РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1337/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно посочването на страната на произход или мястото на произход за прясно, охладено или замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), и по-специално член 26, параграф 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е задължително посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета за месо, което попада в обхвата на кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към посочения регламент, т.е. прясно, охладено и замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици.
(2)
Нужно е да се постигне баланс между необходимостта потребителите да бъдат информирани и допълнителните разходи за стопанските субекти и националните органи, които в крайна сметка оказват влияние върху крайната цена на продукта. В оценката на въздействието и в поръчаното от Комисията проучване бяха разгледани няколко възможности за посочването на страната на произход или мястото на произход по отношение на основните етапи от живота на животните. Резултатите показват, че потребителите изискват преди всичко информация за мястото, където е отгледано животното. В същото време предоставянето на задължителна информация относно мястото на раждане на животното ще изисква установяването на нови системи за проследяване на равнището на стопанствата с произтичащите от това разходи, докато посочването върху етикетите на мястото на клане може да бъде направено на приемлива цена и осигурява ценна информация за потребителя. По отношение на географското равнище резултатите показват, че името на държавата членка или на третата държава ще бъде най-подходящата информация за потребителите.
(3)
В Регламент (ЕС) № 1169/2011 понятието „страна на произход“ на дадена храна е определено в съответствие с членове 23-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). За животинските продукти това понятие се отнася до страната, в която продуктът е получен изцяло, което за месото означава страната, в която животното е родено, отгледано и заклано. Когато производството на дадена храна включва участието на няколко страни, понятието се отнася до страната, в която продуктите са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка. Прилагането му по отношение на ситуации, в които месото произхожда от животни, родени, отгледани и заклани в различни страни, обаче няма да донесе достатъчно информация на потребителите за произхода на месото. Следователно във всички такива ситуации е необходимо да се предвиди посочване върху етикета на държавата членка или третата страна, в която животното е отглеждано за период, представляващ значителна част от нормалния цикъл на отглеждане за всеки вид, както и на държавата членка или на третата страна, в която то е било заклано. Терминът „произход“ следва да се използва за месо, получено от животни, родени, отгледани и заклани, и следователно изцяло получени в една-единствена държава членка или трета страна.
(4)
За случаите, в които животното е отглеждано в няколко държави членки или трети страни, а минималният период на отглеждане не може да бъде достигнат, следва да се предвиди подходящ начин за посочване на мястото на отглеждане, за да се отговори по-добре на нуждите на потребителите и да се избегне ненужно усложняване на етикета.
(5)
Освен това следва да бъдат определени правила за пакети, съдържащи разфасовки месо от един и същ или от различни видове, добити от животни, отглеждани и заклани в различни държави членки или трети страни.
(6)
Тази система за етикетиране изисква правила за проследяване на всички етапи на производството и разпространението на месото, от клането до опаковането, за да се гарантира връзката между месото, обозначено с етикета, и животното или групата животни, от които е добито месото.
(7)
Следва да бъдат предвидени специфични правила за месото, внесено от трети страни, когато липсва информацията, изисквана за етикетиране.
(8)
По отношение на мляното месо и обрезките, като се имат предвид характеристиките на техните производствени процеси, на стопанските субекти следва да се разреши да се възползват от опростена система на обозначения.
(9)
С оглед на търговския характер на информацията, която трябва да се предостави съгласно настоящия регламент, на стопанските субекти в хранителната промишленост следва да бъде предоставена възможност да добавят към задължителните обозначения върху етикета други елементи, информиращи за произхода на месото.
(10)
Доколкото съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилагат от 13 декември 2014 г., а член 47 от него предвижда прилагането на правилата за прилагане съгласно посочения регламент считано от 1 април на всяка календарна година, настоящият регламент следва да започне да се прилага от 1 април 2015 г.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се определят правилата относно посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета на прясно, охладено или замразено свинско месо, месо от овце или кози и месо от домашни птици, попадащи в съответните кодове по Комбинираната номенклатура, посочени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилага определението за „стопански субект в хранителната промишленост“, посочено в член 3, точка 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), определението за „предприятие“, посочено в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и определенията за „мляно месо“, „кланица“ и „предприятие за разфасовка на месо“ съгласно точка 1, съответно подточки 1.13, 1.16 и 1.17 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5).
2. Прилагат се също следните определения:
а)
„обрезки“ означава малки парчета месо, попадащи в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, признати за годни за консумация от човека, произведени изключително по време на транжиране, на обезкостяване на кланични трупове или при разфасоване на месо;
б)
„партида“ означава месо, попадащо в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, получено от един вид, със или без кост, дори нарязано или мляно, което е нарязано, смляно или опаковано при практически идентични условия.
Член 3
Проследимост
1. Стопанските субекти в хранителната промишленост на всеки етап от производството и разпространението на месото, посочени в член 1, имат на разположение и използват система за идентификация и регистрация.
2. Тази система се прилага по начин, който гарантира:
а)
връзката между месото и животното или групата животни, от които то е получено, като на етапа на клането отговорност за гарантиране на тази връзка носи кланицата; и
б)
предаването на информацията, свързана с обозначенията, посочени в член 5, 6 или 7, в зависимост от случая, заедно с месото, на стопанските субекти на последващите етапи на производството и разпространението.
Всеки стопански субект в хранителната промишленост е отговорен за прилагането на системата за идентификация и регистрация, както е посочено в първа алинея, на етапа на производство и разпространение, в който участва.
Стопанският субект в хранителната промишленост, който опакова или етикетира месото в съответствие с член 5, 6 или 7, гарантира връзката между кода на партидата за идентификация на месото, доставена на потребителя или на заведението за обществено хранене, и съответната партида или партиди месо, от която/които е съставена опаковката или етикетираната партида. За всички опаковки с един и същ код на партидата се отнасят едни и същи обозначения в съответствие с член 5, 6 или 7.
3. В системата, посочена в параграф 1, се отбелязва по-специално пристигането и заминаването от предприятието на стопанския субект в хранителната промишленост на животни, кланични трупове или разфасовки, в зависимост от случая, и се осигурява връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 4
Група животни
1. Големината на групата животни, посочена в член 3, се определя от:
а)
броя на кланичните трупове, нарязани заедно и представляващи една партида за съответното предприятие за разфасовка на месо, в случаите, когато се разфасоват кланични трупове;
б)
броя на кланичните трупове, месото от които представлява една партида за съответното предприятие за разфасовка или смилане на месо, в случаите, когато е необходимо допълнително разфасоване или смилане.
2. Размерът на партидата не превишава производството за един ден на едно предприятие.
3. С изключение на случая, когато се прилага член 7, при сформирането на партидите предприятията, в които месото се разфасова или смила, гарантират, че всички кланични трупове в дадена партида съответстват на животни, за чието месо се прилагат идентични обозначения при етикетиране в съответствие с член 5, параграф 1 или параграф 2.
Член 5
Етикетиране на месо
1. Посоченият в член 1 етикет на месо, предназначено за доставяне на крайния потребител или на заведения за обществено хранене, включва следните обозначения:
а)
държавата членка или третата страна, в която са отгледани животните, обозначена с „Отгледано в (държава членка или трета страна)“, в съответствие със следните критерии:
i)
за свине:
-
в случай че животното е заклано на възраст над 6 месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне четири месеца,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло не по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл периодът на отглеждане, след като животното е достигнало тегло от 30 килограма,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
ii)
за овце и кози: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне шест месеца, или, в случай че животното е заклано на възраст под шест месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
iii)
за домашни птици: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне един месец, или, в случай че птицата е заклана на възраст под един месец, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане, след като птицата е била дадена за угояване;
б)
държавата членка или третата страна, в която е извършено клането, обозначена със „Заклано в (държава членка или трета страна)“; и
в)
кода на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Когато периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано животното, обозначението, посочено в буква а), се заменя с „Отгледано в няколко държави членки на ЕС“ или, когато месото или животните са внесени в Съюза - с „Отгледано в няколко страни извън ЕС“ или „Отгледано в няколко страни във и извън ЕС“.
Когато обаче периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано дадено животно, обозначението, посочено в буква а), може да се замени с „Отгледано в (списък на държавите членки или третите страни, където е отглеждано животното)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че животното е отглеждано в посочените държави членки или трети страни.
2. Обозначенията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат заменени с обозначението „Произход: (държава членка или трета страна)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че месото, посочено в член 1, е от животни, родени, отгледани и заклани в една и съща държава членка или трета страна.
3. Когато няколко разфасовки месо от един и същ или от различни видове отговарят на различни обозначения за етикетиране в съответствие с параграфи 1 и 2 и са представени в една и съща опаковка на потребителя или заведението за обществено хранене, върху етикета се посочва:
а)
списъкът на съответните държави членки или трети страни в съответствие с параграф 1 или 2 за всеки вид;
б)
кодът на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Член 6
Дерогация за месо от трети страни
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, буква а) върху посочения в член 1 етикет на месо, внесено за пускане на пазара на Съюза и за което липсва информацията, предвидена в член 5, параграф 1, буква а), се съдържа обозначението „Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в (трета страна, в която е заклано животното)“.
Член 7
Дерогации за мляно месо и обрезки
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2 и от член 6 по отношение на мляното месо и обрезките могат да се прилагат следните обозначения:
а)
„Произход: ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, родени, отгледани и заклани в различни държави членки;
б)
„Отгледано и заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, отгледани и заклани в различни държави членки;
в)
„Отгледано и заклано извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо, внесено в Съюза;
г)
„Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, внесени в Съюза като животни за клане и заклани в една или в различни държави членки;
д)
„Отгледано и заклано в ЕС и извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са произведени от:
i)
месо, получено от животни, отгледани и заклани в една и съща или в различни държави членки, и от месо, внесено в Съюза; или
ii)
месо, получено от животни, внесени в Съюза и заклани в една и съща или в различни държави членки.
Член 8
Допълнителна доброволна информация върху етикета
Стопанските субекти в хранителната промишленост могат да добавят към обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, допълнителна информация относно произхода на месото.
Допълнителната информация, посочена в първа алинея, не може да бъде в противоречие с обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, и съответства на правилата, предвидени в глава V от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2015 г. Той не се прилага за месо, което законно е пуснато на пазара на Съюза преди 1 април 2015 г., до изчерпване на наличностите.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1337/2013
z dne 13. decembra 2013
o določitvi pravil za uporabo Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z navedbo države izvora ali kraja porekla za sveže, ohlajeno in zamrznjeno prašičje, ovčje, kozje in perutninsko meso
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 (1) ter zlasti člena 26(8) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 26(2) Uredbe (EU) št. 1169/2011 določa obvezno navedbo države izvora ali kraja porekla na oznaki za meso, ki se uvršča pod oznake kombinirane nomenklature (KN) iz Priloge XI k navedeni uredbi, tj. za sveže, ohlajeno in zamrznjeno prašičje, ovčje, kozje in perutninsko meso.
(2)
Najti je treba ravnotežje med potrebo potrošnikov po obveščenosti in dodatnimi stroški za nosilce dejavnosti in nacionalne organe, kar nenazadnje vpliva na končno ceno proizvoda. V okviru ocene učinka in študije, ki jo je naročila Komisija, je bilo preučenih več možnosti za navedbo države izvora ali kraja porekla v zvezi z najbolj pomembnimi življenjskimi fazami živali. Rezultati kažejo, da potrošniki potrebujejo predvsem informacije o kraju, kjer je bila žival vzrejena. Hkrati bi navajanje obveznih informacij o kraju rojstva živali zahtevalo vzpostavitev novih sistemov sledljivosti na ravni kmetij, pri čemer bi nastali zadevni stroški, medtem ko se kraj zakola lahko označi po dostopni ceni in potrošniku zagotavlja dragocene informacije. Glede geografskega izvora obstajajo dokazi, da bi bila navedba države članice ali tretje države najbolj ustrezna informacija za potrošnike.
(3)
V Uredbi (EU) št. 1169/2011 je pojem „država izvora“ živila določen v skladu s členi 23 do 26 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (2). Za proizvode živalskega izvora se navedeni pojem nanaša na državo, v kateri je proizvod v celoti pridobljen, kar v primeru mesa pomeni državo, v kateri se je žival rodila, je bila vzrejena in zaklana. Ko pri proizvodnji živila sodeluje več držav, se navedeni pojem nanaša na državo, v kateri so bili proizvodi nazadnje znatno in gospodarsko upravičeno predelani ali obdelani. Vendar z uporabo tega pristopa potrošniki ne bi bili zadovoljivo obveščeni o izvoru mesa, pridobljenega iz živali, ki so bile rojene, vzrejene in zaklane v različnih državah. Zato je v vseh navedenih primerih treba določiti, da se na oznaki navede država članica ali tretja država, v kateri je bila žival vzrejena za obdobje, ki predstavlja bistveni del običajnega cikla vzreje za vsako vrsto živali, ter država članica ali tretja država, v kateri je bila žival zaklana. Izraz „izvor“ bi bilo treba uporabljati samo za meso, pridobljeno iz živali, ki so bile rojene, vzrejene in zaklane ter tako v celoti pridobljene v eni državi članici ali tretji državi.
(4)
Kadar je bila žival vzrejena v več državah članicah ali tretjih državah in zadevnega obdobja vzreje ni mogoče doseči, bi bilo treba ustrezno navesti kraj vzreje za boljšo zadovoljitev potreb potrošnikov in v izogib nepotrebni kompleksnosti oznake.
(5)
Poleg tega bi bilo treba določiti pravila za pakete, ki vsebujejo kose mesa istih ali različnih vrst živali, pridobljene iz živali, vzrejenih in zaklanih v različnih državah članicah ali tretjih državah.
(6)
Ta sistem označevanja zahteva pravila o sledljivosti v vseh fazah proizvodnje in distribucije mesa od zakola do pakiranja za zagotovitev povezave med označenim mesom in živaljo ali skupino živali, iz katerih je bilo navedeno meso pridobljeno.
(7)
Določiti bi bilo treba posebna pravila za meso, uvoženo iz tretjih držav, kadar ni na voljo informacij, ki se zahtevajo za označevanje.
(8)
Zaradi značilnosti proizvodnega postopka za mleto meso in obrezke bi bilo treba nosilcem dejavnosti dovoliti, da uporabijo poenostavljen sistem navedb.
(9)
Zaradi komercialnega pomena informacij, ki jih je treba zagotoviti na podlagi te uredbe, bi bilo treba nosilcem živilske dejavnosti omogočiti, da obveznim navedbam na oznaki dodajo druge elemente, ki se nanašajo na poreklo mesa.
(10)
Ker se zadevne določbe Uredbe (EU) št. 1169/2011 začnejo uporabljati 13. decembra 2014 in ker člen 47 Uredbe določa uporabo izvedbenih pravil v skladu z navedeno uredbo od 1. aprila vsakega koledarskega leta, bi bilo treba to uredbo začeti uporabljati 1. aprila 2015.
(11)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
Ta uredba določa pravila o navedbi države izvora ali kraja porekla na oznaki za sveže, ohlajeno in zamrznjeno prašičje, ovčje ali kozje in perutninsko meso, ki se uvršča pod ustrezne oznake kombinirane nomenklature iz Priloge XI k Uredbi (EU) št. 1169/2011.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo opredelitev „nosilca živilske dejavnosti“ iz člena 3(3) Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (3), opredelitev „obrata“ iz člena 2(1)(c) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 (4) ter opredelitve „mletega mesa“, „klavnice“ in „razsekovalnice“ iz točk 1.13, 1.16 in 1.17 Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (5).
2. Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve:
(a)
„obrezki“ pomenijo majhne koščke mesa, ki se uvrščajo pod oznake kombinirane nomenklature iz Priloge XI k Uredbi (EU) št. 1169/2011, za katere je bilo ugotovljeno, da so primerni za prehrano ljudi, in ki so pridobljeni izključno pri obrezovanju mesa, izkoščevanju trupov ali razseku mesa;
(b)
„serija“ pomeni meso, ki spada pod oznake kombinirane nomenklature iz Priloge XI k Uredbi (EU) št. 1169/2011, pridobljeno iz ene same vrste živali, s kostmi ali brez njih, razsekano ali ne ali mleto ali ne, ki je bilo razsekano, zmleto ali pakirano pod praktično enakimi pogoji.
Člen 3
Sledljivost
1. Nosilci živilske dejavnosti v vsaki fazi proizvodnje in distribucije mesa iz člena 1 vzpostavijo in uporabijo sistem identifikacije in registracije.
2. Navedeni sistem se uporablja tako, da se zagotovi naslednje:
(a)
povezava med mesom in živaljo ali skupino živali, iz katerih je bilo pridobljeno, pri čemer je na liniji klanja za to povezavo odgovorna klavnica, ter
(b)
prenos informacij v zvezi z navedbami iz členov 5, 6 in 7, kot je ustrezno, tudi za meso, nosilcem dejavnosti v poznejših fazah proizvodnje in distribucije.
Vsak nosilec živilske dejavnosti je odgovoren za uporabo sistema za identifikacijo in registracijo, kot je določeno v prvem pododstavku, v okviru faze proizvodnje in distribucije, v kateri deluje.
Nosilec živilske dejavnosti, ki pakira ali označuje meso v skladu s členi 5, 6 ali 7, zagotovi korelacijo med kodo serije, s katero se identificira meso, dobavljeno potrošniku ali obratu javne prehrane, ter ustrezno serijo ali serijami mesa, ki sestavljajo paket ali označeno serijo. Vsi paketi z isto kodo serije ustrezajo istim navedbam v skladu s členi 5, 6 ali 7.
3. S sistemom iz odstavka 1 se evidentirata zlasti prihod nosilca živilske dejavnosti, živali, trupov ali kosov, kot je primerno, v obrat in njihov odhod iz obrata ter zagotovi korelacija med prihodi in odhodi.
Člen 4
Skupina živali
1. Velikost skupine živali iz člena 3 je določena s:
(a)
številom skupaj razsekanih trupov, ki predstavljajo eno serijo za zadevno razsekovalnico v primeru razseka trupov;
(b)
številom trupov, katerih meso predstavlja eno serijo za zadevno razsekovalnico ali obrat za mletje v primeru nadaljnjega razseka ali mletja trupov.
2. Velikost serije ne presega enodnevne proizvodnje v enem samem obratu.
3. Razen če se uporablja člen 7, obrati, v katerih je meso razsekano ali mleto, pri sestavi serij zagotovijo, da vsi trupi v seriji ustrezajo živalim, za meso katerih se uporabljajo iste navedbe na oznaki v skladu s členom 5(1) ali (2).
Člen 5
Označevanje mesa
1. Oznaka mesa iz člena 1, namenjenega za dobavo končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane, vsebuje naslednje navedbe:
(a)
državo članico ali tretjo državo, v kateri je bila žival vzrejena, navedeno kot „Žival vzrejena v: (ime države članice ali tretje države)“, v skladu z naslednjimi merili:
(i)
za svinje:
-
v primeru zakola živali, starejše od 6 mesecev, ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo zadnje vsaj štirimesečno obdobje vzreje,
-
v primeru zakola živali, mlajše od 6 mesecev in z živo težo vsaj 80 kilogramov, ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo obdobje vzreje, potem ko je žival dosegla 30 kilogramov,
-
v primeru zakola živali, mlajše od 6 mesecev in z živo maso manj kot 80 kilogramov, ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo celotno obdobje vzreje;
(ii)
za ovce in koze: ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo zadnje vsaj šestmesečno obdobje vzreje, ali, v primeru zakola živali, mlajše od šest mesecev, ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo celotno obdobje vzreje;
(iii)
za perutnino: ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo zadnje vsaj enomesečno obdobje vzreje, ali, v primeru zakola živali, mlajše od enega meseca, ime države članice ali tretje države, v kateri je potekalo celotno obdobje vzreje, potem ko je bila žival dana na pitanje;
(b)
državo članico ali tretjo državo, v kateri je bila žival zaklana, navedeno kot „Žival zaklana v: (ime države članice ali tretje države)“, ter
(c)
kodo serije, s katero je označeno meso, dobavljeno potrošniku ali obratu javne prehrane.
Kadar obdobje vzreje iz točke (a) ni doseženo v nobeni državi članici ali tretji državi, v kateri je bila žival vzrejena, se navedba iz točke (a) nadomesti z „Žival vzrejena v: več državah članicah EU“ ali, kadar se meso ali žival uvozi v Unijo, z „Žival vzrejena v: več državah, ki niso članice EU“ ali „Žival vzrejena v: več državah članicah EU in državah, ki niso članice EU“.
Kadar pa obdobje vzreje iz točke (a) ni doseženo v nobeni državi članici ali tretji državi, v kateri je bila žival vzrejena, se navedba iz točke (a) nadomesti z „Žival vzrejena v: (seznam držav članic ali tretjih držav, v kateri je bila žival vzrejena)“, če nosilec živilske dejavnosti pristojnemu organu zadovoljivo dokaže, da je bila žival vzrejena v navedenih državah članicah ali tretjih državah.
2. Navedbe iz točk (a) in (b) odstavka 1 se lahko nadomestijo z navedbo „Izvor: (ime države članice ali tretje države)“, če nosilec živilske dejavnosti pristojnemu organu zadovoljivo dokaže, da je bilo meso iz člena 1 pridobljeno iz živali, ki so bile rojene, vzrejene in zaklane v eni sami državi članici ali tretji državi.
3. Kadar več kosov mesa iste vrste ali različnih vrst živali ustreza različnim navedbam na oznakah v skladu z odstavkoma 1 in 2 ter so potrošniku ali obratu javne prehrane predstavljene v istem paketu, se na oznaki navede:
(a)
seznam zadevnih držav članic ali tretjih držav v skladu z odstavkoma 1 ali 2 za vsako vrsto živali;
(b)
koda serije, s katero je označeno meso, dobavljeno potrošniku ali obratu javne prehrane.
Člen 6
Odstopanje za meso iz tretjih držav
Z odstopanjem od člena 5(1)(a) oznaka mesa iz člena 1, uvoženega za dajanje na trg Unije in za katerega informacij iz člena 5(1)(a) ni na voljo, vsebuje navedbo „Žival vzrejena v: zunaj EU“ in „Žival zaklana v: (ime tretje države, v kateri je bila žival zaklana)“.
Člen 7
Odstopanja za mleto meso in obrezke
Z odstopanjem od člena 5(1)(a) in (b), člena 5(2) in člena 6 se za mleto meso in obrezke lahko uporabijo naslednje navedbe:
(a)
„Izvor: EU“, kadar so mleto meso oz. obrezki proizvedeni izključno iz mesa, pridobljenega iz živali, ki so bile rojene, vzrejene in zaklane v različnih državah članicah;
(b)
„Žival vzrejena in zaklana v: EU“, kadar so mleto meso oz. obrezki proizvedeni izključno iz mesa, pridobljenega iz živali, ki so bile vzrejene in zaklane v različnih državah članicah;
(c)
„Žival vzrejena in zaklana v: zunaj EU“, kadar so mleto meso oz. obrezki proizvedeni izključno iz mesa, uvoženega v Unijo;
(d)
„Žival vzrejena v: zunaj EU“ in „Žival zaklana v: EU“, kadar so mleto meso oz. obrezki proizvedeni izključno iz mesa, pridobljenega iz živali, ki so bile uvožene v Unijo kot živali za zakol in so bile zaklane v eni državi članici ali različnih državah članicah;
(e)
„Žival vzrejena in zaklana v: EU in zunaj EU“, kadar so mleto meso oz. obrezki proizvedeni iz:
(i)
mesa, pridobljenega iz živali, ki so bile vzrejene in zaklane v eni državi članici ali različnih državah članicah, in mesa, uvoženega v Unijo, ali
(ii)
mesa, pridobljenega iz živali, uvoženih v Unijo in zaklanih v eni državi članici ali različnih državah članicah.
Člen 8
Dodatne prostovoljne informacije na oznaki
Nosilci živilske dejavnosti lahko navedbe iz členov 5, 6 ali 7 dopolnijo z dodatnimi informacijami o poreklu mesa.
Dodatne informacije iz prvega odstavka niso v nasprotju z navedbami iz členov 5, 6 ali 7 in so v skladu s pravili iz poglavja V Uredbe (EU) št. 1169/2011.
Člen 9
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih Unije.
Uporablja se od 1. aprila 2015. Ne uporablja se za meso, ki je bilo zakonito dano na trg Unije pred 1. aprilom 2015, do prodaje obstoječih zalog.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 13. decembra 2013