta 2014, do konca tretjega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(c)
za kreditne zamenjave in zamenjave obrestnih mer, sklenjene po 31. avgustu 2014, do konca drugega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(d)
za kapitalske, valutne in blagovne zamenjave ter vse druge izvedene finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), sklenjene do vključno 31. avgusta 2013, do konca sedmega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih;
(e)
za kapitalske, valutne in blagovne zamenjave ter vse druge izvedene finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), sklenjene po 31. avgustu 2013 in do vključno 31. avgusta 2014, do konca četrtega delovnega dneva po datumu izvršitve pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih;
(f)
za kapitalske, valutne in blagovne zamenjave ter vse druge izvedene finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), sklenjene po 31. avgustu 2014, do konca drugega delovnega dneva po datumu izvedbe.
3. Če je transakcija iz odstavka 1 ali 2 sklenjena po 16:00 uri po lokalnem času ali z nasprotno stranko v drugem časovnem območju, kar ne omogoča potrditve do določenega roka, se potrditev izvede čim prej in najpozneje en delovni dan po roku iz odstavka 1 ali 2, kakor je ustrezno.
4. Finančne nasprotne stranke imajo potreben postopek za mesečno poročanje števila nepotrjenih transakcij z izvedenimi finančnimi instrumenti OTC iz odstavka 1 in 2, ki so odprte več kot pet delovnih dni, pristojnemu organu, imenovanemu v skladu s členom 48 Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8).
Člen 13
(člen 11(14)(a) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Usklajevanje portfelja
1. Finančne in nefinančne nasprotne stranke v pogodbah o izvedenih finančnih instrumentih OTC se pisno ali prek drugega enakovrednega elektronskega sredstva z vsako od svojih nasprotnih strank dogovorijo o ureditvi, v skladu s katero se usklajujejo portfelji. Tak dogovor se sprejme pred sklenitvijo pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC.
2. Usklajevanje portfelja med seboj izvedejo nasprotne stranke v pogodbah o izvedenih finančnih instrumentih OTC ali usposobljena tretja stranka, ki ima za to ustrezno pooblastilo nasprotne stranke. Usklajevanje portfelja zajema ključne pogoje trgovanja, ki opredeljujejo vsako posamezno pogodbo o izvedenih finančnih instrumentih OTC, in vključujejo najmanj vrednotenje, pripisano vsaki pogodbi, v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) št. 648/2012.
3. Da bi se v zgodnji fazi ugotovilo vsako neskladje glede bistvene določbe pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, vključno z njenim vrednotenjem, se usklajevanje portfelja izvede:
(a)
za finančno nasprotno stranko ali nefinančno nasprotno stranko iz člena 10 Uredbe (EU) št. 648/2012:
(i)
vsak delovni dan, če imajo nasprotne stranke druga pri drugi odprtih 500 ali več pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(ii)
enkrat tedensko, če imajo nasprotne stranke druga pri drugi kadar koli v tednu odprtih med 51 in 499 pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(iii)
enkrat na četrtletje, če imajo nasprotne stranke druga pri drugi kadar koli v četrtletju odprtih 50 ali manj pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(b)
za nefinančno nasprotno stranko, ki ni zajeta v členu 10 Uredbe (EU) št. 648/2012:
(i)
enkrat na četrtletje, če imajo nasprotne stranke druga pri drugi kadar koli v četrtletju odprtih več kot 100 pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(ii)
enkrat letno, če imajo nasprotne stranke druga pri drugi odprtih 100 ali manj pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC.
Člen 14
(člen 11(14)(a) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Stiskanje portfelja
Finančne nasprotne stranke ali nefinančne nasprotne stranke, ki imajo pri nasprotni stranki odprtih 500 ali več pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC brez centralnega kliringa, imajo postopke za redno, tj. najmanj dvakrat letno, analizo možnosti izvedbe stiskanja portfelja, da bi zmanjšale kreditno tveganje nasprotne stranke in izvedle takšno stiskanje portfelja.
Finančne nasprotne stranke in nefinančne nasprotne stranke zagotovijo, da lahko ustreznemu pristojnemu organu podajo razumno in veljavno razlago za odločitev, da izvedba stiskanja portfelja ni primerna.
Člen 15
(člen 11(14)(a) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Reševanje sporov
1. Pri sklepanju medsebojnih pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC se finančne nasprotne stranke in nefinančne nasprotne stranke dogovorijo o podrobnih postopkih in procesih v zvezi z naslednjim:
(a)
ugotavljanjem, evidentiranjem ter spremljanjem sporov, ki se nanašajo na priznanje ali vrednotenje pogodbe in izmenjavo zavarovanja med nasprotnimi strankami. Ti postopki evidentirajo vsaj čas trajanja spora, nasprotno stranko in znesek, ki je predmet spora;
(b)
pravočasnim reševanjem sporov s posebnim postopkom za tiste spore, ki se ne rešijo v petih delovnih dneh.
2. Finančne nasprotne stranke pristojnemu organu, imenovanemu v skladu s členom 48 Direktive 2004/39/ES, poročajo o vseh sporih med nasprotnimi strankami, ki se nanašajo na pogodbo o izvedenem finančnem instrumentu OTC, njeno vrednotenje ali izmenjavo zavarovanja, za znesek ali vrednost, ki presega 15 milijonov EUR, in trajajo najmanj 15 delovnih dni.
Člen 16
(člen 11(14)(b) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Tržni pogoji, ki preprečijo vrednotenje po tekočih tržnih cenah
1. Tržni pogoji, ki preprečujejo, da se pogodba o izvedenih finančnih instrumentih OTC vrednoti po tekočih tržnih cenah, nastanejo v kateri koli od naslednjih situacij:
(a)
kadar je trg nedejaven;
(b)
kadar je razpon ocen glede razumnih poštenih vrednosti znaten in verjetnosti različnih ocen ni mogoče razumno oceniti.
2. Trg za pogodbo o izvedenem finančnem instrumentu OTC je nedejaven, ko borzne cene niso enostavno in redno na voljo, tiste cene, ki so na voljo, pa ne predstavljajo dejanskih in rednih tržnih transakcij na strogo poslovni podlagi.
Člen 17
(člen 11(14)(b) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Merila za uporabo vrednotenja na podlagi notranjega modela
Za uporabo vrednotenja na podlagi notranjega modela imajo finančne in nefinančne nasprotne stranke model, ki:
(a)
vključuje vse dejavnike, ki bi jih nasprotne stranke upoštevale pri določanju cene, vključno s čim večjo uporabo informacij za vrednotenje po tekočih tržnih cenah;
(b)
je skladen s sprejetimi ekonomskimi metodologijami za oblikovanje cen finančnih instrumentov;
(c)
je umerjen in preizkušen za veljavnost z uporabo cen katerih koli opaznejših trenutnih tržnih transakcij z istim finančnim instrumentom ali temelji na katerih koli opaznejših tržnih podatkih, ki so na voljo;
(d)
je potrjen in se spremlja neodvisno s strani drugega oddelka, kot je oddelek, ki prevzema tveganje;
(e)
je ustrezno dokumentiran in odobren s strani upravnega odbora tako pogosto, kot je to potrebno, po vsaki bistveni spremembi in vsaj enkrat na leto. Ta odobritev se lahko prenese na odbor.
Člen 18
(člen 11(14)(c) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Uradno obvestilo pristojnemu organu o podrobnostih transakcije znotraj skupine
1. Vloga ali uradno obvestilo pristojnemu organu o podrobnostih transakcije znotraj skupine se predloži v pisni obliki in vključuje naslednje:
(a)
pravne nasprotne stranke v transakcijah, vključno z njihovimi identifikatorji v skladu s členom 3 Izvedbene uredbe (EU) št. 1247/2012;
(b)
korporacijski odnos med nasprotnimi strankami;
(c)
podrobnosti o podpornih pogodbenih razmerjih med strankami;
(d)
kategorijo transakcije znotraj skupine, kot je opredeljena v odstavku 1 in točkah (a) do (d) odstavka 2 člena 3 Uredbe (EU) št. 648/2012;
(e)
podrobnosti o transakcijah, za katere nasprotna stranka zahteva izvzetje, vključno z naslednjim:
(i)
razredom sredstev pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(ii)
vrsto pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC;
(iii)
vrsto osnovnih sredstev;
(iv)
nominalno valuto in valuto poravnave;
(v)
razponom rokov zapadlosti pogodb;
(vi)
vrsto poravnave;
(vii)
pričakovano velikostjo, količino in pogostostjo pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC na leto.
2. Kot del svoje vloge ali uradnega obvestila pristojnemu organu nasprotna stranka predloži tudi dodatne informacije, ki potrjujejo, da so izpolnjeni pogoji iz člena 11(6) do (10) Uredbe (EU) št. 648/2012. Podporni dokumenti vključujejo kopije dokumentiranih postopkov obvladovanja tveganja, informacije o preteklih transakcijah, kopije ustreznih pogodb med strankami in lahko vključujejo pravno mnenje na zahtevo pristojnega organa.
Člen 19
(člen 11(14)(d) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Uradno obvestilo organu ESMA o podrobnostih transakcije znotraj skupine
1. Uradno obvestilo pristojnega organa o podrobnostih transakcije znotraj skupine se organu ESMA predloži v pisni obliki:
(a)
v enem mesecu od prejema uradnega obvestila v zvezi z uradnim obvestilom v skladu s členom 11(7) ali (9) Uredbe (EU) št. 648/2012;
(b)
v enem mesecu od predložitve odločitve nasprotni stranki v zvezi z odločitvijo pristojnega organa v skladu s členom 11(6), (8) ali (10) Uredbe (EU) št. 648/2012.
2. Uradno obvestilo organu ESMA vključuje naslednje:
(a)
informacije, navedene v členu 18;
(b)
ali je odločitev pozitivna ali negativna;
(c)
v primeru pozitivne odločitve:
(i)
povzetek utemeljitve mnenja, da so pogoji iz člena 11(6), (7), (8), (9) ali (10) Uredbe (EU) št. 648/2012, kakor je ustrezno, izpolnjeni;
(ii)
ali gre pri izvzetju za izvzetje v celoti ali za delno izvzetje v zvezi z uradnim obvestilom, povezanim s členom 11(6), (8) ali (10) Uredbe (EU) št. 648/2012;
(d)
v primeru negativne odločitve:
(i)
navedbo pogojev iz člena 11(6), (7), (8), (9) ali (10) Uredbe (EU) št. 648/2012, kakor je ustrezno, ki niso izpolnjeni;
(ii)
povzetek utemeljitve mnenja, da taki pogoji niso izpolnjeni.
Člen 20
(člen 11(14)(d) Uredbe (EU) št. 648/2012)
Informacije o izvzetju znotraj skupine, ki jih je treba javno razkriti
Informacije o izvzetju znotraj skupine, ki jih je treba javno razkriti, vključujejo naslednje:
(a)
pravne nasprotne stranke pri transakcijah, vključno z njihovimi identifikatorji v skladu s členom 3 Izvedbene uredbe (EU) št. 1247/2012;
(b)
razmerje med nasprotnimi strankami;
(c)
ali gre pri izvzetju za izvzetje v celoti ali za delno izvzetje;
(d)
nominalni skupni znesek pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC, za katere se uporablja izvzetje znotraj skupine.
Člen 21
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Členi 13, 14 in 15 začnejo veljati šest mesecev po datumu začetka veljavnosti te uredbe.
Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. decembra 2012