РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1316/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013
за създаване на Механизъм за свързване на Европа, за изменение на Регламент (ЕС) № 913/2010 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
За да постигне интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и да стимулира създаването на работни места в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“, Съюзът се нуждае от модерна и високоефективна инфраструктура, която да допринася за свързването и интеграцията на Съюза и всички негови региони, в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Тези връзки следва да спомогнат за подобряването на свободното движение на хора, стоки, капитали и услуги. Трансевропейските мрежи следва да улесняват трансграничните връзки, да насърчават по-голямо икономическо, социално и териториално сближаване, както и да допринесат за постигането на по-конкурентоспособна социална пазарна икономика и за борбата с изменението на климата.
(2)
Целта на създаването на Механизма за свързване на Европа (МСЕ), установен с настоящия регламент, е да се ускори инвестирането в областта на трансевропейските мрежи и стимулирането на финансирането както от публичния, така и от частния сектор, като същевременно се повишава правната сигурност и се спазва принципът за технологична неутралност. МСЕ следва да дава възможност за използване във възможно най-голяма степен на полезните взаимодействия между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката, като по този начин повишава ефективността на действията на Съюза и дава възможност за оптимизиране на разходите за изпълнение.
(3)
Според Комисията очакваните нужди от инвестиции в периода до 2020 г. за трансевропейските мрежи в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката възлизат на 970 милиарда евро.
(4)
Настоящият регламент определя финансов пакет за изпълнението на МСЕ за периода 2014-2020 г. в размер на 33 242 259 000 евро по текущи цени, съставляващ основната референтна сума за Европейския парламент и Съвета при годишната бюджетна процедура, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията от 2 декември 2013 относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(5)
За да се оптимизира използването на бюджетните средства, разпределени за МСЕ, след междинната оценка на МСЕ Комисията следва да може да предлага да се прехвърлят бюджетни кредити между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Това предложение следва да попада в обхвата на годишната бюджетна процедура.
(6)
Сумата от 11 305 500 000 евро по текущи цени, прехвърлена от Кохезионния фонд, създаден с Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5) следва да се използва за поемането на задължения с бюджетни средства за финансови инструменти по настоящия регламент едва след 1 януари 2017 г.
(7)
Създаването на ефективни транспортни и енергийни инфраструктурни мрежи е едно от 12-те ключови действия, определени от Комисията в съобщението й от 13 април 2011 г., озаглавено „Акт за единния пазар - Дванадесет лоста за насърчаване на растежа и укрепване на доверието - „Заедно за нов тип икономически растеж”.
(8)
Комисията пое ангажимента да включи изменението на климата в разходните програми на Съюза и да насочи най-малко 20 % от бюджета на Съюза за цели, свързани с климата. Важно е да се гарантира, че смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него, както и превенцията и управлението на риска, са насърчавани при подготовката, планирането и изпълнението на проекти от общ интерес. Инвестициите в инфраструктурата, обхванати от настоящия регламент, следва да спомогнат за насърчаване на прехода към икономика и общество, които са нисковъглеродни и устойчиви на изменението на климата и на бедствия, като се отчитат спецификите на регионите с неблагоприятни природни и демографски условия, по-конкретно най-отдалечените и островните региони. По-специално в транспортния и енергийния сектор МСЕ следва да допринася за средносрочните и дългосрочните цели на Съюза по отношение на декарбонизацията.
(9)
В резолюцията си от 8 юни 2011 г., озаглавена „Инвестиране в бъдещето: нова многогодишна финансова рамка (МФР) за конкурентоспособна, устойчива и приобщаваща Европа“ (6), Европейският парламент подчерта, че e важно да се осигури бързо изпълнение на Програмата на Съюза в областта на цифровите технологии и да се постоянства в усилията за постигане до 2020 г. на целите за осигуряване на високоскоростен достъп до интернет за всички граждани на Съюза, включително в по-слабо развитите региони. Европейският парламент подчерта, че инвестирането в ефективна транспортна инфраструктура има ключова роля за Европа, за да се създаде възможност за защита на нейната конкурентоспособност и да се създадат условия за дългосрочен икономически растеж в периода след кризата, както и че трансевропейската транспортна мрежа („TEN-T“) е от жизненоважно значение за гарантиране на доброто функциониране на вътрешния пазар и осигуряване на съществена европейска добавена стойност. В тази връзка Европейският парламент изрази също така своето становище, че TEN-T следва да бъде ключов приоритет в МФР и че е необходимо увеличаване на средствата по програмата TEN-T в МФР. Освен това Европейският парламент подчерта необходимостта да се максимизира ефектът на финансирането от Съюза и на възможността, предоставена от Кохезионния фонд и европейските структурни и инвестиционни фондове и финансовите инструменти, за финансиране на ключови национални и трансгранични европейски приоритетни проекти за енергийна инфраструктура, а също така подчерта и необходимостта от отпускане на значителна сума от бюджета на Съюза за финансови инструменти в тази област.
(10)
Следва да се насърчи изграждането на полезни взаимодействия между финансовите инструменти на МСЕ и други фондове на Съюза с оглед финансирането на инфраструктури в трансграничните региони, като част от развитието на мрежите като цяло.
(11)
На 28 март 2011 г. Комисията прие бяла книга, озаглавена „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ ("Бялата книга"). Бялата книга има за цел намаляване на емисиите на парникови газове в транспортния сектор с поне 60 % до 2050 г. в сравнение с 1990 г. Що се отнася до инфраструктурата, Бялата книга има за цел създаването на пълноценно функционираща и покриваща целия Съюз мултимодална „основна мрежа“ на TEN-T до 2030 г. Оперативната съвместимост би могла да бъде засилена чрез иновативни решения, които подобряват съвместимостта между различните системи. Бялата книга също така има за цел оптимизиране на ефекта от работата на мултимодалните логистични вериги, включително и чрез по-широко използване на видовете транспорт с по-висока енергийна ефективност. Поради това тя определя следните цели от значение за политиката за TEN-T: до 2030 г. 30 % от автомобилния товарен превоз на разстояние над 300 km следва да се прехвърлят към други видове транспорт, а до 2050 г. - повече от 50 %; дължината на наличната високоскоростна железопътна мрежа следва да се утрои до 2030 г. и до 2050 г. по-голямата част от пътническия транспорт на средни разстояния следва да се осъществява по железопътен транспорт; до 2050 г. всички летища от основната мрежа следва да се свържат с железопътната мрежа, а всички пристанища - със системите за железопътен превоз на товари и, където е възможно, с вътрешните водни пътища.
(12)
В резолюцията си от 6 юли 2010 г. относно устойчиво бъдеще за транспорта (7) Европейският парламент подчерта, че ефективната транспортна политика изисква финансова рамка, отговаряща на възникващите предизвикателства, и за тази цел настоящите средства за транспорт и мобилност следва да бъдат увеличени; освен това той счете, че е необходимо създаването на механизъм, който да координира и оптимизира използването на различни източници на финансиране на транспорта, и на всички финансови средства и механизми, които са налични на равнището на Съюза.
(13)
В заключенията си от 11 юни 2009 г. относно прегледа на политиката за TEN-T Съветът потвърди отново необходимостта от продължаване на инвестирането в транспортна инфраструктура, за да се осигури адекватно развитие на TEN-T във всички видове транспорт като основа за вътрешния пазар и конкурентоспособността, икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза и неговото свързване със съседните държави, като се постави акцент върху европейската добавена стойност, която то би донесло. Съветът подчерта също необходимостта Съюзът да предостави необходимите финансови ресурси за стимулиране на инвестициите в проекти в рамките на TEN-T, и по-специално необходимостта от съчетаване на подходяща финансова подкрепа от бюджета за TEN-T за приоритетните проекти, които включват съответните трансгранични участъци и чието осъществяване ще продължи и след 2013 г., с институционалните ограничения на програмирането по МФР. Според Съвета подходите за публично-частни партньорства следва да бъдат допълнително развивани и подкрепяни в този контекст, когато това е уместно.
(14)
Въз основа на целите, определени от Бялата книга, в насоките за TEN-T, установени в Регламент (ЕС) № 1315/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), се определя инфраструктурата на TEN-T, посочват се изискванията, които е необходимо да бъдат изпълнени от нея, и се предвиждат мерки за тяхното изпълнение. В тези насоки по-конкретно се предвижда завършване на основната мрежа до 2030 г. чрез създаването на нова инфраструктура, както и чрез значителната модернизация и рехабилитация на съществуващата инфраструктура.
(15)
Въз основа на анализа на плановете за транспортната инфраструктура на държавите членки Комисията прогнозира, че нуждите от инвестиции в областта на транспорта възлизат на 500 000 милиона евро за цялата мрежа TEN-T за периода 2014-2020 г., от които приблизително 250 000 милиона евро ще е необходимо да се инвестират в основната мрежа от TEN-T.
(16)
Съгласуваността от географска гледна точка на железопътните коридори за товарен превоз, предвидена в Регламент (ЕС) № 913/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9), и на коридорите на основната мрежа по част I от приложение I към настоящия регламент, следва да бъдат гарантирани при целесъобразност, като се отчитат целите на съответните инструменти, за да се намали административната тежест и да се рационализира развиването и използването на железопътната инфраструктура. Коридорите за железопътен товарен превоз следва да бъдат предмет единствено на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 913/2010, включително по отношение на промени в техните направления.
(17)
В рамките на прегледа на политиката за TEN-T, започнат през февруари 2009 г., беше създадена специализирана експертна група, която да подкрепя Комисията и да анализира въпроса за стратегията за финансиране и финансовите перспективи за TEN-T. Експертна група № 5 се ползваше от опита на външни експерти от различни области: управители на инфраструктури, специалисти по инфраструктурно планиране, национални, регионални и местни представители, екологични експерти, членове на академичните среди и представители на частния сектор. Окончателният доклад на експертна група № 5 (10), приет през юли 2010 г., съдържа 40 препоръки, някои от които са взети предвид в настоящия регламент. В посочения доклад inter alia се препоръчва Комисията да предостави стандартна рамка за съчетаването на безвъзмездните средства от Съюза и публично-частни партньорства по линия на TEN-T ("ПЧП"), които обхващат едновременно Кохезионния фонд и бюджета за TEN-T.
(18)
Опитът по МФР (2007-2013) показва, че някои държави членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, срещат значителни пречки при изпълнението в срок на сложни трансгранични проекти за транспортна инфраструктура с висока европейска добавена стойност, както и при осигуряването на ефикасно използване на фондовете на Съюза. Поради това, за да се подобри изпълнението на транспортните проекти, и по-специално на трансгранични проекти с висока добавена стойност за Съюза, част от средствата по Кохезионния фонд (11 305 500 000 евро) следва да бъдат прехвърлени за финансиране по линия на МСЕ на транспортни проекти в рамките на основната транспортна мрежа или транспортни проекти във връзка с хоризонталните приоритети в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд. През началната фаза при подбора на проектите, които отговарят на условията за финансиране, следва да се вземат предвид отпуснатите на национален принцип средства по Кохезионния фонд. Комисията следва да подкрепя държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, в усилията им при разработването на подходяща поредица от проекти, по-специално чрез укрепване на институционалния капацитет на съответните публични администрации и чрез отправяне на допълнителни покани за предложения, като същевременно гарантира прозрачен процес на подбор на проектите.
(19)
Сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, която следва да се изразходи изключително в държавите членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, не следва да се използва за финансирането на действия със полезни взаимодействия между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката, които допринасят за проекти от общ интерес в резултат на покана за представяне на предложения за няколко сектора.
(20)
Институционалният и административният капацитет са основни предпоставки за ефективното постигане на целите на МСЕ. В рамките на възможното Комисията следва да предложи подходящи начини за подкрепа, за да позволи планирането и изпълнението на проекти в засегнатата държава членка.
(21)
В съобщението си от 17 ноември 2010 г., озаглавено „Приоритети за енергийна инфраструктура за 2020 г. и по-нататък - план за интегрирана европейска енергийна мрежа", Комисията определи приоритетните коридори, които да дадат възможност на Съюза да постигне амбициозните си цели в областта на енергетиката и климата до 2020 г. за завършване на вътрешния енергиен пазар, гарантиране на сигурността на доставките, подпомагане интегрирането на възобновяемите енергийни източници, както и за да се подготвят мрежите за по-нататъшна декарбонизация на енергийната система след 2020 г.
(22)
Необходими са значителни инвестиции за модернизиране и разширяване на европейската енергийна инфраструктура и за трансгранично свързване на мрежите и за прекратяване на енергийната изолация на държавите членки, за да бъдат постигнати целите на политиката на Съюза в областта на енергетиката и климата за конкурентоспособност, устойчивост и сигурност на доставките по икономически ефективен начин. Според Комисията очакваните нужди от инвестиции в енергийната инфраструктура до 2020 г. възлизат на 1 000 000 милиона евро, включително приблизително 200 000 милиона евро в инфраструктури за съхранение и пренос на електричество и газ, за които се счита, че са инфраструктури от европейско значение. Според работния документ на службите на Комисията, озаглавен „Необходими инвестиции и потребности от финансиране за енергийната инфраструктура“, който беше представен на Съвета, сред проектите от европейско значение съществува риск инвестиции в размер на приблизително 100 000 милиона евро да не бъдат реализирани поради пречки, свързани с предоставяне на разрешения, регулиране и финансиране.
(23)
Неотложната нужда от изграждане на енергийната инфраструктура на бъдещето и значителното увеличаване на обема на инвестициите в сравнение с предишни тенденции налагат качествена промяна в начина на подпомагане на енергийната инфраструктура на равнището на Съюза. В заключенията си от 28 февруари 2011 г. Съветът утвърди енергийните коридори като приоритети за Европа.
(24)
По отношение на енергийния сектор Европейският съвет от 4 февруари 2011 г. призова Комисията да рационализира и подобри процедурите за издаване на разрешения и да насърчи изграждането на привлекателна за инвеститорите регулаторна рамка. Той подчерта, че основната част от инвестициите би трябвало да бъде осигурена от пазара, като разходите се възстановяват посредством тарифи. Европейският съвет призна, че е необходимо публично финансиране за проекти, необходими от гледна точка на сигурността на доставките или солидарността, които не могат да привлекат достатъчно финансови средства на пазарен принцип. Освен това той изтъкна и необходимостта от модернизация и разширяване на европейската енергийна инфраструктура и трансгранично свързване на енергийните мрежи, за да може да се постигне реална солидарност между държавите членки, да се осигурят алтернативни маршрути за доставка или транзит и алтернативни източници на енергия, както и да се разработват възобновяеми енергийни източници в конкуренция с традиционните източници. Той изтъкна факта, че изграждането на вътрешния енергиен пазар следва да бъде завършено до 2014 г., за да може потокът на газ и електроенергия да се осъществява безпрепятствено, както и че нито една държава членка не следва да бъде изолирана от европейските газови и електроенергийни мрежи след 2015 г. или да бъде застрашена по отношение на енергийната си сигурност поради липса на подходящи връзки. В първите две годишни работни програми, приети съгласно настоящия регламент, следва приоритетно да се разглеждат проекти от общ интерес и свързани действия, насочени към прекратяване на енергийната изолираност и премахване на затрудненията, свързани с енергийната инфраструктура, така че да се постигне напредък в изграждането на вътрешния енергиен пазар.
(25)
Регламент (ЕС) № 347/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) определя трансевропейските приоритети за енергийна инфраструктура, за които има необходимост да бъдат изпълнени до 2020 г., за да бъдат постигнати целите на политиката на Съюза в областта на енергетиката и климата; определя правила за идентифициране на проекти от общ интерес, които са необходими за изпълнение на тези приоритети и установява мерки в областта на предоставянето на разрешения, публичното участие и регулирането за ускоряване и/или улесняване на осъществяването на тези проекти, включително критерии за допустимостта на тези проекти за получаване на финансова помощ от Съюза.
(26)
Телекомуникациите се превръщат все повече в базирани на интернет инфраструктури, при които инфраструктурата на широколентовите мрежи играе ролята на катализатор за използването на цифровите услуги в цял спектър от дейности в обществото. Интернет става доминиращата платформа за комуникации, за извършване на стопанска дейност, за предоставяне на частни и публични услуги и за социално и културно сближаване. Освен това изчисленията в облак и софтуерът като услуга са нововъзникващи като парадигми за изчисления. Поради това наличието на повсеместен високоскоростен достъп до интернет и иновационни цифрови услуги в трансевропейски мащаб е от съществено значение за икономическия растеж и единния пазар.
(27)
Модерните високоскоростни интернет мрежи са инфраструктура от решаващо значение за бъдещето по отношение на свързаността за европейските предприятия, по-специално малките и средни предприятия („МСП”), които искат да използват изчисления в облак с цел подобряване на икономическата си ефективност. За да се избегне дублирането на инфраструктура, да се предотврати пренасочването на частни инвестиции и да се увеличи изграждането на капацитет за създаване на нови инвестиционни възможности, а също така и за да се насърчи прилагането на мерки за намаляване на разходите, следва да се предприемат действия за подобряване на координацията между подкрепата на Съюза за широколентовите мрежи чрез МСЕ и подкрепата за широколентовите мрежи от всички останали налични източници, включително чрез националните планове за широколентов достъп.
(28)
В стратегията „Европа 2020“ се призовава за изпълнение на Програмата в областта на цифровите технологии за Европа, която създава стабилна правна рамка за стимулиране на инвестициите в отворена и конкурентноспособна инфраструктура на високоскоростен интернет и в свързаните с това услуги. Целта следва да бъде Европа да има най-високата широколентова скорост в света до 2020 г. въз основа на авангардни технологии.
(29)
На 31 май 2010 г. Съветът заключи, че Съюзът следва да вложи необходимите ресурси в развитието на единен цифров пазар, който се основава на високоскоростен и свръхвисокоскоростен интернет и оперативно съвместими приложения, и отчете, че ефективните и конкурентоспособни инвестиции в широколентови мрежи от следващо поколение ще са необходими за иновациите, за избора за потребителите и за конкурентоспособността на Съюза и биха осигурили по-добро качество на живота чрез подобрено здравеопазване, по-безопасен транспорт, нови медийни възможности и улеснен достъп до стоки, услуги и знания, особено до трансграничните такива.
(30)
Частният сектор, подкрепян от благоприятстваща конкуренцията и инвестициите нормативна уредба, следва да има водеща роля при внедряването и модернизирането на широколентовите мрежи. Там, където частните инвестиции се окажат недостатъчни, държавите членки следва да положат необходимите усилия за постигането на целите на Програмата в областта на цифровите технологии. Публичното финансово подпомагане за широколентовите технологии следва да се ограничава до финансови инструменти за програми или инициативи, насочени към проекти, които не могат да се финансират единствено от частния сектор и по отношение на които това е потвърдено от предварителни оценки, посочващи пазарни несъвършенства или наличие на неоптимално по отношение на инвестициите положение.
(31)
Следователно е особено важно в съответствие с принципа за технологична неутралност да се стимулира в целия Съюз внедряването на високоскоростни и свръхвисокоскоростни широколентови мрежи и да се улесни разработването и внедряването на трансевропейски цифрови услуги. Публичните инвестиции посредством финансови инструменти във високоскоростни и свръхвисокоскоростни широколентови мрежи не трябва да водят до изкривявания на пазара или да действат като демотивиращ фактор за инвестиране. Те следва да се използват за привличането на частни инвестиции и то само в случаите, когато има липса на търговски интерес за инвестиране.
(32)
Необходими са няколко метода за осъществяване, които налагат различни нива на финансиране и финансови инструменти, за да се увеличи ефикасността и въздействието на финансовата помощ от Съюза, да се насърчат частните инвестиции и да се отговори на специфичните изисквания на отделни проекти.
(33)
В регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в областта на телекомуникационната инфраструктура ще бъдат определени критериите, съгласно които проектите от общ интерес могат да бъдат подпомагани финансово по настоящия регламент.
(34)
„Хоризонт 2020“ - рамковата програма за научни изследвани и иновации (12), ще бъде съсредоточена, inter alia, върху справянето със социалните предизвикателства (напр. чрез интелигентен, екологосъобразен, достъпен и интегриран транспорт, сигурна, чиста и ефективна енергия, както и здравеопазване, управление и устойчиво развитие, основани на информационни и комуникационни технологии), за да се отговори пряко на предизвикателствата, посочени в стратегията „Европа 2020“, чрез оказване на подкрепа на дейности, които обхващат целия спектър при прехода от научни изследвания към пазарна реализация. „Хоризонт 2020“ ще подкрепя всички етапи в иновационната верига, по-специално дейностите, по-близки до пазара, включително иновационните финансови инструменти. С цел гарантиране на по-голямо въздействие на финансирането от Съюза и осигуряване на съгласуваност, МСЕ ще развие тесни полезни взаимодействия с „Хоризонт 2020“.
(35)
В съобщението си от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията създаде рамка за действия на политиката в полза на безопасната инфраструктура като ключов елемент за намаляване на жертвите по пътищата с 50 % до 2020 г. Поради тази причина МСЕ следва да гарантира, че исканията за финансиране от Съюза отговарят на изискванията, препоръките и целите за безопасност, установени в цялото съответно право на Съюза относно пътната безопасност. Оценката на ефективността на МСЕ следва да взема предвид намаляването на жертвите на пътно-транспортни произшествия по пътната мрежа в Съюза.
(36)
Съюзът и повечето държави членки са страни по Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, докато останалите държави членки са в процес на ратифициране. При изпълнението на съответните проекти е важно в спецификацията на проектите да се взема предвид достъпността за хора с увреждания, както е посочено в същата Конвенция.
(37)
Въпреки че основната част от инвестициите съгласно стратегията „Европа 2020“ може да бъде осигурена и посредством пазарни и регулаторни мерки, предизвикателствата пред финансирането налагат публични действия, както и помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства и новаторски финансови инструменти.
(38)
За оптимизиране използването на бюджета на Съюза, безвъзмездните средства следва да бъдат насочени към онези проекти, които получават недостатъчно финансиране от частния сектор.
(39)
Железопътните проекти не следва да бъдат изключвани от получаване на безвъзмездни средства съгласно настоящия регламент, защото те генерират приходи от задължителни такси въз основа на Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13).
(40)
Фискалните мерки в много държави членки ще накарат или вече са накарали публичните органи да преосмислят своите програми за инвестиции в инфраструктура. В този контекст на ПЧП се гледа като на ефективно средство за осъществяване на инфраструктурни проекти, които осигуряват постигането на цели на политиката, като например борбата с изменението на климата; насърчаването на използването на алтернативни енергийни източници, както и на енергийната ефективност и ефективното използване на ресурсите, подкрепата на устойчивия транспорт и внедряването на широколентови мрежи. В съобщението си от 19 ноември 2009 г., озаглавено „Мобилизиране на частни и публични инвестиции за възстановяване и дългосрочно структурно изменение - развиване на публично-частни партньорства“, Комисията се ангажира за подобряване на достъпа до финансиране за ПЧП чрез разширяване на обхвата на съществуващите финансови инструменти.
(41)
В своето съобщение от 19 октомври 2010 г., озаглавено „Преглед на бюджета на ЕС“ Комисията подчерта, че в нормалния случай при проектите с дългосрочен търговски потенциал следва да се използват средства, предоставени от Съюза в партньорство с финансовия и банковия сектор, особено с Европейската инвестиционна банка и публичните финансови институции на държавите членки, но също така с други международни финансови институции и частния финансов сектор, включително на национално и регионално равнище.
(42)
Финансовите инструменти следва да се използват за задоволяване на специфични нужди на пазара, за действия, които имат ясна добавена стойност за Съюза и които са в съответствие с целите на МСЕ, и не следва да изместват частното финансиране. Те следва да подобрят ефекта на лоста на бюджетните разходи на Съюза и да постигнат по-голям мултиплициращ ефект по отношение на привличането на финансиране от частния сектор. Това важи в особена степен в условията на труден достъп до кредитиране и ограничения в областта на публичните финанси и с оглед необходимостта от подкрепа за икономическото възстановяване на Европа. Преди да реши да използва финансови инструменти, Комисията следва да извърши предварителна оценка на съответния инструмент съгласно изискването на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(43)
В стратегията „Европа 2020“ Комисията пое ангажимента да мобилизира финансовите инструменти на Съюза като част от съгласувана стратегия за финансиране, която обединява финансирането от Съюза и националното публично и частно финансиране за инфраструктури. Обосновката за това е, че често случаите на неоптимални инвестиции и пазарните недостатъци могат да бъдат преодолени по-ефективно с финансови инструменти, отколкото с безвъзмездни средства.
(44)
МСЕ следва да предостави финансови инструменти за насърчаване на съществено участие на инвеститори от частния сектор и на финансови институции в инфраструктурните инвестиции. За да бъдат достатъчно привлекателни за частния сектор, финансовите инструменти следва да бъдат проектирани и приложени при надлежно отчитане на опростяването и намаляването на административната тежест, но същевременно следва да могат да отговорят на установените финансови нужди по гъвкав начин. Проектирането на тези инструменти следва да се основава на опита, натрупан при изпълнението на финансовите инструменти, включени в МФР (2007-2013 г.), какъвто е Инструментът за гарантиране на заеми (LGTT) за проектите в рамките на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T), Инструментът за финансиране с поделяне на риска (ИФПР), Европейският фонд за енергетика, изменение на климата и инфраструктура 2020 г. (фондът „Marguerite“) и инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“.
(45)
Потенциалът за новаторски финансови инструменти, като например облигациите за проекти, в подкрепа на финансирането на транспортна инфраструктура с европейска добавена стойност следва да се проучи, в съответствие с резултатите от предварителните оценки и други имащи отношение оценки, по-специално независимата оценка на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ през 2015 г.
(46)
За да се оптимизира използването на бюджетните средства, разпределени за МСЕ, Комисията следва да осигури последователност между всички финансови инструменти, създадени по силата на Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета (15), и инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, създадени съгласно Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16) в рамките на последвалите ги дългови и капиталови финансови инструменти съгласно настоящия регламент, въз основа на предварителна оценка, съгласно предвиденото с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(47)
При подбора на най-ефективната форма на финансова помощ следва да бъдат надлежно взети предвид специфичните за сектора и проекта характеристики на допустимите проекти. За да е възможно най-ефикасното използване на бюджета на Съюза и засилването на мултипликационния ефект на финансовата помощ от Съюза, по отношение на енергийния сектор Комисията следва да се стреми в рамките на възможното и в условията на навлизане на пазара да осигури приоритет на използването на финансови инструменти, когато е уместно, при спазване на тавана за използване на финансовите инструменти в съответствие с настоящия регламент. Ръководителите на енергийни проекти следва да се насърчават да проучват възможността да използват финансови инструменти преди да подават молба за безвъзмездни средства за работи. Във връзка с това Комисията следва да предостави подходящата подкрепа за максимално увеличено използване на финансовите инструменти.
(48)
Проектите от общ интерес в областта на електроенергията, газта и въглеродния диоксид, следва да отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза за проучвания, и при определени условия - за работи, под формата на безвъзмездни средства или иновационни финансови инструменти. Това ще осигури възможност за предоставяне на специфично оформена за конкретния проект финансова помощ за тези проекти от общ интерес, които не са жизнеспособни при съществуващата регулаторна рамка и пазарни условия. В областта на енергетиката е важно да се избягва всякакво нарушаване на конкуренцията, особено между проекти, които допринасят за изграждането на един и същи приоритетен коридор на Съюза. Тази финансова помощ следва да осигурява и необходимите полезни взаимодействия с европейските структурни и инвестиционни фондове, които ще се използват за финансиране на интелигентни енергоразпределителни мрежи от местно или регионално значение. Към инвестициите в проекти от общ интерес се прилага триетапен подход. Първо, пазарът следва да се ползва с приоритет при инвестирането. Второ, ако инвестициите не се извършат от пазара, следва да се разгледат регулаторните решения, ако е необходимо, следва да се адаптира съответната регулаторна рамка и следва да се осигури правилното прилагане на съответната регулаторна рамка. Трето, ако първите два етапа не са достатъчни за осигуряване на необходимите инвестиции в проекти от общ интерес, би могло да се предостави финансова помощ от Съюза, ако проектът от общ интерес отговаря на приложимите критерии за отпускане на помощ.
(49)
В съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013 всички проекти от общ интерес, които попадат в категориите, посочени в приложение II.1, 2 и 4 от същия регламент, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства за проучвания и на финансови инструменти. Безвъзмездните средства за работи могат да се използват за действия, които допринасят за тези проекти от общ интерес, за които, в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013, може особено ясно да се покаже наличието на значителни странични ползи и липсата на стопанска жизнеспособност, съгласно бизнес плана на проекта и други извършени оценки, по-специално от потенциални инвеститори или кредитори, или от национални регулаторни органи.
(50)
С цел да се гарантира секторната диверсификация на бенефициерите на финансови инструменти, както и да се насърчи постепенната географска диверсификация сред държавите членки, като се обръща специално внимание на държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, Комисията в партньорство с Европейската инвестиционна банка чрез съвместни инициативи като например Европейския експертен център за ПЧП (EPEC) и Съвместна помощ за подкрепа на проекти в европейските региони (Jaspers), следва да осигури подкрепа за държавите членки в разработването на подходяща поредица от проекти, които биха могли да се разглеждат за проектно финансиране.
(51)
Финансовите инструменти по настоящия регламент, следва да отразяват правилата, предвидени в дял VIII от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 (17) и да бъдат в съответствие с правилата за най-добри практики, приложими спрямо финансовите инструменти.
(52)
По отношение на условията за финансовите инструменти може да бъде необходимо да се добавят допълнителни изисквания в работните програми, например с цел да се гарантира конкуренцията на пазарите с оглед на развитието на политиките на Съюза, технологичния прогрес и други фактори, които могат да бъдат от значение.
(53)
Многогодишното програмиране за отпускането на помощ от МСЕ следва да бъде насочено към подкрепа за приоритетите на Съюза чрез осигуряване на необходимите финансови средства и последователност, прозрачност и приемственост на съвместното действие на Съюза и държавите членки. За предложения, внесени след изпълнението на първата многогодишна работна програма в сектора на транспорта, оценяването на допустимостта на разходите следва да започне на 1 януари 2014 г., така че да се осигури приемственост с проектите, които вече са в обхвата на Регламент (ЕО) № 680/2007.
(54)
Поради големия размер на бюджета, необходим за изпълнението на някои инфраструктурни проекти, следва да се предвиди възможност за разделяне на бюджетните задължения, свързани с финансовата помощ за някои действия, на годишни траншове.
(55)
Предвид наличните средства на равнището на Съюза, за постигане на желания ефект е необходимо съсредоточаване върху проектите с най-високата европейска добавена стойност. Поради това подкрепата следва да бъде съсредоточена върху основната мрежа и върху проектите от общ интерес в областта на системите за управление на движението (по-специално системите за управление на въздушното движение, които са резултат от новото поколение Европейска система за управление на въздушното движение (системата SESAR) и изискват средства от бюджета на Съюза в приблизителен размер от 3 000 милиона евро, както и интелигентни транспортни системи (ITS), информационни системи за наблюдение на движението на корабите (VTMIS), речните информационни услуги (RIS) и Европейската система за управление на железопътното движение (ERTMS). В енергийния сектор финансовата помощ следва да бъде съсредоточена върху завършването на вътрешния енергиен пазар, гарантирането на сигурността на доставките, насърчаването на устойчивостта, inter alia посредством гарантирането на преноса на електричество от възобновяеми енергийни източници от електроцентралата до съоръженията за продажба и съхранение, и привличането на публични и частни инвестиции. В телекомуникационния сектор финансовата помощ следва да бъде насочена основно към проекти, които ще генерират търсене на широколентов достъп, включително изграждането на европейска инфраструктура за цифрови услуги, което на свой ред следва да стимулира инвестициите във внедряването на широколентови мрежи.
(56)
В сектора на енергетиката предвиденият бюджет следва да бъде разпределян приоритетно под формата на финансови инструменти, при спазване на условието за навлизане на пазара. Проектите от общ интерес в сектора на телекомуникациите следва да отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства и обществени поръчки за платформи за основни услуги, общи услуги и хоризонтални действия. Действията в областта на разгръщането на широколентови мрежи, включително действията, които генерират търсене на широколентов достъп, следва да могат да получават финансова помощ от Съюза под формата на финансови инструменти.
(57)
Съгласно анализа, извършен в рамките на оценката на въздействието за Регламент (ЕС) № 347/2013, броят на проектите от общ интерес, които най-много допринасят за изпълнението на приоритетните коридори и области на стратегическата енергийна инфраструктура се очаква да е приблизително 100 в областта на електроенергетиката и около 50 в газовия сектор. Освен това, с оглед на очакваната преобладаваща роля на електроенергетиката в енергийната система на Европа през следващите две десетилетия прогнозите показват, че основната част от енергийния пакет в рамките на МСЕ ще бъде необходима за помощта за проекти от общ интерес в областта на електроенергетиката. Като отбелязва, че тези прогнози могат да претърпят промени при получаването на допълнителна информация, и като взема предвид необходимостта да се осигури спазване на Регламент (ЕС) № 347/2013, Комисията следва да разгледа много внимателно проектите в областта на електроенергетиката с цел основната част от финансовата помощ по тези проекти да бъде на разположение в периода 2014-2020 г., при спазване на условието за навлизане на пазара, качество и степен на развитие на предлаганите действия и изискванията за тяхното финансиране. Тази цел не засяга никакво евентуално преразпределяне на наличното финансиране за енергийни проекти.
(58)
Комисията следва да извършва междинни и последващи оценки и да уведомява Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите за резултатите, за да се оцени ефективността и ефикасността на финансирането и неговото въздействие върху общите цели на МСЕ и на приоритетите на стратегията „Европа 2020“. Комисията следва да направи публично достъпна информацията относно конкретните проекти в рамките на МСЕ. Тази информация следва да бъде актуализирана ежегодно.
(59)
По отношение на транспорта и енергетиката, въз основа на специфичните за сектора насоки, установени в Регламент (ЕС) № 1315/2013 и Регламент (ЕС) № 347/2013, са изготвени списъци на проектите, приоритетните коридори и области, за които следва да се прилага настоящият регламент, и тези списъци следва да бъдат включени в приложение към настоящия регламент. По отношение на транспорта, с цел да се вземат предвид евентуални промени в политическите приоритети и технологичните възможности, както и потоците на движение, правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да се делегира на Комисията за приемане на изменения на част I от приложение I и за подробно излагане на приоритетите за финансиране за действията, допустими за финансиране съгласно член 7, параграф 2, които да бъдат отразени в работните програми.
(60)
За да се вземе предвид актуалното ниво на нуждата от финансиране за специфичните цели в областта на транспорта и за да се отчетат констатациите на средносрочната оценка, според която се оказва необходимо да се направи отклонение от разпределението за специфична цел в областта на транспорта, установена в част IV от приложение I към настоящия регламент, с повече от 5 процентни пункта, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел изменение на ориентировъчните проценти за всяка специфична цел в областта на транспорта. Ориентировъчните проценти за специфичните цели в областта на транспорта не пречат сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, да се използва изцяло за проекти за изграждане на основната мрежа или за проекти и хоризонтални приоритети, посочени в част I от приложение I към настоящия регламент.
(61)
За да се вземат предвид заключенията, направени при изпълнението на МСЕ, включително тези, съдържащи се в средносрочната оценка, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за изменение на списъка на общите насоки, които трябва да се отчитат при определянето на критерии за възлагане.
(62)
При приемане на делегирани актове съгласно настоящия регламент е от особена важност по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(63)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на многогодишните и годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (18).
(64)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, в т.ч. предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, погрешно платени или неправилно използвани средства и, където е необходимо, налагане на санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 г. Европейският парламент следва да бъде информиран за всички тези мерки.
(65)
С цел осигуряване на широка и лоялна конкуренция при проектите, за които са предвидени средства от МСЕ, форматът на договора следва да отговаря на целите и условията на проекта. Договорните условия следва да бъдат изготвени така, че свързаният с договора риск да е разпределен справедливо, за да се оптимизира разходната ефективност и да се позволи постигането на максимално ефикасно изпълнение на договора. Този принцип следва да се прилага независимо от това дали се използва национален или международен примерен договор.
(66)
Може да се наложи някои инфраструктурни проекти от общ интерес да бъдат свързани и да преминат през съседни на Съюза държави, присъединяващи се държави и други трети държави. МСЕ следва да предлага опростени средства за свързване и финансиране на тези инфраструктури с цел осигуряване на съгласуваност между вътрешните и външните инструменти на бюджета на Съюза.
(67)
Когато трети държави и юридически лица, установени в трети държави, участват в действия, които допринасят за проекти от общ интерес, безвъзмездни средства следва да могат да бъдат предоставени само ако действието не изглежда да е достатъчно подкрепена от други форми на финансова помощ в рамките на МСЕ или други програми на Съюза.
(68)
Общата насока, на базата на която Комисията взема предвид социалното въздействие и въздействието върху климата и околната среда, подробно описана в част V от приложение I към настоящия регламент, не следва да се прилага в областта на енергетиката, в съответствие с подхода, предвиден в член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 347/2013.
(69)
В сектора на телекомуникациите общата насока, съгласно която се взема предвид стимулиращият ефект на помощта от Съюза за публичните и частните инвестиции, следва да се прилага само за тези инфраструктури на цифровите услуги, които имат за цел да привлекат допълнителни инвестиции.
(70)
Общата насока съгласно която се взема предвид трансграничното измерение не следва да се прилага по отношение на широколентовите мрежи, защото всички инвестиции в тях, включително тези, осъществени на територията на държавите членки, ще засилят свързаността на трансевропейските телекомуникационни мрежи.
(71)
Участието на държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумение за ЕИП“) в МСЕ, следва да се осъществява в съответствие с условията, представени в Споразумението за ЕИП. За тази цел, всеки сектор, обхванат от настоящия регламент, следва да се разглежда като отделна програма. Участието на страните от ЕАСТ в МСЕ следва да се предвиди най-вече в областта на телекомуникациите.
(72)
По отношение на транспорта, за целите на допустимостта за финансиране на проекти от общ интерес в трети държави съгласно настоящия регламент следва да се прилагат ориентировъчните карти, включени в приложение III към Регламент (ЕС) № 1315/2013. В трети държави, за които в същия регламент не са включени ориентировъчни карти, проектите от общ интерес следва да бъдат допустими за финансиране, когато е налице взаимно сътрудничество с оглед да се постигне споразумение относно такива ориентировъчни карти.
(73)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно координирането, развитието и финансирането на трансевропейските мрежи, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а могат, поради необходимостта от съгласуване на тези цели, да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(74)
Регламент (ЕО) № 680/2007 и Регламент (ЕО) № 67/2010 на Европейския парламент и на Съвета (19) следва да бъдат отменени, с оглед постигането на яснота.
(75)
Настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз, за да се даде възможност за своевременно приемане на делегираните актове и актовете за изпълнение, предвидени с настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Механизъм за свързване на европа
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Механизъм за свързване на Европа („МСЕ“), с който се определят условията, методите и процедурите за предоставяне на финансова помощ от Съюза за трансевропейските мрежи с цел да се подкрепят проекти от общ интерес в секторите на транспортните, телекомуникационните и енергийните инфраструктури и да се използват потенциалните полезни взаимодействия между тези сектори. Освен това с него се установява разпределението на средствата, които да се предоставят по многогодишната финансова рамка за годините 2014-2020 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„проект от общ интерес“ означава проект, определен в Регламент (ЕС) № 1315/2013 или в Регламент (ЕС) № 347/2013, или в регламент относно насоките за трансевропейските мрежи в областта на телекомуникационната инфраструктура;
(2)
„трансграничен участък“ означава в транспортния сектор участък който осигурява непрекъснатостта на проект от общ интерес между най-близките градски възли от двете страни на границата между две държави членки или между държава членка и съседна държава;
(3)
„съседна държава“ означава държава в обхвата на европейската политика за съседство, включително стратегическото партньорство, политиката на разширяване и Европейското икономическо пространство или Европейската асоциация за свободна търговия;
(4)
„трета държава“ означава съседна държава и която и да е друга държава, с която Съюзът може да си сътрудничи за постигането на целите, предвидени в настоящия регламент;
(5)
„работи“ означава закупуването, доставката и внедряването на компонентите, системите и услугите, включително на софтуера, както и извършването на свързани с проекта развойни, строителни и инсталационни дейности, приемането на съоръженията и стартирането на даден проект;
(6)
„проучвания“ означава дейностите, които са необходими, за да се подготви изпълнението на проект, като например проучвания за подготовка, очертаване, осъществимост, оценка, изпитване и утвърждаване, включително под формата на софтуер, както и всякакви други мерки за техническа помощ, включително предварителни действия за определяне и разработване на даден проект и решенията относно неговото финансиране, като проучване на определените обекти и подготовка на финансовия пакет;
(7)
„действия за подкрепа на програмата“ означава на равнището на МСЕ всички съпътстващи мерки, които са необходими за неговото изпълнение и за изпълнението на отделните специфични за сектора насоки, като например предоставянето на услуги, и по-специално на техническа помощ, включително за използването на финансовите инструменти, както и дейности за подготовка, осъществимост, координация, мониторинг, консултация със заинтересованите страни, контрол, одит и оценка, които са пряко необходими за управлението на МСЕ и постигането на неговите цели. Действията за подкрепа на програмата включват по-специално проучвания, заседания, очертаване на инфраструктурата, информация, дейности за разпространение, комуникация и повишаване на осведомеността, разходи, свързани с ИТ инструменти и мрежи, насочени към обмена на информация относно МСЕ, заедно с всички други направени от Комисията разходи за техническа и административна помощ, които може да се окажат необходими за управлението на МСЕ или изпълнението на отделните специфични за сектора насоки; Действията за подкрепа на програмата включват и дейностите, които са необходими, за да се улесни подготовката на проекти от общ интерес, по-специално в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, с оглед получаване на финансиране съгласно настоящия регламент или на финансовия пазар. Действията за подкрепа на програмата включват също, ако това е уместно, покриването на разходите на изпълнителната агенция, на която Комисията е възложила изпълнението на конкретни части от МСЕ („изпълнителната агенция“);
(8)
„действие“ означава всяка дейност, за която е установено, че е финансово и технически независима, има определен срок и е необходима за изпълнението на проект от общ интерес;
(9)
„допустими разходи“ има същото значение, както в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012;
(10)
„бенефициер“ означава държава членка, международна организация, публично или частно предприятие или орган, избран(а) да получи финансова помощ от Съюза съгласно настоящия регламент и в съответствие с реда и условията, установени в съответната работна програма, посочена в член 17;
(11)
„изпълнителен орган“ означава публична или частна организация или орган, определен(а) от бенефициера, когато бенефициерът е държава членка или международна организация, за да изпълни съответното действие. Решението за това определяне се взема от бенефициера на негова собствена отговорност и, ако се изисква възлагането на договор за обществена поръчка, в съответствие с приложимите правила на Съюза и национални правила за обществените поръчки;
(12)
„широкообхватна мрежа“ означава транспортната инфраструктура, определена съгласно глава II от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
(13)
„основна мрежа“ означава транспортната инфраструктура, определена в съответствие с глава III от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
(14)
„коридори на основната мрежа“ означава инструмент, който улеснява координираното реализиране на основната мрежа, както е предвидено в глава IV от Регламент (ЕС) № 1315/2013 и изброено в част I от приложение I към настоящия регламент;
(15)
„участък със затруднения“ в транспортния сектор означава физическа, техническа или функционална пречка, която води до неефективност на системата и засяга непрекъснатостта на потоците на дълги разстояния или през граница, и която може да бъде преодоляна чрез създаването на нова инфраструктура или чрез значително модернизиране на съществуващата инфраструктура, което може да доведе до значителни подобрения, които да разрешат ограниченията в участъка със затруднения;
(16)
„приоритет“ означава всеки от приоритетните електропреносни коридори, приоритетни газопреносни коридори или приоритетни тематични области, определени в Регламент (ЕС) № 347/2013;
(17)
„телематични приложения“означава приложенията, съгласно определението в Регламент (ЕС) № 1315/2013;
(18)
„енергийна инфраструктура“ означава инфраструктурата, съгласно определението в Регламент (ЕС) № 347/2013;
(19)
„полезни взаимодействия между секторите“ означава наличие на сходни или допълващи се действия в най-малко два от секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката, което дава възможност за оптимизиране на разходите или резултатите чрез обединяването на финансови, технически и/или човешки ресурси;
(20)
„изолирана мрежа“ означава железопътната мрежа на държава членка или част от тази мрежа, както е определена в Регламент (ЕС) № 1315/2013.
Член 3
Общи цели
МСЕ дава възможност за подготовка и изпълнение на проекти от общ интерес в рамките на политиката за трансевропейските мрежи в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. По-специално МСЕ подкрепя изпълнението на онези проекти от общ интерес, които са насочени към развитието и изграждането на нови инфраструктури и услуги или към модернизирането на съществуващите инфраструктури и услуги в секторите на, транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Приоритет се дава на липсващите звена в сектора на транспорта. МСЕ допринася и за подпомагането на проекти с европейска добавена стойност и със значителни обществени ползи, които не получават достатъчно финансиране от пазара. Следните общи цели се прилагат към секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката:
а)
оказване на принос за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж в съответствие със стратегията „Европа 2020“ чрез разработване на модерни и високоефективни трансевропейски мрежи, които вземат предвид очакваните бъдещи транспортни потоци, като по този начин се осигурят ползи за целия Съюз по отношение на подобряването на конкурентоспособността на световния пазар и на икономическото, социалното и териториалното сближаване в рамките на вътрешния пазар и създаването на по-благоприятна за частни, публични или публично-частни инвестиции среда чрез комбинация от финансови инструменти и пряка подкрепа от Съюза, когато проектите биха могли да се възползват от такова комбиниране на инструментите и чрез подходящо използване на полезни взаимодействия между секторите.
Постигането на тази цел се измерва посредством обема на частните, публичните или публично-частните инвестиции в проекти от общ интерес и по-специално обема на частните инвестиции в проекти от общ интерес, реализирани чрез финансовите инструменти по настоящия регламент. Специално внимание се обръща на ефикасното използване на публичните инвестиции;
б)
осигуряване на условия Съюзът да постигне своите цели за устойчиво развитие, включително целта за най-малко 20 %-но намаляване на емисиите на парникови газове в сравнение с равнищата от 1990 г. и повишаване с 20 % на енергийната ефективност, и постигане на дял от 20 % на енергията от възобновяеми източници до 2020 г., като по този начин се допринесе за средносрочните и дългосрочните цели на Съюза по отношение на декарбонизацията и същевременно се гарантира по-голяма солидарност между държавите членки;
Член 4
Специфични секторни цели
1. Без да се засягат общите цели, изложени в член 3, МСЕ допринася за постигането и на специфичните секторни цели, посочени в параграфи 2, 3, и 4 от настоящия член:
2. В транспортния сектор - подкрепа за проекти от общ интерес, както е определено в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1315/2013, които преследват изложените по-долу цели, уточнени допълнително в член 4 от посочения регламент:
а)
премахване на участъците със затруднения, повишаване на оперативната съвместимост на железопътните линии, изграждане на липсващите връзки, и по-конкретно подобряване на трансграничните участъци. Постигането на тази цел се измерва с:
i)
броя на новите или подобрените трансгранични връзки;
ii)
броя на километрите железопътни линии, адаптирани към европейското стандартно номинално междурелсие и оборудвани с ERTMS;
iii)
броя на премахнатите участъци със затруднения и участъците с увеличен капацитет от транспортните маршрути за всички видове транспорт, които са получили финансиране по МСЕ;
iv)
дължината на мрежата от вътрешните водни пътища по класове в Съюза, и
v)
дължината на железопътната мрежа в Съюза, която е била модернизирана във връзка с изискванията по член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
б)
осигуряване на устойчиви и ефикасни транспортни системи в дългосрочен план, с цел подготовка за очакваните бъдещи транспортни потоци, както и осигуряване на условия за декарбонизация на всички видове транспорт чрез преход към иновативни, нисковъглеродни и енергийно ефективни транспортни технологии, като същевременно се оптимизира безопасността. Постигането на тази цел се измерва с:
i)
броя пунктове за доставка на алтернативни горива за превозни средства, използващи основната мрежа на ТЕN-T за автомобилен превоз в Съюза;
ii)
броя вътрешни и морски пристанища на основната мрежа на ТЕN-T, които са оборудвани с пунктове за доставка на алтернативни горива в Съюза; и
iii)
намаляването на броя на жертвите на пътно-транспортни произшествия по пътната мрежа в Съюза;
в)
оптимизиране на интеграцията и взаимосвързаността на видовете транспорт и засилване на оперативната съвместимост на транспортните услуги, като същевременно се осигурява достъпността на транспортните инфраструктури. Постигането на тази цел се измерва с:
i)
броя на мултимодалните логистични платформи, включително броя на вътрешните и морските пристанища и летища, които са свързани с железопътната мрежа;
ii)
броя на подобрените терминали за железопътен-автомобилен транспорт и броя на подобрените или новите връзки между пристанищата чрез морски магистрали;
iii)
броя километри вътрешни водни пътища, оборудвани с RIS; и
iv)
степента на внедряване на системата SESAR, VTMIS и ITS в пътния сектор.
Посочените в настоящия параграф показатели не се прилагат за държави членки, които не разполагат с никаква железопътна мрежа или съответно с никаква мрежа от вътрешни водни пътища.
За тези показатели не съставляват критерии за подбор или за допустимост на действия за получаване на подкрепа от МСЕ.
В част IV от приложение I към настоящия регламент са установени ориентировъчни проценти, които отразяват частта на всички бюджетни средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а), които да бъдат разпределени за всяка от трите специфични цели в областта на транспорта. Комисията не може да се отклонява от тези ориентировъчни проценти с повече от 5 процентни пункта;
3. В сектора на енергетиката - подкрепа за проекти от общ интерес, които преследват постигането на една или повече от следните цели:
а)
увеличаване на конкурентоспособността чрез насърчаване на по-нататъшното интегриране на вътрешния енергиен пазар и оперативната съвместимост на трансграничните електроенергийни и газови мрежи. Постигането на тази цел се измерва ex post чрез:
i)
броя на проектите, които ефективно свързват мрежите на държавите членки, и които премахват вътрешните ограничения;
ii)
намаляването или премахването на енергийната изолираност на държави членки;
iii)
съотношението на капацитета за трансграничен пренос на електроенергия спрямо инсталираните мощности за производство на електроенергия в съответните държави членки;
iv)
изравняването на цените на пазарите на газ и/или електроенергия на съответните държави членки; и
v)
процента от най-високото пиково потребление в съответните две държави членки, осигурено чрез двупосочни газови връзки;
б)
засилване на сигурността на енергийните доставки на Съюза;
Постигането на тази цел се измерва ex post чрез:
i)
броя на проектите, позволяващи диверсификация на източниците на доставки, партньорите доставчици и маршрутите;
ii)
броя на проектите, увеличаващи капацитета за съхранение;
iii)
устойчивостта на системата, като се отчита броят на смущенията в снабдяването и тяхната продължителност;
iv)
броя случаи, при които е избегнато намаляването на възобновяема енергия;
v)
връзката на изолираните пазари с по-диверсифицирани източници на доставка;
vi)
оптималното използване на активите на енергийната инфраструктура.
в)
допринасяне за устойчивото развитие и опазването на околната среда, inter alia чрез интегриране на енергията от възобновяеми източници в преносната мрежа и чрез развитието на интелигентни енергийни мрежи и мрежи за въглероден диоксид.
Постигането на тази цел се измерва ex post чрез:
i)
обема електричество от възобновяеми енергийни източници, пренесен от генераторите към главните центрове на потребление и обектите за съхранение;
ii)
броя случаи, при които е избегнато намаляването на възобновяема енергия;
iii)
броя реализирани проекти за интелигентни мрежи, подпомогнати от МСЕ, и реакцията, която те са направили възможна;
iv)
обема на емисиите на CO2, предотвратени чрез проектите, получили помощ от МСЕ.
Показателите, посочени в настоящата алинея, използвани за измерване ex post на изпълнението на целите, не съставляват критерии за подбор или допустимост на действия за подкрепа от МСЕ.
Условията за допустимост за получаване на финансова помощ от Съюза за проекти от общ интерес са установени в член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013, а критериите за подбор на проектите от общ интерес са определени в член 4 от същия регламент.
4. В сектора на телекомуникациите с МСЕ се осигурява подкрепа за действия, които преследват целите, изложени в регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура.
Член 5
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на МСЕ за периода 2014-2020 г. е се определя на 33 242 259 000 евро по текущи цени (20). Тази сума се разпределя, както следва:
а)
сектор транспорт: 26 250 582 000 евро, от които 11 305 500 000 евро се прехвърлят от Кохезионния фонд, за да бъдат изразходвани в съответствие с настоящия регламент изключително в държави членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд;
б)
сектор телекомуникации: 1 141 602 000 евро;
в)
сектор енергетика: 5 850 075 000 евро;
Тези суми не засягат изпълнението на инструмента за гъвкавост, предвиден в Регламент (ЕС, Евратом) № 13112013 на Съвета (21).
2. Финансовият пакет за изпълнението на МСЕ обхваща разходите, отнасящи се до:
а)
действия, които допринасят за проекти от общ интерес и действия за подкрепа на програмата, съгласно предвиденото в член 7;
б)
действия за подкрепа на програмата, съставени от разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията за управлението на МСЕ, включително необходимите разходи за осигуряване на прехода между МСЕ и мерките, приети съгласно Регламент (ЕО) № 680/2007, в размер до 1 % от финансовия пакет; в този таван се включват разходите на изпълнителната агенция.
3. След междинната оценка, посочена в член 27, параграф 1, Европейският парламент и Съветът могат по предложение на Комисията да прехвърлят бюджетни кредити между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката от разпределението на средствата, предвидено в параграф 1, с изключение на сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлени от Кохезионния фонд за финансиране на проекти в транспортния сектор в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд.
4. Годишните бюджетни кредити се отпускат от Европейския парламент и Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
ГЛАВА II
Форми на финансиране и финансови разпоредби
Член 6
Форми на финансова помощ
1. МСЕ се прилага чрез една или повече форми на финансова помощ, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, по-специално чрез безвъзмездни средства, обществени поръчки и финансови инструменти.
2. За целите на настоящия регламент работните програми, посочени в член 17, определят формите на финансова помощ, по-специално безвъзмездни средства, обществени поръчки и финансови инструменти.
3. След анализ на ползите и разходите Комисията може да възложи част от изпълнението на МСЕ на органите, посочени в член 58, параграф 1, буква а) и в член 62 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и по-специално на Изпълнителната агенция, с цел то да бъде адаптирано към изискванията за оптимално управление и ефикасност на МСЕ в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Комисията може да възложи част от изпълнението на МСЕ на органите, посочени в член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 7
Допустимост и условия за финансова помощ
1. Само действия, които допринасят за проекти от общ интерес в съответствие с регламенти (ЕС) № 1315/2013, (ЕС) № 347/2013 и с регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура, както и действията за подкрепа на програми отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на безвъзмездни средства, обществени поръчки и финансови инструменти.
2. В сектора на транспорта само действия, които допринасят за проекти от общ интерес съгласно Регламент (ЕС) № 1315/2013, и действия за подкрепа на програми отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на обществени поръчки и финансови инструменти съгласно настоящия регламент. Само следното отговаря на условията за получаване на финансова помощ от Съюза съгласно настоящия регламент под формата на безвъзмездни средства съгласно настоящия регламент:
а)
действия за реализиране на основната мрежа в съответствие с глава III от Регламент (ЕС) № 1315/2013, включително внедряването на нови технологии и иновации в съответствие с член 33 от посочения регламент, и проекти и хоризонтални приоритети, посочени в част I от приложение I към настоящия регламент;
б)
действия за реализиране на широкообхватната мрежа в съответствие с глава II от Регламент (ЕС) № 1315/2013, когато тези действия допринасят за изграждане на липсващи връзки, улесняване на трансграничното движение или за премахване на участъци със затруднения, когато допринасят за развитието на основната мрежа или за свързването на коридорите на основната мрежа, или когато тези действия допринасят за внедряването на ERTMS в основните маршрути от коридори за железопътен товарен превоз, посочени в приложението към Регламент (ЕС) № 913/2010 - в размер до 5 % от финансовия пакет за транспорта съгласно посоченото в член 5 от настоящия регламент;
в)
проучвания за проекти от общ интерес, определени в член 8, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
г)
проучвания за трансгранични приоритетни проекти, както е определено в приложение III към Решение № 661/2010/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (22);
д)
действия за подкрепа на проекти от общ интерес, както е определено в член 8, параграф 1, букви а), г) и д) от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
е)
действия за внедряване на транспортната инфраструктура във възли от основната мрежа, включително градски възли, както е определено в член 41 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
ж)
действия за подкрепа на системите с телематични приложения в съответствие с член 31 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
з)
действия за подкрепа на услугите за товарен превоз в съответствие с член 32 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
и)
действия за намаляване на шума от железопътния товарен превоз, включително чрез модернизиране на съществуващия подвижен състав в сътрудничество, inter alia, с индустрията от железопътния сектор;
й)
действия за подкрепа на програмата;
к)
действия за осигуряване на безопасна и сигурна инфраструктура в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1315/2013;
л)
действия за подкрепа на морските магистрали, както е предвидено в член 21 от Регламент (ЕС) № 1315/2013.
Свързаните с транспорта действия, които включват трансграничен участък или част от такъв участък, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза само ако има писмено споразумение между заинтересованите държави членки или между държавите членки и заинтересовани трети държави относно завършването на съответния трансграничен участък.
3. В сектора на енергетиката всички действия за изпълнение на проекти от общ интерес, които са свързани с приоритетните коридори и области, посочени в част II от приложение I към настоящия регламент, и които отговарят на условията по член 14 от Регламент (ЕС) № 347/2013, както и действията за подкрепа на програми, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза под формата на финансови инструменти, обществени поръчки и безвъзмездни средства съгласно настоящия регламент.
За да се позволи възможно най-ефикасното използване на бюджета на Съюза, така че да се засили мултипликационният ефект на финансовата помощ от Съюза, когато е уместно Комисията осигурява приоритетно финансова помощ под формата на финансови инструменти, като се взема предвид навлизането на пазара и се спазва таванът за използване на финансовите инструменти в съответствие с член 14, параграф 2 и с член 21, параграф 4.
4. В сектора на телекомуникациите всички действия за изпълнение на проекти от общ интерес и действия за подкрепа на програми, които са определени в регламент относно насоките за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура и спазват критериите за допустимост, установени в съответствие със същия регламент, отговарят на условията за получаване на финансова помощ от Съюза съгласно настоящия регламент, както следва:
а)
общи услуги, платформи за основни услуги и действия за подкрепа на програми се финансират посредством безвъзмездни средства и/или обществени поръчки;
б)
действия в областта на широколентовите мрежи се финансират по правило посредством финансови инструменти.
5. Действията, които осигуряват взаимодействие между секторите и допринасят за проекти от общ интерес, отговарящи на условията на поне два от регламентите, посочени в член 2, точка 1, отговарят на условията за получаване на финансова помощ съгласно настоящия регламент във връзка с поканите за представяне на предложения за няколко сектора, както е посочено в член 17, параграф 7, само ако компонентите и разходите на това действие могат да бъдат ясно разграничени за отделните сектори по смисъла на параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член.
ГЛАВА III
Безвъзмездни средства
Член 8
Форми на безвъзмездни средства и допустими разходи
1. Безвъзмездните средства съгласно настоящия регламент могат да бъдат в която и да било от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Работните програми, посочени в член 17 от настоящия регламент, определят формите на безвъзмездните средства, които могат да бъдат използвани за финансиране на съответните действия.
2. Без да се засяга Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите за действия, произтичащи от проекти, включени в първите многогодишни и годишни работни програми, могат да бъдат допустими от 1 януари 2014 г.
3. Само разходи, направени в държавите членки, могат да бъдат допустими, освен когато даден проект от общ интерес включва територията на една ли повече трети държави и когато действието е абсолютно необходимо за постигането на целите на съответния проект.
4. Стойността на оборудването и инфраструктурата, която бенефициерът счита за капиталов разход, може да се счита за допустим разход до нейния пълен размер.
5. Разходи, свързани с екологични проучвания за защита на околната среда и за съответствие с правото на Съюза в съответната област, могат да бъдат допустими.
6. Разходите, свързани с покупката на земя, не са допустими, освен по отношение на средства, прехвърлени от Кохезионния фонд в сектора на транспорта в съответствие с регламента за определяне на общоприложимите разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд.
7. Допустимите разходи включват данък добавена стойност („ДДС“) в съответствие с член 126, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
По отношение на сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлени от Кохезионния фонд, за да се изразходват в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, критериите за допустимост по отношение на ДДС са критериите, приложими за Кохезионния фонд, посочени в регламента за определяне на общоприложимите разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд.
8. Правилата за допустимост на разходите, направени от бенефициерите, се прилагат mutatis mutandis за разходи, направени от изпълнителните органи.
Член 9
Условия за участие
1. Предложенията се представят от една или повече държави членки или, със съгласието на заинтересованите държави членки, от международни организации, съвместни предприятия или публични или частни предприятия или органи, установени в държавите членки.
2. Предложенията могат да се представят от субекти без юридическа правосубектност съгласно приложимото национално законодателство, при условие че техните представители имат способността да поемат правни задължения от тяхно име и да предлагат гаранция за защита на финансовите интереси на Съюза, която е еквивалента на гаранцията, предлагана от юридическите лица.
3. Предложения, представени от физически лица, са недопустими.
4. Когато това е необходимо за постигане на целите на даден проект от общ интерес, и когато е надлежно обосновано, трети държави, както и субекти, установени в трети държави, могат да участват в действия, допринасящи за проектите от общ интерес.
Те не могат да получават финансова помощ съгласно настоящия регламент, освен когато това е необходимо за постигане на целите на даден проект от общ интерес.
5. Многогодишните и годишните работни програми, посочени в член 17, могат да включват допълнителни конкретни правила за представянето на предложения.
Член 10
Проценти на финансиране
1. Освен в случаите, посочени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, предложенията се подбират на базата на покани за представяне на предложения въз основа на работните програми, посочени в член 17 от настоящия регламент.
2. В сектора на транспорта размерът на финансовата помощ от Съюза не надвишава:
а)
по отношение на безвъзмездните средства за проучвания: 50 % от допустимите разходи;
б)
по отношение на безвъзмездните средства за работи:
i)
за железопътни и пътни мрежи в държавите членки, които нямат изградена железопътна мрежа на своята територия, или в държава членка или част от нея с изолирана мрежа без железопътни товарни превози на дълги разстояния: 20 % от допустимите разходи; процентът на финансиране може да бъде увеличен до най-много 30 % за действия за премахване на участъци със затруднения и съответно на 40 % за действия във връзка с трансгранични участъци и за действия за подобряване на оперативната съвместимост в железопътния транспорт;
ii)
за вътрешни водни пътища: 20 % от допустимите разходи, процентът на финансиране може да бъде увеличен до най-много 40 % за действия за премахване на участъци със затруднения и съответно до най-много 40 % за действия във връзка с трансгранични участъци;
iii)
за вътрешен транспорт, връзки със и развитието на мултимодални логистични платформи, включително връзки с вътрешни и морски пристанища и летища, както и развитието на пристанища: 20 % от допустимите разходи;
iv)
за действия за намаляване на шума от железопътния товарен транспорт, включително чрез модернизиране на съществуващия подвижен състав: 20 % от допустимите разходи до комбиниран таван от 1 % от бюджетните средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а);
v)
за по-добра достъпност на транспортната инфраструктура за хората с увреждания: 30 % от допустимите разходи за действия по адаптиране, но във всеки случай не повече от 10 % от общите допустими разходи за работи;
vi)
за действия за подпомагане на новите технологии и иновациите за всички видове транспорт: 20 % от допустимите разходи;
vii)
за действия за подкрепа на трансгранични пътни участъци: 10 % от допустимите разходи;
в)
по отношение на безвъзмездните средства за системи и услуги с телематични приложения:
i)
за наземните компоненти на ERTMS, на системата SESAR, на RIS и на VTMIS: 50 % от допустимите разходи;
ii)
за наземните компоненти на ITS за пътния сектор: 20 % от допустимите разходи;
iii)
за бордовите компоненти на ERTMS: 50 % от допустимите разходи;
iv)
за бордовите компоненти на системата SESAR, RIS, VTMIS и ITS за пътния сектор: 20 % от допустимите разходи до комбиниран таван от 5 % от бюджетните средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а);
v)
за действия за подкрепа на развитието на морските магистрали: 30 % от допустимите разходи.
Комисията осигурява благоприятни условия за развитието на проекти във връзка с морски магистрали с трети държави;
vi)
за системи, при които се използват телематични приложения, различни от посочените в подточки i)-iv), услуги за товарен превоз и безопасно паркиране по основната пътна мрежа: 20 % от допустимите разходи.
3. В сектора на енергетиката размерът на финансовата помощ от Съюза не надвишава 50 % от допустимите разходи за проучвания и/или работи. Процентите на финансиране могат да бъдат увеличени максимум до 75 % за действия, които се основават на информацията, посочена в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 347/2013, предоставят висока степен на сигурност на доставките на регионално равнище или в рамките на целия Съюз, или засилват солидарността в Съюза, или включват високо иновативни решения.
4. В сектора на телекомуникациите размерът на финансовата помощ от Съюза не надвишава:
а)
за действия в областта на общите услуги: 75 % от допустимите разходи;
б)
за хоризонтални приоритети, включително очертаване на инфраструктурата, туининг и техническа помощ: 75 % от допустимите разходи.
Платформите за основни услуги обикновено се финансират посредством обществени поръчки. В изключителни случаи те могат да бъдат финансирани чрез безвъзмездни средства, които покриват до 100 % от допустимите разходи, без да се засяга принципът на съфинансиране.
5. Процентите на финансиране могат да бъдат увеличени с до 10 процентни пункта над предвидените в параграфи 2, 3 и 4 проценти за действия с полезни взаимодействия най-малко между два сектора, обхванати от МСЕ. Това увеличение не се прилага за процентите на финансиране, посочени в член 11.
6. Размерът на финансовата помощ, която е предвидена за предоставяне за подбраните действия, се изменя въз основа на анализ на разходите и ползите за всеки проект, според наличието на бюджетни средства от Съюза и според необходимостта от максимално засилване на„ефекта на лоста“, предизвикан посредством финансирането от Съюза.
Член 11
Специални покани за представяне на предложения за средства, прехвърлени от Кохезионния фонд в сектора на транспорта
1. Относно сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлени от Кохезионния фонд за да се изразходват само в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, специални покани за представяне на предложения за проекти за реализиране на основната мрежа или за проекти и хоризонтални приоритети, посочени в част I от приложение I, се отправят изключително в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд.
2. За тези специални покани се прилагат предвидените в настоящия регламент правила за транспортния сектор. До 31 декември 2016 г. подборът на проектите, които отговарят на условията за финансиране, се осъществява, като се вземат предвид средствата, отпуснати на национален принцип по Кохезионния фонд. С действие от 1 януари 2017 г. средствата, прехвърлени към МСЕ, които не са били заделени за проект за транспортна инфраструктура,се предоставят на всички държави членки, които отговарят на критериите за финансиране от Кохезионния фонд, за финансиране на проекти за транспортна инфраструктура в съответствие с настоящия регламент.
3. За да бъдат подкрепени държавите членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, които могат да срещнат затруднения при изготвянето на проекти, които да са с достатъчно висока степен на зрялост и/или на качество, и които имат достатъчно висока добавена стойност за Съюза, специално внимание се отделя на действия в подкрепа на програмата, насочени към укрепване на институционалния капацитет и ефективността на публичните администрации и публичните услуги, свързани с развитието и изпълнението на проектите, изброени в част I от приложение I. За да се гарантира възможно най-висока степен на усвояване на прехвърлените средства във всички държави членки, отговарящи на условията за финансиране от Кохезионния фонд, Комисията може да организира допълнителни покани за представяне на предложения.
4. Сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, може да се използва за заделяне на бюджетни средства за финансови инструменти по настоящия регламент единствено след 1 януари 2017 г. Считано от тази дата сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, може да се използва за заделяне на бюджетни средства за проекти, за които натоварените с изпълнението субекти вече са поели договорни задължения.
5. Независимо от член 10 и по отношение на сумата от 11 305 500 000 евро, прехвърлена от Кохезионния фонд, за да се изразходва изключително в държавите членки, които отговарят на условията за финансиране от Кохезионния фонд, максималните проценти на финансиране са процентите, приложими за Кохезионния фонд, както е посочено в регламента за определяне на общоприложимите разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за следното:
а)
действия по отношение на безвъзмездните средства за проучвания;
б)
действия по отношение на безвъзмездните средства за работи:
i)
железопътен транспорт и вътрешни водни пътища;
ii)
действия за подкрепа на трансгранични пътни участъци и, в случая на държави членки, които нямат никакви железопътни мрежи, на пътната мрежа от TEN-T;
iii)
за вътрешен транспорт, връзки със и развитието на мултимодални логистични платформи, включително връзки с вътрешни и морски пристанища и летища, включително автоматични съоръжения за смяна на междурелсието и развитието на пристанища, включително съоръжения за ледоразбиване, както и на точки на взаимно свързване, като особено внимание се отдава на железопътните връзки, с изключение когато държавите членки са без железопътна мрежа;
в)
действия по отношение на безвъзмездните средства за системи и услуги с телематични приложения:
i)
ERTMS, RIS и VTMIS, системата SESAR и IТS за пътния сектор;
ii)
други системи с телематични приложения.
iii)
действия за подпомагане на развитието на морските магистрали;
г)
действия по отношение на безвъзмездните средства за подкрепа на новите технологии и иновациите за всички видове транспорт.
Член 12
Оттегляне, намаляване, спиране и прекратяване на безвъзмездните средства
1. Освен в надлежно обосновани случаи Комисията оттегля,финансовата помощ, предоставена за проучвания, които не са започнали в рамките на една година след началната дата, определена в условията, уреждащи предоставянето на помощта, или в рамките на две години от тази дата за всички останали действия, които отговарят на условията за получаване на финансова помощ съгласно настоящия регламент.
2. Комисията може да спре, намали, изиска възстановяването или прекрати финансовата помощ по реда и при условията на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 или след оценка на напредъка по проекта, особено в случай на съществено забавяне в изпълнението на дейността.
3. Комисията може да изиска пълното или частично възстановяване на предоставената финансова помощ, ако в рамките на две години от датата на приключване, определена в условията, с които се урежда предоставянето на помощта, не е приключило изпълнението на дейността, за която е получена финансовата помощ.
4. Преди да вземе някое от решенията, предвидени в параграф 1, 2 или 3 от настоящия член, Комисията проучва цялостно конкретния случай съгласувано с органите, съответно посочени в член 6, параграф 3, и се консултира със заинтересованите бенефициери, като им се дава възможност да представят становищата си в разумен срок. След междинната оценка Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за всички решения, взети по време на ежегодното приемане на работните програми по член 17.
ГЛАВА IV
Възлагане на обществени поръчки
Член 13
Обществени поръчки
1. В процедурите за възлагане на обществени поръчки, провеждани от Комисията или някой от органите, посочени в член 6, параграф 3, от свое собствено име или съвместно с държавите членки може:
а)
да се предвиждат специфични условия като мястото на изпълнение на дейностите, възложени с обществените поръчки, когато тези условия са надлежно обосновани с оглед целите на действията и при условие че тези условия не нарушават принципите за възлагане на обществени поръчки на равнището на Съюза и на национално равнище;
б)
да позволяват възлагането на множество обществени поръчки в рамките на една и съща процедура („възлагане на няколко доставчици“).
2. Когато това е надлежно обосновано и е необходимо за изпълнението на действията, параграф 1 може също да се прилага и по отношение на процедурите за възлагане на обществени поръчки, прилагани от бенефициерите на безвъзмездни средства.
ГЛАВА V
Финансови инструменти
Член 14
Видове финансови инструменти
1. Финансовите инструменти, създадени в съответствие с дял VIII от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, могат да се използват за улесняване на достъпа до финансиране на субекти, които изпълняват действия, допринасящи за проекти от общ интерес, както е определено в регламенти (ЕС) № 1315/2013, (ЕС) № 347/2013 и в регламент относно насоките за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура, както и за постигането на техните цели. Финансовите инструменти се основават на предварителни оценки на пазарните недостатъци или на ситуациите на по-ниски от оптималните инвестиции и нуждите от инвестиции. Основните условия и процедури за всеки финансов инструмент са изложени в част III от приложение I към настоящия регламент.
2. Общият размер на участието от бюджетa на Съюза във финансовите инструменти не може да надвишава 10 % от общия размер на финансовия пакет на МСЕ, както е посочено в член 5, параграф 1.
3. Всички финансови инструменти, създадени съгласно Регламент (ЕС) № 680/2007, и инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти, създадени съгласно Решение 1639/2006/ЕО, може да бъдат обединени с финансовите инструменти по настоящия регламент, ако това е приложимо и при условие че е направена предварителна оценка.
Обединяването на облигации за проекти е под условието, че междинният доклад бъде изготвен през втората половина на 2013 г., както е определено в Регламент (ЕО) № 680/2007 и в Решение № 1639/2006/ЕО. Инициативата „Облигации за проекти“ започва постепенно с таван от 230 000 000 евро за 2014 и 2015 г. Пълното прилагане на инициативата е под условието, че през 2015 г. бъде изготвена независимата цялостна оценка, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 680/2007 и в Решение № 1639/2006/ЕО. Въз основа на тази оценка, и като взема предвид всички варианти, Комисията разглежда подходящи регулаторни промени, включително законодателни, особено ако предвиденото навлизане на пазара не е задоволително или ако има достатъчни алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.
4. Могат да се използват следните финансови инструменти:
а)
капиталови инструменти, като например инвестиционни фондове с акцент върху осигуряването на рисков капитал за действия, които допринасят за проекти от общ интерес;
б)
заеми и/или гаранции, подпомогнати от инструменти за поделяне на риска, включително механизма за укрепване на облигации за проекти, които облигации подкрепят отделни проекти или портфейли от проекти, и са емитирани от финансова институция от нейни собствени ресурси с участие на Съюза по отношение на покриването на риска и/или заделянето на капитал.
Член 15
Условия за предоставяне на финансова помощ чрез финансови инструменти
1. Действията, които се подкрепят чрез финансови инструменти, се подбират въз основа на принципа на зрялост и са насочени към постигането на секторна диверсификация в съответствие с членове 3 и 4 и на географски баланс между държавите членки. Те:
а)
представляват европейска добавена стойност;
б)
отговарят на целите на стратегията „Европа 2020“;
в)
имат ефект на лоста по отношение на подкрепата от Съюза, т.е. целта им е да се създадат стимули за обща инвестиция, която да надвишава по размер участието на Съюза съгласно предварително определените показатели.
2. Съюзът, всяка държава членка и други инвеститори могат да предоставят финансова помощ в допълнение към финансовото участие, получено чрез финансови инструменти, при условие че Комисията даде съгласие за промените в критериите за допустимост на действията и/или в инвестиционната стратегия на инструмента, които могат да бъдат необходими поради допълнителното финансово участие.
3. Предназначението на финансовите инструменти е да засилят мултиплициращия ефект от изразходването на средствата на Съюза, като привличат допълнителни ресурси от частни инвеститори. Финансовите инструменти могат да генерират приемлива възвращаемост, за да се постигнат целите на други партньори или инвеститори, като същевременно се цели запазване на стойността на активите, предоставени от бюджета на Съюза.
4. Финансовите инструменти по настоящия регламент, могат да бъдат комбинирани с безвъзмездни средства, финансирани от бюджета на Съюза.
5. Комисията може да установи допълнителни условия в работните програми, посочени в член 17, според специфичните нужди на секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката.
Член 16
Действията в трети държави
Действията в трети държави могат да бъдат подкрепени чрез финансовите инструменти, ако тези действия са необходими за изпълнението на проект от общ интерес.
ГЛАВА VI
Изготвяне на програми, изпълнение и контрол
Член 17
Многогодишни и/или годишни работни програми
1. Комисията приема чрез актове за изпълнение многогодишни и годишни работни програми за всеки от секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. Комисията може също да приема многогодишни и годишни работни програми, които обхващат повече от един сектор. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 2.
2. Комисията прави преглед на многогодишните работни програми най-малко веднъж - в средата на периода. При необходимост Комисията преразглежда дадена многогодишна работна програма чрез акт за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 2.
3. Комисията приема многогодишните работни програми в транспортния сектор за проекти от общ интерес, посочени в част I на приложение I.
Размерът на финансовия пакет е в рамките на интервала от 80 % до 85 % от бюджетните средства, посочени в член 5, параграф 1, буква а).
При вземането на решения във връзка с изготвянето на програмите си държавите членки не са обвързани с проектите, изложени в част I от приложение I. Решението за изпълнението на тези проекти е от компетентността на държавите членки и зависи от възможностите за публично финансиране, както и от социално-икономическата жизненост на проектите в съответствие с член 7 от Регламент (ЕС) № 1315/2013.
4. Комисията приема годишните работни програми в секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката за проекти от общ интерес, които не са включени в многогодишните работни програми.
5. При приемането на многогодишни и секторни годишни работни програми Комисията определя критериите за подбор и възлагане в съответствие с целите и приоритетите, установени в членове 3 и 4 от настоящия регламент и в регламенти (ЕС) № 1315/2013, (ЕС) № 347/2013 или в регламент относно насоки за трансевропейските мрежи в сферата на телекомуникационната инфраструктура. При определяне на критериите за възлагане Комисията взема под внимание общите насоки, изложени в част V от приложение I към настоящия регламент.
6. В сектора на енергетиката в първите две годишни работни програми приоритетно се разглеждат проекти от общ интерес и свързани действия, насочени към прекратяване на енергийната изолираност и премахване на затрудненията, свързани с енергийната инфраструктура, и към изграждане на вътрешния енергиен пазар.
7. Работните програми се съгласуват по начин, който позволява да се използват полезните взаимодействия между транспорта, енергетиката и телекомуникациите, по-специално в области като интелигентните енергийни мрежи, транспортните средства, задвижвани с електроенергия, интелигентните и устойчиви транспортни системи, съвместните права на преминаване и свързването на инфраструктурите. Комисията приема най-малко една покана за представяне на предложения за няколко сектора във връзка с действията, допустими за финансиране съгласно член 7, параграф 5, като сумите, отпуснати за отделните сектори, са пропорционални на участието на всеки сектор в допустимите разходи за действия, подбрани за финансиране от МСЕ.
Член 18
Отпускане на финансова помощ от Съюза
1. След всяка покана за предложения, основаваща се на многогодишната работна програма или на годишните работни програми, посочени в член 17, Комисията определя съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 25, размера на финансовата помощ, която да бъде отпусната за избраните проекти или за части от тях. Комисията уточнява условията и методите за тяхното изпълнение.
2. Комисията информира заинтересованите бенефициери и държави членки за всяка отпусната финансова помощ.
Член 19
Годишни вноски
Комисията може да раздели бюджетните задължения на годишни вноски. В такъв случай всяка година Комисията определя годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по изпълнението на действията, за които се получава финансова помощ, прогнозните им нужди и наличния бюджет.
Комисията съобщава на бенефициерите на безвъзмездни средства, на съответните държави членки и, ако това е приложимо за финансовите инструменти, на съответните финансови институции, ориентировъчния график за поемането на задължение по отделните годишни вноски.
Член 20
Пренасяне на годишните бюджетни кредити
Бюджетните кредити, които не са усвоени в края на финансовата година, за която са вписани, се пренасят в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 21
Делегирани актове
1. При условието за одобрение от заинтересованата(ите) държава(и) членка(и), както е предвидено в член 172, втора алинея от ДФЕС, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент по отношение на изменението на част I от приложение I към настоящия регламент, за да отчете променящите се финансови приоритети в трансевропейските мрежи и промените, свързани с проектите от общ интерес, определени в Регламент (ЕС) № 1315/2013. При изменение на част I от приложение I към настоящия регламент Комисията гарантира:
а)
че проектите от общ интерес в съответствие с Регламент (ЕС) № 1315/2013 могат да бъдат осъществени изцяло или частично по линия на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.;
б)
че измененията съответстват на критериите за допустимост, установени в член 7 от настоящия регламент;
в)
по отношение на част I от приложение I към настоящия регламент, че всички участъци включват инфраструктурни проекти, чието осъществяване ще изисква включването им в многогодишна работна програма по член 17, параграф 3 от настоящия регламент, без да се променя маршрутът на коридорите от основната мрежа.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент, за изменение на основните условия и процедури, определени в част III от приложение I към настоящия регламент, които уреждат участието на Съюза в отделните финансови инструменти, създадени съгласно рамката за дълговите инструменти или рамката за капиталовите инструменти, установени в част IIII от приложение I към настоящия регламент в съответствие с резултатите от междинния доклад и независимата цялостнаоценка на пилотната фаза на инициативата ”Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, създадена с Решение № 1639/2006/ЕО и Регламент (ЕС) № 680/2007, както и за да се отчетат променящите се пазарни условия с цел оптимизиране на проектирането и прилагането на финансовите инструменти по настоящия регламент.
Когато изменя част III от приложение I към настоящия регламент в случаите по първа алинея, Комисията гарантира, че винаги:
а)
измененията се правят в съответствие с изискванията, установени с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, включително предварителната оценка, посочена в член 140, параграф 2, буква е) от него, и
б)
измененията се ограничават до:
i)
промяната на прага на подчиненото дългово финансиране, както е посочено в точка I.1, букви а) и б) от част III от приложение I към настоящия регламент, с оглед постигането на секторна диверсификация и географски баланс между държавите членки в съответствие с член 15;
ii)
промяната на прага на привилегированото дългово финансиране, както е посочено в точка I.1, буква а) от част III от приложение I към настоящия регламент, с оглед постигането на секторна диверсификация и географски баланс между държавите членки в съответствие с член 15;
iii)
комбинацията с други източници на финансиране, посочени в точки I.3 и II.3 от част III от приложение I;
iv)
подбирането на натоварените с изпълнението субекти, посочени в точки I.4 и II.4 от част III от приложение I; и
v)
ценообразуването и поделянето на риска и приходите, посочени в точки I.6 и II.6 от част III от приложение I.
3. В транспортния сектор, и в съответствие с общите цели, установени в член 3, както и със специфичните секторни цели, посочени в член 4, параграф 2, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за подробно определяне на приоритетите за финансиране, които да бъдат включени в работните програми, посочени в член 17 за срока на действие на МСЕ за действията, допустими за финансиране съгласно член 7, параграф 2. Комисията приема делегиран акт до 22 декември 2014 г.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 за повишаване на тавана, определен в член 14, параграф 2, до 20 %, при условие че са спазени следните условия:
i)
оценката на пилотната фаза на инициативата "Облигации за проекти“ през 2015 г. е позитивна; и
ii)
навлизането на финансови инструменти надвишава 8 % под формата на договорни ангажименти по проекти.
5. Когато се налага отклонение с повече от пет процентни пункта от разпределението за специфична цел в областта на транспорта, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 за изменение на ориентировъчните проценти, определени в част IV от приложение I.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 26 за изменение на списъка на общите насоки в част V от приложение I, които да се вземат предвид при определянето на критериите за възлагане, така че да се отрази междинната оценка на настоящия регламент или изводите, направени от неговото прилагане. Това се прави по начин, който е съвместим със съответните секторни насоки.
Член 22
Отговорност на бенефициерите и на държавите членки
В рамките на своите отговорности и без да се засягат задълженията на бенефициерите съгласно условията, уреждащи безвъзмездните средства, бенефициерите и държавите членки полагат всички усилия за изпълнение на проектите от общ интерес, които получават финансова помощ от Съюза, предоставена съгласно настоящия регламент.
Държавите членки поемат техническото наблюдение и финансовия контрол на действията в тясно сътрудничество с Комисията и удостоверяват, че разходите, извършени по отношение на проекти или части от тях, са изплатени и че изплащането им е станало при спазване на съответните правила. Държавите членки могат да отправят искане за участие на Комисията в проверките и инспекциите на място.
Държавите членки информират Комисията ежегодно, ако е приложимо чрез интерактивна географска и техническа информационна система, за постигнатия напредък при изпълнението на проектите от общ интерес и осъществените за тази цел инвестиции, включително за размера на помощта, използвана за постигане на целите в областта на изменението на климата. Въз основа на това Комисията прави публично достъпна и актуализира поне веднъж годишно информацията за проектите по МСЕ.
Член 23
Съответствие с политиките на Съюза и правото на Съюза
Съгласно настоящия регламент се финансират само действия, които са в съответствие с правото на Съюза и със съответните политики на Съюза.
Член 24
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват дейности, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и други незаконни действия посредством ефективни проверки, а ако се открият нередности, чрез възстановяване на неправомерно изплатените суми, и при необходимост посредством ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейните представители и Сметната палата имат правомощието да извършват одит по документи и чрез проверки на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, органи по изпълнението, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да провежда разследвания, включително проверки и инспекции на място в съответствие с разпоредбите и процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (23) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (24), с оглед да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, засягащи финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства, решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвиждат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответните си компетентности.
ДЯЛ II
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Координационния комитет за МСЕ. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. Комитетът осигурява хоризонтален преглед на работните програми, посочени в член 17, за да се осигури тяхната съгласуваност и да се гарантира откриването, използването и оценката на полезните взаимодействия между секторите на транспорта, телекомуникациите и енергетиката. По-специално комитетът се стреми да координира тези работни програми по такъв начин, че да са възможни покани за представяне на предложения за няколко сектора.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 21, се предоставя на Комисията за срок от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 21, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 21, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са направили възражение в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да правят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Оценка
1. Не по-късно от 31 декември 2017 г. Комисията в сътрудничество с държавите членки и заинтересованите бенефициери изготвя доклад за оценка, който се представя на Европейския парламент и на Съвета, относно постигането на целите за всички мерки (на ниво резултати и въздействия), ефикасността на използването на средствата и и европейската добавенa стойност на МСЕ с оглед вземането на решение за подновяване, изменение или спиране на мерките. В оценката се разглеждат и възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност на мерките, продължаващата значимост на всички цели, както и техният принос към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, включително въздействието им върху икономическото, социалното и териториалното сближаване. Докладът за оценка включва оценка на икономиите от мащаба, постигнати от Комисията на финансово, техническо и кадрово ниво при управлението на МСЕ, и, когато е приложимо, на общия брой проекти, осъществени при постигане на полезни взаимодействия между секторите. В оценката се разглеждат и начините за повишаване на ефективността на финансовите инструменти. В доклада за оценка се вземат предвид резултатите от оценката относно дългосрочното въздействие на предишните мерки.
2. МСЕ взема предвид цялостната независима оценка на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, която трябва да се извърши през 2015 г. Като се основават на посочената оценка, Комисията и държавите членки правят оценка на целесъобразността на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, както и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и на засилването на ефикасността на разходите на Съюза.
3. Комисията извършва последваща оценка в тясно сътрудничество с държавите членки и бенефициерите. В последващата оценка се проверяват ефективността и ефикасността на МСЕ и неговото въздействие върху икономическото, социалното и териториалното сближаване, както и приносът му към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и мащабът и резултатите от помощта, използвана за постигане на целите в областта на изменението на климата.
4. В оценките се взема предвид напредъкът, който се измерва с показателите за ефективност, както е посочено в членове 3 и 4.
5. Комисията съобщава заключенията от тези оценки на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
6. Комисията и държавите членки, подпомагани от други възможни бенефициери, могат да направят оценка на методите за осъществяване на проекти, както и на ефекта от тяхното завършване, за да преценят дали са постигнати целите, включително целите, свързани с опазването на околната среда.
7. Комисията може да поиска от държава членка, засегната от проект от общ интерес, да представи специфична оценка на действията и на свързаните проекти, финансирани съгласно настоящия регламент, или, когато това е целесъобразно, да й предостави информацията и съдействието, необходими за извършването на оценка на тези проекти.
Член 28
Информация, комуникация и публичност
1. Бенефициерите и, когато е целесъобразно, съответните държави членки гарантират, че ще бъде дадена подходяща публичност и ще бъде приложена прозрачност по отношение на помощта, предоставена съгласно настоящия регламент, за да се информира обществеността за ролята на Съюза в изпълнението на проектите.
2. Комисията осъществява информационни и комуникационни действия по отношение на проектите и резултатите по линия на МСЕ. Средствата, предвидени за комуникационни действия съгласно член 5, параграф 2, допринасят също и за покриване на институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с общите цели, посочени в член 3.
Член 29
Изменение на Регламент (ЕС) № 913/2010
Регламент (ЕС) № 913/2010 се изменя, както следва:
Приложението към Регламент (ЕС) № 913/2010 се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент Следователно преразгледаните коридори за железопътен товарен превоз остават в обхвата на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 913/2010.
Член 30
Преходни разпоредби
Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълното или частично оттегляне, на съответните проекти, до тяхното приключване, или на финансовата помощ, предоставена от Комисията съгласно регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010, или въз основа на друга правна норма, прилагана за тази помощ към 31 декември 2013 г., която продължава да се прилага за съответните действия до приключването им.
Член 31
Отмяна
Без да се засяга член 30 от настоящия регламент, регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010 се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година
UREDBA (EU) št. 1316/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. decembra 2013
o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope, spremembi Uredbe (EU) št. 913/2010 in razveljavitvi uredb (ES) št. 680/2007 in (ES) št. 67/2010
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 172 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Unija za doseganje pametne, trajnostne in vključujoče rasti ter spodbujanje ustvarjanja novih delovnih mest v skladu s cilji strategije Evropa 2020 potrebuje sodobno in zelo zmogljivo infrastrukturo, ki bo prispevala k povezovanju in združevanju Unije ter vseh njenih regij, v prometnem, telekomunikacijskem in energetskem sektorju. Te povezave bi morale prispevati k izboljšanju prostega pretoka oseb, blaga, kapitala in storitev. Vseevropska omrežja bi morala olajšati čezmejne povezave, spodbuditi večjo ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo ter prispevati h konkurenčnejšemu socialnemu tržnemu gospodarstvu in boju proti podnebnim spremembam.
(2)
Z vzpostavitvijo Instrumenta za povezovanje Evrope (IPE), ki ga vzpostavlja ta uredba, naj bi spodbudili naložbe na področju vseevropskih omrežij in potencirali financiranje iz javnega in zasebnega sektorja, pri čemer bi se povečala pravna varnost in spoštovalo načelo tehnološke nevtralnosti. IPE bi moral omogočiti, da se v celoti izkoristijo sinergije med prometnim, telekomunikacijskim in energetskim sektorjem, kar bi povečalo učinkovitost ukrepanja Unije in omogočilo optimizacijo stroškov izvajanja.
(3)
Po ocenah Komisije bi bilo treba v vseevropska omrežja v prometnem, telekomunikacijskem in energetskem sektorju do leta 2020 vložiti sredstva v višini 970 milijard EUR.
(4)
Ta uredba za izvajanje IPE v obdobju od 2014 do 2020 določa finančna sredstva v višini 33 242 259 000 EUR v tekočih cenah, kar naj bi predstavljalo prednostni referenčni znesek za Evropski parlament in Svet v letnem proračunskem postopku v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo z dne 2. decembra 2013 o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (4).
(5)
Zaradi optimalne uporabe proračunskih sredstev, dodeljenih za IPE, bi Komisija po opravljeni vmesni oceni IPE morala imeti možnost, da predlaga prerazporeditev dodeljenih sredstev med prometnim, telekomunikacijskim in energetskim sektorjem. Za tak predlog bi se moral uporabljati letni proračunski postopek.
(6)
Znesek 11 305 500 000 EUR v tekočih cenah, prenesen iz Kohezijskega sklada, ustanovljenega z Uredbo (EU) št. 1301/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5), bi se moral za prevzem proračunskih obveznosti za finančne instrumente v skladu s to uredbo uporabiti šele po 1. januarju 2017.
(7)
Vzpostavitev učinkovitih omrežij prometne in energetske infrastrukture je eden od 12 ključnih ukrepov, ki jih je opredelila Komisija v svojem Sporočilu z dne 13. aprila 2011 z naslovom "Akt za enotni trg - Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja - 'Skupaj za novo rast'".
(8)
Komisija se je zavezala, da v programe porabe Unije vključi podnebne spremembe in vsaj 20 % proračuna Unije usmeri v cilje, povezane s podnebjem. Zagotoviti je treba, da se pri pripravi, oblikovanju ter izvajanju projektov skupnega interesa spodbujajo ublažitev podnebnih sprememb in prilagoditev nanje ter preprečevanje in obvladovanje tveganja. Infrastrukturne naložbe iz te uredbe bi ob upoštevanju posebnosti regij, prikrajšanih z vidika naravnih in demografskih danosti, zlasti najbolj oddaljenih in otoških regij, morale pomagati pri prispevanju k spodbujanju prehoda na nizkoogljično ter na na podnebne spremembe in naravne nesreče odporno gospodarstvo in družbo. IPE bi moral zlasti v prometnem in energetskem sektorju prispevati k doseganju srednje- in dolgoročnih ciljev Unije glede dekarbonizacije.
(9)
Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 8. junija 2011 o vlaganju v prihodnost: novi večletni finančni okvir (VFO) za konkurenčno, trajnostno in vključujočo Evropo (6) poudaril, da je treba zagotoviti hitro izvedbo Digitalne agende Unije ter nadaljevati prizadevanja za uresničitev cilja, da bo do leta 2020 vsem državljanom Unije, tudi v manj razvitih regijah, na voljo dostop do hitrega interneta. Evropski parlament je poudaril, da imajo naložbe v učinkovito prometno infrastrukturo ključno vlogo pri omogočanju, da bo Evropa ohranila svojo konkurenčnost in po krizi omogočila dolgoročno gospodarsko rast, ter da je vseevropsko prometno omrežje (TEN-T) bistveno za zagotavljanje ustreznega delovanja notranjega trga in prinaša pomembno evropsko dodano vrednost. Evropski parlament je prav tako izrazil prepričanje, da bi moral biti TEN-T ključna prednostna naloga v VFO ter da je v njem treba povečati sredstva za TEN-T. Poleg tega je Evropski parlament poudaril, da je treba čim bolj povečati učinek financiranja s strani Unije, ter izpostavil priložnosti, ki jih ponujajo Kohezijski sklad in evropski strukturni in naložbeni skladi ter finančni instrumenti za financiranje ključnih nacionalnih in čezmejnih evropskih prednostnih infrastrukturnih projektov na področju energetike, in tudi poudaril, da so na tem področju potrebna znatna sredstva iz proračuna Unije za finančne instrumente.
(10)
Za financiranje infrastrukture v čezmejnih regijah v okviru celovitega razvoja omrežij bi bilo treba spodbujati sinergije med finančnimi instrumenti v okviru IPE in drugimi sredstvi Unije.
(11)
Komisija je 28. marca 2011 sprejela belo knjigo z naslovom "Načrt za enotni evropski prometni prostor - na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu" (v nadaljnjem besedilu: bela knjiga). Cilj bele knjige je, da se emisije toplogrednih plinov (TGP) v prometnem sektorju do leta 2050 zmanjšajo za vsaj 60 % glede na leto 1990. Kar zadeva infrastrukturo, je cilj bele knjige, da se do leta 2030 vzpostavi popolnoma delujoče večmodalno jedrno omrežje TEN-T na ravni Unije. Interoperabilnost bi bilo mogoče povečati z inovativnimi rešitvami za izboljšanje združljivosti vključenih sistemov. Cilj bele knjige je tudi izboljšanje delovanja večmodalnih logističnih verig, tudi s pogostejšo uporabo energetsko učinkovitejših načinov prevoza. Zato določa naslednje pomembne cilje za politiko TEN-T: drugi načini prevoza bi morali do leta 2030 zamenjati 30 %, do leta 2050 pa več kot 50 % cestnega tovornega prevoza z razdaljami nad 300 km; dolžina obstoječega železniškega omrežja za visoke hitrosti bi se morala do leta 2030 potrojiti, do leta 2050 pa bi morala večina potniškega prometa na srednje razdalje potekati po železnici; do leta 2050 bi morala biti vsa letališča iz jedrnega omrežja povezana z železniškim omrežjem, vsa morska pristanišča pa z železniškim tovornim omrežjem in po možnosti s sistemom celinskih plovnih poti.
(12)
Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 6. julija 2010 o trajnostno naravnani prihodnosti prometa (7) poudaril, da je za učinkovito prometno politiko potreben izzivom ustrezen finančni okvir in da bi bilo treba zato povečati sedanje vire za promet in mobilnost; poleg tega je menil, da je treba oblikovati instrument za usklajevanje in optimizacijo uporabe različnih virov za financiranje na področju prometa ter vseh finančnih sredstev in mehanizmov, ki so na voljo na ravni Unije.
(13)
Svet je v sklepih z dne 11. junija 2009 o pregledu politike TEN-T ponovno potrdil, da je treba še naprej vlagati v prometno infrastrukturo, da bi zagotovili ustrezen razvoj TEN-T za vse načine prevoza kot temelj za notranji trg in konkurenčnost, ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo Unije ter njeno povezanost s sosednjimi državami, s poudarkom na evropski dodani vrednosti, ki bi jo to prineslo. Svet je tudi poudaril, da mora Unija zagotoviti potrebna finančna sredstva za spodbujanje naložb v projekte TEN-T, zlasti pa, da je treba ustrezno finančno podporo iz proračuna za TEN-T, namenjeno prednostnim projektom, ki vključujejo pomembne čezmejne odseke in se bodo izvajali tudi po letu 2013, uskladiti z institucionalnimi omejitvami iz načrtovanja VFO. Po mnenju Sveta bi bilo treba pristope, ki temeljijo na javno-zasebnih partnerstvih v tej zvezi po potrebi še naprej razvijati in podpirati.
(14)
Na podlagi ciljev iz bele knjige je v smernicah TEN-T iz Uredbe (EU) št. 1315/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (8) opredeljena infrastruktura TEN-T, so določene zahteve, ki jih mora izpolnjevati, ter ukrepi za njihovo izvedbo. Te smernice predvidevajo zlasti dokončanje jedrnega omrežja do leta 2030, z vzpostavitvijo nove infrastrukture ter precejšnjo nadgradnjo in obnovo obstoječe infrastrukture.
(15)
Na podlagi analize načrtov za prometno infrastrukturo držav članic Komisija ocenjuje, da je treba za naložbe v promet v obdobju 2014-2020 za celotno omrežje TEN-T nameniti 500 milijard EUR, od česar bo treba po ocenah 250 milijard EUR vložiti v jedrno omrežje TEN-T.
(16)
Zaradi zmanjšanja upravne obremenitve ter racionalizacije razvoja in uporabe železniške infrastrukture bi bilo treba, kjer je to ustrezno, zagotoviti geografsko uskladitev koridorjev za železniški tovorni promet, kakor so določeni v Uredbi (EU) št. 913/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (9) s koridorji jedrnega omrežja iz dela I Priloge I k tej uredbi ter pri tem upoštevati cilje zadevnih instrumentov. Za koridorje za železniški tovorni promet, vključno s spremembami njihove uskladitve, bi se morale uporabljati izključno določbe Uredbe (EU) št. 913/2010.
(17)
V okviru pregleda politike TEN-T, začetega februarja 2009, je bila ustanovljena posebna strokovna skupina, ki naj bi pomagala Komisiji ter obravnavala vprašanja strategije financiranja in možnosti financiranja za TEN-T. Strokovna skupina št. 5 je upoštevala izkušnje zunanjih strokovnjakov z različnih področij: upravljavcev infrastrukture, načrtovalcev infrastrukture, nacionalnih, regionalnih in lokalnih predstavnikov, okoljskih strokovnjakov, univerzitetnih raziskovalcev ter predstavnikov zasebnega sektorja. Končno poročilo strokovne skupine št. 5 (10), ki je bilo sprejeto julija 2010, vsebuje 40 priporočil, od katerih so bila nekatera upoštevana tudi v tej uredbi. V tem poročilu je med drugim priporočeno, da bi Komisija morala zagotoviti standardni okvir za združevanje nepovratnih sredstev Unije z javno-zasebnimi partnerstvi TEN-T, ki bi zajemal sredstva iz kohezijske politike in proračun TEN-T.
(18)
Glede na izkušnje z VFO (2007-2013) se nekatere države članice, ki so upravičene do financiranja iz Kohezijskega sklada, soočajo z velikimi ovirami, zaradi katerih ne morejo pravočasno izvesti zapletenih čezmejnih projektov na področju prometne infrastrukture z evropsko visoko dodano vrednostjo in učinkovito uporabiti sredstev Unije. Da bi izboljšali dokončanje projektov - zlasti čezmejnih - na področju prometa z visoko evropsko dodano vrednostjo, bi bilo zato treba del dodeljenih sredstev Kohezijskega sklada (11 305 500 000 EUR) prenesti v okvir IPE za financiranje projektov na področju prometa v jedrnem prometnem omrežju ali projektov na področju prometa, povezanih s horizontalnimi prednostnimi nalogami, v državah članicah, ki so upravičene do financiranja iz Kohezijskega sklada. V začetni fazi bi bilo treba pri izbiri projektov, ki so upravičeni do financiranja, upoštevati nacionalne dodelitve v okviru Kohezijskega sklada. Komisija bi državam članicam, upravičenim do financiranja iz Kohezijskega sklada, morala pomagati pri njihovem prizadevanju, da pripravijo primerno število projektov, zlasti s krepitvijo institucionalne zmogljivosti zadevne javne uprave in z organizacijo dodatnih razpisov za zbiranje predlogov ob hkratnem zagotavljanju preglednega postopka za izbiro projektov.
(19)
Sredstva v višini 11 305 500 000 EUR, prenesena iz Kohezijskega sklada in namenjena izključno za porabo v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada, se ne bi smela uporabiti za financiranje ukrepov s sinergijami med prometnim, telekomunikacijskim in energetskim sektorjem, ki prispevajo k projektom skupnega interesa, izbranih na podlagi večsektorskih razpisov za zbiranje predlogov.
(20)
Za dejansko uresničitev ciljev IPE so bistvene institucionalne in upravne zmogljivosti. Komisija bi morala, kolikor je mogoče, na ustrezne načine podpreti načrtovanje in izvajanje projektov v zadevnih državah članicah.
(21)
V sporočilu z dne 17. novembra 2010 z naslovom "Prednostne naloge glede energetske infrastrukture za leto 2020 in pozneje - Načrt za integrirano evropsko energetsko omrežje" je Komisija opredelila prednostne koridorje, ki so potrebni za uresničitev ambicioznih ciljev Unije na področjih energetike in podnebja, z namenom, da bi do leta 2020 dokončno oblikovali notranji energetski trg, zagotovili zanesljivost oskrbe, omogočili vključevanje obnovljivih virov energije ter pripravili omrežja za nadaljnje zmanjševanje stopenj emisij CO2 v energetskem sistemu po letu 2020.
(22)
Za posodobitev in razširitev evropske energetske infrastrukture, čezmejno povezovanje omrežij ter dokočno rešitev problema energetske osamitve držav članic, da bi tako izpolnili cilje energetske in podnebne politike Unije, tj. konkurenčnost, trajnost in zanesljivost oskrbe na stroškovno učinkovit način, so potrebne velike naložbe. Po ocenah Komisije bi bilo treba v energetsko infrastrukturo do leta 2020 vložiti 1 000 milijard EUR, od tega približno 200 milijard EUR v infrastrukturo za prenos in skladiščenje električne energije in plina, ki naj bi bila evropskega pomena. Glede na navedbe v delovnem dokumentu služb Komisije z naslovom "Naložbene potrebe in zahteve financiranja za energetsko infrastrukturo" z dne 10. junija 2011, predloženem Svetu, obstaja nevarnost, da med projekti evropskega pomena zaradi ovir, povezanih z izdajanjem dovoljenj, regulacijo in financiranjem, ne bodo izvedene naložbe v višini približno 100 milijard EUR.
(23)
Zaradi nujnosti izgradnje energetske infrastrukture za prihodnost in znatnega povečanja obsega naložb v primerjavi s preteklimi trendi je treba spremeniti način podpiranja energetske infrastrukture na ravni Unije. Svet je v sklepih z dne 28. februarja 2011 potrdil, da so energetski koridorji prednostna naloga za Evropo.
(24)
Glede energetskega sektorja je Evropski svet 4. februarja 2011 pozval Komisijo, naj poenostavi in izboljša postopke za pridobitev dovoljenj ter si prizadeva za regulativni okvir, ki bo spodbuden za naložbe. Poudaril je, da bi moral večino naložb zagotoviti trg, pri čemer bi bili stroški povrnjeni s pristojbinami. Evropski svet je priznal, da je javno financiranje nujno za projekte, ki so potrebni s stališča zanesljive oskrbe in solidarnosti, ki ne morejo pritegniti financiranja udeležencev na trgu. Poudaril je tudi potrebo po posodobitvi in razširitvi evropske energetske infrastrukture ter čezmejni povezavi omrežij, s čimer bi se vzpostavila dejanska solidarnost med državami članicami, zagotovile nadomestne oskrbovalne in tranzitne poti ter viri energije in razvili obnovljivi viri energije, ki bi konkurirali tradicionalnim virom. Vztrajal je, da bi bilo treba do leta 2014 dokončno oblikovati notranji energetski trg, da bi omogočili prost pretok plina in električne energije, ter da po letu 2015 nobena država članica ne bi smela ostati brez dostopa do evropskih plinskih in električnih omrežij oziroma da njena energetska varnost ne bi smela biti ogrožena zaradi pomanjkanja ustreznih povezav. V prvih dveh letnih delovnih programih, sprejetih na podlagi te uredbe, bi bilo treba prednostno obravnavati projekte skupnega interesa in z njimi povezane ukrepe, katerih cilj je prekinitev energetske osamitve in odprava energetskih ozkih grl, da bi se tako približali dokončnemu oblikovanju notranjega energetskega trga.
(25)
V Uredbi (EU) št. 347/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (11) so določene prednostne naloge za vzpostavitev vseevropske energetske infrastrukture, ki bi jih bilo treba izvesti do leta 2020, da bi izpolnili cilje energetske in okoljske politike Unije; v njej so postavljena pravila za določanje projektov skupnega interesa, ki so potrebni za izvedbo teh prednostnih nalog, in določeni ukrepi na področju izdaje dovoljenj, vključevanja javnosti ter regulacije za hitrejšo in/ali lažjo izvedbo teh projektov, vključno z merili za upravičenost takšnih projektov do finančne pomoči Unije.
(26)
V telekomunikacijah se vse bolj uporablja infrastruktura, ki temelji na internetu, pri katerih infrastruktura širokopasovnih omrežij spodbuja uporabo digitalnih storitev pri celi vrsti dejavnosti v družbi. Internet postaja vodilna platforma za komunikacijo, sklepanje poslov, zagotavljanje javnih in zasebnih storitev ter socialno in kulturno kohezijo. Poleg tega računalništvo v oblaku in programska oprema kot storitev postajata novi paradigmi v računalništvu. Vseevropska razpoložljivost vseprisotnega hitrega internetnega dostopa in inovativnih digitalnih storitev je zato bistvena za gospodarsko rast in enotni trg.
(27)
Sodobna hitra internetna omrežja so ključna infrastruktura prihodnosti v smislu povezljivosti evropskih podjetij, zlasti malih in srednjih podjetij, ki želijo z uporabo računalništva v oblaku izboljšati svojo stroškovno učinkovitost. Da bi se izognili podvajanju infrastrukture, preprečili selitev zasebnih naložb, povečali zmogljivosti za ustvarjanje novih naložbenih možnosti in spodbujali izvajanje ukrepov za zmanjšanje stroškov, bi bilo treba sprejeti ukrepe, s katerimi bi izboljšali usklajevanje podpore Unije za širokopasovne povezave iz IPE in vseh drugih razpoložljivih virov, tudi z nacionalnimi širokopasovnimi načrti.
(28)
Strategija Evropa 2020 poziva k izvajanju Digitalne agende za Evropo, ki določa stabilen pravni okvir za spodbujanje naložb v odprto in konkurenčno internetno infrastrukturo velikih hitrosti in v povezane storitve. Stremeti bi morali k temu, da bo imela Evropa do leta 2020 najhitrejša širokopasovna omrežja na svetu, ki bodo temeljila na najsodobnejši tehnologiji.
(29)
Svet je 31. maja 2010 sklenil, da bi morala Unija zagotoviti potrebne vire za razvoj enotnega digitalnega trga, ki bo temeljil na hitrem in ultrahitrem internetu ter interoperabilnih aplikacijah, in priznal, da bi bile učinkovite in konkurenčne naložbe v širokopasovna omrežja naslednje generacije nujne za inovacije, izbiro potrošnikov in konkurenčnost Unije in bi lahko zagotovile večjo kakovost življenja prek izboljšanega zdravstvenega varstva, varnejšega prometa, novih medijskih priložnosti ter lažjega dostopa do blaga, storitev in znanja, zlasti čezmejno.
(30)
Zasebni sektor bi moral imeti vodilno vlogo pri postavitvi in posodabljanju širokopasovnih omrežij, v pomoč pa bi mu moral biti konkurenčen in naložbam prijazen regulativni okvir. Če zasebnih sredstev ni dovolj, bi morale države članice ustrezno ukrepati, da bi dosegle cilje iz Digitalne agende. Javna finančna pomoč za širokopasovna omrežja bi morala biti omejena na finančne instrumente za programe ali pobude v zvezi s tistimi projekti, ki jih zasebni sektor sam ne more financirati; kar bi moralo biti potrjeno s predhodno oceno, ki ugotavlja tržne nepopolnosti ali neoptimalne naložbene okoliščine.
(31)
Prav zato je bistveno spodbujati vseevropsko vzpostavitev hitrih in ultrahitrih širokopasovnih omrežij v skladu z načelom tehnološke nevtralnosti ter omogočiti razvoj in vzpostavitev vseevropskih digitalnih storitev. Javne naložbe v hitra in ultrahitra širokopasovna omrežja ne smejo povzročiti izkrivljanja trga ali odvračati od naložb. Uporabljati bi jih bilo treba za privabljanje zasebnih naložb, vendar samo, kadar za naložbe ni tržnega interesa.
(32)
Omogočiti je treba več načinov izvajanja ter različne stopnje financiranja in finančne instrumente, da se zagotovita večja učinkovitost in učinek finančne pomoči Unije, spodbudijo zasebne naložbe ter se odzove na posebne zahteve posameznih projektov.
(33)
V uredbi o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture bodo opredeljena merila za dodelitev finančne podpore za projekte skupnega interesa v skladu s to uredbo.
(34)
Okvirni program za raziskave in inovacije Obzorje 2020 (12) bo med drugim osredotočen na spoprijemanje z družbenimi izzivi (npr. s pametnim, okolju prijaznim, dostopnim in integriranim prometom, varno, čisto in učinkovito energijo ter informacijsko in komunikacijsko tehnologijo za zdravje, upravo in trajnostni razvoj), da bi se s podporo dejavnostim, ki zajemajo celoten razpon od raziskav do trga, neposredno odzvali na izzive iz strategije Evropa 2020. Program Obzorje 2020 bo podpiral vse ravni v inovacijski verigi, zlasti dejavnosti, ki so bolj povezane s trgom, vključno z inovativnimi finančnimi instrumenti. IPE bo vzpostavil tesne sinergije s programom Obzorje 2020, da se zagotovita večji učinek financiranja Unije in usklajenost.
(35)
Komisija je v sporočilu z dne 20. julija 2010 z naslovom "Evropski prostor varnosti v cestnem prometu: usmeritve politike na področju varnosti v cestnem prometu v obdobju 2011-2020" določila okvir za ukrepe politike v korist varne infrastrukture kot poglavitnega dejavnika za zmanjšanje števila smrtnih žrtev v cestnem prometu za 50 % do leta 2020. V okviru IPE bi bilo zato treba zagotoviti, da so prošnje za finančna sredstva Unije skladne z varnostnimi zahtevami, priporočili in cilji iz vseh zadevnih določb prava Unije o varnosti v cestnem prometu. Pri ocenjevanju uspešnosti IPE bi bilo treba upoštevati zmanjšanje števila smrtnih žrtev v cestnem omrežju Unije.
(36)
Unija in večina držav članic so podpisnice Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, v preostalih državah članicah pa postopek ratifikacije še poteka. V zvezi z izvajanjem zadevnih projektov je pomembno, da se v specifikaciji projektov upošteva dostopnost za invalide, kot je navedena v tej konvenciji.
(37)
Čeprav lahko velik delež naložb v okviru strategije Evropa 2020 zagotovijo trg in regulativni ukrepi, sta zaradi finančnih izzivov morda potrebna javno ukrepanje in podpora Unije v obliki nepovratnih sredstev in inovativnih finančnih instrumentov.
(38)
Za čimbolj učinkovito uporabo proračuna Unije bi nepovratna sredstva morala biti usmerjena predvsem v projekte, za katere zasebni sektor ne zagotovi zadostnega financiranja.
(39)
Projekti za železnice pri dodeljevanju nepovratnih sredstev v skladu s to uredbo ne bi smeli biti izvzeti, ker na podlagi Direktive 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (13) ustvarjajo prihodke iz obveznih dajatev.
(40)
Fiskalni ukrepi v številnih državah članicah bodo ali so že spodbudili javne organe, da ponovno ocenijo svoje programe za naložbe v infrastrukturo. V tem okviru se šteje, da so javno-zasebna partnerstva učinkovito sredstvo za izvedbo infrastrukturnih projektov, ki zagotavljajo uresničitev ciljev politike, kot so boj proti podnebnim spremembam, spodbujanje uporabe alternativnih virov energije ter energetske učinkovitosti in učinkovite rabe virov, podpiranje trajnostnega prometa ter vzpostavitev širokopasovnih omrežij. Komisija se je v sporočilu z dne 19. novembra 2009 z naslovom "Aktiviranje zasebnih in javnih naložb za oživitev gospodarstva in dolgoročne strukturne spremembe: razvijanje javno-zasebnih partnerstev" zavezala, da bo z razširitvijo področja uporabe obstoječih finančnih instrumentov izboljšala dostop javno-zasebnih partnerstev do financiranja.
(41)
Komisija je v svojem sporočilu z dne 19. oktobra 2010 z naslovom "Pregled proračuna EU" poudarila, da bi morala biti norma za projekte z dolgoročnim komercialnim potencialom ta, da se skladi Unije uporabljajo v partnerstvu s finančnim in bančnim sektorjem, zlasti z Evropsko investicijsko banko in javnimi finančnimi institucijami držav članic, pa tudi z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in zasebnim finančnim sektorjem, tudi na nacionalni in regionalni ravni.
(42)
Finančne instrumente bi bilo treba uporabljati za odzivanje na posebne potrebe trga in za ukrepe z očitno evropsko dodano vrednostjo, ki so v skladu s cilji IPE, pri čemer tovrstni instrumenti ne bi smeli v celoti nadomestiti zasebnega financiranja. S temi instrumenti naj bi se povečal učinek finančnega vzvoda porabe proračuna Unije in dosegel večji multiplikacijski učinek v smislu privabljanja finančnih sredstev iz zasebnega sektorja. To je še posebej pomembno glede na težave pri dostopu do kreditov, omejitve javnih financ in nujnost, da se podpre okrevanje evropskega gospodarstva. Komisija bi morala pred sprejetjem odločitve o uporabi finančnih instrumentov opraviti predhodno oceno teh instrumentov, kot jo zahteva Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (14).
(43)
V strategiji Evropa 2020 se je Komisija zavezala k uporabi finančnih instrumentov Unije v okviru strategije stalnega financiranja, ki združuje financiranje Unije ter nacionalno javno in zasebno financiranje na področju infrastrukture. To temelji na utemeljitvi, da se lahko neoptimalne naložbene okoliščine in tržne nepopolnosti pogosto učinkoviteje obravnavajo s finančnimi instrumenti kot pa z nepovratnimi sredstvi.
(44)
V okviru IPE bi morali biti na voljo finančni instrumenti za spodbujanje znatne udeležbe vlagateljev iz zasebnega sektorja in finančnih institucij pri infrastrukturnih naložbah. Da bi bili finančni instrumenti dovolj privlačni za zasebni sektor, bi morali biti načrtovani in se izvajati tako, da se zagotovi poenostavitev in zmanjšanje upravnega bremena, pri čemer bi morali biti sposobni tudi prožnega odziva na ugotovljene potrebe po financiranju. Te instrumente bi bilo treba oblikovati na podlagi izkušenj pri izvajanju finančnih instrumentov v VFO (2007-2013), kot so Instrument za posojilna jamstva za projekte TEN-T, Sklad za financiranje na osnovi delitve tveganja, Evropski sklad za energetiko, podnebne spremembe in infrastrukturo 2020 (sklad Marguerite) ter Pobuda za projektne obveznice Evropa 2020.
(45)
Glede na rezultate predhodnih ocen in drugih zadevnih ocen, zlasti neodvisne ocene Pobude za projektne obveznice Evropa 2020 v letu 2015, bi bilo treba preučiti, kakšne so možnosti, da bi z inovativnimi finančnimi instrumenti, kot so projektne obveznice, podprli financiranje prometne infrastrukture z evropsko dodano vrednostjo.
(46)
Zaradi optimalne uporabe proračunskih sredstev, dodeljenih za IPE, bi morala Komisija na podlagi predhodne ocene, kot je določeno v Uredbi (EU, Euratom) št. 966/2012, zagotoviti kontinuiteto vseh finančnih instrumentov, uvedenih v skladu z Uredbo (EC) št. 680/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (15), in instrumentom delitve tveganja za projektne obveznice, uvedenih v skladu s Sklepom št. 1639/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (16), v okviru dolžniških in lastniških instrumentov iz te uredbe, ki naj bi sledili tem instrumentom in obveznicam.
(47)
Pri izbiri najučinkovitejše oblike finančne pomoči bi bilo treba ustrezno upoštevati posebnosti sektorjev in posameznih upravičenih projektov. Da bi v energetskem sektorju omogočili čimbolj učinkovito uporabo proračuna Unije in tako povečali multiplikacijski učinek finančne pomoči Unije, bi si Komisija morala v kar največji meri in ob upoštevanju tržne uveljavitve prizadevati za prednostno uporabo finančnih instrumentov, kadarkoli je to ustrezno, ob spoštovanju zgornje meje za uporabo finančnih instrumentov v skladu s to uredbo. Nosilce energetskih projektov bi bilo treba spodbujati, naj preučijo možnost uporabe finančnih instrumentov, preden zaprosijo za nepovratna sredstva za dela. Komisija bi pri tem morala nuditi ustrezno podporo, da bi zagotovila,da bi se finančni instrumenti čim več uporabljali.
(48)
Projekti skupnega interesa na področjih električne energije, plina in ogljikovega dioksida bi morali biti upravičeni do finančne pomoči Unije za študije, pod določenimi pogoji pa tudi do finančne pomoči Unije za dela, in sicer v obliki nepovratnih sredstev ali v obliki inovativnih finančnih instrumentov. Na ta način bo mogoče zagotoviti podporo po meri za tiste projekte skupnega interesa, ki v okviru obstoječega regulativnega okvira in pogojev na trgu ne pridejo v poštev. Pomembno je preprečiti vsakršno izkrivljanje konkurence na področju energetike, zlasti med projekti, ki prispevajo k izvajanju istega prednostnega koridorja Unije. S tako finančno pomočjo bi se morale razviti potrebne sinergije s sredstvi iz evropskih strukturnih in naložbenih skladov, ki bodo financirali pametna energetska distribucijska omrežja lokalnega in regionalnega pomena. Za naložbe v projekte skupnega interesa se uporablja tristopenjska logika. Prvič, trg bi moral imeti prednost pri naložbah. Drugič, če trg ne bi zagotovil naložb, bi bilo treba preučiti regulativne rešitve, po potrebi prilagoditi zadevni regulativni okvir in zagotoviti njegovo pravilno uporabo. Tretjič, če prva dva koraka ne bi zadostovala za zagotovitev potrebnih naložb pri projektih skupnega interesa, bi se finančna pomoč Unije lahko odobrila, če bi projekt skupnega interesa izpolnjeval veljavna merila za upravičenost.
(49)
V skladu s členom 14 Uredbe (EU) št. 347/2013 so vsi projekti skupnega interesa, ki spadajo v kategorije iz Priloge II.1, 2 in 4 navedene uredbe, upravičeni do finančne pomoči Unije v obliki nepovratnih sredstev za študije in finančnih instrumentov. Nepovratna sredstva za dela se lahko uporabijo za ukrepe, ki prispevajo k tistim projektom skupnega interesa, ki imajo v skladu s členom 14 Uredbe (EU) št. 347/2013 pomembne pozitivne zunanje učinke in niso poslovno donosni glede na poslovni načrt projekta in druge izvedene ocene, zlasti tiste, ki so jih opravili morebitni vlagatelji, posojilodajalci ali nacionalni regulativni organi.
(50)
Za zagotavljanje sektorske razpršenosti upravičencev do finančnih instrumentov in spodbujanje postopne geografske razpršenosti po državah članicah, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost nameniti državam članicam, upravičenim do sredstev iz Kohezijskega sklada, bi morala Komisija v partnerstvu z Evropsko investicijsko banko s skupnimi pobudami, kot sta Evropski strokovni center za javno-zasebna partnerstva in skupna pomoč pri pripravi projektov v evropskih regijah (Jaspers), zagotavljati podporo državam članicam pri oblikovanju ustreznega sklopa projektov, ki bi lahko bili primerni za projektno financiranje.
(51)
Finančni instrumenti v skladu s to uredbo bi morali biti usklajeni s pravili iz naslova VIII Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (17) ter s pravili najboljše prakse, ki se uporabljajo za finančne instrumente.
(52)
Kar zadeva pogoje za finančne instrumente, bi bilo morda treba v delovne programe vključiti dodatne zahteve, na primer za zagotovitev konkurenčnih trgov, skladno z razvojem politik Unije, tehnološkim razvojem in drugimi potencialno pomembnimi dejavniki.
(53)
Večletno načrtovanje podpore iz IPE bi moralo biti usmerjeno v podpiranje prednostnih nalog Unije, tako da bi zagotovili razpoložljivost potrebnih finančnih virov, usklajenost, preglednost in kontinuiteto skupnega ukrepanja Unije in držav članic. Za predloge, vložene po izvedbi prvega večletnega delovnega programa v prometnem sektorju, bi bilo treba za datum začetka upravičenosti stroškov določiti 1. januar 2014, da bi zagotovili kontinuiteto projektov, ki jih zajema že Uredba (ES) št. 680/2007.
(54)
Ker je za izvedbo nekaterih infrastrukturnih projektov potreben znaten proračun, bi bilo z določbami treba omogočiti, da bi bile proračunske obveznosti v zvezi s finančno pomočjo za nekatere ukrepe razdeljene na letne obroke.
(55)
Glede na sredstva, ki so na voljo na ravni Unije, se je za dosego želenega učinka treba osredotočiti na projekte z najvišjo evropsko dodano vrednostjo. Podpora bi zato morala biti usmerjena v jedrno omrežje in projekte skupnega interesa na področju sistemov upravljanja prometa, predvsem sisteme za upravljanje zračnega prometa, ki izhajajo iz nove generacije evropskega sistema upravljanja zračnega prometa (sistem SESAR) in za katere so potrebna proračunska sredstva Unije v znesku okrog 3 milijarde EUR, kot tudi v inteligentni prometni sistem (ITS), sistem spremljanja in nadzorovanja plovil (VTMIS), rečne informacijske storitve (RIS) in evropski sistem za upravljanje železniškega prometa (ERTMS). V energetskem sektorju bi morala biti finančna pomoč usmerjena v dokončno vzpostavitev notranjega energetskega trga, zagotavljanje zanesljive oskrbe, spodbujanje trajnostne naravnanosti, med drugim z zagotavljanjem prenosa električne energije iz obnovljivih virov iz obratov za proizvodnjo do središč povpraševanja in shranjevanja, ter v privabljanje javnih in zasebnih naložb. V telekomunikacijskem sektorju bi morala biti finančna pomoč usmerjena predvsem v projekte, ki bodo ustvarili povpraševanje po širokopasovnih omrežjih, vključno z izgradnjo evropske infrastrukture za digitalne storitve, ki bi morala nato spodbuditi naložbe v postavitev širokopasovnih omrežij.
(56)
V energetskem sektorju bi bilo treba predvidena proračunska sredstva glede na odziv trga prednostno dodeliti v obliki finančnih instrumentov. Projekti skupnega interesa v telekomunikacijskem sektorju bi morali biti upravičeni do finančne podpore Unije v obliki nepovratnih sredstev in javnih naročil za jedrne storitvene platforme, splošne storitve in horizontalne ukrepe. Dejavnosti na področju uvajanja širokopasovnih omrežij, vključno z dejavnostmi za ustvarjanje povpraševanja po teh omrežjih, bi morale biti upravičene do finančne podpore Unije v obliki finančnih instrumentov.
(57)
Glede na analizo, izvedeno v okviru ocene učinka v zvezi z Uredbo (EU) št. 347/2013, naj bi bilo na področju električne energije približno 100, na področju plina pa 50 projektov skupnega interesa, ki naj bi največ prispevali k izvajanju prednostnih koridorjev in območij strateške energetske infrastrukture. Poleg tega se na podlagi pričakovane prevladujoče vloge električne energije v evropskem energetskem sistemu v naslednjih dveh desetletjih ocenjuje, da bo glavnino finančnih sredstev za energetiko v okviru IPE treba nameniti za podporo projektom skupnega interesa na področju električne energije.Ob upoštevanju, da bo to oceno morda treba spremeniti, ko bo na voljo več informacij, in dejstva, da je treba zagotoviti spoštovanje Uredbe (EU) št. 347/2013, bi morala Komisija projektom na področju električne energije nameniti ustrezno pozornost, da bi zagotovila, da bo med letoma 2014 in 2020 glavnina finančne pomoči na voljo za te projekte, pri čemer bi bilo treba upoštevati odziv trga, kakovost in stopnjo razvitosti predlaganih ukrepov ter njihove potrebe po financiranju. Ta cilj ne pomeni posega v morebitno prerazporeditev razpoložljivih sredstev za projekte na področju energetike.
(58)
Komisija bi morala opraviti vmesno in naknadno oceno, da oceni uspešnost in učinkovitost financiranja ter njegov učinek na splošne cilje IPE in prednostne naloge strategije Evropa 2020, ter o tem poročati Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru ter Odboru regij. Komisija bi morala objaviti informacije o posameznih projektih v okviru IPE. Te informacije bi bilo treba posodabljati letno.
(59)
Kar zadeva promet in energetiko, je bil na podlagi sektorskih smernic, določenih v Uredbi (EU) št. 1315/2013 in Uredbi (EU) št. 347/2013, pripravljen seznam projektov, prednostnih koridorjev in območij, za katere bi se morala uporabljati ta uredba, pri čemer bi bilo treba ta seznam vključiti v Prilogo k tej uredbi. Kar zadeva promet, bi bilo treba zaradi upoštevanja morebitnih sprememb pri političnih prednostnih nalogah, tehnoloških zmogljivostih in prometnih tokovih na Komisijo prenesti pooblastila v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) za sprejemanje aktov o spremembah dela I Priloge in podrobni določitvi prednosti glede financiranja za ukrepe, upravičene do financiranja na podlagi člena 7(2), kar bi se moralo odražati tudi v delovnih programih.
(60)
Da bi upoštevali dejansko raven povpraševanja po financiranju v okviru specifičnih ciljev v prometnem sektorju in se ravnali po ugotovitvah vmesne ocene, bi bilo treba v skladu s členom 290 PDEU na Komisijo prenesti pooblastila za sprejemanje delegiranih aktov o spremembi okvirnih odstotkov za posamezne specifične prometne cilje, če se izkaže, da je potrebno več kot 5-odstotno odstopanje od okvirne dodelitve za vsakega od specifičnih prometnih ciljev, kakor je določeno v delu VI Priloge I k tej uredbi. Okvirne dodelitve za specifične cilje v sektorju prometa ne preprečujejo, da se 11 305 500 000 EUR, prenesenih iz Kohezijskega sklada, v celoti porabi za projekte v zvezi z vzpostavljanjem jedrnega omrežja ali za projekte in horizontalne prednostne naloge, opredeljene v delu I Priloge I k tej uredbi.
(61)
Da bi upoštevali ugotovitve, sprejete na podlagi izvajanja IPE, vključno s tistimi iz vmesne ocene, bi bilo treba v skladu s členom 290 PDEU na Komisijo prenesti pooblastila za sprejemanje aktov o spremembi seznama splošnih usmeritev, ki se mora upoštevati pri določanju meril za dodelitev.
(62)
Pri sprejemanju delegiranih aktov v skladu s to uredbo je zlasti pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(63)
Da bi zagotovili enotne pogoje za izvajanje te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z večletnimi in letnimi delovnimi programi. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (18).
(64)
Finančni interesi Unije bi morali biti v celotnem ciklu izdatkov zaščiteni s sorazmernimi ukrepi, vključno s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem nepravilnosti, povračilom izgubljenih, napačno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi izrekanjem kazni v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012. Evropski parlament bi moral biti obveščen o teh ukrepih.
(65)
Za zagotavljanje široke in poštene konkurence za projekte, ki se financirajo v okviru IPE, bi morala pogodbena oblika ustrezati ciljem in okoliščinam projekta. Da bi dosegli čim večjo gospodarnost in zagotovili čimbolj učinkovito izpolnitev pogodbe, bi bilo treba pogodbene pogoje oblikovati tako, da bi bila tveganja, povezana s pogodbo, pošteno porazdeljena. To načelo bi bilo treba uporabljati neodvisno od tega, ali se uporabi nacionalni ali pa mednarodni vzorec pogodbe.
(66)
Nekateri infrastrukturni projekti skupnega interesa, bi morda potrebovali povezavo s sosedskimi državami, državami predpristopnicami in drugimi tretjimi državami, ali pa bi jih morali prečkati. IPE bi moral omogočati poenostavljene načine za povezovanje in financiranje te infrastrukture, s čimer bi zagotovili usklajenost notranjih in zunanjih instrumentov proračuna Unije.
(67)
Če tretje države in subjekti s sedežem v tretjih državah sodelujejo pri ukrepih, ki prispevajo k projektom skupnega interesa, bi nepovratna sredstva morala biti na voljo le, če ukrepa ni mogoče v zadostni meri podpreti z drugimi oblikami pomoči v okviru IPE ali drugih programov Unije.
(68)
V skladu s pristopom iz člena 4(4) Uredbe (EU) št. 347/2013 se splošna usmeritev, na podlagi katere naj Komisija upošteva vpliv na družbo, podnebje in okolje, ki je opredeljena v delu V Priloge I k tej uredbi, ne bi smela uporabljati za področje energetike.
(69)
V telekomunikacijskem sektorju bi se splošna usmeritev, da naj se upošteva stimulativni učinek podpore Unije na javne in zasebne naložbe, morala uporabljati le za tiste infrastrukture digitalnih storitev, katerih namen je spodbuditi dodatne naložbe.
(70)
Splošna usmeritev,da naj se upošteva čezmejna razsežnost, se ne bi smela uporabljati v zvezi s širokopasovnimi omrežji, ker bodo vse naložbe v širokopasovne povezave, vključno s tistimi, ki se izvedejo znotraj meja države članice, izboljšale povezljivost vseevropskih telekomunikacijskih omrežij.
(71)
Sodelovanje držav Evropskega združenja za prosto trgovino (Efta), ki so pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o EGP) v IPE, bi moralo potekati v skladu s pogoji iz Sporazuma EGP. V ta namen bi bilo treba vse sektorje, ki jih zajema ta uredba, obravnavati kot ločene programe. Sodelovanje držav Efte v IPE bi bilo treba predvideti zlasti na področju telekomunikacij.
(72)
Kar zadeva promet, bi se za ugotavljanje upravičenosti projektov skupnega interesa v tretjih državah v skladu s to uredbo morali uporabljati informativni zemljevidi iz Priloge III k Uredbi (EU) št. 1315/2013. V tretjih državah, za katere v navedeni uredbi ni informativnih zemljevidov, bi projekti skupnega interesa morali biti upravičeni, če se z njimi že sodeluje z namenom, da bi se dogovorili o takšnih zemljevidih.
(73)
Ker ciljev te uredbe, in sicer usklajevanja, razvoja in financiranja vseevropskih omrežij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se lahko zaradi potrebe po njihovem usklajevanju bolje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje teh ciljev.
(74)
Uredbi Sveta (ES) št. 380/2007 ter (ES) št. 67/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (19) bi bilo zaradi jasnosti treba razveljaviti.
(75)
Ta uredba bi morala začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije, da se zagotovi pravočasno sprejetje delegiranih in izvedbenih aktov na podlagi te uredbe -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
SKUPNE DOLOČBE
POGLAVJE I
Instrument za povezovanje evrope
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba vzpostavlja Instrument za povezovanje Evrope (IPE), ki določa pogoje, metode in postopke za zagotavljanje finančne pomoči Unije za vseevropska omrežja, da se podprejo projekti skupnega interesa v sektorjih prometne, telekomunikacijske in energetske infrastrukture ter izkoristijo potencialne sinergije med temi sektorji. V tej uredbi je določena tudi razčlenitev sredstev, ki bodo na voljo v sklopu večletnega finančnega okvira za obdobje 2014-2020.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(1)
"projekt skupnega interesa" pomeni projekt, opredeljen v Uredbi (EU) št. 1315/2013 ali v Uredbi (EU) št. 347/2013 ali v uredbi o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture;
(2)
"čezmejni odsek" pomeni v prometnem sektorju odsek, ki zagotavlja neprekinjenost projekta skupnega interesa med najbližjima urbanima vozliščema na obeh straneh meje med državama članicama ali med državo članico in sosednjo državo;
(3)
"sosednja država" pomeni državo, ki sodi v okvir evropske sosedske politike, vključno s strateškim partnerstvom, politike širitve ter Evropskega gospodarskega prostora ali Evropskega združenja za prosto trgovino;
(4)
"tretja država" pomeni vsako sosednjo državo in vsako drugo državo, s katero lahko Unija sodeluje zaradi doseganja ciljev iz te uredbe;
(5)
"dela" pomeni nakup, dobavo in uporabo sestavnih elementov, sistemov in storitev, vključno s programsko opremo, načrtovanje, izvajanje gradnje in montaže projekta, tehnično potrditev montaže ter začetek uporabe projekta;
(6)
"študije" pomeni dejavnosti, potrebne za pripravo izvajanja projekta, kot so pripravljalne študije, študije kartiranja in izvedljivosti, študije v zvezi z ocenjevanjem, preskusi in vrednotenjem, tudi v obliki programske opreme, ter vse druge ukrepe za tehnično podporo, vključno s pripravljalnimi deli, potrebnimi za opredelitev in razvoj projekta ter za odločitev o njegovem financiranju, kot so raziskovalne dejavnosti na zadevnih lokacijah ter priprava finančnega svežnja;
(7)
"ukrepi za podporo programa" pomeni, na ravni IPE, vse spremljevalne ukrepe, ki so potrebni za njegovo izvajanje in izvajanje posamičnih sektorskih smernic, kot so storitve, zlasti zagotovitev tehnične pomoči, tudi za uporabo finančnih instrumentov, ter pripravljalne dejavnosti, dejavnosti izvedljivosti, usklajevanja, spremljanja, posvetovanja z zainteresiranimi stranmi, nadzora, revizije in ocenjevanja, ki so potrebne neposredno za upravljanje IPE in uresničitev njegovih ciljev. Ukrepi za podporo programa vključujejo zlasti študije, sestanke, kartiranje infrastrukture, informacije, širjenje informacij, sporočanje in ozaveščanje, odhodke v zvezi z orodji in omrežji IT za izmenjavo informacij o IPE, skupaj z vsemi drugimi odhodki za tehnično in upravno pomoč, ki jih ima Komisija in ki so lahko potrebni za upravljanje IPE ali izvajanje posamičnih sektorskih smernic. Ukrepi za podporo programa vključujejo tudi dejavnosti, ki so potrebne, da bi se zlasti v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada, lažje pripravili projekti skupnega interesa in tako pridobila sredstva v okviru te uredbe ali na finančnem trgu. Ukrepi za podporo programa po potrebi vključujejo tudi kritje stroškov izvajalske agencije, ki jo Komisija pooblasti za izvajanje posameznih delov IPE (v nadaljnjem besedilu: izvajalska agencija);
(8)
"ukrep" pomeni vsako dejavnost, ki velja za finančno in tehnično neodvisno, je časovno omejena in potrebna za izvajanje projekta skupnega interesa;
(9)
"upravičeni stroški" imajo isti pomen kot v Uredbi (EU, Euratom) št. 966/2012;
(10)
"upravičenec" pomeni državo članico, mednarodno organizacijo, javno ali zasebno podjetje ali organ, ki je bil izbran za prejemanje finančne pomoči Unije v skladu s to uredbo in ureditvami, določenimi v ustreznem delovnem programu iz člena 17;
(11)
"izvajalski organ" pomeni javno ali zasebno podjetje ali organ, ki ga za izvajanje zadevnega ukrepa imenuje upravičenec, kadar je upravičenec država članica ali mednarodna organizacija. O tem imenovanju odloča upravičenec na svojo lastno odgovornost in, če imenovanje zahteva oddajo javnih naročil, v skladu z veljavnimi pravili Unije o javnih naročilih in tovrstnimi nacionalnimi pravili;
(12)
"celovito omrežje" pomeni prometno infrastrukturo, določeno v skladu s poglavjem II Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(13)
"jedrno omrežje" pomeni prometno infrastrukturo, določeno v skladu s poglavjem III Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(14)
"koridorji jedrnega omrežja" pomeni instrument za spodbujanje usklajenega vzpostavljanja jedrnega omrežja, kot je določeno v poglavju IV Uredbe (EU) št. 1315/2013 in v delu I Priloge I k tej uredbi;
(15)
"ozko grlo" v prometnem sektorju pomeni fizično, tehnično ali funkcionalno oviro, ki hromi sistem in s tem vpliva na neprekinjenost tokov na dolge razdalje ali čezmejnih tokov, odpraviti pa jo je mogoče z izgradnjo nove infrastrukture ali bistveno nadgradnjo obstoječe infrastrukture, zaradi česar bi se lahko stanje bistveno izboljšalo in s tem odpravilo omejitve ozkega grla;
(16)
"prednostna naloga" pomeni katerega koli od prednostnih koridorjev na področju električne energije, prednostnih koridorjev na področju plina in na prednostnih tematskih področjih, kot so opredeljeni v Uredbi (EU) št. 347/2013;
(17)
"telematske aplikacije" pomeni aplikacije, kot so opredeljene v Uredbi (EU) št. 1315/2013;
(18)
"energetska infrastruktura" pomeni infrastrukturo, kot je opredeljena v Uredbi (EU) št. 347/2013;
(19)
"sinergija med sektorji" pomeni, da v vsaj dveh izmed sektorjev prometa, telekomunikacij in energetike iz te uredbe obstajajo podobni ali medsebojno dopolnjujoči se ukrepi, ki bi lahko na podlagi združevanja finančnih, tehničnih ali kadrovskih virov privedli do optimizacije stroškov ali rezultatov;
(20)
"izolirano omrežje" pomeni železniško omrežje države članice ali del tega omrežja, kot je opredeljen v Uredbi (EU) št. 1315/2013.
Člen 3
Splošni cilji
IPE omogoča, da so projekti skupnega interesa pripravljeni in izvedeni v okviru politike vseevropskih omrežij v prometnem, telekomunikacijskem in energetskem sektorju. IPE podpira zlasti izvajanje tistih projektov skupnega interesa, katerih cilj je razvoj in vzpostavitev nove infrastrukture in novih storitev ali nadgraditev obstoječe infrastrukture in obstoječih storitev v prometnem, telekomunikacijskem in energetskem sektorju. Prednost imajo manjkajoče povezave v prometnem sektorju. IPE prispeva tudi k podpori projektov, ki zagotavljajo evropsko dodano vrednost in znatne koristi za družbo, a na trgu ne morejo pridobiti zadostnih finančnih sredstev. Za prometni, telekomunikacijski in energetski sektor veljajo naslednji splošni cilji:
(a)
prispevati k pametni, trajnostni in vključujoči rasti v skladu s strategijo Evropa 2020 z razvijanjem sodobnih in visoko zmogljivih vseevropskih omrežij, ki upoštevajo pričakovane prihodnje prometne tokove in s tem koristijo celotni Uniji v smislu boljše konkurenčnosti na svetovnem trgu ter gospodarske, socialne in teritorialne kohezije na notranjem trgu in ustvarjati okolje, ki bi bilo s kombiniranjem finančnih instrumentov in neposredne podpore Unije, če bi bilo v primeru danih projektov takšno kombiniranje instrumentov možno, in ustreznim izkoriščanjem sinergij med sektorji ugodnejše za zasebne, javne ali javno-zasebne naložbe.
Doseganje tega cilja se meri na podlagi obsega naložb zasebnih, javnih ali javno-zasebnih partnerstev v projekte skupnega interesa in zlasti z obsegom zasebnih naložb v projekte skupnega interesa, izvedenih s finančnimi instrumenti iz te uredbe. Posebna pozornost je namenjena učinkoviti uporabi javnih naložb;
(b)
omogočiti Uniji doseganje trajnostnih razvojnih ciljev, vključno z najmanj 20-odstotnim zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov glede na raven iz leta 1990, 20-odstotnim izboljšanjem energetske učinkovitosti in povečanjem deleža energije iz obnovljivih virov na 20 odstotkov do leta 2020, ter tako prispevati k doseganju srednje- in dolgoročnih ciljev Unije v zvezi z dekarbonizacijo, hkrati pa zagotoviti večjo solidarnost med državami članicami.
Člen 4
Posebni sektorski cilji
1. Brez poseganja v splošne cilje iz člena 3 IPE prispeva k doseganju posebnih sektorskih ciljev iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena
2. IPE vprometnem sektorju podpira projekte skupnega interesa, kot so opredeljeni v členu 7(2) Uredbe (EU) št. 1315/2013, ki zasledujejo naslednje cilje, ki so natančneje določeni v členu 4 navedene uredbe:
(a)
odpravljanje ozkih grl, izboljšanje interoperabilnosti železniškega sistema, vzpostavitev manjkajočih povezav, zlasti pa izboljšanje čezmejnih odsekov. Doseganje tega cilja se meri:
(i)
s številom novih ali izboljšanih čezmejnih povezav,
(ii)
s številom kilometrov železniških prog, prilagojenih evropskemu standardu nominalne tirne širine in opremljenih z ERTMS,
(iii)
s številom odpravljenih ozkih grl in odsekov s povečano zmogljivostjo na prometnih poteh za vse načine prevoza, financiranih v okviru IPE,
(iv)
z dolžino omrežja celinskih plovnih poti po posameznih razredih v Uniji in
(v)
z dolžino železniškega omrežja v Uniji, nadgrajenega v skladu z zahtevami iz člena 39(2) Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(b)
dolgoročno zagotavljanje trajnostnih in učinkovitih prometnih sistemov zaradi priprave na pričakovane prihodnje prometne tokove in omogočanja dekarbonizacije vseh načinov prevoza s prehodom na inovativne nizkoogljične in energetsko učinkovite prometne tehnologije ob zagotavljanju čim večje možne varnosti. Doseganje tega cilja se meri:
(i)
s številom točk za oskrbo z alternativnimi gorivi za vozila, ki uporabljajo jedrno cestno omrežje TEN-T v Uniji,
(ii)
s številom celinskih in pomorskih pristanišč v jedrnem omrežju TEN-T v Uniji, ki imajo točke za oskrbo z alternativnimi gorivi, ter
(iii)
z zmanjšanjem števila smrtnih žrtev v cestnem omrežju v Uniji;
(c)
optimiziranje združevanja in medsebojne povezave načinov prevoza ter izboljšanje interoperabilnosti prevoznih storitev, ob hkratnem zagotavljanju dostopnosti prometne infrastrukture. Doseganje tega cilja se meri:
(i)
s številom večmodalnih logističnih platform, vključno s celinskimi in pomorskimi pristanišči ter letališči, povezanimi z železniškim omrežjem,
(ii)
s številom izboljšanih železniško-cestnih terminalov in številom izboljšanih ali novih povezav med pristanišči prek pomorskih avtocest,
(iii)
s številom kilometrov celinskih plovnih poti, kjer so na voljo RIS, in
(iv)
z ravnjo izvajanja sistema SESAR ter uporabe VTMIS in ITS v sektorju cestnega prometa.
Kazalniki iz tega odstavka se ne uporabljajo za države članice, ki nimajo železniškega omrežja oziroma omrežja celinskih plovnih poti.
Ti kazalniki ne predstavljajo meril za izbor ali upravičenost ukrepov za podporo iz IPE.
Okvirni odstotki, ki odražajo delež vseh proračunskih sredstev iz točke (a) člena 5(1), ki se dodelijo vsakemu od treh posebnih ciljev za prometni sektor, so določeni v delu IV Priloge I k tej uredbi. Komisija od teh okvirnih odstotkov ne sme odstopiti za več kot 5 odstotnih točk.
3. IPE v energetskem sektorju podpira projekte skupnega interesa za uresničitev enega ali več naslednjih ciljev:
(a)
povečanje konkurenčnosti s spodbujanjem nadaljnjega povezovanja notranjega energetskega trga ter čezmejne interoperabilnosti elektroenergetskih in plinskih omrežij. Doseganje tega cilja se meri naknadno na podlagi:
(i)
števila projektov za učinkovito medsebojno povezovanje omrežij držav članic in odpravo notranjih omejitev;
(ii)
zmanjšanja ali odprave energetske osamitve držav članic;
(iii)
odstotka čezmejne prenosne zmogljivosti za električno energijo glede na razpoložljivo proizvodno zmogljivost za električno energijo v zadevnih državah članicah;
(iv)
zbliževanja cen na trgu s plinom in/ali elektriko v zadevnih državah članicah ter
(v)
deleža najvišje konične obremenitve dveh zadevnih držav članic, pokritih z medsebojno plinsko povezavo z obrnljivo smerjo toka;
(b)
izboljšanje zanesljive oskrbe z energijo v Uniji.
Doseganje tega cilja se meri naknadno na podlagi:
(i)
števila projektov, ki omogočajo diverzifikacijo virov oskrbe, dobavnih partnerjev in oskrbovalnih poti;
(ii)
števila projektov za povečanje zmogljivosti shranjevanja;
(iii)
odpornosti sistema ob upoštevanju števila motenj v oskrbi in njihovega trajanja;
(iv)
preprečevanja omejevanja oskrbe z energijo iz obnovljivih virov;
(v)
povezav izoliranih trgov z bolj raznovrstnimi viri oskrbe;
(vi)
optimalne uporabe razpoložljive energetske infrastrukture;
(c)
prispevanje k trajnostnemu razvoju in varstvu okolja, med drugim z vključevanjem energije iz obnovljivih virov v prenosno omrežje ter razvojem pametnih energetskih omrežij in omrežij za transport ogljikovega dioksida.
Doseganje tega cilja se meri naknadno na podlagi:
(i)
količine električne energije iz obnovljivih virov, prenesene iz obratov za proizvodnjo do glavnih središč porabe in shranjevanja;
(ii)
preprečevanja omejevanja oskrbe z energijo iz obnovljivih virov;
(iii)
števila izvedenih projektov za vzpostavitev pametnih omrežij, ki so bili financirani v okviru IPE, in odziva na povpraševanje, ki so ga ti projekti sprožili;
(iv)
količine emisij CO2, ki so jih projekti, financirani v okviru IPE, preprečili.
kazalniki iz tega odstavka, ki se uporabljajo za naknadno merjenje doseganja ciljev, niso merila za izbor ali upravičenost ukrepov za podporo iz IPE.
Pogoji za upravičenost do finančne pomoči Unije za projekte skupnega interesa so določeni v členu 14 Uredbe (EU) št. 347/2013, merila za izbor projektov skupnega interesa pa so določena v členu 4 navedene uredbe.
4 IPE v telekomunikacijskem sektorju podpira ukrepe za uresničitev ciljev, ki so določeni v uredbi o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture.
Člen 5
Proračun
1. Finančna sredstva za izvajanje IPE za obdobje od 2014 do 2020 znašajo 33 242 259 000 EUR (20) v tekočih cenah. Ta znesek se razdeli, kot sledi:
(a)
prometni sektor: 26 250 582 000 EUR, od katerih se 11 305 500 000 EUR prenese iz Kohezijskega sklada, da se v skladu s to uredbo porabi samo v državah članicah, ki so upravičene do financiranja iz Kohezijskega sklada;
(b)
telekomunikacijski sektor: 1 141 602 000 EUR;
(c)
energetski sektor: 5 850 075 000 EUR.
Ti zneski ne vplivajo na uporabo mehanizma prilagodljivosti, določenega v Uredbi Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (21).
2. S finančnimi sredstvi za izvajanje IPE se krijejo stroški, povezani z:
(a)
ukrepi, ki prispevajo k projektom skupnega interesa, in ukrepi za podporo programa, kakor so določeni v členu 7;
(b)
ukrepi za podporo programa, ki jih sestavljajo stroški za tehnično in upravno pomoč, ki jih ima Komisija pri upravljanju IPE, kar vključuje stroške, potrebne za prehod med IPE in ukrepi, sprejetimi v skladu z Uredbo (ES) št. 680/2007, in sicer v višini največ 1 % finančnih sredstev; stroški izvajalske agencije so vključeni v to zgornjo mejo.
3. Po vmesni oceni iz člena 27(1) lahko Evropski parlament in Svet na predlog Komisije sredstva, dodeljena v skladu z odstavkom 1, prerazporedita med prometnim, telekomunikacijskim in energetiskim sektorjem, izjema je znesek 11 305 500 000 EUR, prenesen iz Kohezijskega sklada za financiranje projektov prometnega sektorja v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada.
4. Letne odobritve potrdita Evropski parlament in Svet v mejah večletnega finančnega okvira za obdobje 2014-2020.
POGLAVJE II
Oblike financiranja in finančne določbe
Člen 6
Oblike finančne pomoči
1. IPE se izvaja z eno ali več oblikami finančne pomoči iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, zlasti z nepovratnimi sredstvi, javnimi naročili in finančnimi instrumenti.
2. Za namene te uredbe delovni programi iz člena 17 določijo oblike finančne pomoči, zlasti nepovratna sredstva, javna naročila ali finančne instrumente.
3. Komisija lahko na podlagi analize stroškov in koristi izvajanje IPE delno prenese na organe iz točke (a) člena 58(1) in člena 62 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, zlasti na izvajalsko agencijo, z namenom, da se izvajanje prilagodi zahtevam po optimalnem upravljanju in učinkovitosti IPE v prometnem, telekomunikacijskem in energetskem sektorju. Komisija lahko izvajanje IPE delno prenese tudi na organe iz točke (c) člena 58(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
Člen 7
Upravičenost do finančne pomoči in pogoji za njeno dodelitev
1. Do podpore preko finančne pomoči Unije, v obliki nepovratnih sredstev, javnih naročil in finančnih instrumentov so upravičeni le ukrepi, ki prispevajo k projektom skupnega interesa v skladu z uredbama (EU) št. 1315/2013 in (EU) št. 347/2013 in uredbo o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture, ter ukrepi za podporo programa).
2. V prometnem sektorju so do podpore preko finančne pomoči Unije v obliki javnih naročil in finančnih instrumentov v skladu s to uredbo upravičeni le ukrepi, ki prispevajo k projektom skupnega interesa v skladu z Uredbo (EU) št. 1315/2013, in ukrepi za podporo programa. Do prejemanja finančne pomoči Unije v obliki nepovratnih sredstev so v skladu s to uredbo upravičeni le:
(a)
ukrepi za vzpostavitev jedrnega omrežja v skladu s poglavjem III Uredbe (EU) št. 1315/2013, vključno z uvajanjem novih tehnologij in inovacij v skladu s členom 33 navedene uredbe, ter izvajanje projektov in horizontalnih prednostnih nalog iz dela I Priloge I k tej uredbi;
(b)
ukrepi za vzpostavljanje celovitega omrežja v skladu s poglavjem II Uredbe (EU) št. 1315/2013, kadar takšni ukrepi prispevajo k vzpostavitvi manjkajočih povezav, pospeševanju čezmejnih prometnih tokov ali odpravljanju ozkih grl ter kadar ti ukrepi obenem prispevajo k razvoju jedrnega omrežja ali povezujejo koridorje jedrnega omrežja ali kadar takšni ukrepi prispevajo k uvajanju ERTMS na glavnih smereh koridorjev za tovorni železniški promet, kot je določeno v Prilogi k Uredbi (EU) št. 913/2010, in sicer do zgornje meje 5 % finančnih sredstev za promet, kot je določeno v členu 5 te uredbe;
(c)
študije za projekte skupnega interesa, kakor so opredeljeni v točkah (b) in (c) člena 8(1) Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(d)
študije za čezmejne prednostne projekte, kot so opredeljeni v Prilogi III k Sklepu št. 661/2010/EU Evropskega parlamenta in Sveta (22);
(e)
ukrepi za podporo projektov skupnega interesa, kot so opredeljeni v točkah (a), (d) in (e) člena 8(1) Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(f)
ukrepi za izgradnjo prometne infrastrukture na vozliščih jedrnega omrežja, tudi urbanih vozliščih, opredeljenih v členu 41 Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(g)
ukrepi za podporo sistemov telematskih aplikacij v skladu s členom 31 Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(h)
ukrepi za podporo storitev tovornega prometa v skladu s členom 32 Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(i)
ukrepi za zmanjšanje hrupa železniškega tovornega prometa, vključno z dodatnim opremljanjem obstoječega voznega parka v sodelovanju z npr. železniškim sektorjem;
(j)
ukrepi za podporo programa;
(k)
ukrepi za izvajanje varne in varovane infrastrukture v skladu s členom 34 Uredbe (EU) št. 1315/2013;
(l)
ukrepi za podporo pomorskih avtocest, kot je določeno v členu 21 Uredbe (EU) št. 1315/2013.
Ukrepi, povezani s prometom, ki vključujejo čezmejni odsek ali del takega odseka, so upravičeni do prejemanja finančne pomoči Unije, le če glede dokončanja čezmejnega odseka obstaja pisni dogovor med zadevnimi državami članicami ali med zadevnimi državami članicami in tretjimi državami.
3. V energetskem sektorju so do finančne pomoči Unije v obliki finančnih instrumentov, javnih naročil in nepovratnih sredstev v skladu s to uredbo upravičeni vsi ukrepi za izvajanje takšnih projektov skupnega interesa, ki zadevajo prednostne koridorje in področja iz dela II Priloge I k tej uredbi in ki izpolnjujejo pogoje iz člena 14 Uredbe (EU) št. 347/2013, ter ukrepi za podporo programa.
Da bi omogočili najučinkovitejšo uporabo proračuna Unije in s tem povečali multiplikacijski učinek finančne pomoči Unije, Komisija - če je le primerno - finančno pomoč zagotovi prednostno v obliki finančnih instrumentov, in sicer glede na odziv trga nanje in ob upoštevanju zgornje meje za uporabo finančnih instrumentov v skladu s členoma 14(2) in 21(4).
4. V telekomunikacijskem sektorju so do prejemanja finančne pomoči Unije v skladu s to uredbo upravičeni vsi ukrepi za izvajanje projektov skupnega interesa in ukrepi za podporo programa, ki so opredeljeni v uredbi o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture in izpolnjujejo v njej določena merila za upravičenost, in sicer se:
(a)
splošne storitve, jedrne storitvene platforme in ukrepi za podporo programa financirajo z nepovratnimi sredstvi in/ali naročili;
(b)
ukrepi na področju širokopasovnih omrežij financirajo s finančnimi instrumenti.
5. Ukrepi, pri katerih obstajajo sinergije med sektorji in ki prispevajo k projektom skupnega interesa, upravičenim na podlagi vsaj dveh uredb iz točke 1 člena 2, so do prejemanja finančne pomoči v skladu s to uredbo za namene večsektorskih razpisov za zbiranje predlogov iz člena 17(7) upravičeni le, če je mogoče dele in stroške takšnega ukrepa jasno ločiti glede na posamezen sektor v smislu odstavkov (2), (3) in (4) tega člena.
POGLAVJE III
Nepovratna sredstva
Člen 8
Oblike nepovratnih sredstev in upravičeni stroški
1. Nepovratna sredstva iz te uredbe so lahko v kateri koli obliki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
Delovni programi iz člena 17 te uredbe določajo oblike nepovratnih sredstev, ki se lahko uporabijo za financiranje zadevnih ukrepov.
2. Brez poseganja v Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 so lahko odhodki za ukrepe na podlagi projektov, vključenih v prve večletne in letne delovne programe, upravičeni od 1. januarja 2014 dalje.
3. Upravičeni so lahko le odhodki, ki so nastali v državah članicah, razen če projekt skupnega interesa zadeva ozemlje ene ali več tretjih držav in kadar je ukrep nujen za doseganje ciljev zadevnega projekta.
4. Stroški opreme in infrastrukture, ki jih upravičenec obravnava kot kapitalske odhodke, so lahko v celoti upravičeni.
5. Odhodki, povezani z okoljskimi študijami o varovanju okolja in upoštevanju ustreznega prava Unije, so lahko upravičeni.
6. Odhodki, povezani z nakupom zemljišča, niso upravičeni stroški, razen v primeru sredstev, prenesenih iz Kohezijskega sklada v prometni sektorju v skladu z uredbo, ki predpisuje skupne določbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter splošne določbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu.
7. Upravičeni stroški vključujejo davek na dodano vrednost (DDV) v skladu s točko (c) člena 126(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
Kar zadeva sredstva v višini 11 305 500 000 EUR, prenesenih iz Kohezijskega sklada, ki se porabijo v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada, se glede upravičenosti DDV uporabljajo pravila, ki veljajo za Kohezijski sklad, iz uredbe, ki predpisuje skupne določbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter splošne določbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu.
8. Pravila o upravičenosti stroškov upravičencev se smiselno uporabljajo za stroške izvajalskih organov.
Člen 9
Pogoji za sodelovanje
1. Predloge predloži ena ali več držav članic ali - s soglasjem zadevnih držav članic - mednarodne organizacije, skupna podjetja ali javna ali zasebna podjetja ali organi s sedežem v državah članicah.
2. Predloge lahko predložijo subjekti, ki niso pravne osebe v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo, če imajo njihovi predstavniki pooblastilo, da v njihovem imenu prevzamejo pravne obveznosti in zagotovijo enako jamstvo za zaščito finančnih interesov Unije kot pravne osebe.
3. Predlogi, ki jih predložijo fizične osebe, niso upoštevani.
4. Tretje države in subjekti s sedežem v tretjih državah lahko sodelujejo pri ukrepih, ki prispevajo k projektom skupnega interesa, kadar je to potrebno za doseganje ciljev danega projekta skupnega interesa in kadar je njihovo sodelovanje ustrezno utemeljeno.
Ne morejo prejeti finančne pomoči v skladu s to uredbo, razen če je tako financiranje nujno za doseganje ciljev danega projekta skupnega interesa.
5. Večletni in letni delovni programi iz člena 17 lahko vsebujejo dodatna posebna pravila o predložitvi predlogov.
Člen 10
Ravni financiranja
1. Razen v primerih iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 se predlogi izberejo na podlagi razpisov za zbiranje predlogov na podlagi delovnih programov iz člena 17 te uredbe.
2. Znesek finančne pomoči Unije v prometnem sektorju ne presega:
(a)
v zvezi z nepovratnimi sredstvi za študije: 50 % upravičenih stroškov;
(b)
v zvezi z nepovratnimi sredstvi za dela:
(i)
za železniška omrežja in cestna omrežja v primeru držav članic, ki na svojem ozemlju nimajo vzpostavljenega nobenega železniškega omrežja, ali držav članic ali dela njihovega ozemlja z izoliranim omrežjem brez železniškega tovornega prometa na dolge razdalje: 20 % upravičenih stroškov; pri ukrepih za odpravljanje ozkih grl se stopnja financiranja lahko poveča na največ 30 %; pri ukrepih, povezanih z čezmejnimi odseki, in ukrepih za izboljšanje interoperabilnosti železniškega sistema pa na 40 %;
(ii)
za celinske plovne poti: 20 % upravičenih stroškov; pri ukrepih za odpravljanje ozkih grl se lahko stopnja financiranja poveča na največ 40 % in pri ukrepih, povezanih z čezmejnimi odseki na največ 40 %;
(iii)
za celinski promet, povezave z večmodalnimi logističnimi platformami in njihov razvoj, vključno s povezavami s celinskimi in morskimi pristanišči in letališči, ter razvoj pristanišč: 20 % upravičenih stroškov;
(iv)
za ukrepe za zmanjšanje hrupa železniškega tovornega prometa, vključno z dodatnim opremljanjem obstoječega voznega parka: 20 % upravičenih stroškov do skupne zgornje meje 1 % proračunskih sredstev iz točke (a) člena 5(1);
(v)
za boljšo dostopnost do prometne infrastrukture za invalide: 30 % upravičenih stroškov prilagoditvenih del, ki v nobenem primeru ne presežejo 10 % skupnih upravičenih stroškov del;
(vi)
za ukrepe v podporo novim tehnologijam in inovacijam za vse načine prevoza: 20 % upravičenih stroškov;
(vii)
za ukrepe v podporo čezmejnim cestnim odsekom: 10 % upravičenih stroškov;
(c)
v zvezi z nepovratnimi sredstvi za sisteme in storitve telematskih aplikacij:
(i)
za komponente na tleh v sklopu ERTMS, sistema SESAR, RIS in VTMIS: 50 % upravičenih stroškov;
(ii)
za komponente na tleh v sklopu ITS za sektor cestnega prometa: 20 % upravičenih stroškov;
(iii)
za komponente na vozilu v sklopu ERTMS: 50 % upravičenih stroškov;
(iv)
za komponente na tleh v sklopu sistema SESAR, RIS, VTMIS in ITS za sektor cestnega prometa: 20 % upravičenih stroškov do skupne zgornje meje 5 % proračunskih sredstev iz točke (a) člena 5(1);
(v)
za ukrepe v podporo razvoju pomorskih avtocest: 30 % upravičenih stroškov.
Komisija ustvari pogoje, ki so ugodni za oblikovanje projektov za razvoj pomorskih avtocest v sodelovanju s tretjimi državami;
(vi)
za sisteme telematskih aplikacij, ki niso sistemi, navedeni v točkah (i) do (iv), storitve tovornega prevoza in zagotavljanje parkirnih mest v jedrnem cestnem omrežju: 20 % upravičenih stroškov.
3. V energetskem sektorju znesek finančne pomoči Unije ne presega 50 % upravičenih stroškov študij in/ali del. Stopnje financiranja se lahko pri ukrepih, za katere je v skladu s členom 14(2) Uredbe (EU) št. 347/2013 dokazano, da zagotavljajo visoko stopnjo zanesljive oskrbe z energijo na ravni regij ali celotne Unije ali krepijo solidarnost Unije ali ponujajo zelo inovativne rešitve, povečajo na največ 75 %.
4. Znesek finančne pomoči Unije v telekomunikacijskem sektorju ne presega:
(a)
za ukrepe na področju splošnih storitev: 75 % upravičenih stroškov;
(b)
za horizontalne ukrepe, vključno s kartiranjem infrastrukture, medinstitucionalnim sodelovanjem in tehnično pomočjo: 75 % upravičenih stroškov.
Jedrne storitvene platforme se običajno financirajo z javnimi naročili. Izjemoma se lahko financirajo z nepovratnimi sredstvi, ki krijejo do 100 % upravičenih stroškov brez poseganja v načelo sofinanciranja.
5. Stopnje financiranja se lahko za ukrepe, pri katerih obstajajo sinergije med vsaj dvema sektorjema, zajetima v IPE, povečajo za največ 10 odstotnih točk glede na odstotke iz odstavkov 2, 3 in 4. To povečanje se ne uporablja za stopnje financiranja iz člena 11.
6. Znesek finančne pomoči, ki se dodeli za izbrane ukrepe, se prilagodi na podlagi analize stroškov in koristi za posamezen projekt, razpoložljivosti proračunskih sredstev Unije ter potrebe po zagotavljanju čim večjega vzvoda financiranja Unije.
Člen 11
Posebni razpisi za dodelitev sredstev, prenesenih iz Kohezijskega sklada, v prometnem sektorju
1. Kar zadeva sredstva v višini 11 305 500 000 EUR, prenesena iz Kohezijskega sklada, ki se porabijo izključno v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada, se za projekte za vzpostavljanje jedrnega omrežja ali projekte in horizontalne prednostne naloge, opredeljene v delu I Priloge I, objavijo posebni razpisi izključno v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada.
2. Za take posebne razpise se uporabljajo pravila, ki v skladu s to uredbo veljajo za prometni sektor. Do 31. decembra 2016 se pri izbiri projektov, ki so upravičeni do financiranja, upoštevajo nacionalne dodelitve iz Kohezijskega sklada. Z učinkom od 1. januarja 2017 se sredstva, ki so bila prenesena v IPE in za katera niso bile prevzete obveznosti za noben projekt prometne infrastrukture, dajo na voljo vsem državam članicam, upravičenim do sredstev iz Kohezijskega sklada, za financiranje projektov prometne infrastrukture v skladu s to uredbo.
3. Da se zagotovi podpora državam članicam, upravičenim do sredstev Kohezijskega sklada, ki imajo lahko težave pri načrtovanju projektov, ki so dovolj dodelani in/ali kakovostni in imajo zadostno dodano vrednost za Unijo, se posebna pozornost nameni ukrepom za podporo programa, namenjenim krepitvi institucionalnih zmogljivosti in učinkovitosti javnih uprav in služb v zvezi z razvojem in izvajanjem projektov iz dela I Priloge I. Da se v vseh državah članicah, upravičenih do sredstev Kohezijskega sklada, zagotovi čim boljša absorpcija prenesenih sredstev, lahko Komisija organizira dodatne razpise.
4. Sredstva v višini 11 305 500 000 EUR, prenesena iz Kohezijskega sklada, se lahko uporabijo za prevzem proračunskih obveznosti za finančne instrumente v skladu s to uredbo šele od 31. januarja 2017 dalje. Od tega dne se sredstva v višini 11 305 500 000 EUR, prenesena iz Kohezijskega sklada, lahko uporabijo za prevzem proračunskih obveznosti za projekte, za katere so pooblaščeni subjekti že prevzeli pogodbene obveznosti.
5. Kar zadeva sredstva v višini 11 305 500 000 EUR, prenesena iz Kohezijskega sklada, ki se porabijo izključno v državah članicah, upravičenih do financiranja iz Kohezijskega sklada, so ne glede na člen 10 najvišje stopnje financiranja stopnje, ki se uporabljajo za Kohezijski sklad, iz uredbe, ki predpisuje skupne določbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter splošne določbe o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu, in sicer za:
(a)
ukrepe v zvezi z nepovratnimi sredstvi za študije;
(b)
ukrepe v zvezi z nepovratnimi sredstvi za dela:
(i)
železnica in celinske plovne poti;
(ii)
ukrepi v podporo čezmejnim cestnim odsekom in - v primeru držav članic brez železniških omrežij - cestnemu omrežju TEN-T;
(iii)
ukrepi za celinski promet, povezave z večmodalnimi logističnimi platformami in njihov razvoj, vključno s povezavami s celinskimi in morskimi pristanišči in letališči, vključno z avtomatskimi napravami za spreminjanje tirne širine, ter razvoj pristanišč, vključno z zmogljivostmi za lomljenje ledu, in povezovalnih točk, pri čemer se posebna pozornost nameni železniškim povezavam, razen v primeru držav članic brez železniškega omrežja;
(c)
ukrepe v zvezi z nepovratnimi sredstvi za sisteme in storitve telematskih aplikacij:
(i)
ERTMS, RIS, VTMIS, sistem SESAR in ITS za sektor cestnega prometa;
(ii)
drugi sistemi telematskih aplikacij;
(iii)
ukrepi v podporo razvoju pomorskih avtocest;
(d)
ukrepe v zvezi z nepovratnimi sredstvi za podporo novim tehnologijam in inovacijam za vse načine prevoza.
Člen 12
Preklic, zmanjšanje, začasna ustavitev in prekinitev izplačila nepovratnih sredstev
1. Komisija, razen v ustrezno utemeljenih primerih, razveljavi finančno pomoč, dodeljeno za študije, ki se niso začele izvajati v enem letu po datumu za začetek izvajanja, določenem v pogojih, ki veljajo za dodelitev pomoči, ali v dveh letih po tem datumu, če gre za katere koli druge ukrepe, upravičene za pridobitev finančne pomoči v skladu s to uredbo.
2. Komisija lahko začasno ustavi, zmanjša, izterja finančno pomoč ali prekine njeno izplačevanje v skladu s pogoji iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 ali na podlagi ocene o napredku projekta, zlasti v primeru večjih zamud pri izvajanju ukrepa.
3. Komisija lahko zahteva celotno ali delno vračilo odobrene finančne pomoči, če izvajanje ukrepa, ki prejema finančno pomoč, ni končano v dveh letih po datumu za končanje, določenem v pogojih, ki veljajo za dodelitev pomoči,.
4. Komisija, preden sprejme kakršno koli odločitev iz odstavkov 1, 2 in 3 tega člena, primer ob usklajevanju z organi, ki so ustrezno navedeni v členu 6(3), temeljito preuči in se posvetuje z zadevnimi upravičenci, tako da ti lahko v razumnem času predložijo svoje pripombe. Po vmesni oceni Komisija obvesti Evropski parlament in Svet o vseh odločitvah v zvezi z vsakoletnim sprejemanjem delovnih programov iz člena 17.
POGLAVJE IV
Javna naročila
Člen 13
Javna naročila
1. Pri postopkih javnega naročanja, ki jih izvaja Komisija ali organi iz člena 6(3) v svojem imenu ali skupaj z državami članicami se lahko:
(a)
določijo posebni pogoji, kot je kraj izvedbe naročenih dejavnosti, kadar so taki pogoji ustrezno utemeljeni s cilji ukrepov in če taki pogoji ne kršijo načel javnega naročanja na ravni Unije in nacionalni ravni;
(b)
v okviru istega postopku odobri oddaja več javnih naročil ("več izvajalcev").
2. Kadar je to ustrezno utemeljeno in potrebno zaradi izvajanja ukrepov, se lahko odstavek 1 uporablja tudi za postopke javnega naročanja, ki jih izvedejo upravičenci do nepovratnih sredstev.
POGLAVJE V
Finančni instrumenti
Člen 14
Vrste finančnih instrumentov
1. Finančni instrumenti, vzpostavljeni v skladu z naslovom VIII Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, se lahko uporabljajo za omogočanje lažjega dostopa do financiranja za subjekte, ki izvajajo ukrepe, s katerimi prispevajo k projektom skupnega interesa, kot je določeno v uredbah (EU) št. 1315/2013 in (EU) št. 347/2013 ter uredbi o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture, ter k doseganju njihovih ciljev. Finančni instrumenti temeljijo na predhodnih ocenah tržnih nepopolnosti ali neoptimalnih naložbenih okoliščin in potreb po vlaganju. Glavni pogoji in postopki za posamezne finančne instrumente so določeni v delu III Priloge I k tej uredbi.
2. Skupni prispevek iz proračuna Unije za finančne instrumente ne presega 10 % celotnih finančnih sredstev IPE iz člena 5(1).
3. Vsi finančni instrumenti, vzpostavljeni v skladu z Uredbo (ES) št. 680/2007, in instrument delitve tveganja za projektne obveznice, vzpostavljen v skladu s Sklepom št. 1639/2006/ES (23), se lahko po potrebi in po predhodni oceni združijo s tistimi iz te uredbe.
Združitev projektnih obveznic je predmet vmesnega poročila, ki se v skladu z Uredbo (ES) št. 680/2007 in Sklepom št. 1639/2006/ES pripravi v drugi polovici leta 2013. Pobuda za projektne obveznice se začne izvajati postopoma, in sicer z zgornjo mejo 230 milijonov EUR v letih 2014 in 2015. Celovito izvajanje pobude je predmet celovite neodvisne ocene, ki bo izvedena leta 2015, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 680/2007 in Sklepu št. 1639/2006/ES. Ob upoštevanju te ocene in vseh možnosti Komisija preuči, ali so potrebne ustrezne regulativne spremembe, med drugim spremembe zakonodaje, zlasti če predvideni odziv trga ni zadovoljiv ali če se zagotovijo zadostni alternativni viri dolgoročnega financiranja dolga.
4. Uporabljeni so lahko naslednji finančni instrumenti:
(a)
lastniški instrumenti, kot so investicijski skladi, namenjeni zagotavljanju tveganega kapitala za ukrepe, ki prispevajo k projektom skupnega interesa;
(b)
posojila in/ali jamstva, ki jih omogočajo instrumenti na osnovi delitve tveganja, vključno z mehanizmi izboljšave kreditne kvalitete projektnih obveznic, namenjenimi podpori posameznim projektom ali projektnim portfeljem, ki jih z lastnimi sredstvi izda finančna institucija s prispevkom Unije k rezervacijam in/ali dodelitvi kapitala.
Člen 15
Pogoji za dodeljevanje finančne pomoči prek finančnih instrumentov
1. Ukrepi, za katere se pridobi financiranje v okviru finančnih instrumentov, se izbirajo na podlagi zapadlosti in spodbujajo sektorsko diverzifikacijo v skladu s členoma 3 in 4 ter geografsko ravnovesje med državami članicami. Ukrepi:
(a)
zagotavljajo evropsko dodano vrednost;
(b)
so v skladu s cilji strategije Evropa 2020;
(c)
zagotavljajo učinek finančnega vzvoda pomoči Unije, kar pomeni, da je njihov namen aktivirati skupne naložbe, večje od vrednosti prispevka Unije, v skladu z vnaprej opredeljenimi kazalniki.
2. Unija, katera koli država članica ali drugi vlagatelji lahko poleg prispevkov, prejetih v okviru finančnih instrumentov, zagotovijo dodatno finančno pomoč, če Komisija soglaša s katero koli spremembo meril glede upravičenosti ukrepov in/ali naložbene strategije instrumenta, ki bi lahko bila potrebna zaradi dodatnega prispevka.
3. Cilj finančnih instrumentov je izboljšati multiplikacijski učinek porabe Unije s pritegnitvijo dodatnih sredstev zasebnih vlagateljev. S finančnimi instrumenti se lahko ustvarijo sprejemljivi donosi, s čimer se dosežejo cilji drugih partnerjev ali vlagateljev, hkrati pa se ohranja vrednost sredstev iz proračuna Unije.
4. Finančni instrumenti v skladu s to uredbo se lahko kombinirajo z nepovratnimi sredstvi iz proračuna Unije.
5. Komisija lahko v delovnih programih iz člena 17 določi dodatne pogoje glede na posebne potrebe prometnega, telekomunikacijskega in energetskega sektorja.
Člen 16
Ukrepi v tretjih državah
S finančnimi instrumenti se lahko podprejo ukrepi v tretjih državah, če so navedeni ukrepi potrebni za izvajanje projekta skupnega interesa.
POGLAVJE VI
Načrtovanje programov, izvajanje in nadzor
Člen 17
Večletni in/ali letni delovni programi
1. Komisija z izvedbenimi akti sprejme večletne in letne delovne programe za prometni, energetski in telekomunikacijski sektor. Komisija lahko sprejme tudi večletne in letne delovne programe, ki pokrivajo več kot en sektor. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25(2).
2. Komisija pregleda večletni delovni programi vsaj v vmesni fazi izvajanja. Po potrebi prilagodi večletni delovni program z izvedbenim aktom. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25(2).
3. Komisija sprejme večletni delovni programi v prometnem sektorju za projekte skupnega interesa, ki so navedeni v delu I Priloge I.
Znesek finančnih sredstev znaša od 80 % do 85 % proračunskih sredstev iz točke (a) člena 5(1).
Projekti, podrobno opisani v delu I Priloge I, niso zavezujoči za države članice pri njihovem odločanju o načrtovanju. Odločitev o izvajanju teh projektov je v pristojnosti držav članic ter je odvisna od zmogljivosti javnega financiranja in socialno-ekonomske sposobnosti držav članic v skladu s členom 7 Uredbe (EU) št. 1315/2013.
4. Komisija sprejme letni delovni programi za prometni, telekomunikacijski in energetski sektor za projekte skupnega interesa, ki niso vključeni v večletne delovne programe.
5. Komisija pri sprejemanju večletnih in sektorskih letnih delovnih programov določi merila za izbor in dodelitev v skladu s cilji in prednostnimi nalogami, določenimi v členih 3 in 4 te uredbe ter v uredbah (EU) št. 1315/2013 in (EU) št. 347/2013 ali uredbi o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture. Komisija pri določanju meril za dodelitev upošteva splošne usmeritve iz dela V Priloge I k tej uredbi.
6. V energetskem sektorju bi bilo treba v prvih dveh letnih delovnih programih prednostno obravnavati projekte skupnega interesa in z njimi povezane ukrepe, katerih cilj je prekinitev energetske osamitve in odprava ozkih grl v energetiki, da bi tako dokončno oblikovali notranji energetski trg.
7. Delovni programi se uskladijo na tak način, da se izkoristijo sinergije med prometnim, energetskim in telekomunikacijskim sektorjem, zlasti na področjih, kot so pametna energetska omrežja, električna mobilnost ter inteligentni in trajnostni prometni sistemi, skupne poti ali združevanje infrastrukture. Komisija sprejme vsaj en večsektorski razpis za izbor projektov za ukrepe, ki so upravičeni v skladu s členom 7(5), pri čemer so finančni zneski, dodeljeni za vsak sektor, sorazmerni z relativno vlogo posameznega sektorja pri upravičenih stroških ukrepov, izbranih za financiranje v okviru IPE.
Člen 18
Dodeljevanje finančne pomoči Unije
1. Po vsakem razpisu za zbiranje predlogov, izdanem na podlagi večletnega ali letnega delovnega programa, kot je določeno v členu 17, Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 25 odloči o višini finančne pomoči, ki se dodeli izbranim projektom ali delom projektov. Komisija navede pogoje in metode za njihovo izvajanje.
2. Komisija upravičence in zadevne države članice obvesti o vsaki finančni pomoči, ki se dodeli.
Člen 19
Letni obroki
Komisija lahko proračunske obveznosti razdeli na letne obroke. V tem primeru dodeli letne obroke ob upoštevanju napredka pri izvajanju ukrepov, za katere se dodeljuje finančna pomoč, ocenjenih potreb teh ukrepov in razpoložljivega proračuna.
Komisija upravičencem do nepovratnih sredstev, zadevnim državam članicam in, če je to potrebno za finančne instrumente, zadevnim finančnim institucijam sporoči okvirni časovni razpored za dodelitev posameznih letnih obrokov.
Člen 20
Prenos letnih odobrenih proračunskih sredstev
Odobrena proračunska sredstva, ki ostanejo neporabljena ob koncu proračunskega leta, za katerega so bila odobrena, se prenesejo v naslednje leto v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.
Člen 21
Delegirani akti
1. Pod pogojem odobritve zadevne države članice ali držav članic, kot je določeno v drugem odstavku člena 172 PDEU, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 26 te uredbe v zvezi s spremembo dela I Priloge I k tej uredbi, da se upoštevajo spremembe prednosti financiranja v vseevropskih omrežjih in spremembe projektov skupnega interesa, opredeljenih v Uredbi (EU) št. 1315/2013. Komisija pri spreminjanju dela I Priloge I k tej uredbi zagotovi, da:
(a)
se projekti skupnega interesa v skladu z Uredbo (EU) št. 1315/2013, verjetno izvedejo v celoti ali delno v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014-2020;
(b)
so spremembe skladne z merili upravičenosti, določenimi v členu 7 te uredbe;
(c)
vsi odseki iz dela I Priloge I k tej uredbi vsebujejo infrastrukturne projekte, ki jih je treba za njihovo realizacijo vključiti v večletni delovni program iz člena 17(3) te uredbe, brez spremembe trase koridorjev jedrnega omrežja.
2. Na Komisijo se v skladu s členom 26 te uredbe prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov za spremembo glavnih pogojev in postopkov iz dela III Priloge I k tej uredbi, s katerimi se ureja prispevek Unije za vsak finančni instrument, vzpostavljen na podlagi okvira za zadolževanje ali okvira za kapitalske naložbe iz dela III Priloge I k tej uredbi, skladno z rezultati vmesnega poročila in neodvisne celovite ocene pilotne faze pobude za projektne obveznice v okviru strategije Evropa 2020, vzpostavljene v skladu s Sklepom št. 1639/2006/ES in Uredbo (ES) št. 680/2007, in za upoštevanje spreminjajočih se tržnih pogojev, da bi izboljšali zasnovo in izvajanje finančnih instrumentov iz te uredbe.
Komisija pri vsaki spremembi dela III Priloge I k tej uredbi v primerih iz prvega pododstavka zagotovi, da:
(a)
so spremembe narejene v skladu z zahtevami iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, vključno s predhodnim ocenjevanjem iz točke (f) člena 140(2) navedene uredbe, ter
(b)
so spremembe omejene na:
(i)
spremembe mejne vrednosti financiranja podrejenega dolga, kot je določen v točkah I.1(a) in I.1(b) dela III Priloge I k tej uredbi, da bi v skladu s členom 15 zagotovili sektorsko diverzifikacijo in geografsko ravnovesje med državami članicami;
(ii)
spremembe mejne vrednosti financiranja prednostnega dolga, kot je določeno v točki I.1(a) dela III Priloge I k tej uredbi, da bi v skladu s členom 15 zagotovili sektorsko diverzifikacijo in geografsko ravnovesje med državami članicami;
(iii)
kombinacijo z drugimi viri financiranja, kot je določeno v točkah I.3 in II.3 dela III Priloge I;
(iv)
izbor pooblaščenih subjektov, kot je določeno v točkah I.4 in II.4 dela III Priloge I; ter
(v)
oblikovanje cen ter delitev tveganja in prihodkov, kot je določeno v točkah I.6 in II.6 dela III Priloge I.
3. Na Komisijo se v prometnem sektorju ter v okviru splošnih ciljev iz člena 3 in specifičnih sektorskih ciljev iz člena 4(2) prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 26, v katerih je podrobno navedeno prednostno financiranje, ki se odraža v delovnih programih iz člena 17 za čas trajanja IPE za ukrepe, upravičene v skladu s členom 7(2). Komisija sprejme delegirani akt do 22. decembra 2014.
4. Na Komisijo se v skladu s členom 26 prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov za zvišanje zgornje meje iz člena 14(2) na največ 20 %, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(i)
ocena pilotne faze pobude za projektne obveznice, izvedena leta 2015, je pozitivna in
(ii)
absorpcija finančnih instrumentov presega 8 % vrednosti pogodbenih obveznosti projekta.
5. Če se izkaže, da je potrebno odstopanje od dodelitve za specifičen cilj v prometnem sektorju za več kot 5 odstotnih točk, se na Komisijo v skladu s členom 26 prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o spremembi okvirnih odstotkov iz dela IV Priloge I.
6. Na Komisijo se v skladu s členom 26 prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o spremembi seznama splošnih usmeritev iz dela V Priloge I, ki se upoštevajo pri določanju meril za dodelitev, da bi odsevali vmesno oceno te uredbe ali sklepne ugotovitve v zvezi z njenim izvajanjem. To se opravi na način, združljiv z zadevnimi sektorskimi smernicami.
Člen 22
Odgovornost upravičencev in držav članic
Upravičenci in države članice v okviru svojih zadevnih pristojnosti in brez poseganja v obveznosti upravičencev v skladu s pogoji, ki veljajo za nepovratna sredstva, storijo vse potrebno, da izvršijo projekte skupnega interesa, za katere se dodeli finančna pomoč Unije v skladu s to uredbo.
Države članice v tesnem sodelovanju s Komisijo tehnično spremljajo in finančno nadzorujejo ukrepe ter potrjujejo, da so bili izdatki, nastali v okviru projekta ali delov projekta, izplačani v skladu z ustreznimi pravili. Države članice lahko zahtevajo, da Komisija sodeluje pri pregledih na kraju samem in pri inšpekcijah.
Države članice Komisijo letno obveščajo, če je to ustrezno, prek interaktivnega geografskega in tehničnega informacijskega sistema, o napredku pri izvajanju projektov skupnega interesa in naložbah v ta namen, vključno z zneskom pomoči, porabljenim za doseganje ciljev v zvezi s podnebnimi spremembami. Komisija na tej podlagi objavi informacije o specifičnih projektih v okviru IPE in jih najmanj enkrat na leto posodablja.
Člen 23
Skladnost s politikami Unije in pravom Unije
V skladu s to uredbo se financirajo le ukrepi, ki so skladni s pravom Unije in zadevnimi politikami Unije.
Člen 24
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se pri izvajanju ukrepov, financiranih v skladu s to uredbo, zaščitijo finančni interesi Unije s preventivnimi ukrepi proti goljufijam, korupciji in kakršnim koli drugim nezakonitim dejavnostim, učinkovitimi pregledi in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, z izterjavo neupravičeno plačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in finančnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče sta na podlagi dokumentacije in pregledov na kraju samem pristojna za revizijo ukrepov vseh upravičencev do nepovratnih sredstev, izvajalskih organov, izvajalcev in podizvajalcev, ki so prejeli sredstva Unije v skladu s to uredbo.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko opravlja preiskave, tudi na kraju samem, in inšpekcije, v skladu z določbami in postopki, določenimi v Uredbi (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (24), in Uredbi Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (25), z namenom odkrivanja morebitne goljufije, korupcije ali kakršnih koli drugih nezakonitih dejavnosti, ki vplivajo na finančne interese Unije v zvezi s pogodbo, sporazumom ali sklepom o nepovratnih sredstvih, financiranih v skladu s to uredbo.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, sporazumi in sklepi o nepovratnih sredstvih ter pogodbe, ki izhajajo iz izvajanja te uredbe, vsebujejo določbe, ki Komisijo, Računsko sodišče in OLAF izrecno pooblaščajo za takšne revizije in preiskave, skladno z njihovimi zadevnimi pristojnostmi.
NASLOV II
SPLOŠNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 25
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga usklajevalni odbor za IPE. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Odbor zagotavlja horizontalni pregled delovnih programov iz člena 17 s katerim zagotovi, da so skladni, ter da so sinergije med prometnim, telekomunikacijskim in energetskim sektorjem ugotovljene, izkoriščene in ocenjene. Njegova naloga je predvsem usklajevanje teh delovnih programov, s čimer se zagotovijo večsektorski razpisi za izbor projektov.
Člen 26
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 21 se prenese na Komisijo za obdobje od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
3. Pooblastilo iz člena 21 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 21, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Navedeni rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 27
Vrednotenje
1. Komisija najkasneje 31. decembra 2017 v sodelovanju z zadevnimi državami članicami in upravičenci pripravi poročilo o oceni v zvezi z uresničevanjem ciljev vseh ukrepov (na ravni rezultatov in učinkov), učinkovitostjo porabe sredstev in evropsko dodano vrednostjo IPE, z namenom sprejetja odločitve o podaljšanju, spremembi ali ukinitvi ukrepov, ter to poročilo predloži Evropskemu parlamentu in Svetu. Poleg tega se v oceni preučijo možnosti za poenostavitev, notranja in zunanja skladnost ukrepov, nadaljnja ustreznost vseh ciljev ter prispevek ukrepov k prednostnim nalogam Unije v zvezi s pametno, trajnostno in vključujočo rastjo, vključno z njihovim vplivom na ekonomsko, socialno in ozemeljsko kohezijo. Poročilo o oceni vključuje tudi oceno obsežnejših prihrankov Komisije na finančni, tehnični in kadrovski ravni pri upravljanju IPE, po potrebi pa tudi ob upoštevanju skupnega števila projektov, izvedenih na podlagi sinergije med sektorji. V okviru navedene ocene se preuči tudi, kako izboljšati učinkovitost finančnih instrumentov. Poročilo o oceni upošteva rezultate ocenjevanja v zvezi z dolgoročnim vplivom predhodnih ukrepov.
2. Pri IPE se upošteva neodvisna celovita ocena pobude za projektne obveznice v okviru strategije Evropa 2020, ki bo izvedena leta 2015. Komisija in države članice na podlagi te ocene ocenijo primernost te pobude, pa tudi njeno uspešnost pri povečevanju obsega naložb v prednostne projekte in učinkovitosti porabe Unije.
3. Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami in upravičenci izvede naknadno ocenjevanje. Z naknadnim ocenjevanjem se pregleda uspešnost in učinkovitost instrumenta IPE, njegov učinek na ekonomsko, socialno in ozemeljsko kohezijo ter njegov prispevek k prednostnim nalogam Unije v zvezi s pametno, trajnostno in vključujočo rastjo, pri čemer upošteva obseg in učinke pomoči, porabljene za doseganje ciljev v zvezi s podnebnimi spremembami.
4. Pri ocenjevanju se upošteva napredek, kakor je merjen glede na kazalnike uspešnosti iz členov 3 in 4.
5. Komisija o ugotovitvah teh ocen obvesti Evropski parlament, Svet, Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij.
6. Komisija in države članice lahko ob pomoči drugih možnih upravičencev ocenijo načine izvedbe projektov in učinek njihove izvedbe, da ocenijo, ali so bili cilji, vključno s cilji varstva okolja, doseženi.
7. Komisija lahko od države članice, ki jo projekt skupnega interesa zadeva, zahteva, da zagotovi posebno oceno ukrepov in povezanih projektov, financiranih v okviru te uredbe, ali ji za oceno teh projektov po potrebi zagotovi potrebne podatke in pomoč.
Člen 28
Obveščanje, sporočanje in objava podatkov
1. Upravičenci in po potrebi zadevne države članice zagotovijo ustrezno javno obveščanje o pomoči, dodeljeni v skladu s to uredbo, in preglednost v zvezi z njo, da bi širšo javnost obvestili o vlogi Unije pri izvedbi projektov.
2. Komisija izvaja ukrepe za obveščanje in sporočanje v zvezi s projekti in rezultati IPE. S sredstvi, namenjenimi za ukrepe sporočanja v skladu s členom 5(2), se krije tudi sporočanje znotraj institucij v zvezi s političnimi prednostnimi nalogami Unije, če so povezane s splošnimi cilji iz člena 3.
Člen 29
Sprememba Uredbe (EU) št. 913/2010
Uredba (EU) št. 913/2010 se spremeni:
Priloga k Uredbi (EU) št. 913/2010 se nadomesti z besedilom Priloge II k tej uredbi. Posledično se za revidirane koridorje za železniški tovorni promet še naprej uporabljajo določbe Uredbe (EU) št. 913/2010.
Člen 30
Prehodne določbe
Ta uredba ne vpliva na nadaljnje izvajanje ali spreminjanje zadevnih projektov, vključno z njihovim celotnim ali delnim preklicem, do zaključka projektov ali na nadaljnje izvajanje ali spreminjanje finančne pomoči, ki jo je dodelila Komisija v skladu z uredbama (ES) št. 680/2007 in (ES) št. 67/2010 ali katerim koli drugim pravom, ki ureja navedeno pomoč na dan 31. decembra 2013 in ki se za zadevne ukrepe uporablja od takrat naprej do njihovega zaključka.
Člen 31
Razveljavitev
Brez poseganja v člen 30 te uredbe se uredbi (ES) št. 680/2007 in (ES) št. 67/2010 razveljavita z učinkom od 1. januarja 2014.
Člen 32
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 11. decembra 2013