РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 908/2014 НА КОМИСИЯТА
от 6 август 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на разплащателните агенции и други органи, финансовото управление, уравняването на сметките, правилата за проверките, обезпеченията и прозрачността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 8, параграф 2, член 9, параграф 2, член 23, член 36, параграф 6, член 46, параграфи 5 и 6, член 50, параграф 2, член 53, параграф 1, член 57, параграф 2, член 62, параграф 2, член 66, параграф 4, членове 88, 104 и 114 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 се установяват основни правила относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика, включително по отношение на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи, финансовото управление и процедурите за уравняване, системите за контрол и санкции, включително проверката на трансакциите, обезпеченията и прозрачността. За да се гарантира, че новата правна рамка, установена с посочения регламент, функционира безпроблемно и се прилага по еднакъв начин, Комисията е упълномощена да приема определени правила в тези области. Новите разпоредби следва да заменят съответните разпоредби на регламенти (ЕО) № 601/94 (2), (ЕО) № 4/2004 (3), (ЕО) № 883/2006 (4), (ЕО) № 884/2006 (5), (ЕО) № 885/2006 (6), (ЕО) № 259/2008 (7) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012 (8) на Комисията. Регламенти (ЕО) № 883/2006, (ЕО) № 884/2006, (ЕО) № 885/2006 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012 се отменят с Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 на Комисията (9). От съображения за яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 601/94, (ЕО) № 4/2004 и (ЕО) № 259/2008 следва да бъдат отменени.
(2)
Разплащателните агенции следва да се акредитират от държавите членки само ако отговарят на определени минимални условия, установени на равнището на Съюза, както е посочено в член 1, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014. Тези условия за акредитиране са посочени в приложение I към Регламент (ЕС) № 907/2014. Следва да се установят правила относно процедурите по издаването, преразглеждането и оттеглянето на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи.
(3)
Държавите членки следва да упражняват постоянен надзор над разплащателните си агенции. Те следва да създадат система за обмен на информация, за да докладват и да уведомяват компетентните органи относно предполагаеми случаи на неспазване. За да се справят с подобен вид случаи, е необходимо държавите членки да въведат процедура, която да включва задължение за изготвянето на план за коригиране на всички установени нередности в определения за целта срок. По отношение на разходи, извършени от разплащателните агенции, чиято акредитация се продължава от съответната държавата членка, въпреки че те не са въвели такъв план в определения срок, Комисията следва да има възможност да реши да отстрани нередностите посредством процедурата за уравняване по съответствие, предвидена в член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(4)
Съгласно член 7, параграф 3, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, лицата, отговорни за акредитираните разплащателни агенции, са задължени да изготвят декларации за управлението относно изчерпателността, точността и достоверността на отчетите и доброто функциониране на системите за вътрешен контрол въз основа на обективни критерии, както и относно законосъобразността и редовността на съответните трансакции. Следва да бъдат определени правила по отношение на съдържанието и формата на тези декларации за управлението.
(5)
Следва да бъдат определени правилата за функциониране на координиращите органи, посочени в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и задачите на сертифициращите органи в съответствие с член 9 от посочения регламент. Освен това следва да бъде посочено съдържанието на сертификатите и на докладите, които се издават от сертифициращите органи, за да се гарантира, че те са от помощ на Комисията в рамките на процедурата по уравняване на сметки.
(6)
За да се гарантира доброто управление на бюджетните кредити, записани в бюджета на Съюза за Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) („фондовете“), разплащателните агенции следва да водят отделно счетоводство, отнасящо се изключително към извършените плащания и целевите приходи във всеки фонд. За тази цел счетоводството, водено от разплащателните агенции, следва поотделно да отчита за всеки от фондовете направените разходи и целевите приходи съгласно член 4, параграф 1 и членове 5 и 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, като предоставя възможност тези разходи и приходи да бъдат съотнесени към финансовите средства, предоставяни им от бюджета на Съюза.
(7)
Финансирането на общата селскостопанска политика се извършва в евро, като същевременно се дава възможност на държавите членки, които не са приели еврото, да извършват плащания към бенефициерите в тяхната национална валута. С цел консолидиране на общите приходи и разходи е необходимо съответно да се предвиди съответните разплащателни агенции да могат да предоставят данни относно приходите и разходите както в евро, така и във валутата, в която са направили разходи или са получили приходи.
(8)
Разходите, съфинансирани от бюджета на Съюза и от националните бюджети, за подпомагане на развитието на селските райони по линия на ЕЗФРСР се базират на програми, с разбивка по мерки, конкретен процент на участието и области с поставен акцент. В съответствие с принципа на доброто финансово управление тези разходи следва да се проследяват и осчетоводяват на тази база, за да се идентифицира всяка операция по програма, мярка, специфична ставка на вноската и области с поставен акцент. Това ще гарантира, че може да се провери съответствието между направените разходи и целевите финансови ресурси. В този контекст следва да бъдат посочени елементите, които трябва да се вземат предвид от разплащателните агенции. По-специално разплащателните агенции следва ясно да обозначават в сметките произхода на публичните средства и средствата на Съюза във връзка с извършеното финансиране. Освен това сумите, подлежащи на възстановяване от бенефициерите, и сумите, които са били възстановени, следва да бъдат идентифицирани и показани във връзка с първоначалните операции.
(9)
Държавите членки мобилизират ресурси за финансиране на разходите по линия на ЕФГЗ, определени в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, преди Комисията да финансира тези разходи под формата на ежемесечно възстановяване на направените разходи. Другият вариант е държавите членки да получават авансово плащане за разходите по линия на ЕЗФРСР, което по-късно се уравнява с процедурата, посочена в член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. За да се гарантира доброто управление на финансовите потоци, държавите членки следва да събират необходимата информация за доказване на изчерпателността, точността и достоверността на направените разходи във връзка с ежемесечните възстановявания и да я предоставят на разположение на Комисията, както и когато се извършват приходите и разходите, или да я предават редовно на Комисията. Информацията следва да бъде предоставяна на Комисията от държавите членки с честота, съобразена с метода за управление на всеки фонд. Предоставянето на информация с тази честота не следва да влияе на задължението на държавите членки да държат на разположение за проверка от Комисията пълната събрана информация, с цел осъществяване на подходящ мониторинг на разходите.
(10)
Общите задължения на разплащателните агенции по отношение на воденето на сметки обхващат данните, необходими за управлението и контрола на средствата на Съюза. Независимо от това тези задължения не включват изисквания по отношение на възстановяването на разходи и данните, които трябва да се предоставят на Комисията с цел да се получи такова възстановяване. Следователно е необходимо да се уточнят информацията и данните, свързани с финансираните от фондовете разходи, които следва периодично да бъдат предоставяни на Комисията. Предоставянето на информация на Комисията от страна на държавите членки трябва да дава възможност на Комисията да използва пряко и по най-ефективния възможен начин предоставяните данни за управлението на счетоводството на фондовете, както и свързаните с това плащания. За постигането на тази цел е необходимо да се предвиди цялата предоставена информация и съобщаването на данни между държавите членки и Комисията да се извършват по електронен път.
(11)
В член 102, параграф 1, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се предвижда по отношение на мерките във връзка с финансираните от фондовете операции декларациите за разходите, имащи също така функцията на искания за плащане, да се предават на Комисията, придружени от необходимата информация. Следва да бъдат определени условията, при които тези разходи могат да бъдат взети предвид в съответните бюджети на ЕФГЗ и на ЕЗФРСР, за да се даде възможност на държавите членки и на разплащателните агенции да изготвят тези декларации за разходите в съответствие с хармонизираните правила, а на Комисията - да вземе предвид исканията за плащане. Тези условия следва да определят правилата, които се прилагат за осчетоводяването на разходите и приходите, по-конкретно на целевите приходи и всички корекции, които трябва да бъдат внесени, както и за тяхното действително деклариране.
(12)
Когато на основата на получените от държавите членки декларации за разходите в рамките на ЕФГЗ общата сума на авансово поетите задължения, които могат да бъдат разрешени съгласно член 170, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), надхвърля 75 % от всички съответни бюджетни ангажименти за текущата финансова година, Комисията е длъжна да намали тези суми. В съответствие с принципа на доброто финансово управление това намаление следва да се разпредели пропорционално между всички държави членки на основата на декларациите за разходи, получени от тях. С цел справедливото разпределение между държавите членки на наличните бюджетни кредити е необходимо да се предвиди намаляване на месечните плащания в рамките на ЕФГЗ с определен процент, установен по глави, на основата на декларациите за разходи, предоставени от всяка държава членка, а непокритата разлика в рамките на месеца да се пренасочи с решение на Комисията в следващите месечни плащания.
(13)
След като одобри месечните плащания, Комисията предоставя на държавите членки необходимите ресурси за възстановяване на разходите, предвидени за финансиране от фондовете, като следва практическите договорености и условия, които се определят на основата на предоставените на Комисията данни от държавите членки и информационните системи, въведени от Комисията.
(14)
Условие за възстановяване на разходи за публична интервенция, направени от разплащателните агенции, е включването в декларациите им за разходи на стойностите и сумите, осчетоводени през месеца, следващ месеца, към който се отнасят операциите на публично съхранение. С цел да се гарантира, че процедурата по възстановяването протича безпроблемно, е необходимо да се определи как трябва да се съобщава на Комисията информацията, необходима за изчисляване на разноските и разходите.
(15)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 счетоводството на публичния интервенционен запас трябва да дава възможност да се установи размерът на изплатеното финансиране от Съюза и на положението с интервенционните запаси. За тази цел от разплащателните агенции следва да се изисква да водят отделни отчети на запасите и финансови отчети, съдържащи необходимите елементи за наблюдение на запасите и осигуряване на финансово управление на разходите и приходите, генерирани от мерките на публична интервенция.
(16)
По отношение на интервенционните мерки на публично съхранение от разплащателните агенции се изисква да осчетоводяват елементите, отнасящи се до количествата, стойностите и някои средни величини. Въпреки това съществуват обстоятелства, при които някои операции и разходи не следва да се осчетоводяват, или пък следва да се осчетоводяват в съответствие със специфични правила. С цел да се гарантират еднакво третиране и защита на финансовите интереси на Съюза, тези обстоятелства следва да бъдат уточнени, включително, където е приложимо, редът на осчетоводяването на операциите и разходите.
(17)
Датата, на която различните елементи на разходи и приходи в резултат на интервенционни мерки за публично съхранение се осчетоводяват, зависи от типа операция, с която те са свързани, и може да се определи съгласно секторното законодателство за селското стопанство. В този контекст е необходимо да се приеме общо правило, което да разпорежда различните елементи да се осчетоводяват на датата, на която се извършва операцията, резултат от интервенционни мерки, и да уточнява специалните случаи, които трябва да се вземат предвид.
(18)
В интерес на доброто финансово управление държавите членки следва да предоставят на Комисията прогнозните суми, които остава да се финансират от ЕЗФРСР за една селскостопанска бюджетна година, както и разчета на заявките за плащане за следващата бюджетна година. Въпросната информация следва да бъде изпратена на Комисията в такъв срок, че тя да разполага с достатъчно време за изпълнение на задълженията си, като при всички случаи това трябва да става два пъти годишно, не по-късно от 31 януари и 31 август на всяка година.
(19)
В съответствие с член 36, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 следва да се определят сроковете за изготвяне на декларациите за разходи за операции, извършени в рамките на ЕЗФРСР. Предвид особеностите на счетоводните норми, прилагани за ЕЗФРСР, използването на предварително финансиране и финансиране на мерки за календарната година, следва да се предвиди разходите да се декларират в срокове, съобразени с тези особености.
(20)
Обменът на информация и документи между държавите членки и Комисията, както и предоставянето и съобщаването на данни от държавите членки на Комисията се извършват по принцип по електронен път. С цел подобряване на информационния обмен във връзка с фондовете и разширяване на неговото използване бяха създадени информационни системи в съответствие с Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията. Такива системи следва да продължат да се използват и да се внедряват, след като държавите членки бъдат уведомени чрез Комитета по земеделските фондове.
(21)
Условията за обработка на информацията от тези информационни системи, както и формата и съдържанието на документите, които следва да се предават съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013, се нуждаят от често адаптиране поради развитието на прилаганата нормативна уредба или поради управленчески нужди. Следва също така да бъдат определени единни правила за представянето на съответните документи, които се изискват от държавите членки. За да се постигнат целите и да се опростят процедурите и за да стане възможно бързото задействане на съответните информационни системи, формата и съдържанието на документите следва да се определят на основата на образци и протоколи, които да се адаптират и актуализират от Комисията, след като уведоми Комитета по земеделските фондове.
(22)
Съгласно член 58 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки чрез своите разплащателни агенции отговарят за управлението и контрола на разходите по линия на фондовете. Поради това данните относно финансовите трансакции следва да се предават и въвеждат в информационните системи и да се актуализират под ръководството на разплащателните агенции, от самите разплащателни агенции или от органа, който е оправомощен за тази функция, при необходимост чрез посредничеството на акредитирания координиращ орган.
(23)
Някои документи или декларации, предвидени в член 102, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 или в актове на Комисията, приети за целите на посочения член, изискват подпис на упълномощено лице или одобрението на такова лице на един или повече етапи от съответната процедура. Информационните системи, създадени за предаването на тези документи, следва, в такива случаи, да дават възможност за идентифициране на всяко лице по недвусмислен начин и да дават разумни гаранции, че съдържанието на тези документи, включително на различните етапи от процедурата, няма да може да бъде променяно. Горното следва да се прилага по-специално по отношение на приложените към годишните счетоводни отчети декларации за разходите и декларация за управлението по реда на член 102, параграф 1, първа алинея, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и документите, предавани в рамките на тези процедури по електронен път.
(24)
Съгласно член 58, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки чрез своите разплащателни агенции са отговорни за възстановяване на неправомерните плащания заедно с лихвите. С цел да се гарантира ефективното и правилно прилагане на тези разпоредби, е необходимо да се определят хармонизирани правила по отношение на лихвите, приложими към сумите на възстановените неправомерни плащания. Без да се засяга член 54, параграф 3, първа алинея, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, задължението за държавите членки да възстановяват неправомерно платените суми може да бъде изпълнено по различни начини. Без да се засяга друга правоприлагаща мярка, предвидена в националните законодателства, един разходоефективен начин за събиране на вземания е, след установяването на размера на дълга в съответствие с националното законодателство, дължимите плащания по него да бъдат приспаднати от следващите плащания към длъжника. Поради това следва да бъде задължително за държавите членки да прилагат този метод на събиране на вземания, като следва да се определят общите условия за неговото прилагане.
(25)
Следва да се установят правилата както за процедурата по уравняване на сметки, предвидена в член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, така и за процедурата за уравняване по съответствие, предвидена в член 52 от посочения регламент, и по-специално да се предвиди механизъм, позволяващ получените суми да бъдат, в зависимост от случая, приспадани или добавяни към едно от следващите плащания от Комисията към държавите членки.
(26)
По отношение на процедурата по уравняване на сметки, предвидена в член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, е необходимо да се уточнят данните, които да се съдържат в годишните счетоводни отчети на разплащателните агенции, и да се определи дата на предаване на Комисията на тези счетоводни отчети и други необходими документи. Следва също така да се посочи ясно периодът, в рамките на който разплащателните агенции са длъжни да държат на разположение на Комисията обосновките на всички разходи и целеви приходи. Наред с това е необходимо да се уточни, че Комисията установява формата и съдържанието на счетоводните данни, които следва да се предават от разплащателните агенции.
(27)
С цел да се гарантира, че в нормални случаи процедурата за уравняване по съответствие приключва в рамките на разумен период от време, е целесъобразно да се определят специфични срокове за различните етапи от процедурата, които да се спазват от Комисията и от държавите членки. Същевременно обаче за Комисията следва да е възможно да удължава тези срокове, когато е необходимо, с оглед сложността на разследвания случай. Процедурата за уравняване по съответствие следва да дава на държавите членки правото на състезателно производство и правилно да оценява информацията, необходима за оценката на риска от фондовете.
(28)
В съответствие с член 59, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 от държавите членки се изисква да гарантират минимален брой проверки на място, необходими за ефективно управление на риска. Въпреки това държавите членки имат право, в рамките на своята отговорност, да намалят минималния брой на проверките на място, когато е установено, че системите за управление и контрол функционират добре и процентите на грешка са на приемливо ниво. Въпреки че необходимият минимален брой проверки на място трябва да бъде предвиден в секторното законодателство за селското стопанство, следва да бъдат определени хоризонтални правила по отношение на възможността за намаляване на минималния брой проверки на място, приложими за всички финансирани от фондовете мерки, както и приложимите условия. В допълнение към тези хоризонтални правила в секторното законодателство за селското стопанство могат да се предвидят допълнителни правила.
(29)
Освен това е целесъобразно да се определят правила, отнасящи се до извършването от държавите членки на проверки на трансакциите, посочени в член 80 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по-специално по отношение на подбора на предприятията, степента и графика за проверка.
(30)
В съответствие с дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013 относно проверките на трансакциите държавите членки трябва да изпратят на Комисията редица съобщения. Тъй като стандартизирането на формата и съдържанието на такива съобщения улеснява тяхното използване и гарантира единен подход, целесъобразно е да се приемат подробни правила, отнасящи се до формата и съдържанието на тези съобщения. Освен това следва да бъдат определени правилата за съхранението на търговски документи относно съвместните действия, включващи взаимопомощ, посочени в член 83 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и за специалните служби по член 85 от посочения регламент.
(31)
В Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 се определят правила, допълващи правната рамка относно обезпеченията, по-специално що се отнася до изискването за внасяне на обезпечение, условията, приложими по отношение на обезпеченията, както и правила за внасяне, освобождаване или задържане на обезпечението. За да се гарантира единно прилагане на тези правила, е целесъобразно да бъдат установени разпоредби относно формата и процедурите за представяне и освобождаване на обезпечение, както и за обмен на информация и съобщения, изисквани в това отношение.
(32)
В съответствие с дял VII, глава IV от Регламент (ЕС) № 1306/2013 относно прозрачността от държавите членки се изисква да публикуват ежегодно бенефициерите на фондовете, както и, inter alia, сумите, получени от всеки бенефициер в рамките на всеки от тези Фондове. За тази цел и в съответствие с член 111 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 следва да бъде определена формата на това публикуване. Публикуването следва да не надхвърля обхвата, необходим за постигане на целите във връзка с прозрачността.
(33)
Публикуването следва да бъде в съответствие с информацията, съхранявана от разплащателните агенции в счетоводните си книги и записи, и да се отнася до плащания, получени през предходната финансова година. Информацията следва да бъде предоставена на обществеността до 31 май в ясен, хармонизиран и позволяващ лесно търсене формат.
(34)
Съгласно член 111, параграф 1, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 трябва да бъдат публикувани сумите за плащане по всяка финансирана от фондовете мярка, получени от бенефициера. При все това, за да се гарантира спазване на задължението, предвидено в член 112 от посочения регламент, необходимо е също така да се определят праговете, под които не се публикува името на бенефициера.
(35)
В съответствие с член 111, параграф 1, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 при публикуването на бенефициерите на фондовете се изисква да се посочи общината, в която пребивава или е регистриран бенефициерът. Тази информация следва също така да се предоставя по отношение на бенефициери, които са физически лица, и чиито имена не трябва да бъдат публикувани в съответствие с член 112 от посочения регламент. Въпреки това, ако поради ограничения брой на бенефициерите, пребиваващи или регистрирани в дадена община, публикуването на името на общината би имало ефекта на идентифициране на бенефициер, който е физическо лице, следва да бъдат установени разпоредби, за да се избегне непропорционално и ненужно нарушаване на правото на личен живот.
(36)
Публикуването на информацията следва да бъде извършено в интернет във формат, който позволява търсене, което ще гарантира, че широката общественост може да го използва за справки. Форматът следва да позволява търсенето да се извършва на базата на определени критерии и получените резултати да бъдат представени в леснодостъпна форма.
(37)
За да бъдат спазени приложимите изисквания за защита на личните данни, бенефициерите на фондовете следва предварително да бъдат уведомени за публикуването на техните данни. Информацията следва да бъде предоставена на бенефициерите чрез формулярите за кандидатстване за помощ или когато се събират данните. По отношение на разходи, направени през финансовите 2014 и 2015 г., ако свързаната с бенефициерите информация не е налична към момента на събиране на личните данни, те все пак следва да бъдат уведомени в рамките на разумни срокове преди действителното публикуване на информацията.
(38)
С цел да се улесни достъпът на обществеността до публикуваните данни, държавите членки следва да създадат уебсайтове, съдържащи информация, свързана с бенефициерите на фондовете и праговете, посочени в член 112 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Поради различните организационни структури в рамките на държавите членки, те следва да определят кой орган ще отговаря за създаването и поддържането на единния уебсайт и публикуването на данните. Комисията следва да създаде уебсайт, който съдържа връзки към уебсайтовете на държавите членки.
(39)
Член 10 от настоящия регламент следва да се прилага към направените разходи и целевите приходи, получени от държавите членки, след 16 октомври 2014 г., за да се гарантира непрекъснатостта на отчетността в рамките на една и съща бюджетна година.
(40)
За да се гарантира последователност на третирането на текущите процедури за уравняване по съответствие, сроковете, предвидени в член 34, параграфи 3 и 4 от настоящия регламент, следва да не се прилагат за онези процедури, за които съобщението по член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 е било изпратено преди 1 януари 2015 г.
(41)
Тъй като дял VII, глава IV от Регламент (ЕС) № 1306/2013 относно прозрачността се прилага за плащания, извършени от финансовата 2014 година, съответните разпоредби на посочения регламент се прилагат за тези плащания.
(42)
С оглед на държавите членки да се осигури достатъчно време за прилагане, информацията, изпращана в съответствие с приложение II, колони V1 и V2, следва да започне да се предоставя от 2016 финансова година.
(43)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по земеделските фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
РАЗПЛАЩАТЕЛНИ АГЕНЦИИ И ДРУГИ ОРГАНИ
Член 1
Процедура за акредитация на разплащателните агенции
1. Държавите членки определят на министерско равнище орган, който отговаря за:
а)
издаването, преразглеждането и оттеглянето на акредитацията на разплащателните агенции;
б)
изпълнението на задачите, възложени на компетентния орган в настоящата глава.
2. Компетентният орган, посредством формален акт, взема решение за издаването, или, след преразглеждане, за оттеглянето на акредитацията на разплащателната агенция на базата на проучване на критериите за акредитация, посочени в член 1, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 („критерии за акредитация“). Компетентният орган незабавно уведомява Комисията за акредитациите и оттеглянето на акредитации.
3. Компетентният орган определя одитен орган, който извършва проучване, преди да се издаде акредитация (преглед преди акредитацията). Одитният орган е одитна институция, или друга публична или частна организация или организационен отдел на институция с необходимата професионална подготовка, умения и капацитет да извършва одити. Одитният орган е независим от разплащателната агенция, която акредитира.
Проучването (прегледът преди акредитация), който се извършва от одитния орган, обхваща по-специално:
а)
въведените процедури и системи за разрешаване и извършване на плащания;
б)
разделението на задълженията и адекватността на вътрешния и външния контрол по отношение на трансакциите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), по-долу наричани заедно „фондовете“;
в)
степента, до която наличните процедури и системи са в състояние да предпазват бюджета на Съюза, включително мерки за борба с измамите, основани на риска;
г)
сигурността на информационните системи;
д)
воденето на счетоводството.
Одитният орган изготвя доклад, в който се описват извършената работа по одита, резултатите от тази работа и оценка дали разплащателната агенция изпълнява критериите за акредитация. Докладът се предоставя на компетентния орган, който след това издава акт за акредитиране, когато се е уверил, че разплащателната агенция изпълнява критериите за акредитация.
4. Когато компетентният орган прецени, че разплащателната агенция не изпълнява критериите за акредитация, той уведомява разплащателната агенция за конкретните условия, които трябва да изпълни, за да ѝ бъде издадена акредитация.
В очакване на въвеждането на необходимите промени с цел изпълнение на конкретните условия, акредитацията може да бъде разрешена временно за срок, чиято продължителност се определя в зависимост от сериозността на установените проблеми, но не по-дълъг от 12 месеца. В някои надлежно обосновани случаи Комисията може по изрично искане на съответната държава членка да разреши удължаване на срока.
5. Информацията, предвидена в член 102, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се съобщава незабавно след първото акредитиране на разплащателната агенция и във всеки случай преди направените от нея разходи да бъдат финансирани от фондовете. Посочената информация се придружава от декларации и документи относно:
а)
отговорностите, поверени на разплащателната агенция;
б)
разпределението на отговорностите между отделите на РА;
в)
взаимоотношенията на разплащателната агенция с други органи, публични или частни, които отговарят за изпълнението на мерките, чието финансиране от разплащателната агенция е за сметка на фондовете;
г)
процедурите, с които исканията на бенефициерите се приемат, проверяват и потвърждават, и чрез които разходите се разрешават, изплащат и осчетоводяват;
д)
разпоредбите относно сигурността на информационните системи;
е)
доклада за прегледа преди акредитация, извършен от одитния орган, посочен в параграф 3.
6. Комисията уведомява Комитета по земеделските фондове за акредитираните разплащателни агенции във всяка държава членка.
Член 2
Преразглеждане на акредитацията
1. Компетентният орган осигурява постоянен надзор над разплащателните агенции, за които отговаря, по-специално въз основа на сертификатите и докладите, изготвени от сертифициращия орган, посочен в член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и проследява установените нередности.
На всеки три години компетентният орган докладва писмено на Комисията относно надзора над разплащателните агенции и мониторинга на дейностите им. Докладът съдържа преглед на продължаващото изпълнение от страна на РА на критериите за акредитация, придружен от обобщение на предприетите действия за отстраняване на нередностите. Компетентният орган потвърждава дали разплащателната агенция, за която отговаря, продължава да изпълнява критериите за акредитация.
2. Държавите членки създават система, която да гарантира, че всички данни, че дадена РА не изпълнява критериите за акредитация, се съобщават незабавно на компетентния орган.
3. Когато компетентният орган реши, че дадена акредитирана разплащателна агенция вече не изпълнява един или повече от критериите за акредитация по начин, който вероятно ще попречи на изпълнението на задачите, посочени в член 1, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, компетентният орган незабавно поставя акредитацията на РА на изпитателен срок. Той изготвя план, съдържащ действия и срокове за отстраняване на установените нередности в период, който се определя в зависимост от сериозността на проблема, който не може да надхвърля 12 месеца от датата, на която акредитацията е поставена на изпитателен срок. В някои надлежно обосновани случаи Комисията може по изрично искане на съответната държава членка да разреши удължаване на срока.
4. Компетентният орган уведомява Комисията за решението си да постави акредитацията на разплащателната агенция на изпитателен срок, за изготвения съгласно параграф 3 план и впоследствие за напредъка по изпълнението на този план.
5. Ако акредитацията бъде оттеглена, компетентният орган незабавно акредитира друга разплащателна агенция, която изпълнява условията, посочени в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да гарантира непрекъснатост на плащанията към бенефициерите.
6. Когато Комисията установи, че компетентният орган не е изпълнил задължението си да изготви корективен план съгласно параграф 3, или че разплащателна агенция продължава да бъде акредитирана, без напълно да е изпълнила този план в определения срок, тя нарежда на компетентния орган да оттегли акредитацията на тази разплащателна агенция, освен ако не се направят необходимите промени в определен от Комисията срок в зависимост от сериозността на проблема. В такъв случай Комисията може да реши да отстрани нередностите чрез процедурата за уравняване по съответствие по реда на член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 3
Декларация за управлението
1. Декларацията за управлението по член 7, параграф 3, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се изготвя своевременно, за да може сертифициращият орган да представи становище по член 9, параграф 1 от посочения регламент.
Декларацията за управлението е във формат, установен в приложение I към същия регламент, и може да съдържа резерви, които дават количествено изражение на потенциалното финансово въздействие. В случай, че има изразени резерви, декларацията съдържа корективен план за действие и точни срокове за изпълнението му.
2. Декларацията за управление се основава на ефективното наблюдение на системата за управление и контрол през цялата година.
Член 4
Координиращ орган
1. Координиращият орган по член 7, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 действа като единствен събеседник от името на съответната държава членка по всички въпроси, свързани с фондовете, във връзка със следното:
а)
разпространението на информация и насоки, свързани с функциите и операциите на разплащателните агенции, към тези разплащателни агенции и към органите, отговарящи за изпълнението на тези насоки, както и насърчаването на хармонизираното им прилагане;
б)
съобщаването на Комисията на информацията по членове 7 и 102 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
предоставянето на Комисията на пълен набор от счетоводни документи за целите на статистиката и контрола.
2. Разплащателната агенция може да изпълнява ролята на координиращ орган, стига тези две функции да се поддържат отделени.
3. В рамките на своята мисия координиращият орган има право, в съответствие с националните процедури, да се обръща и към други административни органи или служби, а именно такива със счетоводна или техническа насоченост.
4. Поверителността, целостта и наличността на всички компютърни данни, съхранявани от координиращия орган, се гарантират от мерки, адаптирани към административната структура, персонала и технологичната среда на всеки координиращ орган. Финансовите и технологичните усилия са пропорционални на действително поетите рискове.
5. Съобщенията, предвидени в член 102, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се предават незабавно след първото акредитиране на координиращия орган и във всеки случай преди финансирането от фондовете на разходи, за които той отговаря. Те се придружават от документ за акредитиране на органа и от информация за свързаните с дейността му административни и счетоводни условия, както и условията за вътрешен контрол.
Член 5
Сертифициране
1. Компетентният орган определя сертифициращия орган, предвиден в член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Сертифициращият орган организира дейността си по ефективен и ефикасен начин и извършва проверките си в подходящ срок, като взема предвид естеството и времето на извършване на трансакциите за съответната финансова година.
3. Становището, предоставяно от сертифициращия орган в съответствие с член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изготвя ежегодно.
Становището се основава на одитната дейност, която се извършва съгласно членове 6 и 7 от настоящия регламент.
4. Сертифициращият орган изготвя доклад със своите констатации. Докладът обхваща функциите, за които е оправомощен. Докладът съдържа следните данни за обхванатия от доклада период:
а)
дали разплащателната агенция изпълнява критериите за акредитация;
б)
дали процедурите на разплащателната агенция са давали възможност за разумна гаранция, че разходите, финансирани от фондовете, са направени при спазване на правилата на Съюза, което гарантира, че съответните трансакции са законни и редовни и че препоръките за подобряване, ако има такива, са изпълнени;
в)
дали годишните счетоводни отчети, посочени в член 29, са в съответствие с водените от разплащателната агенция счетоводни книги и регистри;
г)
дали декларациите, свързани с разходите и интервенционните операции, представляват материално вярно, пълно и точно отражение на операциите, финансирани за сметка на фондовете;
д)
дали финансовите интереси на Съюза са надлежно защитени по отношение на платените аванси, получените гаранции, интервенционните резерви, както и сумите за получаване.
Докладът съдържа информация за броя на лицата в одиторския екип и тяхната квалификация, за извършената работа, за броя проверени трансакции, за степента на същественост и увереност при проверката, за установените евентуални слабости и направените препоръки за подобряване, за операциите както на сертифициращия орган, така и на други одитни органи, вътрешни или външни за разплащателната агенция, на които почива изцяло или частично увереността на сертифициращия орган по въпросите, разглеждани в доклада.
Член 6
Принципи на одита
1. Сертифициращият одит се извършва в съответствие с международно приетите стандарти за одит.
2. Сертифициращият орган изготвя одитна стратегия, която установява обхвата, сроковете и насоката на сертифициращия одит, методите за одит и методологията за формиране на извадка. За всяка финансова година се изготвя одитен план, основан на изчисления одитен риск. При поискване сертифициращият орган предоставя на Комисията одитната стратегия и одитния план.
3. Чрез оценка на системите за контрол, в това число проверка за съответствие и съществени проверки на разходите, съставени от детайлна проверка и аналитични процедури, се постига приемливо ниво на одитна увереност при одитната проверка.
4. Комисията изготвя насоки, които съдържат, по-специално:
а)
допълнителни пояснения и насоки по отношение на извършването на сертифициращия одит;
б)
определяне на приемливото ниво на одитна увереност, която да се постигне при одитната проверка.
Член 7
Методи на одита
1. Свързаните със сертифицирането одитни методи се определят в одитната стратегия, посочена в член 6, параграф 2.
2. За да се постигнат целите на одита и да се предостави становището, посочено в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, етапите на одита включват одити на системите, съществени проверки и потвърждаване на равнението на финансовите декларации и декларациите за управлението.
3. Съществените проверки на разходите обхващат потвърждаване на законността и редовността на съответните трансакции на равнище окончателни бенефициери. За тази цел сертифициращият орган може да присъства на проверките на място на второ ниво, извършвани от разплащателната агенция. Сертифициращият орган не може да присъства на първоначалните проверки на място, извършвани от разплащателната агенция, с изключение на ситуации, в които е физически невъзможно да се потвърди отново първоначалната проверка, извършена от разплащателната агенция. По отношение на съществените проверки сертифициращите органи могат да използват интегриран подход за формиране на извадка.
4. В насоките, посочени в член 6, параграф 4, Комисията установява допълнителни условия и насоки за изготвянето на одитните процедури, интегрирането на извадките, планирането и извършването на повторното потвърждаване на трансакциите на място.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ НА ФОНДОВЕТЕ
РАЗДЕЛ 1
Общи разпоредби
Член 8
Счетоводство на разплащателните агенции
1. Всяка разплащателна агенция води счетоводство, което обхваща единствено разходите и приходите, посочени в член 4, параграф 1, членове 5 и 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и усвояването на отпуснатите средства за покриване на съответните разходи. Това счетоводство позволява разграничаването и предоставянето поотделно на финансовите данни за ЕФГЗ и ЕЗФРСР.
2. Разплащателните агенции на държавите членки, които не са приели еврото, водят счетоводство за сумите във валутата, в която са направени разходите и са получени приходите. С цел обаче да се даде възможност за консолидиране на всички направени разходи и постъпили приходи, те трябва да могат да предоставят съответните данни в националната им валута и в евро.
3. По отношение на ЕЗФРСР всяка разплащателна агенция, определена за програма за развитие на селските райони, води счетоводство, което дава възможност за идентифициране на операциите за всяка програма и всяка мярка. Това счетоводство включва по-конкретно:
а)
размер на публичните разходи и размер на участието на Съюза във всяка операция;
б)
сумите за възстановяване от бенефициерите при установяване на нередности или небрежност;
в)
възстановените суми с посочване на началната операция.
РАЗДЕЛ 2
Счетоводство на ЕФГЗ
Член 9
Предоставяне на информация от държавите членки
Държавите членки събират и държат на разположение на Комисията информацията относно общия размер на ежеседмично направените разходи и на целевите приходи, при следните условия:
а)
най-късно на третия работен ден от седмицата, информацията относно общия размер на направените разходи и целевите приходи, получени от началото на месеца до края на предходната седмица;
б)
най-късно на третия работен ден от месеца, когато седмицата е в два последователни месеца, информацията относно общия размер на направените разходи и целеви приходи през предходния месец.
Член 10
Съобщаване на информация от държавите членки
1. Съгласно член 102, параграф 1, първа алинея, букви в), подточки i) и ii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки предават на Комисията по електронен път следните данни и документи при условията, определени с членове 11 и 12 от настоящия регламент:
а)
най-късно до третия работен ден на всеки месец данните относно общия размер на направените разходи и целевите приходи, постъпили през предходния месец, по образеца, предоставен на държавите членки от Комисията посредством информационните системи, както и всяка информация, която обяснява значителни разлики между изготвените прогнози съгласно параграф 2, буква а), подточка iii) от настоящия член и направените разходи или получените целеви приходи;
б)
най-късно до дванадесетия ден от всеки месец декларацията за разходите, посочена в член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Въпреки това съобщаването на информация относно направените разходи и получените целеви приходи между 1 и 15 октомври се предава най-късно на 27 октомври.
2. Декларацията за разходите, посочена в параграф 1, буква б) се състои от:
а)
отчет, изготвен от всяка разплащателна агенция по образеца, предоставен на държавите членки от Комисията посредством информационните системи, с разбивка съгласно номенклатурата на бюджета на Съюза и по вид разходи и приходи, въз основа на подробната номенклатура, предоставена на държавите членки, която обхваща:
i)
направените разходи и получени целеви приходи през предходния месец;
ii)
общите направени разходи и получени целеви приходи от началото на бюджетната година до края на предходния месец;
iii)
прогнозите за разходи и целеви приходи, отнасящи се според случая:
-
само до текущия месец и двата следващи месеца,
-
до текущия месец, двата следващи месеца и до края на бюджетната година;
iv)
ако е необходимо, допълнителни данни;
б)
обобщение на данните, посочени в буква а), от съответната държава членка по образеца, предоставен на държавите членки от Комисията посредством информационните системи, за всички разплащателни агенции на посочената държава членка;
в)
счетоводните документи, доказващи разходи и приходи, свързани с публична интервенция, както е посочено в член 19, параграф 2.
3. Всички финансови данни, които се изискват по настоящия член, се съобщават в евро.
Член 11
Общи правила за декларациите за разходи и целевите приходи
1. Без да се засягат специфичните разпоредби относно декларациите за разходи и приходи, свързани с публичното съхранение, посочени в член 12, декларираните от разплащателните агенции разходи и целеви приходи за месеца съответстват на плащанията и постъпленията, действително извършени през този месец.
Тези разходи и приходи се осчетоводяват в бюджета на ЕФГЗ за бюджетната година N.
При все това:
а)
разходите, които са направени преди влизането в сила на разпоредбата, предвиждаща пълното или частично поемане на разходите от ЕФГЗ, могат да се декларират единствено:
-
за месеца, през който посочената разпоредба е влязла в сила,
или
-
за месеца, следващ влизането в сила на настоящата разпоредба;
б)
целевите приходи, които са дължими от държавата членка на Комисията, се декларират за месеца, през който изтича срока за внасяне на съответните суми съгласно законодателството на Съюза;
в)
решените от Комисията корекции в рамките на уравняването на сметките и уравняването по съответствие се приспадат или прибавят директно от Комисията към месечните плащания, посочени, в зависимост от случая, в член 33, параграф 2 или член 34, параграф 8. Държавите членки включват обаче сумите, съответстващи на тези корекции, в декларацията, изготвена за месеца, за който се отнасят корекциите.
2. Разходите и целевите приходи се отчитат към датата, на която е заверена или задължена сметката на разплащателната агенция. Въпреки това, за плащанията, датата, която следва да се вземе предвид, може да е тази, на която заинтересованата агенция е издала и изпратила на финансовата институция или на бенефициера платежното нареждане. Всяка разплащателна агенция използва един и същи метод за цялата бюджетна година.
3. Декларираните съгласно параграф 1 разходи и целеви приходи могат да съдържат корекции на декларираните данни към предходния месец на същата бюджетна година.
Когато корекциите на целевите приходи на равнище разплащателна агенция водят до деклариране на негативни целеви приходи по определена бюджетна позиция, допълнителните корекции се пренасят към следващия месец. При необходимост те се регулират при уравняването на сметките за съответната година.
4. Неизпълнените платежни нареждания, както и плащанията, дебитирани по сметката, които впоследствие отново се отнасят към кредитната част, се осчетоводяват като приспадане от разходите към месеца, през който разплащателната агенция оповестява неизпълнението или анулирането.
5. Ако дължимите плащания от ЕФГЗ са обременени със задължения, те се считат за реализирани в своята цялост за целите на прилагането на параграф 1:
а)
към датата на плащане на дължимата сума на бенефициера, ако задължението е по-малко от разпоредения разход;
б)
към датата на прихващане, ако разходът е по-малък или равен на задължението.
6. Събраните данни, отнасящи се за разходите и целевите приходи, отнесени към съответната бюджетна година, които подлежат на предаване на Комисията не по-късно от 27 октомври, могат да се коригират единствено в рамките на годишния счетоводен отчет, който следва да се предаде на Комисията съгласно член 102, параграф 1, първа алинея, буква в) подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 12
Специфични правила, приложими спрямо декларациите за разходи, свързани с публичното съхранение
1. Операциите, които следва да се вземат предвид при изготвяне на декларации за разходи, свързани с публичното съхранение, са осчетоводените в края на месеца от разплащателната агенция, а извършени в периода от началото на счетоводната година по смисъла на член 3, параграф 3, първа алинея, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 до края на съответния месец.
2. Тези декларации за разходите съдържат стойностите и сумите, определени в съответствие с членове 17 и 18 от настоящия регламент и с член 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014 на Комисията (11), осчетоводени от разплащателните агенции през месеца, следващ месеца, за който се отнасят операциите.
При все това:
а)
за операции, извършени през месец септември, стойностите и сумите се осчетоводяват от разплащателните агенции не по-късно от 15 октомври;
б)
в случай на обща амортизация сумите, посочени в член 3, параграф 1, буква д) от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014, се осчетоводяват на датата, установена в решението, отнасящо се до тях.
Член 13
Решение на Комисията за извършване на плащане
1. Въз основа на данните, изпратени в съответствие с член 10, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, Комисията взема решение да извършва месечните плащания, посочени в член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, без да се засягат корекциите, които могат да се направят в последващи решения съгласно членове 51 и 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, като се вземат предвид решенията за намаляване и спиране съгласно член 41 на същия регламент.
2. Ако общите разходи, декларирани от държавите членки за следващата финансова година, надхвърлят три четвърти от общите бюджетни кредити за текущата финансова година, авансовото поемане на задължения, посочено в член 170, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и съответстващите месечни плащания се отпускат пропорционално на декларациите за разходи, максимум до 75 % от бюджетните кредити за текущата финансова година. При вземане на решения за последващи възстановявания Комисията взема предвид салдото, което не е възстановено на държавите членки.
Член 14
Предоставяне на ресурси на държавите членки
1. С решението за извършване на месечни плащания Комисията предоставя на държавите членки, в рамките на бюджетните кредити, необходимите ресурси за покриване на финансираните от ЕФГЗ разходи, минус съответната сума на целевите приходи, в сметка, открита от всяка държава членка.
Когато плащанията, извършвани от Комисията, минус целевите приходи, доведат до отрицателна сума за дадена държава членка, допълнителните приспадания се пренасят към следващите месеци.
2. Името и номера на банковата сметка, посочена в параграф 1, се съобщават от държавите членки на Комисията във формата, предоставен им от Комисията.
Член 15
Съобщаване при публична интервенция
1. Разплащателните агенции предават на Комисията:
а)
по нейно искане документите и информацията, посочени в член 3, параграф 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, и допълнителните национални административни разпоредби, приети за прилагане и управление на интервенционните мерки;
б)
до датата, посочена в член 10, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, информацията за публичното съхранение по образците, предоставени на държавите членки от Комисията посредством информационните системи.
2. Съответните информационни системи, посочени в член 24, се използват за уведомяване и обмен на информация, както и за изготвяне на документи, свързани с разходи за публична интервенция.
Член 16
Съдържание на счетоводните документи за публичното съхранение, изготвяни от разплащателните агенции
1. Складовите счетоводни документи, посочени в член 3, параграф 3, първа алинея, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, съдържат следните категории елементи, показани отделно:
а)
количествата продукти, документирани при влизане и излизане от склада, със или без физическо придвижване;
б)
използваните количества за безплатно разпространение на най-нуждаещи се лица по линия на Фонда за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица, осчетоводени съгласно член 4, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014, като се разграничават тези, които подлежат на трансфер в друга държава членка;
в)
количествата, взети като проби, като се разграничават взети от купувачи проби;
г)
количествата, които след проверка чрез визуален оглед при годишната инвентаризация или по време на инспекция след приемане за интервенция, не могат вече да се препакетират и подлежат на директни продажби;
д)
липсващите количества по обясними или необясними причини, в това число съответстващите на законовите граници на отклонение;
е)
количествата, които са с влошено качество;
ж)
количествата в излишък;
з)
липсващите количества, превишаващи границите на отклонение;
и)
количествата, влезли за съхранение и за които е установено, че не отговарят на изискванията и за които е отказано приемане;
й)
нето количествата на съхранение в края на всеки месец или отчетна година, пренесени в следващия месец или отчетна година.
2. Счетоводните финансови документи, посочени в член 3, параграф 3, първа алинея, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, съдържат следното:
а)
стойността на количествата, посочени в параграф 1, буква а) от настоящия член, като показват отделно стойността на закупените количества и на продадените количества;
б)
счетоводната стойност на количествата, използвани или осчетоводени съгласно договореностите за безплатно разпространение, посочени в параграф 1, буква б) от настоящия член;
в)
разходите за финансиране, посочени в член 3, параграф 1, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014;
г)
разходите за физически операции, посочени в член 3, параграф 1, букви б) и в) от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014;
д)
суми от амортизация, посочени в член 3, параграф 1, буква д) от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014;
е)
сумите, събрани или възстановени от продавачи, купувачи и оператори на складове, различни от посочените в член 20, параграф 2 от настоящия регламент;
ж)
сумата от директни продажби, извършени след годишната инвентаризация или след проверки след приемането на продукти на интервенционно съхранение;
з)
загуби и печалби от изнасяне на продукти, като се вземе предвид амортизацията, посочена в буква д) от настоящия параграф;
и)
други дебити и кредити, по-специално съответстващите на количествата, посочени в параграф 1, букви в)-ж) от настоящия член;
й)
средната счетоводна стойност, изразена на тон или хектолитър, в зависимост от случая.
Член 17
Счетоводно отчитане на публичната интервенция
1. Елементите, посочени в член 16, се осчетоводяват за количествата, стойностите, сумите и средните величини, действително осчетоводени от разплащателните агенции, или стойностите и сумите, изчислени на базата на стандартните суми, установени от Комисията.
2. Документите и калкулациите, посочени в параграф 1, са обект на прилагането на следните правила:
а)
разходите за изнасяне, свързани с количествата, за които са осчетоводени количествени загуби или влошаване, в съответствие с правилата, установени в приложения VI и VII към Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014, се осчетоводяват единствено за действително продадените и изнесени от склада количества;
б)
количества, осчетоводени като липсващи при трансфер между държави членки, не се считат за влезли на съхранение в държавата членка по местоназначение и не се покриват от стандартните разходи за влизане;
в)
стандартните разходи за влизане и изнасяне, определени за транспорта и трансфера, се осчетоводяват, ако тези разходи не се считат за неделима част от транспортните разходи съгласно правилата на Съюза;
г)
освен ако конкретни правила на Съюза предвиждат друго, натрупаните суми от продажба на влошени продукти, както и всички други суми, получени в този контекст, не се осчетоводяват по линия на ЕФГЗ;
д)
всички документирани излишни количества се осчетоводяват като отрицателна сума в липсващите количества в статуса и движенията на запасите. Тези количества се включват, когато се определят превишаващите границата на отклонение количества;
е)
пробите, различни от тези, взети от купувачите, се осчетоводяват в съответствие с точка 2, буква а) от приложение VII към Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014.
3. Корекциите, направени от Комисията във връзка с елементите, посочени в член 16 за текущата счетоводна година, се съобщават на Комитета по земеделските фондове. Те могат да се съобщят на държавите членки при вземане на решение за месечно плащане или, ако това не се осъществи, когато се взема решението за уравняване на сметките. Те се осчетоводяват от разплащателните агенции по реда и условията на посоченото решение.
Член 18
Дати за осчетоводяване на разходи, приходи и движение на продукти при публична интервенция
1. Различните елементи на разходите и приходите се осчетоводяват на датата, на която се извършва физическата операция по мярката за публична интервенция, като се използва обменният курс, посочен в член 3, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014.
Все пак в изложените по-долу случаи са валидни следните дати:
а)
датата на квитанцията, в случаи на получени или възстановени суми, както е посочено в член 16, параграф 2, букви е) и ж) от настоящия регламент;
б)
датата на реалното плащане на разходи за физически операции, когато тези разходи не са покрити от стандартни суми.
2. Различните елементи, свързани с физическото движение на продукти и управлението на запаси, се вписват в отчетите на датата, на която се извършва физическата операция по интервенционната мярка.
Все пак в изложените по-долу случаи са валидни следните дати:
а)
датата на приемането на продуктите от разплащателната агенция в съответствие с член 31, параграф 2 и член 33 от Регламент (ЕС) № 1272/2009 на Комисията (12) за количества, влизащи за публично съхранение без промяна на мястото на съхранение;
б)
относно количества, които са липсващи, с влошено качество или излишни - датата на установяването на фактите в случая на липсващи, с влошено качество или излишни количества;
в)
датата на действителното изнасяне от склада, в случай на преки продажби на продукти, оставащи на съхранение, които не могат повече да бъдат препакетирани след визуалния оглед в контекста на годишната инвентаризация или по време на инспекцията след интервенцията;
г)
последния ден от счетоводната година - за всички загуби, превишаващи границата на отклонение, посочена в член 4, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014.
Член 19
Финансирана сума при публична интервенция
1. Сумата за финансиране при интервенционните мерки, посочени в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014 се определя въз основа на счетоводните отчети, изготвени и поддържани от разплащателните агенции в съответствие с член 3, параграф 3, първа алинея, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, и към която се дебитират или кредитират съответно различните приходни и разходни позиции, посочени в член 16 от настоящия регламент, като се вземат предвид, когато е целесъобразно, сумите за разходите по секторното законодателство за селското стопанство.
2. Всеки месец и всяка година разплащателните агенции или съответно координиращите органи предават на Комисията по електронен път, по образците, предоставени на държавите членки от Комисията посредством информационните системи, необходимата информация за финансирането на разходите за публично съхранение, както и отчетите, доказващи разходите и приходите, свързани с публичното съхранение, под формата на таблици (P-STO) до деня, предвиден в член 10, параграф 1, буква б) и до датата, предвидена в член 30, параграф 2.
Член 20
Декларации за разходи и приходи, свързани с публична интервенция
1. Финансирането от ЕФГЗ по интервенционните мерки, посочени в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014 е равно на разходите, пресметнати на базата на информацията, съобщена от разплащателната агенция след приспадането на натрупани от интервенционните мерки приходи, валидирани от изградената от Комисията информационна система и включени от разплащателната агенция в декларацията ѝ за разходи, съставена в съответствие с член 12 настоящия регламент.
2. Възстановени суми в съответствие с член 54 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и суми, получени или възстановени от продавачи, купувачи и оператори на складове, отговарящи на критериите, изложени в член 43 от същия регламент, се декларират в бюджета на ЕФГЗ при условията, посочени в член 10, параграф 2, буква а) от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 3
Счетоводство на ЕЗФРСР
Член 21
Прогнозни нужди от финансиране
За всяка програма за развитие на селските райони, посочена в член 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) и в съответствие с член 102, параграф 1, първа алинея, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, държавите членки изпращат на Комисията два пъти годишно, най-късно до 31 януари и до 31 август, своите прогнози за сумите, които да се финансират от ЕЗФРСР за финансовата година. Освен това държавите членки изпращат актуализиран разчет на заявките си за финансиране за следващата финансова година.
Тези прогнози и актуализираният разчет се предават посредством структурирани данни, като се използва информационната система SFC2014, предвидена в глава I от Регламент за изпълнение (ЕС) № 184/2014 на Комисията (14).
Член 22
Декларации за разходите
1. Разплащателните агенции декларират разходите за всяка програма за развитие на селските райони, както е посочено в член 6 от Регламент (ЕС) №°1305/2013.
За всяка мярка за развитие на селските райони разплащателните агенции посочват в декларацията за разходите:
а)
размер на допустимите публични разходи, за които агенцията действително е изплатила съответстващото участие на ЕЗФРСР по време на всеки референтен период, посочен в параграф 2 от настоящия член;
б)
допълнителната информация относно финансовите инструменти, както е посочена в дял IV от част II от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15);
в)
допълнителната информация за авансовите плащания към бенефициерите, както е посочена в член 75, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
г)
сумата, възстановена през текущия период, както е посочено в параграф 2 от настоящия член.
2. След като Комисията одобри програмата за развитие на селските райони, държавите членки изпращат на Комисията, в съответствие с член 102, параграф 1, първа алинея, буква в), подточки i) и ii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 своите декларации за разходите в следните срокове:
а)
не по-късно от 30 април за разходите за периода от 1 януари до 31 март;
б)
не по-късно от 31 юли за разходите за периода от 1 април до 30 юни;
в)
не по-късно от 10 ноември за разходите за периода от 1 юли до 15 октомври;
г)
не по-късно от 31 януари за разходите за периода от 16 октомври до 31 декември;
Всички разходи обаче, изплатени на бенефициерите от разплащателните агенции в съответствие с член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 преди одобрението на програма за развитие на селските райони, както е посочено в член 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се изплащат на отговорност на държавите членки и се декларират на Комисията в първата декларация за разходи след приемането на тази програма. Същото правило се прилага mutatis mutandis в случай на изменение на програмата за развитие на селските райони, както е посочено в член 11 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
3. Декларациите за разходите се изготвят от разплащателните агенции под формата на структурирани данни за програмите за развитие на селските райони в информационната система SFC2014, предвидена в глава I от Регламент за изпълнение (ЕС) № 184/2014.
4. Когато на Комисията са необходими допълнителни потвърждения поради предоставена непълна или неясна информация или поради несъгласия, различия в тълкуването или друго несъответствие в декларацията за разход за даден референтен период, произтичащи по-специално от липса на съобщаване на информацията, изисквана в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и актовете на Комисията, приети във връзка със същия регламент, или при наличие на сериозни признаци, че разходите, включени в декларацията за разходи, може да са засегнати от нередност, или че може да има недостатъци във функционирането на системата за управление и контрол за развитие на селските райони, съответната държава членка, по искане на Комисията, предоставя допълнителна информация в срок, определен в посоченото искане, в зависимост от сериозността на проблема.
Срокът за междинните плащания, определен в член 36, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, може да бъде прекъснат за цялата или част от сумата, за която се заявява плащане, от датата, на която е изпратено искането за информация, до получаването на исканата информация, но не по-късно от максималния срок, посочен в член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Когато държавата членка не отговори на искането за допълнителна информация в срока, посочен в искането, или ако отговорът бъде счетен за незадоволителен или показва, че не са спазени приложимите правила, или че средствата на Съюза са неправилно усвоени, Комисията може да спре или да намали плащанията в съответствие с член 41 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
5. Декларираните разходи за даден период могат да съдържат корекции на данните, декларирани за предходен период на деклариране от същата финансова година.
Корекциите на разходите и целевите приходи, отнесени към финансовата година, които не са въведени в декларациите по параграф 2, букви а), б) и в), могат да се правят единствено в рамките на годишния счетоводен отчет, който следва да се предаде на Комисията съгласно член 102, параграф 1, първа алинея, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 23
Изчисляване на сумата за изплащане
1. Участието на Съюза в допустимите публични разходи се изчислява за всяка отделна мярка и за всеки референтен период въз основа на плана за финансиране, както е посочен в член 8, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в сила от първия ден на посочения период. Изчислението взема предвид корекциите в участието на Съюза, както са посочени в декларацията за разходи за същия период.
2. Без да се засяга разпоредбата за тавана в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, когато общата сума на участието на Съюза, изплатено на програмата за развитие на селските райони, надвиши общата сума, предвидена за мярката за развитие на селските райони, сумата за изплащане се намалява до сумата, предвидена за съответната мярка. Изключеното в резултат на това участие на Съюза може да се изплати по-късно, при условие че държавата членка представи коригиран план за финансиране, който се приеме от Комисията.
3. Участието на Съюза се изплаща от Комисията, при наличие на ресурси, по сметката/ите, открити от всяка държава членка.
Името и номерата на сметката се съобщават от държавите членки на Комисията във формата, предоставен им от Комисията.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби за ЕФГЗ и ЕЗФРСР
Член 24
Електронен обмен на информация и документи
1. Комисията определя информационните системи, позволяващи електронен обмен на документи и информация между нея и държавите членки за съобщения и справка с информация, предвидени в член 102 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и необходимите действия за тяхното прилагане. Тя информира държавите членки за общите правила за внедряването на тези системи чрез Комитета по земеделските фондове.
2. Информационните системи, посочени в параграф 1, са в състояние да обработват по-специално:
а)
необходимите за финансовите трансакции данни, по-специално свързаните с месечните и годишните счетоводни отчети на разплащателните агенции, декларациите за разходи и приходи, както и предаването на информация и документи, посочени в член 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 и членове 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 и 29 от настоящия регламент;
б)
документи от общ интерес, позволяващи наблюдение на месечните и годишните счетоводни отчети, както и информация и документи, които разплащателните агенции трябва да представят за справка на Комисията;
в)
текстове на Съюза и насоки на Комисията относно финансирането на общата селскостопанска политика от акредитирани и определени органи съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 и насоките за хармонизирано прилагане на съответното законодателство.
3. Формата и съдържанието на документите по членове 10, 19, 20, 23 и член 30, параграф 1, букви а), б) и г) се предоставят на държавите членки от Комисията посредством образци чрез информационните системи.
Тези образци биват адаптирани и актуализирани от Комисията след като постъпи информация от Комитета по земеделските фондове.
4. Информационните системи, посочени в параграф 1, могат да съдържат необходимите инструменти за съхраняване на данни и за управление на сметките на фондовете от Комисията, както и такива за изчисляване на разходи с фиксирана ставка, или разходи, изискващи използване на единни методи, по-специално по отношение на финансовите разходи и амортизацията.
5. Данните за финансовите трансакции се предават, въвеждат и актуализират в информационните системи, посочени в параграф 1, под ръководството на разплащателните агенции, от самите разплащателни агенции или от органите, които са оправомощени за тази функция, при необходимост чрез посредничеството на акредитираните координиращи органи в съответствие с член 7, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. Когато документ или процедура, предвидена в Регламент (ЕС) № 1306/2013 или в актове на Комисията, приети за целите на посочения регламент, изискват подпис на упълномощено лице или одобрението на такова лице на един или повече етапи от съответната процедура, информационните системи, създадени за предаването на такива документи трябва да дават възможност за идентифициране на всяко лице по недвусмислен начин и да дават разумни гаранции, че съдържанието на тези документи, включително през различните етапи на процедурата, няма да може да бъде променяно, в съответствие със законодателството на Съюза. По отношение на приложените към годишните счетоводни отчети декларации за разходи и декларация за управлението по реда на член 102, параграф 1, първа алинея, буква в), подточки i) и iii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, документите, предоставяни по електронен път, също се съхраняват в оригиналния си вид от разплащателните агенции или, когато е приложимо, от координиращите органи, акредитирани по член 7, параграфи 2 и 4 от същия регламент.
7. Електронните и цифровизираните документи се съхраняват за целия период, предвиден в член 32.
8. Когато е налице неизправност в дадена информационна система или липсва стабилна връзка, държавата членка има право, с предварителното одобрение на Комисията, да изпраща документите под друга форма, при определени от Комисията условия.
Член 25
Спиране на плащане в случай на закъсняло подаване
Актовете за изпълнение, които определят месечните плащания, посочени в член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, или междинните плащания по член 36 от същия регламент, вземат предвид спирането на плащания, решено в съответствие с член 42 от посочения регламент.
Член 26
Придобиване на сателитни изображения
1. За целите на член 21 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 всяка държава членка уведомява Комисията най-късно до 1 ноември всяка година относно:
а)
дали желае Комисията да придобие сателитните изображения, необходими за програмата за проверките и/или за оценката на качеството на системата за идентификация на земеделските парцели;
б)
площта, която подлежи на проверка, и броя на планираните зони за контрол.
2. Държавите членки, които искат да получат сателитни изображения от Комисията, в сътрудничество с нея и преди 15 януари след предаването на информацията по параграф 1, финализират зоните, които ще бъдат обхванати, както и графика за получаване на тези изображения.
3. Комисията предоставя безвъзмездно придобитите сателитни изображения на упълномощените представители на държавите членки. Тези представители трябва да спазват разпоредбите за авторско право от договорите с доставчиците и да върнат изображенията след приключване на работата.
4. Ако общите искания, получени от държавите членки, надвишават бюджета за прилагане на член 21 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, Комисията взема решение за ограничение на предоставянето на сателитни изображения, като се стреми наличните ресурси да бъдат използвани най-ефикасно.
ГЛАВА III
УРАВНЯВАНЕ НА СМЕТКИ
РАЗДЕЛ 1
Възстановяване на задължения
Член 27
Лихви по възстановяването на неправомерни плащания
1. Освен ако в секторното законодателство за селското стопанство е предвидено друго, лихвата по възстановяването на неправомерни плащания вследствие на нередовност или небрежност се изчислява за периода между изтичането на срока за плащане от бенефициера, посочен в разпореждането за възстановяване, и датата на погасяване или приспадане. Срокът за плащането не надхвърля 60 дни след разпореждането за възстановяване.
2. Прилаганият лихвен процент не е по-нисък от процента, предвиден в националното законодателство за възстановяване на сравними неправомерни разходи или за събиране на вземания.
Член 28
Възстановяване чрез прихващане
Без да се засягат други правоприлагащи действия, предвидени в националното законодателство, държавите членки прихващат неизплатените задължения на бенефициера, установени в съответствие с националното законодателство, от бъдещите плащания към бенефициера от разплащателната агенция, отговаряща за възстановяването на дълга.
РАЗДЕЛ 2
Уравняване на сметките
Член 29
Съдържание на годишните счетоводни отчети
Годишните счетоводни отчети, посочени в член 102, параграф 1, първа алинея, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, съдържат следното:
а)
целевите приходи, посочени в член 43 от посочения регламент;
б)
разходите на ЕФГЗ след приспадане на неправомерни плащания, които не са възстановени към края на финансовата година, различни от посочените в буква е) от настоящия член, включително лихвите по тях, обобщени по позиции и подпозиции от бюджета на Съюза;
в)
разходите на ЕЗФРСР по програми, мерки и специфичен процент на участието. Годишният отчет за разходите включва също информация за възстановените суми. След приключването на дадена програма неправомерните плащания, различни от посочените в буква е) от настоящия член, които не са възстановени, включително и лихвите по тях, се приспадат от разходите за въпросната финансова година;
г)
таблица с разликите по позиции и подпозиции, или в случая на ЕЗФРСР, по програми, мерки, специфичен процент на участието и приоритетна област, между разходите и целевите приходи, декларирани в годишните счетоводни отчети, и тези декларирани за същия период в документите, посочени в член 10, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, що се отнася до ЕФГЗ, и член 22, параграф 2 от настоящия регламент, що се отнася до ЕЗФРСР, придружени от обяснение за всяка разлика;
д)
поотделно сумите, които ще бъдат поети съответно от засегнатата държава членка и от Съюза в съответствие с член 54, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
е)
таблицата с неправомерните плащания, които още не са възстановени към края на финансовата година като следствие от нередности по смисъла на член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 (16), включително санкциите, предвидени в приложимите секторни правила на Съюза и лихвата по тях, изготвена по образеца, установен в приложение II към настоящия регламент;
ж)
извадка от регистъра на длъжниците на сумите, които подлежат на възстановяване и изплащане на ЕФГЗ или ЕЗФРС, различни от посочените в букви б), в) и е) от настоящия член, включително санкции и лихви, по образеца, установен в приложение III към настоящия регламент;
з)
обобщение на интервенционните операции и справка за количеството и местоположението на запасите към края на финансовата година;
и)
потвърждение, че разходите, целевите приходи и детайлите за всяко движение на интервенционното съхранение се отразяват в документацията и счетоводството на разплащателната агенция;
й)
крайното салдо в края на финансовата година на натрупаните неусвоени/неуравнени аванси, изплатени от държавите членки на бенефициерите, разбити по мярка за ЕФГЗ и по програма за ЕЗФРСР, като за втория фонд се включват и финансовите инструменти. По отношение на финансовите инструменти крайното салдо се отнася за сумите, изплатени от Комисията, които не са използвани от държавите членки за плащания към крайни получатели, нито за тях са поети задължения по договори за гаранции съгласно член 42, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 30
Предаване на информация
1. За целите на уравняването на сметките съгласно член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 всяка държава членка изпраща на Комисията:
а)
позициите, включени в годишните счетоводни отчети, както са посочени в член 29 от настоящия регламент;
б)
становището и докладите, изготвени от сертифициращия орган или органи, както е посочено в член 5, параграфи 3 и 4 от настоящия регламент;
в)
пълен набор от счетоводни документи за целите на статистиката и контрола;
г)
декларацията за управлението, посочена в член 3 от настоящия регламент;
2. Документите и счетоводната информация, посочени в параграф 1, се изпращат на Комисията най-късно до 15 февруари на годината, следваща края на финансовата година, за които се отнасят. Документите по букви а), б) и г) от същия параграф се изпращат в един екземпляр, придружени от електронно копие в съответствие с формата и при условията, установени от Комисията в член 24.
3. По искане на Комисията или по инициатива на държава членка, на Комисията може да се предостави допълнителна информация за уравняването на сметки в срок, определен от Комисията, като се вземе предвид количеството работа, необходимо за предоставянето на тази информация. При липса на такава информация Комисията може да извърши уравняването на сметките въз основа на данните, с които разполага.
4. В надлежно обосновани случаи Комисията може да приеме искане за закъснение на подаването на информация, ако това искане се изпрати преди крайния срок за подаване.
Член 31
Форма и съдържание на счетоводната информация
1. Формата и съдържанието на счетоводната информация, посочена в член 30, параграф 1, буква в), както и начинът на изпращането ѝ до Комисията са предвидените в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 991/2013 на Комисията (17).
2. Счетоводната информация се използва от Комисията единствено за целите на:
а)
изпълняване на задълженията ѝ в контекста на уравняването на сметки съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013.
б)
осигуряването на мониторинг върху развитието на процесите и изготвянето на прогнози в земеделския сектор.
Европейската сметна палата и Европейското бюро за борба с измамите (ОЛАФ) получават достъп до информацията за целите на изпълнение на техните задължения.
3. Всички лични данни, включени в събраната счетоводна информация, се обработват единствено за целите, посочени в параграф 2. По-специално, ако счетоводната информация се използва от Комисията за целта, посочена в параграф 2, първа алинея, буква б), Комисията осигурява анонимност на тези данни и ги обработва единствено в обобщена форма.
4. Всички запитвания относно обработването на личните данни се отправят от засегнатите лица до Комисията, както е предвидено в приложение IV.
5. Комисията отговаря, счетоводната информация да се съхранява при спазване на пълна поверителност и сигурност.
Член 32
Съхранение на счетоводната информация
1. Разходооправдателните документи относно финансираните разходи и целевите приходи, събирани от ЕФГЗ, се съхраняват на разположение на Комисията най-малко три години след годината, в която Комисията уравнява сметките за съответната финансова година съгласно член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Разходооправдателните документи относно финансираните разходи и целевите приходи, събирани от ЕЗФРСР, се съхраняват на разположение на Комисията най-малко три години след годината, в която се е извършило окончателното плащане от разплащателната агенция.
3. В случай на нередности или небрежност разходооправдателните документи, посочени в параграфи 1 и 2, са на разположение на Комисията най-малко три години след годината, в която сумите са изцяло възстановени от бенефициера и изплатени на фондовете, или в която са определени финансовите последици от невъзстановяването съгласно член 54, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. В случай на процедура на уравняване по съответствие, предвидена в член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, разходооправдателните документи, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се съхраняват на разположение на Комисията най-малко една година след годината, в която е приключила процедурата, или ако решението за съответствие е предмет на съдебно производство пред Съда на Европейския съюз, най-малко една година след годината, в която производството приключи.
5. Разходооправдателните документи, посочени в параграфи 1-4, се съхраняват на разположение на Комисията или на хартиен носител, или в електронен вид, или и по двата начина.
Документите могат да бъдат съхранявани единствено в електронен вид само ако националното право на съответната държава членка позволява използването на електронни документи като доказателство за свързаните с тях операции при съдебни производства пред националните съдилища.
Ако документите се съхраняват само в електронен вид, системата за съхранението им отговаря на Раздел 3, буква Б от приложение I към Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014.
Член 33
Финансово уравняване
1. С решение за уравняване на сметките на Комисията, посочено в член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се определят сумите на направените разходи във всяка държава членка през съответната финансова година, които ще бъдат признати за финансиране от фондовете въз основа на счетоводните отчети по член 29 от настоящия регламент и намаленията и спиранията по член 41 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
С решението също така се определят сумите, които ще се финансират от Съюза и от съответната държава членка съгласно член 54, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
По отношение на ЕЗФРСР сумата, определена с решението за уравняването на сметките, включва средствата, които могат да се използват повторно чрез пренасочване от съответната държава членка съгласно член 56, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. По отношение на ЕФГЗ сумата, посочена в решение за уравняване на сметки, която подлежи на възстановяване от всяка държава членка или е платима на нея, се определя като месечните плащания за съответната финансова година се приспадат от признатите разходи за същата година в съответствие с параграф 1. Комисията приспада или добавя тази сума към месечното плащане, свързано с направените разходи, през втория месец след решението за уравняване на сметките.
По отношение на ЕЗФРСР сумата, посочена в решение за уравняване на сметки, която подлежи на възстановяване от всяка държава членка или е платима на нея, се определя като междинните плащания за съответната финансова година се приспадат от признатите разходи за същата година в съответствие с параграф 1.
Комисията приспада тази сума или я добавя към първото плащане, за което държавата членка е подала декларация за разходите след приемането на решението съгласно член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Комисията съобщава на съответната държава членка резултатите от проверката на предоставената информация, заедно с предлаганите от нея изменения, най-късно до 30 април след края на финансовата година.
4. Ако по причини, отнасящи се до съответната държава членка, Комисията не е в състояние да уравни сметките на държавата членка преди 31 май следващата година, Комисията уведомява държавата членка за допълнителните проучвания, които възнамерява да предприеме съгласно член 47 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
5. Параграфи 1-4 се прилагат, mutatis mutandis, към целевите приходи по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 34
Уравняване по съответствие
1. За да се определи какви суми да се изключат от финансирането от Съюза, когато финансирането на тези разходи не е извършено в съответствие с правилата на Съюза, Комисията използва собствените си констатации и взема предвид информацията, предоставена от държавите членки, при условие че последната е предоставена в срока, определен от Комисията в рамките на процедурата на уравняване по съответствие, извършена съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и е в съответствие с настоящия член.
2. Когато в резултат на дадено проучване Комисията счита, че разходите не са направени в съответствие с правилата на Съюза, тя съобщава констатациите си на съответната държава членка, като посочва необходимите корективни мерки за гарантиране на бъдещото спазване на тези правила и определената към момента степен на финансова корекция, която счита, че отговаря на нейните констатации на този етап от процедурата. В съобщението също така се предвижда насрочване на двустранна среща в срок от четири месеца след изтичането на срока за отговор от държавата членка. Съобщението се позовава на настоящия член.
Държавата членка отговаря в срок от два месеца от получаването на съобщението. В своя отговор държавата членка има възможност, по-специално:
а)
да демонстрира пред Комисията, че действителната степен на несъответствие или рискът за фондовете са по-незначителни, отколкото е посочила Комисията;
б)
да уведоми Комисията за корективните мерки, които е предприела, за да гарантира спазване на правилата на Съюза и за датата на тяхното действително прилагане.
В обосновани случаи Комисията може, при аргументирано искане от страна на държавата членка, да разреши удължаване на двумесечния срок с максимум два месеца. Искането се отправя към Комисията преди изтичането на този срок.
Ако държавата членка счита, че не е необходима двустранна среща, тя уведомява Комисията за това в отговора си на гореупоменатото съобщение.
3. На двустранната среща двете страни се стараят да постигнат съгласие относно мерките, които трябва да се предприемат, и относно оценката на сериозността на нарушението и финансовите вреди за бюджета на Съюза.
В срок от 30 работни дни от двустранната среща Комисията изготвя протокол и го изпраща на държавата членка. Държавата членка може да изпрати забележки на Комисията в срок от 15 работни дни след получаването на протокола от срещата.
В срок от шест месеца след изпращането на протокола от двустранната среща Комисията официално съобщава заключенията си на държавата членка въз основа на информацията, получена в рамките на процедурата за уравняване по съответствие. В това съобщение се оценяват разходите, които се изключват от финансирането от Съюза, съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и член 12 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014. Съобщението се позовава на член 40, параграф 1 от настоящия регламент.
4. Когато държавата членка се е възползвала от помирителната процедура по член 40, Комисията съобщава заключенията си на държавата членка не по-късно от шест месеца след:
а)
получаването на доклада на помирителния орган; или
б)
получаването на допълнителна информация от държавата членка в срока, посочен в член 40, параграф 3, втора алинея, при условие че са изпълнени условията на параграф 6 от настоящия член.
5. За да приложи параграфи 3 и 4 в съответните срокове, Комисията има на разположение цялата информация, необходима на този конкретен етап от процедурата. Когато Комисията прецени, че липсва информация, тя може по всяко време в рамките на срока, установен в параграфи 3 и 4:
а)
да поиска допълнителна информация от държавата членка, като последната отговаря в срок от два месеца от получаването на това искане; и/или
б)
да уведоми държавата членка за намерението си да проведе допълнителна одитна мисия, за да извърши необходимите проверки.
В такъв случай сроковете, посочени в параграфи 3 и 4, започват да текат отново или при получаването от Комисията на поисканата допълнителна информация, или от последния ден на допълнителна одитна мисия.
6. При оценката на разходите, които да бъдат изключени от финансирането от Съюза, предоставената от държавата членка информация след официалното съобщение от Комисията, посочено в параграф 3, втора алинея, може да бъде взета предвид само:
а)
когато е необходимо да се избегне значително надценяване на финансовите вреди за бюджета на Съюза; и
б)
ако закъснялото подаване на информацията е надлежно обосновано поради външни обстоятелства и не застрашава своевременното приемане на решение на Комисията съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
7. След като съобщи заключенията си на държавите членки в съответствие с член 34, параграф 3 или 4 от настоящия регламент, Комисията приема, когато е целесъобразно, едно или повече решения по член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да изключи от финансирането от Съюза разходите, направени при неспазване на правилата на Съюза. Комисията може да предприеме процедури за уравняване по съответствие до действителното прилагане на корективни мерки от страна на държавата членка.
8. По отношение на ЕФГЗ приспадането от финансирането от Съюза се извършва от Комисията от месечните плащания, свързани с разходите, направени през втория месец след решението съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
По отношение на ЕЗФРСР приспадането от финансирането от Съюза се извършва от Комисията от плащането, за което държавата членка е подала декларация за разходите след приемането на решението съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При все това, по искане на държавата членка и след консултация с Комитета по земеделските фондове, Комисията може да приеме решение, в което се определя различна дата за приспадането, или се разрешава неговото възстановяване на вноски, когато това се налага от съществения размер на приспадането, включено в акта за изпълнение, приет въз основа на член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
9. В надлежно обосновани случаи, за които се уведомява съответната държава членка, Комисията може да удължи сроковете, посочени в параграфи 3 и 4.
10. Параграфи 1-9 се прилагат, mutatis mutandis, за целевите приходи по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 35
Решение да не се започва или продължава проучване във връзка с уравняването по съответствие
1. Комисията може да реши да не започва или продължава проучване във връзка с уравняването по съответствие съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, когато очаква, че евентуалната финансова корекция за установеното в резултат на проучването несъответствие, посочено в член 34, параграф 2, няма да надхвърля 50 000 EUR и 2 % от съответните разходи или суми за възстановяване.
2. Когато Комисията намали месечните плащания съгласно член 41, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тя може да реши да не започва или продължава проучване във връзка с уравняването по съответствие съгласно член 52 от посочения регламент, при условие че съответната държава членка не е изразила възражение срещу прилагането на настоящия параграф в рамките на процедурата, предвидена в член 41, параграф 1 от същия регламент.
Член 36
Помирителен орган
За целите на процедурата за уравняване по съответствие, предвидена в член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се създава помирителен орган. Той изпълнява следните задачи:
а)
проучва всички въпроси, зададени му от държавата членка, получила официално съобщение от Комисията съгласно член 34, параграф 3, втора алинея от посочения регламент, включително и извършва оценка на разходите, които Комисията възнамерява да изключи от финансирането от Съюза;
б)
стреми се да сближи разминаващите се позиции на Комисията и на съответната държава членка;
в)
в края на своята проверка изготвя доклад относно резултатите от положените от него усилия за помирение, придружен с всички забележки, които счете за необходими в случаите, когато всички или част от спорните точки останат нерешени.
Член 37
Състав на помирителния орган
1. Помирителният орган се състои от най-малко петима членове, подбрани сред изтъкнати личности, които притежават гаранция за независимост и са висококвалифицирани по въпросите, свързани с финансирането на общата селскостопанска политика, включително развитието на селските райони, или практиката на финансовия одит.
Те трябва да са граждани на различни държави членки.
2. Председателят, членовете и заместниците им се назначават от Комисията за първоначален мандат от три години, след консултации с Комитета по земеделските фондове.
Този мандат може да се подновява, но само за период от една година, като за всяко подновяване се уведомява Комитетът по земеделските фондове. Въпреки това, ако се реши за председател да се назначи лице, което вече е член на помирителния орган, продължителността на първоначалния мандат на председателя е три години.
Имената на председателя, членовете и заместниците им се публикуват в серия С от Официален вестник на Европейския съюз.
3. Членовете на помирителния орган получават възнаграждение в зависимост от времето, което отделят за мисията си. Разноските се покриват в съответствие с действащите правила за служители на Комисията.
4. След изтичането на мандата, председателят и членовете остават на служба, докато бъде взето решението за тяхното заместване или за подновяването на мандата им.
5. След консултации с Комитета по земеделските фондове Комисията може да прекрати мандата на членовете, които вече не отговарят на изискванията за упражняване на техните функции в помирителния орган, или които по независимо каква причина не са на разположение за неопределен срок.
В този случай съответният член бива заместен за остатъка от периода, за който е назначен, от заместник член, като Комитетът по земеделските фондове бива информиран за това.
Ако се прекрати мандатът на председателя, членът, който упражнява председателските функции за останалата част от мандата, се назначава от Комисията след консултации с Комитета по земеделските фондове.
Член 38
Независимост на помирителния орган
1. Членовете на помирителния орган изпълняват задълженията си независимо, като не търсят и не приемат указания от Комисията, правителствата или органите.
Членовете не могат да участват в работата на помирителния орган или да подписват доклад, ако на предишна длъжност са били лично ангажирани с разглеждания казус.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 287 от Договора, членовете не оповестяват никаква информация, придобита от тях в хода на работата им за помирителния орган. Тази информация е поверителна и се обхваща от задължението за служебна тайна.
Член 39
Правила за работа
1. Срещите на помирителния орган се състоят в седалището на Комисията. Председателят осигурява подготовката и организацията на работата. При отсъствие на председателя и без да се засягат разпоредбите на член 37, параграф 5, първа алинея, следващият по старшинство член поема функциите на председател.
Секретариатът на помирителния орган се осигурява от Комисията.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 38, параграф 1, втора алинея, докладите се приемат с пълно мнозинство от присъстващите членове, като кворумът за разисквания е трима души.
Докладите се подписват от председателя и членовете, които са участвали в разискванията. Те се подписват също и от секретариата.
Член 40
Помирителна процедура
1. Държавите членки могат да отнесат въпрос към помирителния орган в срок от 30 работни дни след получаването на официалното съобщение от Комисията, посочено в член 34, параграф 3, втора алинея, като изпратят обосновано искане за помирение до секретариата на помирителния орган.
Процедурата и адресът на секретариата се нотифицират на държавите членки чрез Комитета по земеделските фондове.
2. Искането за помирение е допустимо само когато сумата, предвидена за изключване от финансирането от Съюза, съгласно съобщението от Комисията:
а)
надхвърля 1 млн. евро;
или
б)
представлява най-малко 25 % от общия годишен разход на държавата членка по съответните бюджетни позиции.
Освен това, ако по време на предишни обсъждания, държавата членка е заявила и демонстрирала, че въпросът е принципен във връзка с прилагането на правилата на Съюза, председателят на помирителния орган може да обяви искането за помирение за допустимо. Въпреки това такова искане се счита за недопустимо, когато се отнася изключително до въпрос на правно тълкуване.
3. Помирителният орган провежда разследванията си възможно най-неформално и своевременно, като се опира единствено на доказателствата, с които разполага Комисията към момента на съобщаване на официалните заключения в съответствие с член 34, параграф 3 и дава на Комисията и съответните национални органи право на справедлив процес.
При все това, ако съответната държава членка сметне за необходимо да представи в искането си за помирение информация, която още не е съобщавана на Комисията, помирителният орган може да прикани Комисията да оцени новата информация само ако са изпълнени условията по член 34, параграф 6. Информацията се съобщава на Комисията най-късно два месеца след изпращането на доклада, посочен в член 36, буква в).
4. Когато помирителният орган не е в състояние, в срок от четири месеца след отнасянето на случай до него, да сближи позициите на Комисията и на държавата членка, помирителната процедура се обявява за неуспешна.
В доклада по член 36, буква в) се изброяват причините, поради които позициите не са могли да бъдат сближени. В него се посочва и дали по време на процедурата е постигнато частично съгласие и дали помирителният орган приканва Комисията да оцени нова информация в съответствие с параграф 3, втора алинея.
Докладът се предава:
а)
на съответната държава членка;
б)
на Комисията, за разглеждане преди да съобщи заключенията си на държавата членка;
в)
на другите държави членки в рамките на Комитета по земеделските фондове.
ГЛАВА IV
ПРАВИЛА ЗА ПРОВЕРКИТЕ
РАЗДЕЛ 1
Общи правила
Член 41
Намаляване на нивото на проверките на място
1. Държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на проверки на място в съответствие с член 59, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако са изпълнени следните условия:
а)
в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 сертифициращият орган е представил становище, което потвърждава доброто функциониране на системата за вътрешен контрол и че процентът на грешки за съответната популация е бил под прага на същественост от 2,0 % най-малко през двете последователни финансови години, предхождащи годината, в която ще се прилага намаляването на проверките;
б)
Комисията не е уведомила съответната държава членка, че не може да приеме становището, посочено в буква а) от настоящия параграф, представено от сертифициращия орган в контекста на член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013; и
в)
Комисията:
i)
не е уведомила съответната държава членка в съответствие с член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за слабости в системата за контрол на отделна схема за подпомагане или мярка; или
ii)
при прилагането на член 34 от настоящия регламент е удовлетворена от коригиращите действия, предприети от съответната държавата членка, когато последната е уведомена съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за слабости в системата за контрол на отделна схема за подпомагане или мярка и е уведомила държавата членка за това.
2. Държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на проверките на място в съответствие с нивата и, когато е целесъобразно, с допълнителните условия, предвидени в специфичното за сектора законодателство.
Държавите членки уведомяват Комисията за решението си да намалят минималното ниво на проверките незабавно след приемането му. Уведомлението съдържа:
а)
съответната схема за подпомагане или мярка;
б)
срока на прилагане на намалено минимално ниво на проверки на място;
в)
намаленото минимално ниво на проверки на място, който ще се прилага.
3. Когато не е изпълнено което и да е от общите условия, посочени в параграф 1, или допълнително условие, предвидено в специфичното за сектора законодателство, държавите членки незабавно отменят решението си да намалят минималното ниво на проверките на място и от следващата година за заявление прилагат минималното ниво на проверки на място, установено в секторното законодателство за селското стопанство.
РАЗДЕЛ 2
Проверка на трансакциите
Член 42
Проверка от държавите членки
1. Систематичните проверки на търговските документи на предприятията съгласно член 80, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилагат за всеки период на проверки, посочен в параграф 4 от настоящия член, към редица предприятия, които не могат да бъдат по-малко от половината от предприятията, чиито постъпления или плащания, или сумата от двете, по линия на финансиране от ЕФГЗ надхвърлят 150 000 EUR за финансовата година на ЕФГЗ, предхождаща началото на въпросния период на проверки.
2. Във връзка с всеки период на проверки държавите членки, без да засягат задълженията си по член 80, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, подбират предприятия за проверка въз основа на анализ на риска за всички мерки, когато е целесъобразно да се постъпи така. Държавите членки предават на Комисията своите предложения за използването на анализ на риска най-малко 6 месеца преди началото на периода на проверки. Предложенията съдържат цялата необходима за този подход информация, методите и използваните данни за анализа, както и критериите и очаквания метод на извършване на проверките. Предложението се изготвя в съответствие с приложение V от настоящия регламент. Всяка държава членка взема предвид коментарите на Комисията относно предложението за анализ на риска, които се представят в срок от осем седмици след получаването му.
3. По отношение на мерките, за които държавата членка счита, че използването на анализ на риска не е целесъобразно, е задължителна проверката на предприятия, при които сумата от постъпленията или плащанията, или сумата от двете по линия на финансиране от ЕФГЗ, надвишава 350 000 EUR и които не са проверявани в съответствие с настоящия регламент и дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през двата предходни периода на проверка.
4. Периодът на проверка продължава между 1 юли и 30 юни на следващата година. Проверките обхващат период от най-малко дванадесет месеца, приключващ по време на предишния период на проверка; по усмотрение на държавата членка той може да бъде разширен и за периоди, предшестващи или следващи този едногодишен период.
Член 43
Достъп до търговски документи
Предприятията съхраняват търговските документи най-малко три години смятано от края на годината на тяхното съставяне. Държавите членки могат да предвидят по-дълъг период на съхранение на посочените документи.
Член 44
Съвместни действия
По своя инициатива или въз основа на предложение от държава членка и със съгласието на съответните държави членки Комисията може да реши да координира съвместни действия, включващи взаимопомощ между две или повече държави членки, както е предвидено в член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 45
Взаимопомощ
1. По време на първите три месеца след финансовата година на изплащане от ЕФГЗ държавите членки изпращат списък на предприятията, посочени в член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на всяка държава членка, където е установено такова предприятие. Списъкът включва всички необходими подробности, позволяващи на държавата членка, за която е предназначен, да идентифицира предприятията и да осъществи задълженията си за проверка. Държавата членка по местоназначение отговаря за проверката на такива предприятия в съответствие с член 80 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Копие от всеки списък се изпраща на Комисията.
Държавата членка, която получава или извършва плащането може да поиска от държавата членка, в която е установено предприятието, да провери някои от предприятията от списъка в съответствие с член 80 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, като посочва защо е необходимо това искане и по-специално рисковете, свързани с предприятието.
Държавата членка, към която е отправено искането, отчита надлежно свързаните с предприятието рискове, съобщени от държавата членка, подала искането.
Получилата искането държава членка уведомява подалата искането държава членка за последващите действия, предприети във връзка с него. Когато се извършва проверка на предприятие от този списък, получилата искането държава членка, която е извършила проверката, уведомява подалата искането държава членка за резултатите от проверката най-късно три месеца след края на периода на проверки.
Преглед на тези молби се изпраща на Комисията за всяко тримесечие в рамките на един месец след края на всяко тримесечие. Комисията може да изиска да бъде предоставено копие от отделните молби.
Списъкът с предприятия, посочен в първа алинея, се изготвя в съответствие с образеца на формуляр в приложение VI.
2. Списъкът с предприятия, посочен в член 83, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изготвя в съответствие с образеца на формуляр в приложение VII към настоящия регламент.
3. Искането от държава членка за проверка на предприятие в друга държава членка, както е посочено в параграф 1, втора алинея и в член 83, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изготвя в съответствие с образеца на формуляр в приложение VIII към настоящия регламент.
4. Информацията за резултатите от проверките, посочени в параграф 1, втора алинея и в член 83, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изготвя в съответствие с образеца на формуляр в приложение IХ към настоящия регламент.
5. Прегледът на молбите, посочени в параграф 1, пета алинея и в член 83, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изготвя в съответствие с образеца на формуляр в приложение Х към настоящия регламент.
6. Предоставената информация по параграф 1 се съобщава в електронен вид във формата, предвиден в раздел 2 от приложение II към Регламент за изпълнение (ЕС) № 991/2013.
Член 46
Годишни програми и доклади
1. Годишната програма за проверки, посочена в член 84 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изготвя в съответствие с образеца на формуляр в приложение ХI към настоящия регламент.
2. В годишния доклад, посочен в член 86, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се изброяват срещнатите трудности и предприетите мерки за отстраняването им, а когато е целесъобразно и предложения за подобрения.
В него се включва подробна информация за всеки аспект от прилагането на дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посочен в приложение ХII към настоящия регламент, подредена в ясно обозначени раздели под заглавията, изброени в същото приложение.
3. Информацията, която се подава по настоящия член и по член 45, може да се предава на хартиен носител или в електронен вид и във формат, който се съгласува между изпращача и получателя.
4. Комисията оценява годишно постигнатия напредък в своя годишен финансов отчет относно управлението на фондовете, посочен в член 109 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 47
Специални служби
1. Специалните служби, посочени в член 85 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, освен за задълженията по този член, отговарят и за следното:
а)
обучение на националните служители, отговарящи за извършването на проверките, посочени в настоящия раздел, за да придобият достатъчно познания за изпълнението на задълженията си;
б)
администриране на докладите от проверките и друга документация, свързана с извършването на проверките, предвидена в дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
изготвяне и съобщаване на програмите, посочени в член 84 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и докладите по член 86, параграф 1 от същия регламент.
2. Държавите членки предоставят на специалните служби всички правомощия, необходими за изпълнение на задачите, посочени в параграф 1.
Те разполагат с достатъчно на брой служители, които са подходящо обучени да изпълняват тези задачи.
3. Държави членки, в които минималният брой предприятия за проверяване е по-малко от 10, не са задължени да създават специална служба.
ГЛАВА V
ОБЕЗПЕЧЕНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Обхват, информационни технологии, непреодолима сила
Член 48
Обхват
Настоящата глава се прилага във всички случаи, когато секторното законодателство за селското стопанство предвижда обезпечения, независимо дали е използван конкретният термин „обезпечение“.
Настоящата глава не се прилага за обезпечения, с които се гарантира плащането на вносните и износните мита, посочени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (18).
Член 49
Електронна администрация
Съобщенията, документите и обезпеченията могат да бъдат изготвяни, обработвани и управлявани с използване на информационни технологии (ИТ), при условие че приложимите системи се управляват посредством официално одобрени протоколи за качество и сигурност, подходящи за тези системи.
Ако компетентните органи нямат достъп до необходимите документи за проверка поради разлики в ИТ системите, тези документи се разпечатват и автентичността им се удостоверява от органа, компетентен за управлението на ИТ системите („издаващия орган“), или от органа, компетентен за удостоверяването на документи като верни с оригинала.
Тези разпечатки могат да бъдат заменени с електронно съобщение между издаващия орган и бенефициера или компетентния орган, при условие че издаващият орган осигури официално одобрен протокол за сертифициране, който гарантира автентичността на съобщението.
Член 50
Срокове за непреодолима сила
1. Настоящият член се прилага, когато на него се позове специален регламент.
2. Искането за признаване на случай на непреодолима сила не е допустимо, ако е получено от компетентния орган повече от 30 календарни дни след:
а)
датата, на която операторът е уведомен от компетентния орган за установено неизпълнение на съответно задължение по смисъла на член 23, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, изтичането на срока за изпълнение на съответното задължени по член 23, параграф 3 от същия регламент, или изтичането на срока за представяне на доказателство за изпълнение на съответното задължение по член 23, параграф 4 от същия регламент;
б)
крайния срок за представяне на оферти в трета държава, когато офертата е свързана със сертификат за предварително фиксиране за възстановявания при износ;
3. Операторите представят пред компетентния орган задоволително доказателство за обстоятелствата, които те считат, че представляват непреодолима сила, в срок от 181 календарни дни от изтичането на срока, в който задължението е трябвало да бъде изцяло изпълнено. На операторите може да се отпусне допълнителен срок, ако не са в състояние да представят доказателство в посочения срок, въпреки че са действали с цялата дължима грижа да го получат и изпратят.
4. Държавите членки уведомяват Комисията за признатите от тях случаи на непреодолима сила, като предоставят необходимата информация за всеки случай.
РАЗДЕЛ 2
Форма на обезпеченията
Член 51
Форма
1. Обезпечение може да се предостави:
а)
под формата на паричен депозит, както е посочено в член 19, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014; и/или
б)
като се осигури гарант в съответствие с член 21 от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014.
2. По преценка на компетентния орган обезпечението може да се предостави чрез:
а)
залог на паричен депозит в банка;
б)
залог на признати вземания от публичен орган или публични средства, които са дължими и платими и по отношение на които няма привилегировано вземане; и/или
в)
залог на прехвърляеми обезпечения в съответната държава членка, при условие че са издадени или гарантирани от същата държава членка.
3. Компетентният орган може да наложи допълнителни условия за приемането на гаранциите, изброени в параграф 2.
Член 52
Прехвърляемо обезпечение
1. Обезпечение, заложено в съответствие с член 51, параграф 2, буква в) има, към момента на залагане на обезпечението, пазарна стойност най-малко 115 % от стойността на изискваното обезпечение.
2. Компетентният орган може да приеме обезпечение по член 51, параграф 2, буква в) само ако страната, която го предлага, поеме писмен ангажимент да даде допълнително обезпечение, или да замени първоначалното обезпечение, ако пазарната стойност на въпросното обезпечение е била под 105 % от стойността на изискваното обезпечение в продължение на три месеца. Писмено поет ангажимент не се изисква в случаите, когато националното законодателство вече предвижда подобно условие. Компетентният орган редовно преразглежда стойността на такива обезпечения.
3. Пазарната стойност на дадено обезпечение по член 51, параграф 2, буква в) се оценява от компетентния орган, като се вземат предвид разходите за разпореждане.
4. Пазарната стойност на обезпеченията се оценява, като се използва последната налична котировка.
5. По искане на компетентния орган страната, предоставяща обезпечението, представя доказателство за неговата пазарна стойност.
Член 53
Замяна и прехвърляне
1. Всеки вид обезпечение може да бъде заменен с друго.
При все това съгласието на компетентния орган е необходимо в следните случаи:
а)
когато първоначалното обезпечение е задържано, но още не е осребрено; или
б)
когато заменящото обезпечение е от вида, посочен в член 51, параграф 2.
2. Блоково обезпечение може да се замени с друго блоково обезпечение, при условие че новото блоково обезпечение покрива най-малко тази част от първоначалното блоково обезпечение, прехвърлена към момента на замяната, за да се гарантира изпълнение на едно или повече от неизпълнените задължения.
3. Остатъкът по блоковото обезпечение се отчита веднага след прехвърлянето на част от него за покриване на дадено задължение.
РАЗДЕЛ 3
Освобождаване и задържане
Член 54
Частично освобождаване
Когато конкретните правила на Съюза не посочват минимално количество, компетентният орган може сам да ограничи броя на частичните освобождавания на дадено обезпечение и да посочи минимална сума за всяко такова освобождаване.
Преди да освободи цялото обезпечение или част от него, компетентният орган може да поиска писмена молба за освобождаване.
В случай на обезпечения, които покриват повече от 100 % от обезпечаваната сума, частта от обезпечението, надвишаваща 100 %, се освобождава, когато остатъкът от сумата е окончателно освободен или задържан.
Член 55
Задържане
1. След като на компетентния орган са станали известни обстоятелства, водещи до задържане на обезпечението, изцяло или частично, той незабавно изисква от страната, която трябва да изпълни задължението, да плати задържаната сума, в срок до не повече от 30 дни от датата на получаване на искането за плащане.
Когато в края на този срок плащането не е извършено, компетентният орган:
а)
незабавно прехвърля всяко обезпечение от вида, посочен в член 51, параграф 1, буква а), в съответната сметка;
б)
незабавно иска от гаранта, посочен в член 51, параграф 1, буква б), да плати, като му дава срок до 30 дни от деня на получаване на искането за плащане;
в)
незабавно предприема необходимите мерки, за да:
i)
превърне обезпеченията по член 51, параграф 2, букви б) и в) в парични средства, достатъчни да възстановят дължимата сума;
ii)
прехвърли заложените парични депозити по член 51, параграф 2, буква а) в собствената си сметка.
Компетентният орган може незабавно да прехвърли всяко обезпечение от вида, посочен в член 51, параграф 1, буква а), в съответната сметка, без първо да иска от съответното лице да извърши плащане.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1:
а)
когато решението за задържане на обезпечение е взето, но след обжалване впоследствие е отложено съгласно националното законодателство, съответната страна плаща лихва по действително задържаната сума в срок, който започва да тече 30 дни от деня на получаване на искането за плащане по параграф 1 и завършва на деня преди плащането на действително задържаната сума;
б)
когато в резултат от процедурата по обжалване от съответната страна се иска да плати задържаната сума в срок от 30 дни, за целите на изчисляването на лихвата държавата членка може да извърши плащането на 20-ия ден след датата на това искане;
в)
приложимият лихвен процент се изчислява в съответствие с националното законодателство, но в никакъв случай не е по-нисък от приложимия лихвен процент при възстановяване на суми на национално равнище;
г)
разплащателните агенции приспадат изплатената лихва от разходите на ЕФГЗ и ЕЗФРСР в съответствие с Регламент (ЕС) № 1306/2013;
д)
държавите членки могат периодично да искат увеличение на обезпечението спрямо съответната лихва.
3. Когато гаранцията е задържана, а сумата вече е кредитирана на фондовете и в резултат от процедурата по обжалването изцяло или отчасти задържаната сума, включително лихвата в размер, съответстващ на националното законодателство, подлежи на връщане, сумата за връщане се поема от фондовете, освен ако изплащането на гаранцията се дължи на небрежност или груба грешка на административните органи или на други органи на държавата членка.
РАЗДЕЛ 4
Информация
Член 56
Информация за задържане на обезпеченията, видове обезпечения и гаранти
1. Държавите членки предоставят на Комисията за всяка година общия брой и сумата на задържаните обезпечения, независимо от достигнатия етап на процедурата, установена в член 55, като и в двата случая правят разграничение между сумите, кредитирани към националните бюджети, и тези, кредитирани към бюджета на Съюза. Тази информация се съхранява по отношение на всички задържани обезпечения за суми, надхвърлящи 1 000 EUR, както и за всяка разпоредба на Съюза, която изисква предоставяне на обезпечение. Информацията обхваща както суми, пряко изплатени от заинтересованата страна, така и суми, възстановени чрез осребряване на обезпечение.
2. Държавите членки предоставят на Комисията списък на:
а)
видовете институции, оправомощени да действат като гарант, и установените изисквания в този смисъл;
б)
видовете обезпечение съгласно член 51, параграф 2, както и установените изисквания в този смисъл.
ГЛАВА VI
ПРОЗРАЧНОСТ
Член 57
Съдържание на публикацията
1. Информацията, посочена в член 111, параграф 1, букви в) и г) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, включва:
а)
разбивка на сумите на плащанията по буква в) от посочения член за всяка отделна мярка, изброена в приложение ХIII към настоящия регламент, както и общата сума, получена от всеки бенефициер през съответната финансова година;
б)
описание на мерките, финансирани от фондовете, както е посочено в буква г) от посочения член, и изброени в приложение ХIII от настоящия регламент, включително естеството и целта на всяка мярка.
2. Сумите по параграф 1 са изразени в EUR за държавите членки, приели еврото, и в национална валута за другите държави членки.
3. Държавите членки могат да публикуват и по-подробна информация от предвидената в параграфи 1 и 2 без да се засягат разпоредбите за необходимата защита на личните данни.
Член 58
Публикуване на общината
Когато публикуваната информация съгласно член 112, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 би позволила идентифициране на физическо лице като бенефициер поради ограничения брой бенефициери, пребиваващи или регистрирани в дадена община, съответната държава членка публикува следващата по големина административна единица, от която общината е част, за целите на член 111, параграф 1, първа алинея, буква б).
Член 59
Формат и дата на публикацията
1. Информацията, която се публикува на единен уебсайт съгласно член 111, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 е достъпна чрез търсачка, което позволява на потребителите да търсят бенефициери или по име, или по община, както е посочено в член 58 от настоящия регламент, или по получени суми, по мярка, или по комбинация от последните, и да извличат цялата съответна информация като единен набор от данни. Тази информация се предоставя на официалния език или езици на държавата членка и/или на един от трите работни езика на Комисията.
2. Информацията по параграф 1 се публикува до 31 май всяка година за предходната финансова година.
3. В съответствие с посочения член информацията остава на разположение на уебсайта за срок от две години след датата на първоначалното публикуване.
Член 60
Информация за бенефициерите
Информацията за бенефициерите по член 113 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се предоставя на бенефициерите, като се включва във формулярите за кандидатстване за средства от фондовете, или по друг начин в момента на събиране на данните.
Чрез дерогация от първия параграф по отношение на данни, свързани с плащания, получени за финансовите 2014 и 2015 години, информация за бенефициерите се предоставя най-малко два месеца преди датата на публикуване.
Член 61
Публикуване на праговете, свързани със схемата за дребните земеделски стопани
Сумите, нотифицирани от държавите членки в съответствие с член 112, алинея втора от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се публикуват на уебсайта на Съюза, посочен в член 62, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 62
Сътрудничество между Комисията и държавите членки
1. Комисията създава и поддържа уебсайт на Съюза в рамките на централния си интернет адрес, който съдържа връзки към уебсайтовете на държавите членки. Комисията актуализира интернет връзките в зависимост от информацията, изпратена от държавите членки.
2. Държавите членки изпращат на Комисията интернет адресите на своите уебсайтове веднага след като бъдат създадени, както и последващи промени, като по този начин от тях зависи достъпът до техните уебсайтове от уебсайта на Съюза.
3. Държавите членки определят орган, отговорен за създаването и поддържането на единния уебсайт, посочен в член 59, параграф 1. Те съобщават на Комисията наименованието и адреса на този орган.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 63
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 601/94, (ЕО) № 4/2004 и (ЕО) № 259/2008 на Комисията се отменят.
Въпреки това Регламент (ЕО) № 259/2008 продължава да се прилага към плащанията, извършени за финансовата 2013 година. Чрез дерогация от член 3, параграф 3 от посочения регламент, информацията по посочения член остава на разположение на уебсайта в продължение на една година от датата на първоначалната ѝ публикация.
Член 64
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
При все това:
а)
член 10 се прилага за направените разходи и целевите приходи, получени от държавите членки, от 16 октомври 2014 г.;
б)
членове 34 - 40 се прилагат, считано от 1 януари 2015 г. Сроковете, предвидени в член 34, параграфи 3 и 4, обаче не се прилагат за проучвания във връзка с уравняването по съответствие, за които съобщението по член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 е било изпратено преди 1 януари 2015 г.;
в)
глава VI се прилага за плащания, извършвани от финансовата 2014 година нататък;
г)
информацията, изпращана от държавите членки в съответствие с приложение II, колони V1 и V2, започва да се предоставя от 2016 финансова година
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 6 август 2014 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 908/2014
z dne 6. avgusta 2014
o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in drugimi organi, finančnim upravljanjem, potrjevanjem obračunov, pravili o kontrolah, varščinami in preglednostjo
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike ter razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (1), ter zlasti členov 8(2), 9(2), 23, 36(6), 46(5) in (6), 50(2), 53(1), 57(2), 62(2), 66(4), 88, 104, 114 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 1306/2013 določa osnovna pravila glede financiranja, upravljanja in spremljanja skupne kmetijske politike, vključno z akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov, finančnim upravljanjem in postopki potrditve, sistemi kontrol in kaznimi, vključno s pregledi transakcij, varščinami in preglednostjo. Za zagotovitev neoviranega delovanja in enotne uporabe novega pravnega okvira, ki ga vzpostavlja navedena uredba, je Komisija pooblaščena, da sprejme nekatera pravila na teh področjih. Nova pravila bi morala nadomestiti zadevne določbe uredb Komisije (ES) št. 601/94 (2), (ES) št. 4/2004 (3), (ES) št. 883/2006 (4), (ES) št. 884/2006 (5), (ES) št. 885/2006 (6), (ES) št. 259/2008 (7) in Izvedbene uredbe (EU) št. 282/2012 (8). Uredbe (ES) št. 883/2006, (ES) št. 884/2006, (ES) št. 885/2006 in Izvedbena uredba (EU) št. 282/2012 so bile razveljavljene z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 907/2014 (9). Zaradi jasnosti in pravne varnosti bi bilo treba uredbe (ES) št. 601/94, (ES) št. 4/2004 in (ES) št. 259/2008 razveljaviti s to uredbo.
(2)
Države članice bi morale plačilne agencije akreditirati samo, če izpolnjujejo nekatera minimalna merila, določena na ravni Unije, iz člena 1(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014. Ta akreditacijska merila so določena v Prilogi I k Delegirani uredbi (EU) št. 907/2014. Določiti bi bilo treba pravila glede postopkov izdaje, pregleda in odvzema akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov.
(3)
Države članice bi morale imeti stalen nadzor nad svojimi plačilnimi agencijami. Vzpostaviti bi morale sistem za izmenjavo informacij za poročanje in sprotno obveščanje pristojnih organov o sumih neskladnosti. Treba bi bilo uvesti postopek, po katerem bi države članice obravnavale takšne primere ter ki bi moral vključevati obveznost sestave načrta za odpravo vseh ugotovljenih pomanjkljivosti v določenem roku. V zvezi z odhodki plačilnih agencij, katerih akreditacijo ohranja njihova država članica, čeprav takšnega načrta ne izvedejo v določenem roku, bi morala imeti Komisija možnost, da se odloči za obravnavo pomanjkljivosti po postopku potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
(4)
V skladu s točko (b) prvega pododstavka člena 7(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 morajo odgovorne osebe akreditiranih plačilnih agencij sestaviti izjavo o upravljanju glede popolnosti, točnosti in resničnosti obračunov ter pravilnega delovanja sistemov notranje kontrole ter glede zakonitosti in pravilnosti osnovnih transakcij. Določiti bi bilo treba pravila v zvezi z vsebino in obliko takih izjav o upravljanju.
(5)
Določiti bi bilo treba pravila o delovanju usklajevalnih organov iz člena 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter naloge certifikacijskih organov iz člena 9 navedene uredbe. Poleg tega bi bilo treba določiti vsebino certifikatov in poročil, ki jih sestavijo certifikacijski organi, za zagotovitev, da so v pomoč Komisiji v postopku potrditve obračunov.
(6)
Plačilne agencije bi morale za zagotovitev pravilnega upravljanja sredstev, vključenih v proračun Unije in namenjenih Evropskemu kmetijskemu jamstvenemu skladu (v nadaljnjem besedilu: EKJS) in Evropskemu kmetijskemu skladu za razvoj podeželja (v nadaljnjem besedilu: EKSRP) (v nadaljnjem besedilu: sklada), voditi ločene račune izključno za opravljena plačila ter za prihodke, dodeljene iz posameznega sklada ali v posamezni sklad. V ta namen bi morale računovodske evidence, ki jih vodijo plačilne agencije, za vsak sklad jasno prikazovati odhodke in prihodke, izvršene oziroma dodeljene na podlagi člena 4(1) ter členov 5 in 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013, in omogočiti, da se ti odhodki in prihodki povežejo s sredstvi, ki jima jih zagotavlja proračun Unije.
(7)
Skupna kmetijska politika se financira v eurih, pri čemer lahko države članice, ki niso prevzele eura, izvajajo izplačila upravičencem v njihovi nacionalni valuti. Da bi omogočili konsolidacijo vseh odhodkov in prihodkov, je zato treba določiti, da zadevne plačilne agencije lahko zagotovijo podatke v zvezi z odhodki in prihodki v eurih in v valuti, v kateri so bili plačani oziroma prejeti.
(8)
Odhodki za pomoč za razvoj podeželja iz EKSRP, ki se sofinancirajo iz proračuna Unije in iz nacionalnih proračunov, temeljijo na programih, razčlenjenih po ukrepih, posebnih prispevnih stopnjah in prednostnih področjih. V skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja bi bilo treba navedene odhodke spremljati in knjižiti na tej podlagi, tako da bi lahko vse operacije identificirali glede na program, ukrep, posebne prispevne stopnje in prednostna področja. S tem se zagotovi, da je mogoče preveriti ujemanje izvršenih odhodkov in dodeljenih finančnih sredstev. V tem okviru je treba opredeliti elemente, ki jih morajo upoštevati plačilne agencije. Plačilne agencije bi morale v računovodskih evidencah v zvezi z izvršenim financiranjem zlasti jasno prikazati izvor javnih sredstev oziroma sredstev Unije. Poleg tega bi bilo treba v zvezi s prvotnimi dejavnostmi identificirati in prikazati zneske, ki jih je treba izterjati od upravičencev, in zneske, ki so bili izterjani.
(9)
Države članice zberejo sredstva, ki so potrebna za financiranje odhodkov EKJS iz člena 4(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, preden Komisija te odhodke financira v obliki mesečnih povračil izvršenih odhodkov. Druga možnost je, da države članice prejmejo predplačilo za odhodke EKSRP, ki se pozneje potrdijo s potrditvijo letnih obračunov v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Za zagotovitev dobrega upravljanja finančnih tokov bi morale države članice zbirati informacije, ki so potrebne za dokazilo popolnosti, točnosti in resničnosti odhodkov za ta mesečna povračila ter jih dati Komisiji na razpolago ob izvršitvi odhodkov in prihodkov ali ji jih redno posredovati. Države članice bi morale Komisiji informacije posredovati v časovnih razmikih, kot je primerno glede na način upravljanja posameznega sklada. Posredovanje informacij v takih časovnih razmikih ne bi smelo vplivati na obveznost držav članic, da popolne informacije, zbrane za ustrezno spremljanje odhodkov, hranijo na razpolago Komisiji za namene preverjanja.
(10)
Splošne obveznosti plačilnih agencij v zvezi z vodenjem računovodskih evidenc zajemajo podatke, potrebne za upravljanje in kontrole sredstev Unije. Toda navedene obveznosti ne vključujejo zahtev glede povračila odhodkov in podrobnosti, ki jih je treba posredovati Komisiji za pridobitev takega povračila. Zato bi bilo treba določiti, katere informacije in podrobnosti v zvezi z odhodki, ki se financirajo iz skladov, je treba redno pošiljati Komisiji. Podatki, ki jih države članice sporočajo Komisiji, morajo Komisiji omogočiti neposredno in kar se da učinkovito uporabo poslanih podatkov za vodenje računov skladov ter s tem povezana izplačila. To zahtevo države članice izpolnijo tako, da vse podatke, ki jih morajo dati na razpolago ali sporočiti Komisiji, pošljejo v elektronski obliki.
(11)
V skladu s točko (c) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba za ukrepe v zvezi z dejavnostmi, ki jih financirata sklada, Komisiji poslati tudi izjave o odhodkih, ki veljajo tudi kot zahtevki za plačilo, s priloženimi zahtevanimi podatki. Da bi državam članicam in plačilnim agencijam omogočili pripravo takšnih izjav o odhodkih v skladu z usklajenimi pravili in da bi Komisiji omogočili upoštevanje zahtevkov za izplačila, je treba določiti, pod kakšnimi pogoji se ti odhodki lahko upoštevajo v okviru proračuna EKJS oziroma EKSRP. V takih pogojih bi morala biti opredeljena pravila, ki se uporabljajo za knjiženje odhodkov in prihodkov, zlasti namenskih prejemkov in morebitnih potrebnih popravkov, ter njihovo dejansko prijavo.
(12)
Če na podlagi izjav o odhodkih, ki so jih države članice predložile v okviru EKJS, skupni znesek vnaprejšnjih obveznosti, ki bi lahko bile odobrene v skladu s členom 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (10), presega 75 % odobritev za tekoče proračunsko leto, mora Komisija te zneske zmanjšati. V skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja je treba takšno zmanjšanje sorazmerno razporediti med vse države članice na podlagi njihovih izjav o odhodkih. Za pravično porazdelitev razpoložljivih odobritev med države članice je treba določiti, da se v tem primeru mesečna izplačila v okviru EKJS znižajo v odstotnih deležih glede na izjave o odhodkih, ki jih za vsako poglavje predloži država članica, in da se znesek, ki ni porabljen v danem mesecu, s sklepi Komisije prerazporedi na naslednja mesečna plačila.
(13)
Po odobritvi mesečnih plačil bi morala Komisija dati državam članicam na razpolago sredstva, potrebna za kritje odhodkov, ki se financirajo iz skladov, in sicer v skladu s praktičnimi pravili in pogoji, ki jih je treba določiti na podlagi podatkov, ki jih Komisiji sporočijo države članice, in informacijskih sistemov, ki jih je vzpostavila Komisija.
(14)
Pogoj za povračilo odhodkov za javno intervencijo plačilne agencije je, da v svoje izjave o odhodkih vključijo vrednosti in zneske, knjižene v mesecu, ki sledi mesecu, na katerega se nanašajo postopki javnega skladiščenja. Za zagotovitev nemotenega poteka postopka v zvezi s povračili je treba določiti, kako je treba Komisijo obveščati o takih informacijah, potrebnih za izračun stroškov in odhodkov.
(15)
V skladu s členom 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 mora vodenje evidenc javnih intervencijskih zalog omogočati določanje izplačanega zneska financiranja Unije in stanje intervencijskih zalog. Zato bi bilo treba od plačilnih agencij zahtevati, da ločeno vodijo evidenco zalog in obračune, ki vsebujejo podatke, potrebne za spremljanje zalog, ter zagotovijo finančno upravljanje odhodkov in prihodkov, ki jih ustvarijo javni intervencijski ukrepi.
(16)
V zvezi z intervencijskimi ukrepi javnega skladiščenja morajo plačilne agencije v obračunih knjižiti podatke v zvezi s količinami, vrednostmi in zadevnimi povprečji. Toda pri tem obstajajo okoliščine, v katerih nekaterih dejavnosti in odhodkov ne bi smeli knjižiti ali bi jih morali knjižiti v skladu s posebnimi pravili. Za zagotovitev enake obravnave in zaščito finančnih interesov Unije bi bilo treba določiti take okoliščine, vključno s, po potrebi, ureditvijo glede knjiženja dejavnosti in odhodkov.
(17)
Datum knjiženja različnih postavk odhodkov in prihodkov, povezanih z intervencijskimi ukrepi v obliki javnega skladiščenja, je odvisen od narave postopkov, na katere se nanašajo, in se lahko določi skladno z ustrezno področno kmetijsko zakonodajo. V tem okviru je treba sprejeti splošno pravilo, ki določa različne postavke, ki se knjižijo na dan materialne operacije, ki izhaja iz intervencijskega ukrepa, in posebne primere, ki jih je treba upoštevati.
(18)
Za dobro finančno upravljanje bi morale države članice Komisiji zagotoviti napovedi zneskov, ki jih mora EKSRP še financirati v kmetijskem proračunskem letu, in oceno zahtevkov za financiranje za naslednje proračunsko leto. Da bi Komisija lahko izpolnila svoje obveznosti, ji je treba te podatke sporočiti pravočasno, v vsakem primeru pa dvakrat letno, najpozneje do 31. januarja in 31. avgusta vsakega leta.
(19)
V skladu s členom 36(6) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba določiti roke za sestavo izjav o odhodkih za dejavnosti v okviru EKSRP. Ob upoštevanju posebnosti računovodskih pravil, ki se uporabljajo za EKSRP, ter porabe predfinanciranja in financiranja ukrepov za posamezno koledarsko leto je treba določiti, da se takšni izdatki prijavijo v časovnih razmikih, ki ustrezajo tem posebnim pogojem.
(20)
Izmenjava podatkov in dokumentov med državami članicami in Komisijo ter zagotavljanje in sporočanje podatkov držav članic Komisiji praviloma potekajo elektronsko. Za izboljšanje takšne izmenjave podatkov o skladih ter razširitev njihove uporabe so bili vzpostavljeni informacijski sistemi v skladu z Uredbo (ES) št. 883/2006. Taki sistemi bi se morali še naprej uporabljati in izvajati, in sicer po tem, ko se prek Odbora za kmetijska sklada o tem obvestijo države članice.
(21)
Pogoje, pod katerimi ti informacijski sistemi obdelujejo podatke, ter obliko in vsebino dokumentov, ki jih je treba poslati na podlagi Uredbe (EU) št. 1306/2013, je treba pogosto prilagoditi v skladu s spremembami ustreznih pravil ali zahtev glede upravljanja. Določiti bi bilo treba tudi enotna pravila glede predložitve zadevnih dokumentov, ki jih morajo poslati države članice. Za dosego teh ciljev, poenostavitev postopkov in zagotovitev, da se zadevni informacijski sistemi lahko začnejo hitro uporabljati, bi bilo treba določiti obliko in vsebino dokumentov, in sicer na podlagi standardiziranih modelov in protokolov, ki jih Komisija prilagodi in posodobi po tem, ko o tem obvesti Odbor za kmetijska sklada.
(22)
V skladu s členom 58 Uredbe (EU) št. 1306/2013 so države članice prek svojih plačilnih agencij odgovorne za upravljanje in kontrolo odhodkov skladov. Za pošiljanje ali vnos podatkov o finančnih dejavnostih v informacijski sistem ter njihovo posodabljanje bi zato morale biti odgovorne plačilne agencije, ki to opravijo same ali pa to nalogo prenesejo na organ, ki je bil zato pooblaščen prek akreditiranega usklajevalnega organa.
(23)
Pri nekaterih dokumentih ali postopkih, ki jih določajo prvi pododstavek člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali akti Komisije, sprejeti za namene tega člena, je potreben podpis pooblaščene osebe ali odobritev osebe na eni ali več stopnjah zadevnega postopka. Informacijski sistemi, vzpostavljeni za pošiljanje teh dokumentov, bi morali v takšnih primerih omogočiti nedvoumno identifikacijo vseh oseb in zagotoviti razumna jamstva za nespremenljivost vsebine dokumentov, to zajema tudi posamezne stopnje postopka. To bi moralo veljati zlasti za izjave o odhodkih in izjavo o upravljanju, priložene letnim obračunom iz točke (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter dokumente, poslane po elektronski poti znotraj teh postopkov.
(24)
V skladu s točko (e) člena 58(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 so države članice v okviru svojih plačilnih agencij odgovorne za izterjavo neupravičenih izplačil skupaj z obrestmi. Za zagotovitev učinkovite in pravilne uporabe teh določb je primerno določiti usklajena pravila glede obresti, ki se uporabljajo za izterjavo neupravičenih izplačil. Brez poseganja v točki (a) in (b) prvega pododstavka člena 54(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je mogoče obveznost držav članic, da izterjajo neupravičena izplačila, izpolniti na različne načine. Brez poseganja v kakršne koli druge izvršilne ukrepe iz nacionalne zakonodaje je uspešen in stroškovno učinkovit način izterjave dolga ta, da se, takoj ko se v skladu z nacionalno zakonodajo ugotovi dolg, vsi neporavnani zneski odštejejo od prihodnjih plačil dolžniku. Zato bi morale biti države članice obvezane uporabiti navedeni način izterjave dolga in bi bilo treba določiti skupne pogoje za njegovo uporabo.
(25)
Določiti bi bilo treba podrobnosti postopka za potrditev obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in postopka za potrditev skladnosti iz člena 52 navedene uredbe, vključno z mehanizmom, po katerem se izračunani zneski glede na posamezen primer odštejejo od ali dodajo k enemu izmed naslednjih izplačil Komisije državam članicam.
(26)
V zvezi s postopkom potrditve obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba določiti vsebino letnih obračunov plačilnih agencij in določiti rok za pošiljanje navedenih obračunov in drugih ustreznih dokumentov Komisiji. Jasno bi bilo treba določiti tudi obdobje, v katerem morajo plačilne agencije hraniti na voljo Komisiji dokazila o vseh odhodkih in namenskih prejemkih. Poleg tega bi bilo treba določiti, da Komisija podrobno opredeli obliko in vsebino računovodskih informacij, ki jih morajo posredovati plačilne agencije.
(27)
Za zagotovitev, da se v običajnih primerih postopek potrditve skladnosti konča v razumnem roku, je primerno določiti konkretne roke za različne stopnje postopka, ki jih morajo spoštovati Komisija in zadevne države članice. Vendar bi moralo istočasno biti omogočeno, da lahko Komisija podaljša te roke, kadar je to potrebno zaradi zapletenosti primera v preiskavi. Postopek potrditve skladnosti bi moral državam članicam dati pravico do kontradiktornih postopkov in ustrezne ocene informacij, ki so potrebne za oceno tveganja za sklada.
(28)
V skladu s členom 59(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013 morajo države članice zagotavljati minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, potrebnih za učinkovito upravljanje tveganj. Vendar lahko države članice na lastno odgovornost zmanjšajo minimalno stopnjo teh pregledov na kraju samem, kadar ugotovijo, da sistemi upravljanja in kontrol pravilno delujejo ter so stopnje napak na sprejemljivi ravni. Medtem ko je treba v področni kmetijski zakonodaji predvideti potrebne minimalne stopnje pregledov na kraju samem, bi bilo treba določiti horizontalna enotna pravila v zvezi z možnostjo zmanjšanja minimalne stopnje pregledov na kraju samem, ki se uporabljajo za vse ukrepe, ki jih financirata sklada, ter ustrezne pogoje. Področna kmetijska zakonodaja lahko poleg teh horizontalnih pravil določa dodatna pravila.
(29)
Primerno je tudi določiti pravila, kako države članice izvajajo preglede transakcij iz člena 80 Uredbe (EU) št. 1306/2013, zlasti v zvezi z izborom podjetij, pogostostjo in razporedom za preglede.
(30)
V skladu s poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013 o pregledu transakcij morejo države članice Komisiji poslati številna obvestila. Ker poenotenje oblike in vsebine takih obvestil olajša njihovo uporabo in zagotavlja enoten pristop, je primerno sprejeti podrobna pravila glede njihove oblike in vsebine. Poleg tega bi bilo treba določiti pravila glede hranjenja trgovinskih dokumentov o skupnih ukrepih, ki vključujejo medsebojno pomoč, iz člena 83 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in posebnih oddelkov iz člena 85 navedene uredbe.
(31)
Delegirana uredba (EU) št. 907/2014 določa pravila, ki dopolnjujejo pravni okvir glede varščin, zlasti v zvezi z zahtevo po pologu varščine, pogoji, ki veljajo za varščine, ter pravili glede pologa, sprostitve in zasega varščine. Za zagotovitev enotne uporabe navedenih pravil je treba določiti določbe o obliki in postopkih pologa in sprostitve varščine ter o izmenjavi informacij in obvestilih, potrebnih v zvezi s tem.
(32)
V skladu s poglavjem IV naslova VII Uredbe (EU) št. 1306/2013 o preglednosti morajo države članice letno objaviti seznam upravičencev do sredstev skladov ter med drugim zneske, ki jih je posamezni upravičenec prejel iz teh skladov. V ta namen in v skladu s členom 111 Uredbe (EU) št. 1306/2013 bi bilo treba določiti obliko te objave. Ta objava ne sme presegati tega, kar je potrebno za dosego zastavljenih ciljev glede preglednosti.
(33)
Objava bi morala biti v skladu z informacijami iz poslovnih knjig in evidenc plačilnih agencij ter bi se morala nanašati na plačila, prejeta v predhodnem proračunskem letu. Informacije bi morale biti javnosti predstavljene na jasen in usklajen način, ki omogoča iskanje, najpozneje do 31. maja.
(34)
V skladu s točko (c) prvega pododstavka člena 111(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je treba objaviti zneske plačila za vsak ukrep, financiran iz skladov, ki jih je prejel posamezni upravičenec. Vendar je treba za zagotovitev upoštevanja obveznosti iz člena 112 navedene uredbe tudi določiti prag, ki ga je treba doseči za objavo imen upravičencev.
(35)
V skladu s točko (b) prvega pododstavka člena 111(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 mora biti v objavi upravičencev skladov navedena občina, v kateri upravičenec prebiva ali je v njej registriran. Ti podatki bi morali biti dani na razpolago tudi za upravičence, ki so fizične osebe in katerih imena se v skladu s členom 112 navedene uredbe ne objavijo. Toda v primeru, če bi zaradi omejenega števila upravičencev, ki prebivajo ali so registrirani v zadevni občini, objava občine pomenila razkritje identitete upravičenca, ki je fizična oseba, bi bilo treba določiti določbe za preprečitev nesorazmerne in nepotrebne kršitve zasebnosti.
(36)
Informacije bi bilo treba objaviti na svetovnem spletu v obliki iskalnega orodja, ki omogoča uporabo širši javnosti. Iskalno orodje bi moralo omogočiti iskanje na podlagi določenih meril, rezultat iskanja pa bi moral biti predstavljen na lahko dostopen način.
(37)
Za izpolnjevanje ustreznih zahtev o varstvu podatkov je treba upravičence do sredstev skladov pred objavo obvestiti o objavi njihovih podatkov. Te informacije bi morale biti upravičencem posredovane na obrazcih za vloge za pomoč ali ob zbiranju podatkov. V zvezi z odhodki v proračunskih letih 2014 in 2015 je treba, če informacije o upravičencih niso na razpolago ob zbiranju osebnih podatkov, upravičence vseeno obvestiti v razumnem roku pred dejansko objavo.
(38)
Za lažji dostop javnosti do objavljenih podatkov bi morale države članice vzpostaviti spletišča z informacijami o upravičencih do sredstev iz skladov in pragi iz člena 112 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Glede na različne organizacijske strukture v državah članicah bi te morale določiti, kateri organ je odgovoren za vzpostavitev in vzdrževanje njihovega enotnega spletišča in objavo podatkov. Komisija bi morala vzpostaviti spletišče, ki vsebuje povezave do spletišč držav članic.
(39)
Člen 10 te uredbe bi se moral za nastale odhodke in namenske prejemke, ki so jih prejele države članice, uporabljati od 16. oktobra 2014, da se zagotovi neprekinjeno poročanje v istem proračunskem letu.
(40)
Za zagotovitev dosledne obravnave tekočih postopkov potrditve skladnosti roki v skladu s členom 34(3) in (4) te uredbe ne bi smeli veljati za tiste postopke, za katere je bilo sporočilo v skladu s členom 11(1) Uredbe (ES) št. 885/2006 poslano pred 1. januarjem 2015.
(41)
Ker se poglavje IV naslova VII Uredbe (EU) št. 1306/2013 o preglednosti uporablja za plačila, izvršena od proračunskega leta 2014 naprej, bi morale za ta plačila veljati tudi zadevne določbe te uredbe.
(42)
Da se državam članicam da na voljo dovolj časa za izvedbo, bi se morale informacije, ki se prenesejo v skladu s stolpcema V1 in V2 Priloge II, zagotoviti od proračunskega leta 2016 dalje.
(43)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za kmetijska sklada -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PLAČILNE AGENCIJE IN DRUGI ORGANI
Člen 1
Postopek za akreditacijo plačilnih agencij
1. Države članice imenujejo organ na ministrski ravni, ki je odgovoren za:
(a)
izdajo, pregled in odvzem akreditacij plačilnim agencijam;
(b)
izvajanje nalog, ki so v skladu s tem poglavjem dodeljene pristojnemu organu.
2. Pristojni organ s formalnim aktom odloči o izdaji ali, po pregledu, odvzemu akreditacije plačilni agenciji na podlagi pregleda akreditacijskih meril iz člena 1(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 (v nadaljnjem besedilu: akreditacijska merila). Pristojni organ nemudoma obvesti Komisijo o akreditacijah ali odvzemih akreditacij.
3. Pristojni organ imenuje revizijski organ za izvedbo pregleda, preden odobri kakršno koli akreditacijo (predakreditacijski pregled). Revizijski organ mora biti revizijski organ oblasti ali druga javna ali zasebna organizacija ali organizacijska enota organa oblasti s potrebno strokovnostjo, znanjem in sposobnostjo za izvajanje revizij. Revizijski organ je neodvisen od plačilne agencije, ki bo akreditirana.
Pregled (predakreditacijski pregled), ki ga izvede revizijski organ, zajema zlasti:
(a)
vzpostavljene postopke in sisteme za odobritev in izvajanje plačil;
(b)
razmejitev nalog ter ustreznost notranje in zunanje kontrole v zvezi s transakcijami, ki jih financirata Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP), v nadaljnjem besedilu: sklada;
(c)
v kakšni meri lahko vzpostavljeni postopki in sistemi zaščitijo proračun Unije, vključno z ukrepi proti goljufijam, ki so določeni na podlagi tveganja;
(d)
varnost informacijskih sistemov;
(e)
vzdrževanje poslovnih knjig.
Revizijski organ pripravi podrobno poročilo o opravljenem revizijskem delu, rezultatih tega dela ter oceni, ali plačilna agencija izpolnjuje akreditacijska merila. Poročilo se posreduje pristojnemu organu, ki nato izda akt o akreditaciji, če ugotovi, da plačilna agencija izpolnjuje akreditacijska merila.
4. Če pristojni organ meni, da plačilna agencija ne izpolnjuje akreditacijskih meril, plačilno agencijo obvesti o posebnih pogojih, ki jih mora izpolniti, preden se lahko dodeli akreditacija.
Dokler se ne izvedejo vse potrebne spremembe za izpolnitev takšnih specifičnih pogojev, se lahko akreditacija dodeli začasno za obdobje, ki se določi glede na resnost ugotovljenih težav in ne presega 12 mesecev. V utemeljenih primerih lahko Komisija na zahtevo zadevne države članice odobri podaljšanje navedenega roka.
5. Informacije iz točke (a) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sporočijo takoj po prvi akreditaciji plačilne agencije in v vsakem primeru, preden se za odhodke plačilne agencije bremenita sklada. Tem informacijam se priložijo izjave in dokumenti, ki zadevajo:
(a)
odgovornosti, dodeljene plačilni agenciji;
(b)
razporeditev odgovornosti med oddelki plačilne agencije;
(c)
povezave plačilne agencije z drugimi javnimi ali zasebnimi organi, ki so odgovorni za izvajanje kakršnih koli ukrepov, v okviru katerih plačilna agencija za odhodke bremeni sklada;
(d)
postopke za sprejemanje, preverjanje in potrjevanje veljavnosti zahtevkov upravičencev in za odobritev, izplačila in obračun odhodkov;
(e)
določbe o varnosti informacijskih sistemov;
(f)
poročilo o predakreditacijskem pregledu, ki ga izvede revizijski organ iz odstavka 3.
6. Komisija obvesti Odbor za kmetijska sklada o plačilnih agencijah, akreditiranih v vsaki državi članici.
Člen 2
Pregled akreditacije
1. Pristojni organ stalno nadzoruje plačilne agencije, za katere je odgovoren, zlasti na podlagi potrdil in poročil, ki jih sestavi certifikacijski organ iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter spremlja vse ugotovljene pomanjkljivosti.
Pristojni organ vsaka tri leta pisno poroča Komisiji o svojem nadzoru nad plačilnimi agencijami in spremljanju njihovih dejavnosti. Poročilo vključuje pregled, ali plačilne agencije stalno izpolnjujejo akreditacijska merila, skupaj s povzetkom aktivnosti, sprejetih za odpravo pomanjkljivosti. Pristojni organ potrdi, ali plačilna agencija, za katero je odgovoren, še naprej izpolnjuje akreditacijska merila.
2. Države članice vzpostavijo sistem, ki zagotavlja, da se vsaka informacija, ki kaže na to, da plačilna agencija ne izpolnjuje akreditacijskih meril, nemudoma sporoči pristojnemu organu.
3. Če pristojni organ ugotovi, da akreditirana plačilna agencija ne izpolnjuje več enega ali več akreditacijskih meril, zaradi česar bi lahko bilo ovirano izvajanje nalog iz člena 1(1) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014, pristojni organ plačilni agenciji nemudoma odredi pogojno akreditacijo. Pri tem sestavi načrt, vključno z ukrepi in roki, za odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti v roku, ki je določen glede na resnost problema in ne presega 12 mesecev od datuma, ko začne veljati pogojna akreditacija. V utemeljenih primerih lahko Komisija na zahtevo zadevne države članice odobri podaljšanje navedenega roka.
4. Pristojni organ obvesti Komisijo o svoji odločitvi, da plačilni agenciji odredi pogojno akreditacijo, o načrtu, sestavljenem v skladu z odstavkom 3, in pozneje o poteku izvajanja takšnih načrtov.
5. Če se akreditacija odvzame, pristojni organ nemudoma dodeli akreditacijo drugi plačilni agenciji, ki izpolnjuje pogoje iz člena 7(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013, da se zagotovijo nemotena izplačila upravičencem.
6. Če Komisija ugotovi, da pristojni organ ne izpolnjuje svoje obveznosti glede sestave načrta za odpravo pomanjkljivosti v skladu z odstavkom 3 ali da je plačilna agencija še naprej akreditirana, čeprav takega načrta ni izvedla v celoti v določenem roku, od pristojnega organa zahteva, da plačilni agenciji odvzame akreditacijo, razen če se izvedejo potrebne spremembe v roku, ki ga določi Komisija glede na resnost težave. V takšnem primeru se lahko Komisija odloči za obravnavo pomanjkljivosti prek postopka potrditve skladnosti v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 3
Izjava o upravljanju
1. Izjava o upravljanju iz točke (b) prvega pododstavka člena 7(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sestavi pravočasno, tako da lahko certifikacijski organ izda mnenje iz člena 9(1) navedene uredbe.
Izjava o upravljanju mora imeti obliko, kot je določena v Prilogi I k tej uredbi, in nanjo lahko vplivajo pridržki, ki ovrednotijo morebitni finančni vpliv. Če so izraženi pridržki, mora izjava vključevati akcijski načrt za odpravo pomanjkljivosti in natančen časovni razpored za njegovo izvajanje.
2. Izjava o upravljanju mora temeljiti na učinkovitem nadzoru sistema upravljanja in kontrole, ki je vzpostavljen vse leto.
Člen 4
Usklajevalni organ
1. Usklajevalni organ iz člena 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je edini sogovornik Komisije z zadevno državo članico v zvezi z vsemi vprašanji o skladih glede:
(a)
razdelitve informacij in smernic v zvezi s funkcijami in dejavnostmi plačilnih agencij tistim plačilnim agencijam in organom, ki so odgovorni za izvajanje teh smernic ter spodbujanje njihove usklajene uporabe;
(b)
sporočanja informacij iz členov 7 in 102 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Komisiji;
(c)
razpoložljivosti celotne evidence vseh računovodskih informacij, potrebnih za statistične in kontrolne namene, Komisiji.
2. Plačilna agencija lahko deluje kot usklajevalni organ pod pogojem, da sta funkciji ločeni.
3. Pri izvajanju nalog se lahko usklajevalni organ v skladu z nacionalnimi postopki obrne na druge upravne organe ali oddelke, zlasti tiste, ki imajo računovodsko ali tehnično strokovno znanje.
4. Zaupnost, neoporečnost in razpoložljivost vseh računalniških podatkov, ki jih hrani usklajevalni organ, se zagotovijo z ukrepi, ki upoštevajo upravno strukturo, kadrovsko zasedbo in tehnološko okolje posameznega usklajevalnega organa. Finančno in tehnološko prizadevanje mora biti sorazmerno z dejansko nastalim tveganjem.
5. Informacije iz točke (a) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sporočijo takoj po prvi akreditaciji usklajevalnega organa in v vsakem primeru, preden se za odhodke, za katere je odgovoren, bremenita sklada. Priložijo se jim dokument o akreditaciji organa in informacije o upravnih in računovodskih pogojih ter pogojih notranje kontrole v zvezi z njegovim delovanjem.
Člen 5
Certificiranje
1. Pristojni organ imenuje certifikacijski organ iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Certifikacijski organ organizira svoje delo na uspešen in učinkovit način ter izvaja preglede v ustreznih časovnih okvirih, ob upoštevanju narave in časovnega razporeda transakcij v zadevnem proračunskem letu.
3. Mnenje, ki ga mora predložiti certifikacijski organ v skladu s členom 9(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, se pripravi vsako leto.
To mnenje temelji na revizijskem delu, opravljenemu v skladu s členoma 6 in 7 te uredbe.
4. Certifikacijski organ sestavi poročilo o svojih ugotovitvah. Poročilo vključuje dodeljene naloge. V poročilu za obdobje, ki ga zajema poročilo, navede:
(a)
ali je plačilna agencija izpolnjevala akreditacijska merila;
(b)
ali so postopki plačilne agencije ustrezno zagotavljali, da so odhodki, ki se obračunajo v breme EKJS in EKSRP, izvršeni v skladu s pravili Unije, s čimer zagotavljajo, da so z odhodki povezane transakcije zakonite in pravilne, ter da so bila priporočila za izboljšave, če obstajajo, upoštevana;
(c)
ali so bili letni obračuni iz člena 29 te uredbe v skladu s poslovnimi knjigami in evidencami plačilne agencije;
(d)
ali so bili obračuni odhodkov in intervencijskih ukrepov pravilni, popolni in točni zapisi transakcij, ki se obračunajo v breme skladov;
(e)
ali so bili finančni interesi Unije ustrezno zaščiteni pri izplačanih predplačilih, pridobljenih jamstvih, intervencijskih zalogah in zbranih zneskih.
Poročilo vključuje informacije o številu in usposobljenosti osebja, ki opravlja revizijo, o opravljenem delu, številu pregledanih transakcij, doseženi ravni pomembnosti in zaupanja, vseh ugotovljenih slabostih in priporočilih za izboljšanje ter delu certifikacijskega organa in drugih revizijskih organov znotraj ali zunaj plačilnih agencij, na osnovi katerega je pridobljeno popolno ali delno zagotovilo certifikacijskega organa o zadevah, o katerih poročajo.
Člen 6
Revizijska načela
1. Certifikacijska revizija se izvede v skladu z mednarodno sprejetimi revizijskimi standardi.
2. Certifikacijski organ pripravi revizijsko strategijo, ki določa obseg, čas in usmeritev certifikacijske revizije, revizijske metode in metodologijo vzorčenja. Za vsako revidirano proračunsko leto se oblikuje revizijski načrt na podlagi ocenjenega revizijskega tveganja. Certifikacijski organ Komisiji na zahtevo predloži revizijsko strategijo in revizijski načrt.
3. Sprejemljiva raven revizijskih zagotovil, ki jo je treba doseči z revizijskim preizkušanjem, se pridobi s presojo kontrolnega sistema, vključno s preizkušanjem skladnosti in preizkušanjem podatkov o odhodkih, ki vključuje preizkušanje podrobnosti in analitičnih postopkov.
4. Komisija vzpostavi smernice, ki vsebujejo zlasti:
(a)
nadaljnja pojasnila in navodila v zvezi s certifikacijsko revizijo, ki jo je treba izvesti;
(b)
določitev sprejemljive ravni revizijskega zagotovila, ki jo je treba pridobiti z revizijskim preizkušanjem.
Člen 7
Revizijske metode
1. Revizijske metode v zvezi s certifikacijsko revizijo se opredelijo v revizijski strategiji iz člena 6(2).
2. Za izpolnitev revizijskih ciljev in zagotovitev mnenja, kot je določeno v členu 9(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, morajo revizijski koraki vključevati revizije sistemov, preizkušanje podatkov ter preverjanje usklajenosti izjav o financiranju in upravljanju.
3. Preizkušanje podatkov o odhodkih vključuje preverjanje zakonitosti in pravilnosti osnovnih transakcij na ravni končnih upravičencev. Za te namene lahko certifikacijski organ spremlja plačilno agencijo pri izvajanju pregledov na kraju samem na drugi ravni. Certifikacijski organ ne sme spremljati plačilne agencije pri izvajanju začetnih pregledov na kraju samem, razen v primerih, ko bi bilo fizično nemogoče ponovno preveriti začetni pregled, ki ga je opravila plačilna agencija. V zvezi s preizkušanjem podatkov lahko certifikacijski organi uporabijo integrirano vzorčenje.
4. Komisija določi nadaljnje pogoje in smernice glede oblikovanja revizijskih postopkov, integracije vzorčenja, načrtovanja in izvajanja ponovnega preverjanja transakcij na kraju samem na podlagi smernic iz člena 6(4).
POGLAVJE II
FINANČNO UPRAVLJANJE SKLADOV
ODDELEK 1
Splošne določbe
Člen 8
Obračuni plačilnih agencij
1. Vsaka plačilna agencija vodi sklop obračunov, ki vključuje izključno odhodke in prihodke iz člena 4(1) ter členov 5 in 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter uporabo finančnih sredstev, ki so ji dana na razpolago za plačilo ustreznih odhodkov. Ti obračuni omogočajo, da se finančni podatki za EKJS in EKSRP prikazujejo in zagotavljajo ločeno.
2. Plačilne agencije držav članic, ki niso prevzele eura, vodijo obračune, ki vsebujejo zneske v valuti, v kateri so bili odhodki in prihodki plačani oziroma prejeti. Da pa se lahko izvede konsolidacija vseh njihovih odhodkov in prihodkov, morajo imeti možnost, da ustrezne podatke navedejo v nacionalni valuti in eurih.
3. Kar zadeva EKSRP, vsaka plačilna agencija, imenovana za program razvoja podeželja, vodi obračune, ki omogočajo identifikacijo vseh dejavnosti po programih in ukrepih. Takšni obračuni obsegajo zlasti:
(a)
znesek javnih odhodkov in znesek prispevka Unije za vsako dejavnost;
(b)
zneske, ki se morajo izterjati od upravičencev zaradi ugotovljenih nepravilnosti ali malomarnosti;
(c)
izterjane zneske z navedbo prvotne dejavnosti.
ODDELEK 2
Obračuni EKJS
Člen 9
Zagotavljanje podatkov s strani držav članic
Države članice zbirajo in dajejo Komisiji na razpolago podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih vsak teden, in sicer pod naslednjimi pogoji:
(a)
najpozneje tretji delovni dan vsakega tedna podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih od začetka meseca do konca predhodnega tedna;
(b)
najpozneje tretji delovni dan v mesecu, če teden pade v dva meseca, podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih v predhodnem mesecu.
Člen 10
Sporočanje podatkov s strani držav članic
1. V skladu s točko (c)(i) in (ii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 države članice Komisiji po elektronski poti pošljejo naslednje podatke in dokumente pod pogoji iz členov 11 in 12 te uredbe:
(a)
najpozneje tretji delovni dan vsakega meseca podatke o skupnem znesku odhodkov in namenskih prejemkov, izvršenih oziroma prejetih v predhodnem mesecu, po modelu, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, in katere koli informacije, ki pojasnjujejo morebitne znatne razlike med oceno, pripravljeno v skladu z odstavkom 2(a)(iii) tega člena, in izvršenimi odhodki ali prejetimi namenskimi prejemki;
(b)
najpozneje do dvanajstega dne vsakega meseca izjavo o odhodkih iz člena 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013. Vendar se obvestilo o odhodkih in namenskih prejemkih, izvršenih oziroma prejetih med 1. in 15. oktobrom, pošlje do 27. oktobra.
2. Izjava o odhodkih iz odstavka 1(b) vključuje:
(a)
izkaz, ki ga pripravi vsaka plačilna agencija na podlagi modela, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, razčlenjen v skladu z nomenklaturo proračuna Unije in po vrstah odhodkov in prejemkov na podlagi podrobne nomenklature, dane na voljo državam članicam, ki zajema:
(i)
odhodke in namenske prejemke, izvršene oziroma prejete v predhodnem mesecu;
(ii)
skupne odhodke in namenske prejemke, izvršene oziroma prejete od začetka proračunskega leta do konca predhodnega meseca;
(iii)
ocene odhodkov in namenskih prejemkov, ki se glede na primer nanašajo:
-
samo na tekoči mesec in prihodnja dva meseca,
-
na tekoči mesec, dva prihodnja meseca in obdobje do konca proračunskega leta;
(iv)
dodatne podatke, če so potrebni;
(b)
povzetek, ki ga pripravi zadevna država članica na podlagi modela, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, podatkov iz točke (a) za vse plačilne agencije te države;
(c)
evidence, ki izkazujejo odhodke in prihodke v zvezi z javno intervencijo iz člena 19(2).
3. Vsi finančni podatki, ki jih zahteva uporaba tega člena, se sporočajo v eurih.
Člen 11
Splošna pravila v zvezi z izjavo o odhodkih in namenskimi prejemki
1. Brez poseganja v posebne določbe o izjavah o odhodkih in prihodkih za javno skladiščenje iz člena 12 so odhodki in namenski prejemki, ki jih plačilne agencije prijavijo za dani mesec, uvrščeni med izplačila in prejemke, ki si bili v tem mesecu dejansko izvedeni.
Ti odhodki in prihodki se vključijo v obračune proračuna EKJS za proračunsko leto N.
Vendar:
(a)
se lahko odhodki, ki se lahko izplačajo pred izvajanjem določbe, po kateri jih lahko v celoti ali deloma krije EKJS, prijavijo le:
-
za mesec, v katerem se je zadevna določba izvajala,
ali
-
za mesec, ki sledi izvajanju navedene določbe;
(b)
se namenski prejemki, ki jih država članica dolguje Komisiji, prijavijo za mesec, v katerem poteče rok za plačilo ustreznih zneskov, določen v zakonodaji Unije;
(c)
Komisija neposredno, kot je primerno, odšteje ali prišteje popravke, ki jih je sprejela v okviru potrditve obračunov in potrditve skladnosti, zadevnim mesečnim plačilom iz člena 33(2) ali člena 34(8). Vendar države članice vključijo zneske, ki ustrezajo tem popravkom, v izjavo za mesec, za katerega se izvedejo popravki.
2. Odhodki in namenski prejemki se upoštevajo na datum, ko je bil zadevni znesek knjižen v breme oziroma v dobro računa plačilne agencije. Vendar se lahko pri izplačilih upošteva datum, ko je zadevna agencija izdala in poslala izplačilni dokument finančni ustanovi ali upravičencu. Vsaka plačilna agencija uporablja enako metodo v celotnem proračunskem letu.
3. Odhodki in namenski prejemki, prijavljeni v skladu z odstavkom 1, lahko vključujejo popravke zneskov, prijavljenih za pretekle mesece v istem proračunskem letu.
Kadar popravki namenskih prejemkov na ravni plačilne agencije sprožijo prijavo negativnih namenskih prejemkov za dano proračunsko vrstico, se presežni popravki prenesejo v naslednji mesec. Po potrebi se poravnajo pri potrditvi obračunov za zadevno leto.
4. Neizvršene plačilne naloge in izplačila, ki so bremenila račun in so nato vrnjena, je treba prikazati v računovodski evidenci kot zmanjšanje odhodkov za mesec, v katerem se plačilni agenciji poroča o neizvedbi plačila ali preklicu.
5. Če so zapadla izplačila iz EKJS obremenjena s terjatvami, se za namene odstavka 1 šteje, da so bila v celoti izvedena:
(a)
na datum izplačila preostalega zneska upravičencu, če je terjatev manjša od plačanega odhodka;
(b)
na datum izravnave, če je odhodek manjši od terjatve ali enak terjatvi.
6. Skupni podatki o odhodkih in namenskih prejemkih v posameznem proračunskem letu, ki jih je treba predložiti Komisiji najpozneje do 27. oktobra, se lahko popravljajo samo v letnih obračunih, ki se Komisiji pošljejo v skladu s točko (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 12
Posebna pravila v zvezi z izjavami o odhodkih za javno skladiščenje
1. Pri pripravi izjave o odhodkih za javno skladiščenje se upoštevajo dejavnosti, ki so ob koncu zadevnega meseca zajete v izkazih plačilnih agencij in so se izvajale od začetka obračunskega leta v smislu točke (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 do konca istega meseca.
2. Take izjave o odhodkih morajo vsebovati vrednosti in zneske, določene v skladu s členoma 17 in 18 te uredbe ter členom 4 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 906/2014 (11), ki so jih plačilne agencije knjižile v mesecu, ki sledi mesecu, na katerega se dejavnosti nanašajo.
Vendar:
(a)
vrednosti in zneske za dejavnosti, ki se izvajajo v septembru, plačilne agencije knjižijo najpozneje do 15. oktobra;
(b)
se skupni zmanjšani zneski iz točke (e) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014 knjižijo na datum, določen v odločbi, ki ureja to področje.
Člen 13
Sklep Komisije o plačilu
1. Na podlagi podatkov, poslanih v skladu s točko (b) člena 10(1) te uredbe Komisija odloči o izvršitvi mesečnih plačil v skladu s členom 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, brez poseganja v popravke, ki se lahko izvedejo s poznejšimi odločitvami v skladu s členoma 51 in 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter ob upoštevanju zmanjšanj in začasnih prekinitev v skladu s členom 41 navedene uredbe.
2. Če skupni znesek odhodkov, ki jih prijavijo države članice za naslednje proračunsko leto, presega tri četrtine vseh odobrenih sredstev za tekoče proračunsko leto, se vnaprej prevzete obveznosti iz člena 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in ustrezna mesečna plačila dodelijo sorazmerno z izjavami o odhodkih do največ 75 % odobrenih sredstev tekočega proračunskega leta. Komisija upošteva razliko zneskov, ki niso bili povrnjeni državam članicam, v sklepih o naslednjih povračilih.
Člen 14
Zagotovitev sredstev državam članicam
1. Po odločitvi za izvršitev mesečnih plačil da Komisija v okviru dodeljenih proračunskih sredstev državam članicam na razpolago na odprt račun vsake države članice sredstva za pokrivanje odhodkov, ki se financirajo iz EKJS, z odbitkom ustreznega zneska namenskih prejemkov.
Če plačila, ki jih mora izvršiti Komisija, zmanjšana za namenske prejemke, pomenijo negativni znesek za državo članico, se presežni odbitki prenesejo na naslednje mesece.
2. Vsaka država članica sporoči Komisiji naziv in številko računa iz odstavka 1, in sicer v obliki, ki jim jo da na razpolago Komisija.
Člen 15
Sporočanje v okviru javne intervencije
1. Plačilne agencije Komisiji predložijo:
(a)
na njeno zahtevo dokumente in informacije iz člena 3(7) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 in dodatne nacionalne upravne določbe, sprejete za uporabo in upravljanje intervencijskih ukrepov;
(b)
do roka iz točke (b) člena 10(1) te uredbe, informacije o javnem skladiščenju na podlagi modelov, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov.
2. Ustrezni informacijski sistemi iz člena 24 se uporabljajo za obveščanje in izmenjavo informacij ter za pripravo dokumentov v zvezi z odhodki za javno intervencijo.
Člen 16
Vsebina evidenc javnega skladiščenja, ki jih vodijo plačilne agencije
1. Evidence zalog iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 vsebujejo naslednje kategorije ločeno prikazanih podatkov:
(a)
količine proizvodov, ugotovljene pri vnosu in odvzemu iz zalog s fizičnim premikom ali brez njega;
(b)
količine, uporabljene v okviru sistema brezplačne razdelitve najbolj ogroženim osebam v okviru Sklada za evropsko pomoč najbolj ogroženim in knjižene v skladu s členom 4(3) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014, z ločevanjem količin, ki so predmet prenosa v drugo državo članico;
(c)
količine, odvzete kot vzorci, z ločevanjem vzorcev, ki so jih odvzeli kupci;
(d)
količine, ki jih po vizualnem pregledu v okviru letnega popisa ali nadzoru po prevzemu v intervencijo ni več mogoče ponovno zapakirati in se prodajajo po zasebni pogodbi;
(e)
manjkajoče količine iz določljivih ali nedoločljivih vzrokov, vključno s tistimi, ki ustrezajo dovoljenim odstopanjem;
(f)
količine, katerih kakovost se je poslabšala;
(g)
presežne količine;
(h)
manjkajoče količine, ki presegajo meje dovoljenega odstopanja;
(i)
količine, prispele v skladišče, za katere se izkaže, da ne izpolnjujejo zahtevanih pogojev in katerih prevzem je zato zavrnjen;
(j)
neto količine, ki so v zalogah konec vsakega meseca ali obračunskega leta in ki se prenesejo na naslednji mesec ali obračunsko leto.
2. Obračuni iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 vsebujejo:
(a)
vrednost količin iz točke (a) odstavka 1 tega člena, z ločenim prikazom vrednosti kupljenih in prodanih količin;
(b)
knjigovodsko vrednost količin, uporabljenih ali upoštevanih v okviru sistema brezplačne razdelitve iz točke (b) odstavka 1 tega člena;
(c)
stroške financiranja iz točke (a) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014;
(d)
odhodke za materialne operacije iz točk (b) in (c) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014;
(e)
zneske, ki izhajajo iz amortizacij iz točke (e) člena 3(1) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014;
(f)
zneske, prejete ali izterjane pri prodajalcih, kupcih in skladiščnikih, razen tistih iz člena 20(2) te uredbe;
(g)
znesek prihodkov iz prodaj po zasebni pogodbi, izvedenih po letnem popisu ali po nadzoru, izvedenem po prevzemu proizvodov v intervencijske zaloge;
(h)
izgube in dobičke pri odvzemih proizvodov ob upoštevanju amortizacij iz točke (e) tega odstavka;
(i)
druge elemente v breme ali v dobro, zlasti tiste, ki ustrezajo količinam iz točk (c) do (g) odstavka 1 tega člena;
(j)
povprečno knjigovodsko vrednost, izraženo v tonah ali hektolitrih, odvisno od primera.
Člen 17
Računovodstvo v zvezi z javno intervencijo
1. Pri postavkah iz člena 16 se vknjižijo količine, vrednosti, zneski in povprečja, ki jih plačilne agencije dejansko ugotovijo, ali vrednosti in zneski, izračunani na podlagi standardnih zneskov, ki jih določi Komisija.
2. Zapisi in izračuni iz odstavka 1 se pripravijo ob upoštevanju naslednjih pravil:
(a)
stroški odvzema iz skladišča v zvezi s količinami proizvodov, pri katerih so bile ugotovljene manjkajoče količine ali poslabšanja kakovosti, se v skladu s pravili iz prilog VI in VII Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014 knjižijo samo za količine, ki so bile dejansko prodane in vzete iz zalog;
(b)
za količine, za katere je bilo pri prenosu med državami članicami ugotovljeno, da manjkajo, se ne šteje, da so prispele v skladišče namembne države, zato se za njih ne plačujejo standardni stroški prevzema v skladišče;
(c)
pri prevozu ali prenosu proizvodov se stroški prevzema in odvzema iz skladišča, določeni pavšalno v ta namen, knjižijo, če ti stroški po predpisih Unije niso sestavni del prevoznih stroškov;
(d)
razen če posebna pravila Unije določajo drugače, se morebitni prihodki od prodaje proizvodov, katerih kakovost se je poslabšala, in drugi morebitni zneski, prejeti v tem okviru, ne knjižijo v knjige EKJS;
(e)
morebitni ugotovljeni količinski presežki proizvodov se knjižijo kot negativni zneski v evidenci stanja in gibanja zalog pri manjkajočih količinah. Te količine se upoštevajo pri določanju količin, ki presegajo mejo dovoljenega odstopanja;
(f)
vzorci, razen tistih, ki jih odvzamejo kupci, se vknjižijo v skladu s točko 2(a) Priloge VII k Delegirani uredbi (EU) št. 906/2014.
3. O popravkih, ki jih v zvezi s podatki iz člena 16 za tekoče obračunsko leto opravi Komisija, se obvesti Odbor za kmetijska sklada. Popravki se državam članicam lahko sporočijo ob odločitvi o mesečnem plačilu ali, če te ni, ob sklepu o potrditvi obračunov. Vknjižijo jih plačilne agencije pod pogoji, določenimi v navedenem sklepu.
Člen 18
Datumi knjiženja odhodkov in prihodkov ter premikov proizvodov v evidence o javni intervenciji
1. Različne postavke odhodkov in prihodkov se knjižijo na datum, ko se izvede materialna operacija v okviru javnega intervencijskega ukrepa, in z uporabo menjalnega tečaja iz člena 3(2) Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014.
Vendar se v naslednjih primerih uporabljajo naslednji datumi:
(a)
datum prejema v primeru prejetih ali izterjanih zneskov iz točk (f) in (g) člena 16(2) te uredbe;
(b)
datum dejanskega plačila stroškov v zvezi z materialnimi operacijami, če ti zneski niso kriti s standardnimi zneski.
2. Različne postavke v zvezi s fizičnim premikom proizvodov in vodenjem zalog se vknjižijo na dan materialne operacije, ki izhaja iz intervencijskega ukrepa.
Vendar se v naslednjih primerih uporabljajo naslednji datumi:
(a)
datum, ko plačilna agencija prevzame proizvode v skladu s členom 31(2) in členom 33 Uredbe Komisije (EU) št. 1272/2009 (12), za količine, prevzete v javno skladiščenje brez spremembe kraja skladiščenja;
(b)
v zvezi z manjkajočimi količinami ali količinami, katerih kakovost se je poslabšala, in presežnimi količinami datum ugotovitve dejstev v primeru manjkajočih količin ali količin, katerih kakovost se je poslabšala, in presežnih količin;
(c)
datum dejanskega odvzema proizvodov iz skladišča za prodajo po zasebni pogodbi proizvodov, ki jih po vizualnem pregledu v okviru letnega popisa ali pri nadzoru po prevzemu v intervencijo ni več mogoče ponovno zapakirati in ki ostanejo na zalogi;
(d)
zadnji dan obračunskega leta za morebitne izgube, ki presegajo meje dovoljenega odstopanja iz člena 4(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014.
Člen 19
Znesek, financiran v okviru javne intervencije
1. Znesek, ki se financira v okviru intervencijskih ukrepov iz člena 2 Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014, se določi na podlagi evidenc in obračunov, ki jih plačilne agencije sestavijo in hranijo v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 3(3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 in v breme oziroma dobro katerih se knjižijo različne postavke odhodkov in prihodkov iz člena 16 te uredbe, ob upoštevanju, po potrebi, zneskov odhodkov, določenih v okviru področne kmetijske zakonodaje.
2. Plačilne agencije oziroma usklajevalni organi po elektronski poti posredujejo Komisiji vsak mesec in vsako leto na podlagi modela, ki ga Komisija da na razpolago državam članicam prek informacijskih sistemov, informacije, potrebne za financiranje odhodkov za javno skladiščenje, in evidence, ki izkazujejo odhodke in prihodke v zvezi z javnim skladiščenjem, v obliki preglednic (preglednice P-STO) do roka iz točke (b) člena 10(1) ter do roka iz člena 30(2).
Člen 20
Izjave o odhodkih in prihodkih javnih intervencij
1. Financiranje s sredstvi EKJS v okviru intervencijskih ukrepov iz člena 2 Delegirane uredbe (EU) št. 906/2014 je enako odhodkom, izračunanim na podlagi podatkov, ki jih sporoči plačilna agencija, po odbitku morebitnih prihodkov, nastalih z intervencijskimi ukrepi, in ki jih potrdi informacijski sistem, ki ga vzpostavi Komisija, ter ki jih plačilna agencija vključi v svojo izjavo o odhodkih, sestavljeno v skladu s členom 12 te uredbe.
2. Zneski, izterjani v skladu s členom 54 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter zneski, prejeti ali izterjani od prodajalcev, kupcev in skladiščnikov, ki izpolnjujejo merila iz člena 43 navedene uredbe, se prijavijo v proračun EKJS pod pogoji iz točke (a) člena 10(2) te uredbe.
ODDELEK 3
Obračuni EKSRP
Člen 21
Napoved finančnih potreb
Države članice za vsak program razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13) in v skladu s točko (c)(ii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Komisiji dvakrat letno, najpozneje do 31. januarja in 31. avgusta, pošljejo svoje napovedi zneskov, ki naj bi jih v zadevnem proračunskem letu financiral EKSRP. Poleg tega države članice pošljejo posodobljeno oceno svojih potreb po financiranju za naslednje proračunsko leto.
Te napovedi in posodobljena ocena se pošljejo v obliki strukturiranih podatkov prek informacijskega sistema SFC2014, določenem v poglavju I Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 184/2014 (14).
Člen 22
Izjave o odhodkih
1. Plačilne agencije prijavijo odhodke za vsak program razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
Plačilne agencije za vsak ukrep za razvoj podeželja v izjavi o odhodkih navedejo:
(a)
znesek upravičenih javnih odhodkov, za katere je plačilna agencija dejansko plačala ustrezen prispevek v EKSRP v vsakem izmed referenčnih obdobij iz odstavka 2 tega člena;
(b)
dodatne informacije o finančnih instrumentih iz naslova IV drugega dela Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15);
(c)
dodatne informacije o predplačilih, plačanih upravičencem, iz člena 75(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013;
(d)
znesek, izterjan v tekočem obdobju, iz odstavka 2 tega člena.
2. Ko Komisija odobri program razvoja podeželja, ji države članice v skladu s točko (c)(i) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 pošljejo svoje izjave o odhodkih v naslednjih rokih:
(a)
najpozneje do 30. aprila za odhodke v obdobju med 1. januarjem in 31. marcem;
(b)
najpozneje do 31. julija za odhodke v obdobju med 1. aprilom in 30. junijem;
(c)
najpozneje do 10. novembra za odhodke v obdobju med 1. julijem in 15. oktobrom;
(d)
najpozneje do 31. januarja za odhodke v obdobju med 16. oktobrom in 31. decembrom.
Toda vsi odhodki, ki jih plačilne agencije plačajo upravičencem v skladu s členom 65(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013 pred odobritvijo programa razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe (EU) št. 1305/2013, se izvedejo pod odgovornostjo držav članic in se Komisiji prijavijo v prvi izjavi o odhodkih po sprejetju programa. Isto pravilo se smiselno uporablja v primeru spremembe programa razvoja podeželja iz člena 11 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
3. Izjave o odhodkih se v obliki strukturiranih podatkov plačilnih agencij za programe razvoja podeželja vnesejo v informacijski system SFC2014, določen v poglavju I Izvedbene uredbe (EU) št. 184/2014.
4. Če Komisija zahteva dodatna preverjanja zaradi predloženih nepopolnih ali nejasnih informacij ali zaradi neskladij, različnih razlag ali drugih nedoslednosti v zvezi z izjavo o odhodkih za referenčno obdobje, ki so predvsem posledica nesporočanja podatkov, ki jih zahteva Uredba (EU) št. 1305/2013 in akti Komisije, sprejeti v okviru te uredbe, ali zaradi resnih znakov, da se pri odhodkih, ki so vključeni v izjavo o odhodkih, pojavljajo nepravilnosti ali da obstajajo pomanjkljivosti v delovanju sistema upravljanja in kontrol za razvoj podeželja, zadevna država članica na zahtevo Komisije predloži dodatne podatke v roku, ki je glede na resnost problema določen v navedeni zahtevi.
Rok za vmesna plačila iz člena 36(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se lahko prekine za celoto ali del zneska, na katerega se nanaša zahtevek za plačilo, in sicer od datuma pošiljanja zahtevka za podatke do prejema zahtevanih podatkov, vendar največ za najdaljše obdobje iz člena 83(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Če zadevna država članica na zahtevo po dodatnih podatkih ne odgovori v roku, določenem v navedeni zahtevi, ali če je odgovor ocenjen kot nezadosten ali kaže na to, da pravila, ki se uporabljajo, niso bila upoštevana ali da so bila sredstva Unije uporabljena nepravilno, lahko Komisija začasno prekine ali zmanjša plačila v skladu s členom 41 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
5. Odhodki, prijavljeni za obdobje, lahko vključujejo popravke podatkov, sporočenih za predhodna obdobja v istem proračunskem letu.
Popravek odhodkov in namenskih prejemkov, ki se bremenijo v proračunskem letu in še niso vključeni v izjave iz točk (a), (b) in (c) odstavka 2, se lahko popravlja samo v letnih obračunih, ki se Komisiji pošljejo v skladu s točko (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 23
Izračun zneska za plačilo
1. Prispevek Unije, ki se plača za upravičene javne odhodke, se izračuna za vsak ukrep posebej in za vsako referenčno obdobje na podlagi finančnega načrta, kot je navedeno v točki (h) člena 8(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013, ki je v veljavi na prvi dan tega obdobja. Pri izračunu se upoštevajo popravki prispevka Unije, kakor je navedeno v izjavi o odhodkih za omenjeno obdobje.
2. Brez poseganja v zgornjo mejo iz člena 34(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013, če skupni znesek prispevka Unije, plačanega za program razvoja podeželja, presega skupni znesek, načrtovan za ukrep za razvoj podeželja, se znesek za plačilo zmanjša na znesek, načrtovan za ta ukrep. Vsi prispevki Unije, ki so zaradi tega izključeni, se lahko plačajo pozneje, če je država članica predložila prilagojen finančni načrt in ga je Komisija sprejela.
3. Komisija plača prispevek Unije na enega ali več odprtih računov posamezne države članice, če so sredstva na razpolago.
Države članice sporočijo Komisiji naziv ali številke računov, in sicer v obliki, ki jim jo da na razpolago Komisija.
ODDELEK 4
Skupne določbe za EKJS in EKSRP
Člen 24
Elektronska izmenjava podatkov in dokumentov
1. Komisija opredeli informacijske sisteme, ki omogočajo elektronsko izmenjavo dokumentov in podatkov med njo in državami članicami, za sporočanje podatkov in vpogled v podatke, ki jih določajo člen 102 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in njene obvezne ureditve za uporabo. Države članice obvesti o splošnih pogojih uvajanja teh sistemov v okviru Odbora za kmetijska sklada.
2. Informacijski sistemi iz odstavka 1 morajo biti sposobni obdelovati predvsem:
(a)
podatke, ki so potrebni za finančne transakcije, predvsem tiste v zvezi z mesečnimi in letnimi obračuni plačilnih agencij, izjavami o odhodkih in prihodkih ter pošiljanjem podatkov in dokumentov iz člena 3 Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014 ter členov 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 in 29 te uredbe;
(b)
dokumente skupnega interesa, ki omogočajo spremljanje mesečnih in letnih obračunov ter vpogled v podatke in dokumente, ki jih morajo plačilne agencije dati na razpolago Komisiji;
(c)
besedila Unije in smernice Komisije na področju financiranja skupne kmetijske politike s strani organov, akreditiranih in imenovanih v skladu z Uredbo (EU) št. 1306/2013, ter smernice glede usklajene uporabe zadevne zakonodaje.
3. Komisija da obliko in vsebino dokumentov iz členov 10, 19, 20, 23 in točk (a), (b) in (d) člena 30(1) na razpolago državam članicam v obliki modelov prek informacijskih sistemov.
Komisija te vzorce prilagaja in posodablja po tem, ko obvesti Odbor za kmetijska sklada.
4. Informacijski sistemi iz odstavka 1 lahko vsebujejo orodja, ki jih Komisija potrebuje za hranjene podatkov in vodenje računov skladov, in orodja za izračun pavšalnih odhodkov ali odhodkov, ki zahtevajo uporabo enotnih metod, predvsem za finančne stroške in amortizacijo.
5. Podatke v zvezi s finančnimi transakcijami v informacijske sisteme iz odstavka 1, za katere je odgovorna plačilna agencija, pošilja, vnaša in posodablja plačilna agencija ali to stori organ, na katerega se prenese ta funkcija, kjer je to mogoče prek usklajevalnih organov, akreditiranih v skladu s členom 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
6. Če se za neki dokument ali postopek, ki ga določajo Uredba (EU) št. 1306/2013 ali akti Komisije, sprejeti v okviru navedene uredbe, na eni ali več stopnjah navedenega postopka zahteva podpis pooblaščene osebe ali odobritev določene osebe, morajo informacijski sistemi, vzpostavljeni za pošiljanje takšnih dokumentov, v skladu z zakonodajo Unije omogočiti nedvoumno identifikacijo vseh oseb in zagotoviti razumna jamstva za nespremenljivost vsebine dokumentov, to velja tudi za posamezne stopnje postopka. Dokumente v zvezi z izjavami o odhodkih in izjavo o upravljanju, priložene letnim obračunom iz točke (c)(i) in (iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, ki se pošiljajo po elektronski poti, plačilne agencije ali po potrebi usklajevalni organi, akreditirani v skladu s členom 7(2) in (4) navedene uredbe, shranijo tudi v izvirni obliki.
7. Elektronski in digitalizirani dokumenti se morajo hraniti celotno obdobje, kot je določeno v členu 32.
8. Če se v delovanju informacijskega sistema pojavijo motnje ali ni stabilne povezave, lahko država članica po predhodni odobritvi Komisije pošlje dokumente v drugi obliki, in sicer pod pogoji, ki jih določi Komisija.
Člen 25
Začasna prekinitev plačila v primeru pozne predložitve
Izvedbeni akti, ki določajo mesečna plačila iz člena 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali vmesna plačila iz člena 36 navedene uredbe, morajo upoštevati začasno prekinitev plačil, odločeno v skladu s členom 42 navedene uredbe.
Člen 26
Pridobivanje satelitskih posnetkov
1. Za namene člena 21 Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsaka država članica obvesti Komisijo najpozneje do 1. novembra vsako leto obvesti:
(a)
ali želi, da Komisija pridobi satelitske posnetke, potrebne za njen program pregledov in/ali za ocenjevanje kakovosti sistema za identificiranje zemljišč;
(b)
o površini, ki bo pregledana, in številu načrtovanih kontrolnih območij.
2. Države članice, ki želijo, da Komisija pridobi satelitske posnetke, v sodelovanju z njo in pred 15. januarjem po posredovanju informacij iz odstavka 1 dokončno opredelijo območja, ki naj bi bila zajeta, in časovni razpored za pridobitev teh posnetkov.
3. Komisija pooblaščenim zastopnikom držav članic brezplačno posreduje satelitske posnetke, ki jih je pridobila. Ti zastopniki morajo spoštovati določbe o avtorskih pravicah iz pogodb z dobavitelji in posnetke ob zaključku dela vrniti.
4. Če skupni zahtevki držav članic presežejo proračunska sredstva, ki so na voljo za izvajanje člena 21 Uredbe (EU) št. 1306/2013, se Komisija odloči za omejitev satelitskih posnetkov, ki jih je treba predložiti, pri čemer si prizadeva za najučinkovitejšo uporabo razpoložljivih sredstev.
POGLAVJE III
POTRDITEV OBRAČUNOV
ODDELEK 1
Izterjava dolgov
Člen 27
Obresti, ki veljajo za izterjavo neupravičenih plačil
1. Razen če področna kmetijska zakonodaja določa drugače, se obresti na neupravičena plačila, ki se izterjajo zaradi nepravilnosti ali malomarnosti, izračunajo za obdobje, ki preteče med potekom roka za plačilo za upravičenca, ki je naveden v nalogu za izterjavo, in datumom povračila oziroma odbitka. Rok za plačilo ne bi smel biti določen na več kot 60 dni po nalogu za izterjavo.
2. Uporabljena obrestna mera v nobenem primeru ne sme biti nižja kot obrestna mera, ki jo določa nacionalna zakonodaja za izterjavo primerljivih neupravičenih odhodkov ali za zbiranje dolgovanih zneskov.
Člen 28
Izterjava s pobotom
Brez poseganja v druge izvršilne ukrepe iz nacionalne zakonodaje države članice vse neporavnane dolgove upravičenca, ugotovljene v skladu z nacionalno zakonodajo, izravnajo pri vseh prihodnjih plačilih, ki jih opravi plačilna agencija, pristojna za izterjavo dolgov tega upravičenca.
ODDELEK 2
Potrditev
Člen 29
Vsebina letnih obračunov
Letni obračuni iz točke (c)(iii) prvega pododstavka člena 102(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsebujejo:
(a)
namenske prejemke iz člena 43 navedene uredbe;
(b)
odhodke EKJS po odbitku morebitnih neupravičenih plačil, ki niso izterjana ob koncu proračunskega leta, razen tistih iz točke (f) tega člena, vključno s vsemi obrestmi na te zneske, zbirno po postavkah in podpostavkah proračuna Unije;
(c)
odhodke EKSRP po programih, ukrepih in posebnih prispevnih stopnjah. Letno poročilo o odhodkih mora vsebovati tudi podatke o izterjanih zneskih. Po koncu programa se vsa neupravičena izplačila, ki niso izterjana, razen tistih iz točke (f) tega člena, vključno z obrestmi na te zneske, odštejejo od odhodkov za zadevno proračunsko leto;
(d)
preglednico razlik po postavkah in podpostavkah, v primeru EKSRP po programih, ukrepih, posebnih prispevnih stopnjah in prednostnih področjih, med odhodki in namenskimi prejemki, izkazanimi v letnih obračunih, in tistimi, izkazanimi za isto obdobje v dokumentih iz točke (b) člena 10(1) te uredbe za EKJS in iz člena 22(2) te uredbe za EKSRP, z razlago vsake razlike;
(e)
ločeno, zneske, ki jih krijejo zadevne države članice oziroma Unija v skladu s prvim pododstavkom člena 54(2) in členom 54(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013;
(f)
preglednico neupravičenih izplačil, ki jih je treba zaradi nepravilnosti v smislu člena 1(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (16), vključno s sankcijami, ki jih določajo veljavna področna pravila Unije, in obrestmi na ta izplačila, izterjati ob koncu proračunskega leta, po modelu iz Priloge II k tej uredbi;
(g)
izvleček iz knjige terjatev zneskov, ki jih je treba izterjati in knjižiti v dobro EKJS ali EKSRP, razen zneskov iz točk (b), (c) in (f) tega člena vključno s sankcijami in obrestmi na te zneske, po modelu iz Priloge III;
(h)
povzetek intervencijskih postopkov ter izjavo o količini in lokaciji zalog ob koncu proračunskega leta;
(i)
potrditev, da so odhodki, namenski prejemki in podrobnosti o vsakem premiku intervencijskih zalog v dokumentaciji in računovodski evidenci plačilnih agencij;
(j)
končno bilanco ob koncu proračunskega leta neuporabljenega/nepotrjenega skupnega zneska predplačil, ki so jih države članice plačale upravičencem, z razčlenitvijo po ukrepih za EKJS in po programih za EKSRP, in pri EKSRP vključno s finančnimi instrumenti. Pri finančnih instrumentih se končna bilanca nanaša na zneske, ki jih je plačala Komisija in ki jih niso uporabile države članice za izplačila končnim prejemnikom niti niso bili odobreni za pogodbe o jamstvu v skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 30
Posredovanje informacij
1. Za potrditev obračunov v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsaka država članica pošlje Komisiji:
(a)
postavke, vključene v letne obračune iz člena 29 te uredbe;
(b)
mnenje in poročila, ki jih izda certifikacijski organ ali organi iz člena 5(3) in (4) te uredbe;
(c)
popolne evidence vseh računovodskih informacij, potrebnih za statistične in kontrolne namene;
(d)
izjavo o upravljanju iz člena 3 te uredbe.
2. Dokumenti in računovodske informacije iz odstavka 1 se Komisiji pošljejo najpozneje do 15. februarja v letu, ki sledi koncu zadevnega proračunskega leta. Dokumenti iz točk (a), (b) in (d) navedenega odstavka se pošljejo v enem izvodu skupaj z izvodom v elektronski obliki, skladno z obliko in pod pogoji, ki jih določi Komisija v skladu s členom 24.
3. Na zahtevo Komisije ali na pobudo države članice se lahko dodatne informacije v zvezi s potrditvijo obračunov pošljejo Komisiji do roka, ki ga določi Komisija glede na obseg dela, potrebnega za zagotovitev teh informacij. Če takšnih informacij ni, lahko Komisija potrdi obračune na podlagi informacij, ki jih ima.
4. Komisija lahko sprejme zahtevo po odlogu pošiljanja informacij v upravičenih primerih, če je zahteva naslovljena nanjo pred skrajnim rokom za oddajo informacij.
Člen 31
Oblika in vsebina računovodskih informacij
1. Oblika in vsebina računovodskih informacij iz točke (c) člena 30(1) ter način njihovega posredovanja Komisiji morajo biti taki, kot je določeno z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 991/2013 (17).
2. Komisija uporabi računovodske informacije izključno za namene:
(a)
izpolnjevanja svojih funkcij v smislu potrditve obračunov v skladu z Uredbo (EU) št. 1306/2013;
(b)
spremljanja razvoja in pripravljanja napovedi na kmetijskem področju.
Dostop do navedenih informacij imata za namene izpolnjevanja svojih nalog Evropsko računsko sodišče in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF).
3. Vsi osebni podatki, vključeni v zbrane računovodske informacije, se obdelajo samo za namene iz odstavka 2. Če Komisija uporabi računovodske informacije za namen iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 2, naredi take podatke anonimne in jih obdela samo v zbirni obliki.
4. Zadevne osebe se za kakršno koli vprašanje v zvezi z obdelavo njihovih osebnih podatkov lahko obrnejo na Komisijo, kot je določeno v Prilogi IV.
5. Komisija zagotovi zaupnost in varnost računovodskih informacij.
Člen 32
Shranjevanje računovodskih informacij
1. Dokazila o financiranih odhodkih in namenskih prejemkih, ki jih zbere EKJS, morajo biti na voljo Komisiji najmanj tri leta, ki sledijo letu, v katerem Komisija potrdi obračune zadevnega proračunskega leta iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Dokazila o financiranih odhodkih in namenskih prejemkih, ki jih zbere EKSRP, morajo biti na voljo Komisiji najmanj tri leta po letu, v katerem je plačilna agencija opravila končno izplačilo.
3. V primeru nepravilnosti ali malomarnosti morajo biti dokazila iz odstavkov 1 in 2 na voljo Komisiji najmanj tri leta po letu, ki sledi letu, v katerem so zneski v celoti izterjani od upravičenca in knjiženi v dobro skladov, ali letu, v katerem so ugotovljene finančne posledice neizterjanih zneskov v skladu s členom 54(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
4. V primeru postopka potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 morajo biti dokazila iz odstavkov 1 in 2 tega člena na voljo Komisiji najmanj eno leto po letu, v katerem je končan navedeni postopek, ali vsaj eno leto po koncu navedenih postopkov, če je sklep o skladnosti predmet sodnega postopka na Sodišču Evropske unije.
5. Dokazila iz odstavkov 1 do 4 morajo biti na voljo Komisiji na papirju, v elektronski obliki in/ali v obeh oblikah.
Dokumenti se lahko hranijo izključno v elektronski obliki, če nacionalno pravo zadevne države članice dovoljuje uporabo elektronskih dokumentov kot dokaza poslovnih dogodkov v postopkih na nacionalnih sodiščih.
Če se dokumenti hranijo samo v elektronski obliki, mora biti sistem, ki to omogoča, v skladu z oddelkom 3(B) Priloge I k Delegirani uredbi (EU) št. 907/2014.
Člen 33
Finančna potrditev
1. Sklep Komisije o potrditvi obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 določi zneske odhodkov, izvršenih v vsaki državi članici v zadevnem proračunskem letu, ki se priznajo v breme skladov na podlagi obračunov iz člena 29 te uredbe ter vseh zmanjšanj in začasnih prekinitev iz člena 41 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
V sklepu se določijo tudi zneski, za katere se bremenijo Unija in zadevne države članice v skladu s členom 54(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Za EKSRP znesek, določen s sklepom o potrditvi obračunov, vključuje sredstva, ki jih lahko zadevna država članica znova uporabi s prerazporeditvijo v skladu z drugim odstavkom člena 56 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Pri EKJS se znesek, ki se na podlagi sklepa o potrditvi obračunov izterja od vsake države članice ali plača državi članici, določi tako, da se mesečna plačila za zadevno proračunsko leto odštejejo od odhodkov, priznanih za isto leto v skladu z odstavkom 1. Ta znesek Komisija odšteje ali doda mesečnemu plačilu za odhodke, izvršene v drugem mesecu po sprejetju sklepa o potrditvi obračunov.
Pri EKSRP se znesek, ki se kot posledica sklepa o potrditvi obračunov izterja od vsake države članice ali plača državi članici, določi tako, da se vmesna plačila za zadevno proračunsko leto odštejejo od odhodkov, priznanih za isto leto v skladu z odstavkom 1.
Ta znesek Komisija odšteje od prvega plačila ali doda prvemu plačilu, za katerega je država članica po tem, ko je bil sprejet sklep na podlagi člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013, predložila izjavo o odhodkih.
3. Komisija najpozneje do 30. aprila v letu, ki sledi koncu proračunskega leta, zadevni državi članici sporoči rezultate svojih preverjanj predloženih informacij, skupaj z vsemi spremembami, ki jih predlaga.
4. Če iz razlogov, ki jih je mogoče pripisati zadevni državi članici, Komisija ne more potrditi obračunov države članice pred 31. majem naslednjega leta, državo članico uradno obvesti o nadaljnjih poizvedbah, ki jih predlaga v skladu s členom 47 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
5. Odstavki 1 do 4 se uporabljajo smiselno za namenske prejemke v smislu člena 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 34
Potrditev skladnosti
1. Za določitev zneskov, ki se izključijo iz financiranja Unije, kadar se ugotovi, da odhodki niso nastali v skladu s pravili Unije, Komisija uporabi svoje ugotovitve in upošteva informacije, ki jih dajo na razpolago države članice, če so te posredovane pravočasno v rokih, ki jih določi Komisija v okviru postopka potrditve skladnosti, ki se izvaja v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in v skladu s tem členom.
2. Kadar Komisija pri poizvedbi ugotovi, da odhodek ni bil izvršen v skladu s predpisi Unije, zadevni državi članici sporoči svoje ugotovitve in navede popravne ukrepe, potrebne za prihodnjo skladnost z navedenimi predpisi, ter začasno raven finančnega popravka, za katerega v tej fazi postopka meni, da ustreza njenim ugotovitvam. V sporočilu se načrtuje tudi dvostranski sestanek v štirih mesecih po poteku obdobja za odgovor države članice. Sporočilo se sklicuje na ta člen.
Država članica odgovori v dveh mesecih po prejemu sporočila. V svojem odgovoru ima država članica zlasti možnost, da:
(a)
Komisiji dokaže, da je dejanski obseg neskladnosti ali tveganja za sklada manjši od tistega, ki ga je navedla Komisija;
(b)
Komisijo obvesti o popravnih ukrepih, ki jih je sprejela za zagotovitev skladnosti s predpisi Unije, in o datumu začetka veljavnosti njihovega izvajanja.
V utemeljenih primerih lahko Komisija na obrazloženo zahtevo države članice odobri podaljšanje dvomesečnega obdobja za največ dva meseca. Zahteva se naslovi na Komisijo pred iztekom navedenega obdobja.
Če država članica meni, da dvostranski sestanek ni potreben, o tem obvesti Komisijo v svojem odgovoru na zgoraj omenjeno sporočilo.
3. Na dvostranskem sestanku si obe stranki prizadevata za dogovor o ukrepih, ki naj se sprejmejo, ter o oceni teže kršitve in finančne škode, povzročene proračunu Unije.
Komisija v 30 delovnih dneh po dvostranskem sestanku pripravi zapisnik in ga pošlje državam članicam. Država članica lahko pošlje svoje pripombe Komisiji v 15 delovnih dneh po prejemu zapisnika.
V šestih mesecih od datuma pošiljke zapisnika z dvostranskega sestanka Komisija državi članici uradno sporoči svoje ugotovitve na podlagi informacij, ki jih je prejela v okviru postopka za potrditev skladnosti. V tem sporočilu se ocenijo odhodki, ki jih je treba izključiti iz financiranja Unije v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in členom 12 Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014. Sporočilo se sklicuje na člen 40(1) te uredbe.
4. Če država članica izvede spravni postopek iz člena 40, Komisija državi članici sporoči svoje ugotovitve najpozneje šest mesecev po:
(a)
prejemu poročila spravnega organa ali
(b)
prejemu dodatnih informacij od države članice v roku iz drugega pododstavka člena 40(3), če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 6 tega člena.
5. Za izvedbo določb iz odstavkov 3 in 4 v zadevnih rokih mora imeti Komisija na razpolago vse informacije, ki so pomembne v zadevni fazi postopka. Če Komisija meni, da teh informacij nima na razpolago, lahko kadar koli v rokih iz odstavkov 3 in 4:
(a)
od države članice zahteva dodatne informacije, na kar država članica odgovori v roku dveh mesecev po prejemu sporočila, in/ali
(b)
obvesti državo članico o tem, da namerava opraviti dodatno revizijo za potrebna preverjanja.
V tem primeru roki iz odstavkov 3 in 4 začnejo ponovno teči, ko Komisija prejme zahtevane dodatne informacije oziroma z zadnjim dnem dodatne revizije.
6. Pri presoji odhodkov, ki se izključijo iz financiranja Unije, se lahko informacije, ki jih sporoči država članica po uradnem sporočilu Komisije iz drugega pododstavka odstavka 3, upoštevajo samo:
(a)
če je to potrebno, da bi preprečili hudo precenitev finančne škode, povzročene proračunu Unije, in
(b)
če je pozno posredovanje informacij upravičeno zaradi zunanjih dejavnikov in Komisiji ne oteži pravočasnega sprejetja sklepa iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
7. Potem ko Komisija državam članicam sporoči svoje ugotovitve v skladu z odstavkom 3 ali 4 člena 34 te uredbe, po potrebi sprejme enega ali več sklepov v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, da se iz financiranja Unije izključijo odhodki, na katere je vplivala ugotovljena neskladnost s predpisi Unije. Komisija lahko izvaja zaporedne postopke potrditve skladnosti, dokler država članica dejansko ne izvede korektivnih ukrepov.
8. Pri EKJS Komisija odbitke od financiranja Unije odšteje od mesečnih plačil v zvezi z odhodki, izvršenimi v drugem mesecu, ki sledi sklepu na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Pri EKSRP Komisija odbitke od financiranja Unije odšteje od plačila, za katerega je država članica po tem, ko je bil sprejet sklep na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, predložila izjavo o odhodkih.
Toda na zahtevo države članice in po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada lahko Komisija sprejme sklep, s katerim določi drugačen datum za odbitke ali odobri njihovo vračilo v obrokih, če je to utemeljeno zaradi pomembnosti odbitkov, vključenih v izvedbeni akt, sprejet na podlagi člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
9. V utemeljenih primerih, o katerih se obvesti zadevna država članica, lahko Komisija podaljša roke iz odstavkov 3 in 4.
10. Odstavki 1 do 9 se uporabljajo smiselno za namenske prejemke v smislu člena 43 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 35
Odločitev, da se poizvedba glede potrditve skladnosti ne začne ali ne izvaja
1. Komisija se lahko odloči, da ne bo začela ali izvedla poizvedbe glede potrditve skladnosti v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, če pričakuje, da morebitni finančni popravek zaradi neskladnosti, ugotovljene s poizvedbo iz odstavka 2 člena 34, ne bi presegel 50 000 EUR in dveh odstotkov zadevnih odhodkov ali zneskov, ki jih je treba izterjati.
2. Če Komisija zmanjša mesečna plačila v skladu s členom 41(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, se lahko odloči, da ne bo začela ali izvedla poizvedbe glede potrditve skladnosti v skladu s členom 52 navedene uredbe, če zadevna država članica ne nasprotuje uporabi tega odstavka v okviru postopka iz člena 41(1) navedene uredbe.
Člen 36
Spravni organ
Za postopek potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se ustanovi spravni organ. Ta opravlja naslednje naloge:
(a)
prouči vsako zadevo, ki mu jo predloži država članica, ki od Komisije prejme uradno obvestilo v skladu z drugim pododstavkom člena 34(3) te uredbe, vključno s presojo odhodkov, ki jih Komisija namerava izključiti iz financiranja Unije;
(b)
poskuša uskladiti različna stališča Komisije in zadevne države članice;
(c)
po končani preiskavi sestavi poročilo o rezultatih svojih prizadevanj za spravo in pri tem navede vse pripombe, za katere meni, da bi bile koristne, če bi ostale vse ali nekatere sporne točke nerešene.
Člen 37
Sestava spravnega organa
1. Spravni organ sestavlja vsaj pet članov, izbranih izmed uglednih oseb, ki v celoti jamčijo za neodvisnost in visoko strokovno usposobljenost v zadevah financiranja skupne kmetijske politike, skupaj z razvojem podeželja, ali prakse finančne revizije.
Ti člani morajo biti državljani različnih držav članic.
2. Predsednika, člane in namestnike imenuje Komisija za začetni mandat treh let po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada.
Njihov mandat se lahko naenkrat podaljša samo za eno leto, o čemer je treba obvestiti Odbor za kmetijska sklada. Če se imenuje predsednik, ki je že član spravnega organa, traja njegov začetni mandat predsednika tri leta.
Imena predsednika, članov in namestnikov se objavijo v seriji C Uradnega lista Evropske unije.
3. Članom spravnega organa se izplača nagrada glede na čas, ki se zahteva za določeno nalogo. Stroški se nadomestijo v skladu s pravili, ki veljajo za osebje Komisije.
4. Po izteku mandata ostanejo predsednik in člani na svojem položaju do zamenjave ali podaljšanja mandata.
5. Komisija lahko po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada razreši člane, ki ne izpolnjujejo več pogojev, zahtevanih za izpolnjevanje nalog v spravnem organu, ali ki iz kakršnega koli razloga niso na voljo za nedoločen čas.
V navedenem primeru zadevnega člana za preostanek mandatne dobe nadomesti namestnik, o čemer se obvesti Odbor za kmetijska sklada.
Če je predsednik razrešen, Komisija po posvetovanju z Odborom za kmetijska sklada imenuje člana, ki izpolnjuje naloge predsednika za preostali mandat, za katerega je bil ta imenovan.
Člen 38
Neodvisnost spravnega organa
1. Člani spravnega organa opravljajo svoje naloge neodvisno, pri čemer ne smejo zahtevati niti sprejemati navodil Komisije, nobene vlade ali organa.
Člani, ki so bili v prejšnjem mandatu osebno vpleteni v obravnavano zadevo, ne sodelujejo pri delu spravnega organa ali podpisujejo poročila.
2. Brez poseganja v člen 287 Pogodbe člani organa ne razkrijejo nobenih informacij, ki so jih pridobili pri svojem delu za spravni organ. Take informacije so zaupne in zanje velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti.
Člen 39
Ureditev dela
1. Spravni organ se sestaja na sedežu Komisije. Predsednik pripravi in organizira delo. V odsotnosti predsednika in brez poseganja v prvi pododstavek člena 37(5) predsedovanje prevzame najstarejši član.
Sekretariat spravnega organa zagotovi Komisija.
2. Brez poseganja v drugi pododstavek člena 38(1) se poročila sprejemajo z absolutno večino prisotnih članov, pri čemer so za sklepčnost pri obravnavah potrebni vsaj trije člani.
Poročila podpišejo predsednik in člani, ki so sodelovali v obravnavah. Sopodpiše jih sekretariat.
Člen 40
Spravni postopek
1. Država članica lahko v 30 delovnih dneh po prejemu uradnega sporočila Komisije iz drugega pododstavka člena 34(3) zadevo predloži spravnemu organu, in sicer tako, da sekretariatu spravnega organa pošlje obrazložen zahtevek za spravo.
Postopek in naslov sekretariata državam članicam uradno sporoči Odbor za kmetijska sklada.
2. Zahtevek za spravo se dopusti le, če znesek, ki je predviden za izključitev iz financiranja Unije v skladu s sporočilom Komisije:
(a)
presega 1 milijon EUR
ali
(b)
pomeni vsaj 25 % vseh letnih odhodkov države članice po zadevnih proračunskih postavkah.
Poleg tega, če je država članica v predhodnih pogovorih trdila in dokazala, da gre za načelno zadevo v zvezi z uporabo predpisov Unije, lahko predsednik spravnega odbora odloči, da je zahtevek za spravo sprejemljiv. Vendar tak zahtevek ni sprejemljiv, če se nanaša izključno na pravno razlago.
3. Spravni organ opravi preiskave čim bolj neformalno in čim hitreje ter se pri tem opira izključno na dokaze, ki so Komisiji na razpolago v trenutku, ko so formalne ugotovitve sporočene v skladu s členom 34(3), ter Komisiji in zadevnim nacionalnim organom omogoči pošteno zaslišanje.
Toda če država članica meni, da bi morala v svojem zahtevku za spravo predložiti informacije, ki Komisiji še niso bile sporočene, lahko spravni organ povabi Komisijo, naj ovrednoti te nove informacije, samo če so izpolnjeni pogoji iz člena 34(6). Informacije se Komisiji sporočijo najpozneje dva meseca po posredovanju poročila iz točke (c) člena 36.
4. Če spravnemu organu v štirih mesecih po tem, ko mu je bila zadeva predložena, ne uspe uskladiti stališč Komisije in države članice, se šteje, da sprava ni uspela.
V poročilu iz točke (c) člena 36 se navedejo razlogi, zakaj stališč ni bilo mogoče uskladiti. Navede se, ali je bil med postopkom dosežen kakršen koli delni sporazum in ali je spravni organ povabil Komisijo, naj oceni nove informacije v skladu z drugim pododstavkom odstavka 3.
Poročilo se pošlje:
(a)
zadevni državi članici;
(b)
Komisiji v proučitev pred sporočitvijo sklepov državi članici;
(c)
drugim državam članicam v okviru Odbora za kmetijska sklada.
POGLAVJE IV
PRAVILA O PREGLEDIH
ODDELEK 1
Splošna pravila
Člen 41
Zmanjšanje pregledov na kraju samem
1. Države članice se lahko odločijo za zmanjšanje minimalne stopnje pregledov na kraju samem v skladu s členom 59(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
certifikacijski organ je v skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013 podal mnenje, v katerem potrjuje, da sistem notranjih kontrol deluje pravilno in da je stopnja napak za zadevno populacijo pod pragom pomembnosti v višini 2,0 % za vsaj dve zaporedni proračunski leti pred letom, v katerem naj bi se zmanjšana stopnja kontrole uporabila;
(b)
Komisija zadevne države članice ni obvestila, da ne more sprejeti mnenja iz točke (a) tega odstavka, ki ga poda certifikacijski organ v okviru člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ter
(c)
Komisija
(i)
zadevne države članice ni obvestila o slabostih sistema kontrole zadevne sheme podpore ali ukrepa v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali
(ii)
je pri izvajanju člena 34 te uredbe zadovoljna s popravnimi ukrepi, ki jih je sprejela zadevna država članica, če je bila ta v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 obveščena o slabostih sistema kontrole zadevne posamezne sheme podpore ali ukrepa, in je o tem obvestila državo članico.
2. Države članice se lahko odločijo za zmanjšanje minimalne stopnje pregledov na kraju samem v skladu z ravnmi in, kjer je to primerno, za dodatne pogoje, določene v področni zakonodaji.
Države članice Komisijo obvestijo o svoji odločitvi o zmanjšanju minimalne stopnje pregledov na kraju samem takoj po sprejetju take odločitve. V tem obvestilu navedejo:
(a)
zadevno shemo podpore ali ukrep;
(b)
obdobje, v katerem naj bi se uporabljala zmanjšana minimalna stopnja pregledov na kraju samem;
(c)
zmanjšano minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, ki naj bi se uporabljala.
3. Če kateri koli od kumulativnih pogojev iz odstavka 1 ali kateri koli dodatni pogoj, določen v področni zakonodaji, ni več izpolnjen, države članice nemudoma prekličejo svojo odločitev o zmanjšanju minimalne stopnje pregledov na kraju samem in z naslednjim letom zahtevkov začnejo uporabljati minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, določeno v področni kmetijski zakonodaji.
ODDELEK 2
Pregledi transakcij
Člen 42
Pregledi, ki jih izvedejo države članice
1. Sistematično pregledovanje poslovnih dokumentov podjetij iz člena 80(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se za vsako obdobje pregledovanja iz odstavka 4 tega člena uporablja za število podjetij, ki ne sme biti manjše od polovice podjetij, katerih prejemki ali izplačila ali njihova vsota v okviru financiranja iz EKJS so v proračunskem letu EKJS pred začetkom zadevnega obdobja pregledov presegli 150 000 EUR.
2. Države članice v zvezi z vsakim obdobjem pregledov brez poseganja v svoje obveznosti iz člena 80(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 izberejo podjetja, ki se pregledajo na podlagi analize tveganja za vse ukrepe, pri katerih je to praktično izvedljivo. Države članice Komisiji predložijo svoje predloge glede uporabe analize tveganja najpozneje šest mesecev pred začetkom obdobja pregledov. Predlogi morajo vsebovati vse zadevne informacije glede pristopa, tehnik in podatkov, ki se uporabijo za analizo, ter meril in pričakovanih načinov izvajanja pregledov, ki bodo opravljeni. Predlog se pripravi v skladu s Prilogo V k tej uredbi. Vsaka država članica upošteva pripombe Komisije na predlog analize tveganja, ki se podajo v roku osmih tednov po prejemu.
3. Pri ukrepih, za katere država članica meni, da uporaba analize tveganja ni izvedljiva, se obvezno opravi pregled podjetij, pri katerih je vsota prejemkov ali izplačil ali vsota teh dveh zneskov v okviru sistema financiranja iz EKJS presegla 350 000 EUR in pri katerih ni bil opravljen pregled v skladu s to uredbo in poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013 v nobenem od dveh predhodnih obdobij pregledov.
4. Obdobje pregledov poteka od 1. julija do 30. junija naslednje leto. Pregled zajema obdobje vsaj 12 mesecev, ki se je končalo v prejšnjem obdobju pregledov; lahko se podaljša za obdobja pred 12-mesečnim obdobjem ali po njem, ki jih določi država članica.
Člen 43
Dostop do trgovinskih dokumentov
Podjetja trgovinske dokumente hranijo najmanj tri leta, in sicer od konca leta, v katerem so nastala. Države članice lahko predpišejo daljše obdobje za hranjenje teh dokumentov.
Člen 44
Skupni ukrepi
Komisija lahko na svojo pobudo ali na podlagi predloga države članice in v soglasju z zadevnimi državami članicami odloči, da uskladi skupne ukrepe, ki vključujejo medsebojno pomoč med dvema ali več državami članicami, kakor je predvideno v členu 83(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 45
Medsebojna pomoč
1. Države članice pošljejo v prvih treh mesecih po proračunskem letu EKJS, v katerem je bilo opravljeno izplačilo, vsaki državi članici, v kateri ima zadevno podjetje sedež, seznam podjetij iz člena 83(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013. Ta seznam vsebuje vse podatke, ki so potrebni, da namembna država članica lahko identificira podjetja in izvaja svoje obveznosti pregleda. Namembna država članica je odgovorna za pregled takih podjetij v skladu s členom 80 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Komisiji se pošlje izvod vsakega seznama.
Država članica, ki prejme ali izvrši izplačilo, lahko zaprosi državo članico, kjer ima podjetje svoj sedež, da pregleda nekatera podjetja z navedenega seznama v skladu s členom 80 Uredbe (EU) št. 1306/2013, pri čemer navede razloge za tako zahtevo in tveganja, povezana z njim.
Država članica, ki je prejela zahtevo, ustrezno upošteva tveganja, povezana s podjetjem, o katerih jo je obvestila država članica, ki je poslala zahtevo.
Zaprošena država članica obvesti državo članico, ki je zahtevo poslala, o nadaljnjih ukrepih. Če je opravljen pregled podjetja s seznama, zaprošena država članica, ki je opravila pregled, obvesti državo članico, ki je zahtevo poslala, o rezultatih pregleda najpozneje v treh mesecih po koncu obdobja pregledov.
Pregled tovrstnih zahtevkov se Komisiji pošilja četrtletno, in sicer v enem mesecu po koncu vsakega četrtletja. Komisija lahko zahteva kopijo posameznih zahtevkov.
Seznam podjetij iz prvega pododstavka se sestavi po vzorcu iz Priloge VI.
2. Seznam podjetij iz člena 83(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sestavi v skladu z vzorcem iz Priloge VII k tej uredbi.
3. Zahteva države članice za pregled podjetja v drugi državi članici, kakor je navedeno v drugem pododstavku odstavka 1 in členu 83(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, se sestavi v skladu z vzorcem iz Priloge VIII k tej uredbi.
4. Obvestilo o rezultatih pregledov iz drugega pododstavka odstavka 1 in člena 83(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se pripravi v skladu z vzorcem iz Priloge IX k tej uredbi.
5. Pregled zahtevkov iz petega pododstavka odstavka 1 in člena 83(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, vključno z rezultati pregledov, se pripravi v skladu z vzorcem iz Priloge X k tej uredbi.
6. Informacije, ki jih je treba zagotoviti na podlagi odstavka 1, se pošljejo v elektronski obliki v formatu, ki je določen v točki 2 Priloge II k Izvedbeni uredbi (EU) št. 991/2013.
Člen 46
Letni programi in poročila
1. Letni program pregledov iz člena 84 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se sestavi v skladu z vzorcem iz Priloge XI k tej uredbi.
2. V letnem poročilu iz člena 86(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se navedejo vse morebitne težave in ukrepi, sprejeti za njihovo odpravo, ter se, po potrebi, podajo predlogi za izboljšave.
Vključuje podrobne informacije o vseh vidikih uporabe poglavja III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013, naštetih v Prilogi XII k tej uredbi, podane v jasno opredeljenih oddelkih pod postavkami iz navedene priloge.
3. Informacije, ki se predložijo v skladu s tem členom in členom 45, se lahko pošljejo v papirni obliki ali v elektronski obliki, v formatu, o katerem se dogovorita pošiljatelj in prejemnik.
4. Komisija v svojem letnem finančnem poročilu o upravljanju skladov iz člena 109 Uredbe (EU) št. 1306/2013 vsako leto ovrednoti doseženi napredek.
Člen 47
Posebni oddelki
1. Posebni oddelki iz člena 85 Uredbe (EU) št. 1306/2013 so poleg nalog iz navedenega člena odgovorni tudi za:
(a)
usposabljanje državnih uradnikov, odgovornih za izvajanje pregledov iz tega oddelka, da lahko ti pridobijo zadostno znanje za opravljanje svojih dolžnosti;
(b)
skrb za poročila o pregledih in katere koli druge dokumente v zvezi s pregledi, opravljenimi in določenimi v skladu s poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013;
(c)
pripravo in sporočanje programov iz člena 84 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter poročil iz člena 86(1) navedene uredbe.
2. Države članice posebnim oddelkom dajo vsa pooblastila, potrebna za opravljanje nalog iz odstavka 1.
Posebni oddelki so sestavljeni iz zadostnega števila uradnikov, ki so ustrezno usposobljeni za izvajanje teh nalog.
3. Državam članicam, v katerih je minimalno število podjetij, ki jih je treba kontrolirati, manjše od 10, ni treba vzpostaviti posebnega oddelka.
POGLAVJE V
VARŠČINE
ODDELEK 1
Področje uporabe, informacijska tehnologija, višja sila
Člen 48
Področje uporabe
To poglavje se uporablja v vseh primerih, ko je v področni kmetijski zakonodaji določena varščina, ne glede na to, ali se uporablja izraz „varščina“.
To poglavje se ne uporablja za varščine, dane za zagotovitev plačila uvoznih in izvoznih dajatev iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (18).
Člen 49
E-uprava
Sporočila, dokumenti in varščine se lahko pripravijo, obdelujejo in upravljajo z informacijsko tehnologijo (IT), če se ustrezni sistemi upravljajo v okviru uradno odobrenih protokolov glede kakovosti in varnosti, ki ustrezajo tem sistemom.
Če pristojni organi ne morejo dostopati do dokumentov, potrebnih za preverjanje, zaradi razlik v informacijskih sistemih, se ti dokumenti natisnejo in njihovo pristnost overi organ, pristojen za upravljanje teh informacijskih sistemov („organ izdajatelj“), ali organ, pristojen za overjanje dokumentov kot verodostojnih izvodov.
Tako natisnjeni dokumenti se lahko nadomestijo z elektronskim sporočilom med organom izdajateljem in upravičencem ali pristojnim organom, če ga organ izdajatelj posreduje v okviru uradno odobrenega certifikacijskega protokola, ki zagotavlja pristnost sporočila.
Člen 50
Roki v primeru višje sile
1. Ta člen se uporablja, kadar se nanj sklicuje zadevna uredba.
2. Zahteva za priznavanje višje sile ni sprejemljiva, če jo pristojni organ prejme več kot 30 koledarskih dni po:
(a)
datumu, ko je pristojni organ obvestil izvajalca o ugotovitvi neizpolnjevanja ustreznih obveznosti v smislu člena 23(2) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014, po izteku roka za izpolnitev zadevne obveznosti iz člena 23(3) navedene uredbe ali po izteku roka za predložitev dokazila o izpolnjevanju zadevne obveznosti iz člena 23(4) navedene uredbe;
(b)
po končnem datumu za predložitev ponudb v okviru razpisa v tretji državi, če je ponudba vezana na potrdilo o vnaprejšnji določitvi za izvozna nadomestila.
3. Izvajalci pristojnemu organu zagotovijo dokazila o okoliščinah, za katere menijo, da so višja sila, v 181 koledarskih dneh po izteku roka, v katerem je bilo treba obveznost izpolniti v celoti. Izvajalcem se lahko odobri več časa, če v navedenem roku ne morejo zagotoviti dokazil, čeprav so ravnali z vso potrebno skrbnostjo, da bi jih dobili in posredovali.
4. Države članice obvestijo Komisijo o primerih višje sile, ki so jih priznale, pri čemer posredujejo zadevne informacije o vsakem primeru.
ODDELEK 2
Oblika varščin
Člen 51
Oblika
1. Varščina se lahko da:
(a)
kot gotovinski polog iz člena 19(2) in (3) Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014; in/ali
(b)
z zagotovitvijo poroka v skladu s členom 21 Delegirane uredbe (EU) št. 907/2014.
2. Pristojni organ presoja o tem, ali bo varščina dana:
(a)
z zastavo gotovinskih pologov v banki;
(b)
z zastavo priznanih terjatev do javnega organa ali javnih sredstev, ki so zapadle in so plačljive in do katerih nima nobena druga terjatev prednosti, in/ali
(c)
z zastavo zavarovanj, ki so unovčljiva v državi članici pod pogojem, da jih je ta država članica izdala ali jamči zanje.
3. Pristojni organ lahko določi dodatne pogoje za sprejem varščin iz odstavka 2.
Člen 52
Unovčljivo zavarovanje
1. Zavarovanje, zastavljeno v skladu s točko (c) člena 51(2), ima takrat, ko je varščina dana, prodajno vrednost, ki je enaka najmanj 115 % zahtevane vrednosti varščine.
2. Pristojni organ lahko sprejme varščino iz točke (c) člena 51(2) samo, če se stranka, ki jo daje, pisno zaveže, da ponudi dodatno varščino ali da nadomesti originalno varščino, če bi bila prodajna vrednost zadevne varščine tri mesece nižja od 105 % zahtevane vrednosti varščine. Takšna pisna zaveza ni potrebna, če to predvideva že nacionalna zakonodaja. Pristojni organ redno pregleduje vrednost take varščine.
3. Prodajno vrednost varščine iz točke (c) člena 51(2) oceni pristojni organ in pri tem upošteva stroške prodaje.
4. Prodajna vrednost varščin se oceni na podlagi zadnje razpoložljive kotacije.
5. Stranka, ki daje varščino, na zahtevo pristojnega organa priskrbi dokazilo o prodajni vrednosti.
Člen 53
Nadomestitev in dodelitev
1. Kakršna koli oblika varščine se lahko nadomesti z drugo.
Vendar je v naslednjih primerih potreben dogovor s pristojnim organom:
(a)
kadar je bila originalna varščina zasežena, vendar še ni bila unovčena, ali
(b)
kadar je nadomestna varščina take vrste, kakor je navedena v členu 51(2).
2. Globalna varščina se lahko nadomesti z drugo globalno varščino pod pogojem, da nova globalna varščina krije vsaj tisti del originalne globalne varščine, ki je bila prenesena ob nadomestitvi zaradi izpolnitve ene ali več še neizpolnjenih obveznosti.
3. Takoj ko se del globalne varščine dodeli določeni obveznosti, se evidentira preostanek globalne varščine.
ODDELEK 3
Sprostitev in zaseg
Člen 54
Delna sprostitev
Kadar posebni predpisi Unije ne navajajo najmanjše količine, lahko pristojni organ sam omeji število delnih sprostitev katere koli varščine in določi najmanjši znesek za vsako takšno sprostitev.
Pred sprostitvijo celotne ali dela varščine lahko pristojni organ zahteva, da se predloži pisna zahteva za sprostitev.
Če varščina krije več kot 100 % zahtevanega zavarovanega zneska, se tisti del varščine, ki presega 100 %, sprosti, ko je preostali del zavarovanega zneska dokončno sproščen ali zasežen.
Člen 55
Zaseg
1. Kadar pristojni organ izve za okoliščine, ki vodijo do celotnega ali delnega zasega varščine, nemudoma zahteva od stranke, ki mora izpolniti obveznost, plačilo zapadlega zneska in ji odobri največ 30 dni od dneva prejema zahtevka za plačilo.
Če plačilo ob koncu tega obdobja ni opravljeno, pristojni organ:
(a)
nemudoma obračuna varščino tiste vrste, ki je opredeljena v členu 51(1)(a), v dobro ustreznega računa;
(b)
nemudoma zahteva od poroka iz člena 51(1)(b), da plača, in mu odobri največ 30 dni od dneva prejema zahtevka za plačilo;
(c)
nemudoma sprejme ukrepe za:
(i)
zamenjavo varščin iz člena 51(2)(b) in (c) v denarna sredstva, ki zadostujejo za plačilo zapadlega zneska;
(ii)
obračun zastavljenih gotovinskih pologov iz člena 51(2)(a) v dobro svojega računa.
Pristojni organ lahko nemudoma obračuna vsakršno varščino take vrste, kakor je opredeljeno v členu 51(1)(a), v dobro ustreznega računa brez vnaprejšnje zahteve od zadevne osebe, da izvede plačilo.
2. Brez poseganja v odstavek 1,
(a)
če je sprejeta odločitev o zasegu varščine, vendar je po pritožbi pozneje odložena v skladu z nacionalno zakonodajo, zadevna stranka plača obresti na dejansko zasežen znesek za obdobje, ki se začne 30 dni po prejemu zahteve za plačilo iz odstavka 1 in se konča na dan pred plačilom dejansko zaseženega zneska;
(b)
če se po končanem postopku pritožbe od udeležene stranke zahteva plačilo zaseženega zneska v 30 dneh, lahko za izračun obresti država članica šteje za dan plačila 20. dan od datuma takšnega zahtevka;
(c)
se uporabljena obrestna mera izračuna v skladu z nacionalno zakonodajo, vendar v nobenem primeru ne sme biti nižja od obrestne mere, ki se uporablja pri terjatvah za zneske na nacionalni ravni;
(d)
plačilne agencije odštejejo plačane obresti od odhodkov EKJS ali EKSRP v skladu z Uredbo (EU) št. 1306/2013;
(e)
države članice lahko v rednih časovnih presledkih zahtevajo povečanje varščine glede na pripadajoče obresti.
3. Če je bila varščina zasežena in znesek že pisan v dobro skladov ter je treba na podlagi sklepa postopka pritožbe v celoti ali delno povrniti zaseženi znesek, vključno z obrestmi po obrestni meri v skladu z nacionalno zakonodajo, plačata znesek, ki ga je treba vrniti, sklada, razen če se povračilo varščine zahteva zaradi malomarnosti ali resne napake upravnih organov ali drugih organov države članice.
ODDELEK 4
Informacije
Člen 56
Informacije o zasegu varščin, vrsti varščin in porokih
1. Države članice morajo za Komisijo imeti na razpolago za vsako leto celotno število in znesek zaseženih varščin ne glede na to, katera faza postopka iz člena 55 je bila dosežena, pri tem pa v obeh primerih razlikovati tiste, ki se knjižijo v dobro nacionalnih proračunov, od onih, ki se knjižijo v dobro proračuna Unije. Podatki se hranijo za vse zasežene varščine v višini, ki presega 1 000 EUR, in vse določbe Unije, ki zahtevajo predložitev varščine. Podatki morajo vključevati zneske, ki jih je udeležena stranka plačala neposredno, in zneske, ki so bili izterjani z unovčitvijo varščine.
2. Države članice vodijo seznam, ki je na razpolago Komisiji in vključuje:
(a)
vrste ustanov, ki so pooblaščene, da nastopajo kot poroki, in v zvezi s tem veljavne zahteve;
(b)
vrste varščin, sprejete skladno s členom 51(2), in v zvezi s tem veljavne zahteve.
POGLAVJE VI
PREGLEDNOST
Člen 57
Vsebina objave
1. Informacije iz člena 111(1)(c) in (d) Uredbe (EU) št. 1306/2013 vključujejo:
(a)
razčlenitev zneskov plačil iz točke (c) navedenega člena za vsak posamezni ukrep iz Priloge XIII k tej uredbi ter vsoto teh zneskov, ki jih posamezni upravičenec prejme v zadevnem proračunskem letu;
(b)
opis ukrepov, ki jih financirata sklada, kot je navedeno v točki (d) navedenega člena in Prilogi XIII k tej uredbi, vključno z naravo in ciljem posameznega ukrepa.
2. Zneski iz odstavka 1 se izrazijo v eurih v državah članicah, ki so prevzele euro, in v nacionalni valuti v drugih državah članicah.
3. Države članice lahko objavijo informacije, ki so podrobnejše od informacij, določenih v odstavkih 1 in 2, brez poseganja v potrebno varstvo zasebnosti.
Člen 58
Objava občine
Če bi informacije, ki se objavijo zaradi tretjega odstavka člena 112 Uredbe (EU) št. 1306/2013, zaradi omejenega števila upravičencev, ki prebivajo ali so registrirani v zadevni občini, omogočile razkritje identitete upravičenca, ki je fizična oseba, zadevna država članica kot informacijo za namen točke (b) prvega pododstavka člena 111(1) navedene uredbe objavi naslednjo večjo upravno enoto, katere del je zadevna občina.
Člen 59
Oblika in datum objave
1. Informacije, ki se objavijo na enotni spletni strani, kot je določeno v drugem pododstavku člena 111(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, so dostopne z iskalnim orodjem, ki uporabnikom omogoča iskanje upravičencev po imenu ali občini, kot je navedeno v členu 58 navedene uredbe, ali prejetih zneskih ali ukrepih ali njihovi kombinaciji in pridobitev ustreznih informacij kot enotno zbirko podatkov. Te informacije se zagotovijo v uradnem jeziku ali jezikih države članice, in/ali v enem od treh delovnih jezikov Komisije.
2. Informacije, navedene v odstavku 1, se objavijo vsako leto najpozneje 31. maja za predhodno proračunsko leto.
3. V skladu z navedenim členom morajo ostati informacije na razpolago v spletišču dve leti od datuma njihove prvotne objave.
Člen 60
Podatki o upravičencih
Podatki o upravičencih iz člena 113 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se upravičencem posredujejo z njihovo vključitvijo v obrazce za vloge za prejem sredstev iz skladov ali takrat, ko so podatki zbrani.
Z odstopanjem od prvega odstavka glede podatkov v zvezi s plačili, prejetimi v proračunskih letih 2014 in 2015, se podatki upravičencev posredujejo najmanj dva meseca pred datumom objave.
Člen 61
Objava pragov v zvezi s shemo za male kmete
Zneski, ki so jih priglasile države članice v skladu z drugim odstavkom člena 112 Uredbe (EU) št. 1306/2013, se objavijo na spletni strani Unije iz člena 62(1) te uredbe.
Člen 62
Sodelovanje med Komisijo in državami članicami
1. Komisija v okviru svojega osrednjega spletnega naslova vzpostavi in vzdržuje spletišče Unije, ki vsebuje povezave do spletišč držav članic. Komisija zagotovi posodobljene spletne povezave v skladu z informacijami, ki jih pošljejo države članice.
2. Države članice zagotovijo Komisiji spletne naslove svojih spletnih strani takoj, ko so te vzpostavljene, prav tako sporočijo vse naknadne spremembe spletnih strani, ki vplivajo na dostopnost spletnih strani s spletne strani Unije.
3. Države članice imenujejo organ, ki je odgovoren za vzpostavitev in vzdrževanje enotnega spletišča iz člena 59(1). Vsaka država članica obvesti Komisijo o imenu in naslovu tega organa.
POGLAVJE VII
KONČNE DOLOČBE
Člen 63
Razveljavitev
Uredbe (ES) št. 601/94, (ES) št. 4/2004 in (ES) št. 259/2008 se razveljavijo.
Pri tem se Uredba (ES) št. 259/2008 še naprej uporablja za plačila, izvedena za proračunsko leto 2013. Z odstopanjem od člena 3(3) navedene uredbe informacije iz tega člena ostanejo na voljo na spletni strani eno leto od datuma njihove prvotne objave.
Člen 64
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Vendar:
(a)
člen 10 se začne za nastale odhodke in prihodke, ki so jih prejele države članice, uporabljati 16. oktobra 2014;
(b)
členi 34 do 40 se uporabljajo od 1. januarja 2015. Vendar se roki iz člena 34(3) in (4) ne uporabljajo za poizvedbe glede potrditve skladnosti, pri katerih je bilo sporočilo v skladu s členom 11(1) Uredbe (ES) št. 885/2006 poslano pred 1. januarjem 2015;
(c)
poglavje VI se uporablja za plačila, izvedena od proračunskega leta 2014;
(d)
informacije, ki jih države članice prenesejo v skladu s stolpcema V1 in V2 Priloge II, se zagotovijo od proračunskega leta 2016 dalje.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 6. avgusta 2014