РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1299/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 178 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В член 176 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) е предназначен да подпомага преодоляването на основните различия между регионите в Съюза. В съответствие с посочения член и с член 174, първа и втора алинея от ДФЕС, ЕФРР трябва да допринася за намаляване на неравенството между нивата на развитие на различните региони и да намалява изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, сред които трябва да се обръща специално внимание на селски райони, районите, засегнати от промишлен преход и региони, засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, като например най-северните региони с много ниска гъстота на населението и островните, трансграничните и планинските региони.
(2)
Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3). предвижда общи разпоредби за ЕФРР, Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР). Регламент (ЕС) №1301 /2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) предвижда специални разпоредби относно вида дейности, които могат да бъдат финансирани от ЕФРР и определя техните цели. Посочените регламенти не са изцяло адаптирани към специфичните потребности на цел „Европейско териториално сътрудничество“, при която си сътрудничат най-малко две държави-членки или държава-членка и трета държава. Поради това е необходимо да се определят специални разпоредби за целта „Европейско териториално сътрудничество“ относно нейното приложно поле, географски обхват, финансови средства, тематична концентрация и инвестиционни приоритети, програмиране, мониторинг и оценка, техническа помощ, допустимост, управление, контрол и определяне, участие на трети държави и финансово управление.
(3)
С цел да се увеличи добавената стойност на политиката на сближаване на Съюза специалните разпоредби следва да са насочени към постигане на значително опростяване за всички участници: бенефициери, органи по програмите, органи в участващите държави-членки на съответното местно, регионално или национално равнище, и трети държави, както и на равнището на Комисията.
(4)
С цел да подкрепи хармоничното развитие на територията на Съюза на различни равнища ЕФРР следва да предоставя подкрепа за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество по целта „Европейско териториално сътрудничество“.
(5)
Трансграничното сътрудничество има за цел преодоляването на общи предизвикателства, установени съвместно в граничните региони, като: затруднен достъп, по-конкретно в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) свързването и на транспортната инфраструктура, упадък на местната промишленост, неподходяща среда за стопанска дейност, липса на мрежови структури между местната и регионалната администрация, ниско равнище на научни изследвания, иновации и навлизане на ИКТ, замърсяване на околната среда, предотвратяване на риска, отрицателни нагласи към гражданите на съседни държави като цели и използването на неоползотворения потенциал за растеж в граничните райони (развитие на трансгранични бази и групи за научни изследвания и иновации, трансгранична интеграция на трудовия пазар, сътрудничество между образователни институции, включително университети или между здравни центрове) чрез засилен процес на сътрудничество за общото хармонично развитие на Съюза.
(6)
Транснационалното сътрудничество има за цел укрепване на сътрудничеството чрез действия, благоприятстващи интегрираното териториално развитие и обвързани с приоритетите на политиката на сближаване на Съюза, и следва също да включва морско трансгранично сътрудничество, което не е застъпено в програми за трансгранично сътрудничество.
(7)
Междурегионалното сътрудничество следва да има за цел да повиши ефективността на политиката на сближаване, като насърчава обмена на опит между регионите по тематичните цели и развитието на градските райони, включително връзките между градските и селските райони, да подобри изпълнението на програмите и действията за териториално сътрудничество, както и да насърчи анализирането на тенденциите на развитието в областта на териториалното сближаване чрез проучвания, събиране на данни и други мерки. Обменът на опит относно тематичните цели следва да подобрява разработването и изпълнението главно на оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, но също, по целесъобразност, на програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“, включително насърчаването на взаимноизгодно сътрудничество между новаторски групи за интензивни научни изследвания и обмена между научните работници и научноизследователските институции както в развитите, така и в по-малко развитите райони, като се вземе предвид опитът от програмите „Региони на знанието“ и „Научноизследователски потенциал на регионите по цел „Сближаване“ и най-отдалечените региони“ по Седмата рамкова програма за научни изследвания.
(8)
Следва да се определят обективни критерии за допустимост на региони и райони. За тази цел набелязването на региони и райони на равнището на Съюза, които отговарят на критериите за допустимост, следва да се основава на общата система за класификация на регионите, въведена с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(9)
Трансграничното сътрудничество следва да подкрепя региони, разположени по сухопътни или морски граници. Въз основа на опита от предишни програмни периоди Комисията следва да определи списък на трансграничните райони, които следва да получават подкрепа по отделните програми за трансгранично сътрудничество с опростена процедура. При съставянето на списъка Комисията следва да отчита необходимите корекции с цел да се гарантират съгласуваност, по-специално по отношение на сухопътните и морските граници, и непрекъснатост на програмните райони, установени за програмния период 2007-2013 г. Тези корекции биха могли представляват намаляване или да разширяване съществуващите програмни райони или броя на програмите за трансгранично сътрудничество като допускат възможността за географско припокриване.
(10)
Комисията следва да определи районите за транснационално сътрудничество с оглед на необходимите действия за насърчаване на интегрирано териториално развитие.При определянето на тези райони, Комисията следва да вземе предвид придобития от предходни програми опит и, по целесъобразност, макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни.
(11)
За да се осигури за всички региони на Съюза полза от обмена на опит и добри практики, програмите за междурегионално сътрудничество следва да обхващат цялата територия на Съюза.
(12)
Необходимо е да продължи да се подкрепя или по целесъобразност да се установява трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество със съседните на Съюза трети държави, тъй като това сътрудничество е важен инструмент на политиката за регионално развитие и следва да бъде от полза за регионите на държавите-членки, граничещи с трети държави. За тази цел ЕФРР следва да предоставя принос за трансгранични програми и програми за морските басейни, създадени по Европейския инструмент за съседство (ЕИС) в съответствие с бъдещ законодателен акт на Съюза относно Европейския инструмент за съседство за периода 2014-2020г. („ЕИС“) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) в съответствие с бъдещ законодателен акт на Съюза относно Инструмента за предприсъединителна помощ за периода 2014 - 2020 г. („законодателен акт относно ИПП II“).
(13)
Освен при интервенции по външните граници, подкрепени от инструменти на външната политика на Съюза, които обхващат гранични региони в рамките на Съюза и извън него, следва да е възможно програмите за сътрудничество, подкрепяни от ЕФРР да обхващат региони в рамките на Съюза и в определени случаи извън него, когато регионите извън Съюза не попадат в обхвата на инструментите на външната политика, било защото не са определени като държава бенефициер, или защото такива програми за външно сътрудничество не могат да бъдат създадени. Необходимо е обаче да се вземат необходимите мерки за това подкрепата от ЕФРР за операции, провеждани на територията на трети държави, да обслужва на първо място интересите на регионите на Съюза. В рамките на тези ограничения, когато съставя списъците на трансграничните и транснационалните програмни райони, Комисията следва да включва в тях и региони в трети държави.
(14)
Необходимо е да се предвидят средствата, които ще бъдат разпределени за всеки от компонентите на цел „Европейско териториално сътрудничество“, като значителна част от средствата останат съсредоточени за трансгранично сътрудничество, включително делът на всяка държава-членка от общите средства за трансгранично и транснационално сътрудничество, потенциалът, който е на разположение на държавите-членки във връзка с гъвкавостта между компонентите, и бъде осигурена достатъчна степен на финансова подкрепа за сътрудничество в най-отдалечените региони.
(15)
В интерес на регионите на Съюза следва да се създаде механизъм за организиране на подкрепата от ЕФРР за инструменти на външната политика, като ЕИС и ИПП II, включително в случаите, когато не могат да бъдат приети програми за външно сътрудничество или те трябва да бъдат прекратени. Този механизъм следва да се стреми да постигне оптимално действие и възможно най-добра координация между тези инструменти.
(16)
По-голямата част от финансирането по ЕФРР за програми за трансгранично и транснационално сътрудничество следва да се концентрира върху ограничен брой тематични цели, така че политиката на сближаване да постигне оптимално въздействие на цялата територия на Съюза. Въпреки това при програмата за междурегионалното сътрудничество по тематичните цели концентрацията следва да намери отражение в целта на всяка операция, а не в ограничаване на броя на тематичните цели, така че междурегионалното сътрудничество да допринесе във възможно най-голяма степен за повишаване главно на ефективността на политиката на сближаване по цел „Инвестиции за растеж и работни места” и също така, по целесъобразност, по цел „Европейско териториално сътрудничество”. При другите програми за междурегионално сътрудничество, тематичната концентрация следва да произтича от техния специфичен обхват.
(17)
За постигане на целите и задачите, заложени в стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, в рамките на цел „Европейско териториално сътрудничество“ ЕФРР следва да допринесе за тематичните цели за развитие на икономика, основана на знанието, научните изследвания и иновациите, включително посредством насърчаване на сътрудничеството между предприятията, по-конкретно между МСП, и посредством насърчаване на създаването на системи за трансграничен обмен на информация в областта на ИКТ; за насърчаване на по-екологична, по-ефективно използваща ресурсите и по-конкурентна икономика, включително чрез насърчаване на устойчива трансгранична мобилност; за постигане на висока степен на заетост, която води до социално и териториално сближаване, включително посредством дейности за подкрепа на устойчив туризъм, на културата и националното наследство като част от една териториална стратегия, целяща постигане на растеж, допринасящ за заетостта; и за развитие на административен капацитет. Списъкът на инвестиционните приоритети по различните тематични цели обаче следва да бъде адаптиран към специфичните потребности на цел „Европейско териториално сътрудничество“ чрез предоставяне на допълнителни инвестиционни приоритети, като в рамките на трансграничното сътрудничество бъде предоставена възможност по-специално за продължаване на правното и административно сътрудничество, сътрудничеството между гражданите и институциите и на сътрудничеството в областта на заетостта, обучението, приобщаването на общностите и социалното приобщаване в трансграничен аспекти бъдат разработени координирани макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни в рамките на транснационалното сътрудничество. В допълнение следва да се определят специфични или допълнителни инвестиционни приоритети за определени междурегионални програми за сътрудничество, които да отразяват техните специфични дейности.
(18)
В рамките на тематичната цел за насърчаване на социалното приобщаване и борбата с бедността и като се има предвид нейното практическото значение е необходимо да се гарантира, че по трансграничната програма PEACE между Северна Ирландия и граничните райони на Ирландия за подкрепа на мира и помирението, ЕФРР следва да допринася и за насърчаване на социалната и икономическата стабилност в съответните региони, по-специално посредством действия за насърчаване на сближаването между общностите. Предвид спецификата на посочената трансгранична програма някои правила относно подбора на операции съгласно настоящия регламент следва да не се прилагат към тази трансгранична програма.
(19)
Необходимо е изискванията за съдържанието на програмите за сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество” да бъдат съобразени с техните специфични потребности. В тези изисквания следва да бъдат застъпени и необходимите аспекти за ефективното им изпълнение на територията на участващите държави-членки, като тези относно отговорните органи за одит и контрол, процедура за създаване на съвместен секретариат и разпределение на задълженията в случай на финансови корекции. Когато държавите-членки участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, съответните програми за сътрудничество следва да уточняват по какъв начин намесата би могла да допринесе за тези стратегии. Освен това поради хоризонталния характер на програмите за междурегионално сътрудничество тяхното съдържание следва да се адаптира, особено по отношение на определянето на бенефициера или бенефициерите по текущите програми INTERACT и ESPON.
(20)
С цел да се стимулира координацията на финансирането от ЕФРР за програми за сътрудничество, приети съгласно настоящия регламент, в които участват най-отдалечените региони, с възможното допълващо финансиране от Европейския фонд за развитие (ЕФР), ЕИС, ЕПП II и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), държавите-членки и третите държави или отвъдморски страни или територии (последните наричани по-нататък „територии“), участващи в тези програми за сътрудничество, следва да установят правила за механизми за координация в тези програми.
(21)
Уместно е третите държави или територии да бъдат привличани в процеса на подготовка на програмите за сътрудничество, след като са приели поканата за участие в такива програми. В настоящия регламент следва да се установят специални процедури за такова привличане. Чрез дерогация от стандартната процедура, когато в програма за сътрудничество са включени най-отдалечени райони и трети държави или територии, участващите държави-членки провеждат консултации с тези трети държави или територии, преди да представят програмите на Комисията. За да бъде по-ефективно и прагматично участието на трети държави или територии в програмите за сътрудничество, следва да е възможно споразуменията относно съдържанието на програмите за сътрудничество и относно евентуалния принос на третите държави или територии да бъдат направени чрез официално одобрените протоколи от консултациите с тези трети държави или територии или от обсъжданията в организациите за регионално сътрудничество. Като се отчитат принципите на споделено управление и на опростяване процедурите за одобряване на оперативните програми следва да бъдат такива, че Комисията да одобрява само централните елементи на програмите за сътрудничество, а останалите елементи следва да бъдат одобрени от участващата държава-членка или държави-членки. От съображения за правна сигурност и прозрачност е необходимо да се гарантира, че когато участващата държава-членка или държави-членки изменят елемент на програмата за сътрудничество, който не подлежи на одобрение от страна на Комисията, управляващият орган на тази програма уведомява Комисията за всяко такова решение за изменение в срок от един месец от датата на решението за изменение.
(22)
В съответствие със стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж европейските структурни и инвестиционни фондове следва да осигуряват по-интегриран и приобщаващ подход за преодоляване на местните проблеми. За укрепването на този подход подкрепата от ЕФРР в граничните региони следва да бъде координирана с подкрепата от ЕЗФРСР и ЕФМДР, като по целесъобразност включва европейски групи за териториално сътрудничество (ЕГТС), създадени в съответствие с Регламент (ЕС) № 1302/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), когато местното развитие е една от целите им.
(23)
Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. условията за избор на операции следва да бъдат по-ясни и по-стриктни с цел да се гарантира, че се избират само действително съвместни операции. Поради специфичния контекст и особеностите на програмите за сътрудничество между най-отдалечените райони и трети държави или територии, следва да бъдат установени и пригодени по-леки условия за сътрудничество по отношение на провежданите по тези програми операции. Следва да се даде определение на понятието „единствени бенефициери“ и на тези бенефициери следва да се позволи самостоятелно да изпълняват операции за сътрудничество.
(24)
Следва да се уточнят отговорностите на водещите бенефициери, които носят цялостна отговорност за изпълнението на определена операция.
(25)
Изискванията към докладите за изпълнението следва да бъдат съобразени с контекста на сътрудничество и да отразяват цикъла на изпълнение на програмите. С оглед на доброто управление годишният преглед следва да може да се извършва в писмен вид.
(26)
В съответствие с Регламент (ЕС) № 1303/2013 управляващият орган следва да гарантира, че оценките на програмите за сътрудничество се извършват въз основа на плана за оценка и включват оценки за измерване на ефективността, ефикасността и въздействието на тези програми. Поне веднъж по време на програмния период, една оценка следва да оцени по какъв начин предоставената подкрепа е допринесла за постигането на целите на програмата. Тези оценки следва да съдържат информация за всякакви предложения за корекции по време на програмния период.
(27)
В приложение към настоящия регламент следва да бъде съставен общ набор от показатели за изпълнението, които да улеснят извършването на оценка на напредъка на изпълнението на програмите, съобразен със специфичния характер на програмите за сътрудничество. Тези показатели следва да се допълват от специфични за програмата показатели за резултатите и където е уместно - от специфични за програмата показатели за изпълнението.
(28)
Поради участието на повече от една държава-членка и произтичащите от това по-големи административни разходи, по-специално за проверки и превод, таванът на разходите за техническа помощ следва да бъде по-висок, отколкото по цел „Инвестиции за растеж и работни места“. С цел компенсиране на по-високите административни разходи държавите-членки следва да се насърчават, когато е възможно, да намалят административната тежест по отношение на изпълнението на съвместни проекти. Освен това програми за сътрудничество, за които се предоставя ограничена подкрепа от ЕФРР, следва да получат определена минимална сума за техническа помощ, която би могло да е по-голяма от 6 %, с цел да се осигурят достатъчно финансови средства за ефективни дейности за техническа помощ.
(29)
Поради участието на повече от една държава-членка общото правило, предвидено в Регламент (ЕС) № 1303/2013, според което всяка държава-членка приема национални правила за допустимост на разходите, не е целесъобразно за цел „Европейско териториално сътрудничество“. Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. следва да бъде определена ясна йерархия на правилата за допустимост на разходите със силна ориентация към правила за допустимост на разходите,установени на равнището на Съюза или за дадена програма за сътрудничество като цяло, за да се избегнат всякакви възможни противоречия или несъответствия между различни регламенти и между регламентите и националните правила. По-конкретно Комисията, въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г., следва да приеме правила за допустимост на разходите за категориите разходи, предвидени в настоящия регламент.
(30)
Тъй като в изпълнението на операциите често участва персонал от повече от една държава-членка и предвид броя на операциите, при които разходите за персонал представляват съществено перо, следва да се прилага единна ставка на разходите за персонал, основана на другите преки разходи за операциите за сътрудничество, за да се избегне отделно счетоводство за управлението на такива операции.
(31)
Правилата за гъвкавост относно местоположението на операциите извън програмния район следва да бъдат опростени. Освен това е необходимо да се подкрепя и улеснява чрез специфични правила ефективно трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество със съседните на Съюза трети държави или територии, когато това е нужно, за да се гарантира ефективна подкрепа за развитието на регионите на държавите-членки. Във връзка с това в изключителни случаи и при определени условия е целесъобразно да се разреши подкрепа от ЕФРР за операции извън частта на Съюза от програмния район и на територията на съседни трети държави, ако тези операции са от полза за регионите на Съюза.
(32)
Държавите-членки следва да бъдат поощрявани да възложат функциите на управляващия орган наЕГТС или да възложат на такава група отговорността за управлението на тази част от програмата за сътрудничество, която e свързана с територията, обхваната от тази група.
(33)
Управляващият орган следва да създаде съвместен секретариат, който, inter alia, предоставя информация на кандидатите за подкрепа, занимава се със заявленията за проекти и подпомага бенефициерите при изпълнението на техните операции.
(34)
Управляващите органи следва да отговарят за всички функции, установени в Регламент (ЕС) № 1303/2013, включително проверки на управлението, с цел да се гарантират единни стандарти в целия програмен район. Въпреки това когато за управляващ орган бъде определена ЕГТС, тези проверки следва да бъдат провеждани от или под отговорността на управляващия орган поне за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС, докато контрольорите следва единствено да бъдат използвани в останалите държави-членки и трети държави или територии. Дори когато не бъде определена ЕГТС, управляващият орган следва да бъде упълномощен от участващите държави-членки да извършва проверки на целия програмен район.
(35)
Сертифициращите органи следва да носят отговорност за всички функции на сертифициращия орган, установени с Регламент (ЕС) № 1303/2013. Държавите-членки следва да могат да определят управляващ орган, който да изпълнява и функциите на сертифициращ орган.
(36)
Един одитен орган следва да отговаря за извършването на одитните функции, установени с Регламент (ЕС) № 1303/2013, с цел да се гарантират единни стандарти в целия програмен район. Когато няма такава възможност, одитният орган по програмата следва да бъде подпомогнат от група одитори.
(37)
С цел да се засили икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза и да се увеличи ефективността на неговата политика на сближаване, следва да се позволи на трети държави да участват чрез принос към ресурсите на ИПП II и ЕИС в програми за транснационално и междурегионално сътрудничество. Операциите, съфинансирани в рамките на такива програми, следва обаче да продължават да преследват целите на политиката на сближаване, дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза. В този контекст приносът към целите на външните действия на Съюза продължава да има само съпътстващ характер, тъй като центърът на интереса на програмите за сътрудничество следва да се определя от тематичните цели и инвестиционните приоритети на политиката на сближаване. За да бъде осигурено ефективното участие на трети държави в програмите за сътрудничество, управлявани в съответствие с принципа на споделеното управление, условията за изпълнението на програмите следва да се съдържат в самите програми за сътрудничество и ако е необходимо - в споразуменията за финансиране, сключени между Комисията, правителствата на всяка от третите държави и държавата-членка, на чиято територия се намира управляващият орган на съответната програма за сътрудничество. Условията за изпълнението на програмите следва да съответстват на разпоредбите на приложимото право на Съюза и, по целесъобразност - на разпоредбите на националното право на участващите държави-членки, които са свързани с неговото прилагане.
(38)
Следва да се създаде ясна йерархия на финансовите задължения с оглед възстановяването на средства при установени нередности - от бенефициерите през водещия бенефициер и управляващия орган до Комисията. Следва да се предвиди държавите-членки да носят отговорност в случаите, когато средствата не могат да бъдат възстановени.
(39)
Въз основа на опита от програмния период 2007-2013 г. следва да се предвиди изрична дерогация за преизчисляване на разходи, извършени във валута, различна от евро, като се прилага месечен обменен курс към възможно най-близката дата до момента на реалното извършване на разходите или през месеца, когато разходите са подадени за проверка или през месеца, когато разходите са докладвани на водещия бенефициер. Плановете за финансиране, докладите и отчетите по съвместни операции за сътрудничество се представят пред съвместния секретариат, органите по програмата и мониторинговия комитет само в евро. Извършва се проверка за точността на преизчисляването.
(40)
С цел да бъдат определени специални правила за изменение на общите показатели за изпълнението и за допустимост на разходите, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменението на списъка с общите показатели за изпълнението, установени в приложението към настоящия регламент и със специфичните правила за допустимост на разходите за програмите за сътрудничество. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(41)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на списъците на трансгранични райони и транснационални райони, на списъка на всички програми за сътрудничество и на общия размер на подкрепата от ЕФРР за всяка програма за сътрудничество, на номенклатурата относно категориите интервенции, и на образците за програми за сътрудничество и докладите за изпълнението. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(42)
На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за приемането на решения за одобряване на определени елементи от програмите за сътрудничество и за последващи изменения на тези елементи.
(43)
Настоящият регламент следва да не засяга продължаването или промяната на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1080/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8) или на друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие следва да продължи да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или на съответните операции до тяхното приключване. Заявленията за получаване на помощ, представени или одобрени в рамките на Регламент (ЕО) № 1080/2006, следва да продължат да бъдат валидни.
(44)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване чрез преодоляване на основните различия между регионите в Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради степента на неравенство между нивата на развитие на различните региони и изостаналостта на най-необлагодетелстваните региони, както и ограниченията на финансовите ресурси на държавите-членки и регионите, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(45)
За да се създадат условия за незабавното прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент определя обхвата на ЕФРР по отношение на цел „Европейско териториално сътрудничество“ и въвежда специални разпоредби във връзка с тази цел.
2. Настоящият регламент определя за цел „Европейско териториално сътрудничество“приоритетните цели и организацията на ЕФРР, критериите за допустимост на държавите-членки и регионите за получаване на подкрепа от ЕФРР, наличните финансови средства за подкрепа от ЕФРР и критериите за тяхното разпределяне.
С него се въвеждат и необходимите разпоредби с цел да се гарантират ефективното изпълнение, мониторинг, финансово управление и контрол на оперативните програми по цел „Европейско териториално сътрудничество“ („програми за сътрудничество“), включително в случаите, когато в такива програми за сътрудничество участват трети държави.
3. Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1303/2013 и глава I от Регламент (ЕС) № 1301/2013 се прилагат за цел „Европейско териториално сътрудничество“ и програмите за сътрудничество по нея, освен когато по силата на настоящия регламент изрично е предвидено друго или когато посочените разпоредби могат да се прилагат единствено за цел „Инвестиции за растеж и работни места.“
Член 2
Компоненти на цел „Европейско териториално сътрудничество“
По цел „Европейско териториално сътрудничество“ ЕФРР предоставя подкрепа за следните компоненти:
(1)
трансгранично сътрудничество между гранични региони за насърчаване на интегрирано регионално развитие между съседни региони от две или повече държави-членки, граничещи по суша или по море, или между съседни гранични региони от поне една държава-членка и една трета държава по външните граници на Съюза, които не са обхванати от други програми по външните финансови инструменти на Съюза;
(2)
транснационално сътрудничество на големи транснационални територии с участието на национални, регионални и местни партньори, включително морско трансгранично сътрудничество в случаите, които не са обхванати по линия на трансграничното сътрудничество, с оглед постигането на по-висока степен на териториална интеграция на съответните територии;
(3)
междурегионално сътрудничество за по-ефективна политика на сближаване чрез насърчаване на:
a)
обмен на опит, съсредоточен върху тематични цели между партньорите на цялата територия на Съюза, включително във връзка с развитието на регионите, посочени в член 174 от ДФЕС, за установяване и разпространение на добри практики с оглед на пренасянето им главно в оперативни програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“, но също, при необходимост, в програми за сътрудничество;
б)
обмен на опит за установяване, пренос и разпространение на добри практики в областта на устойчивото развитие на градските райони, включително връзките между градските и селските райони;
в)
обмен на опит за установяване, пренос и разпространение на добри практики и новаторски подходи по отношение на изпълнението на действия и програми за сътрудничество, както и използването на ЕГТС;
г)
анализ на тенденции в развитието по отношение на целите за териториално сближаване, включително териториалните аспекти на икономическото и социалното сближаване, и хармонично развитие на територията на Съюза чрез проучвания, събиране на данни и други мерки.
Член 3
Географски обхват
1. По отношение на трансграничното сътрудничество подкрепа получават региони на Съюза на ниво 3 по NUTS по всички вътрешни и външни сухопътни граници, които не са обхванати от други програми по външните финансови инструменти на Съюза, и всички региони на Съюза на ниво 3 по NUTS по морски граници, отстоящи най-много на 150 km, без да се засягат евентуални корекции, необходими с цел да се гарантират съгласуваност и непрекъснатост на районите по програмите за сътрудничество, определени за програмния период 2007-2013 г.
Комисията, чрез актове за изпълнение, приема решение, установяващо списъка на трансграничните райони, които получават подкрепа, разбит по програми за сътрудничество. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедура по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
В списъка се уточняват и регионите на Съюза на ниво 3 по NUTS, които се имат предвид при разпределянето на средства от ЕФРР за трансгранично сътрудничество по всички вътрешни граници и по външните граници, обхванати от външните финансови инструменти на Съюза, като ЕИС, съгласно законодателния акт относно ЕИС и ИПП II, съгласно законодателния акт относно ИПП II.
Когато представят проект на програми за трансгранично сътрудничество, държавите-членки могат - в надлежно обосновани случаи и с цел да осигурят съгласуваността между трансграничните райони - да поискат региони на ниво 3 по NUTS, различни от изброените в решението, посочено във втора алинея, да бъдат включени в даден район за трансгранично сътрудничество.
По искане на съответната държава-членка или държави-членки с цел улесняване на трансграничното сътрудничество по морските граници за най-отдалечените региони и без да се засягат разпоредбите на първа алинея, Комисията може да включи в решението, посочено във втора алинея, регионите на ниво 3 по NUTS в най-отдалечените региони по морски граници, отстоящи на над 150 km, като трансгранични райони, които могат да получават подкрепа от съответните средства на тези държави-членки,.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за трансгранично сътрудничество могат да бъдат включени региони в Норвегия и Швейцария както и Лихтенщайн, Андора, Монако и Сан Марино, както и трети държави или територии, съседни на най-отдалечените региони, всички от които съответстват на ниво 3 по NUTS.
3. По отношение на транснационалното сътрудничество Комисията приема чрез актове за изпълнение решение, установяващо списък на транснационалните райони, които следва да получават подкрепа, разбит по програми за сътрудничество и обхващащ региони на ниво 2 по NUTS, и гарантира непрекъснатост на сътрудничеството в по-големи съгласувани райони въз основа на предходни програми, при отчитане на макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, където е уместно. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Когато представят проекти на програми за транснационално сътрудничество, държавите-членки могат да поискат към даден район за транснационално сътрудничество да бъдат добавени допълнителни региони на ниво 2 по NUTS, граничещи с регионите, изброени в решението, посочено по първа алинея. Държавите-членки посочат мотивите за това искане.
4. Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за транснационално сътрудничество могат да бъдат включени региони от следните трети държави или територии:
a)
третите държави или територии, изброени или посочени в параграф 2 от настоящия член;
б)
Фарьорските острови и Гренландия.
Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, в програмите за транснационално сътрудничество могат да бъдат включени и региони на трети държави, обхванати от външните финансови инструменти на Съюза, като ЕИС съгласно законодателния акт относно ЕИС, включително съответните региони на Руската федерация, и ИПП II, съгласно законодателния акт относно ИПП II.На разположение се предоставят годишни бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от ЕИС и ИПП II за тези програми, при условие че в програмите по подходящ начин са застъпени съответните цели в областта на външното сътрудничество.
Тези региони съответстват на ниво 2 по NUTS.
5. По отношение на междурегионалното сътрудничество подкрепата от ЕФРР обхваща цялата територия на Съюза.
Без да се засяга член 20, параграфи 2 и 3, програмите за междурегионално сътрудничество могат да обхващат цялата територия или част от третите държави или територии, посочени в параграф 4, първа алинея, букви а) и б)от настоящия член.
6. С информативна цел регионите на трети държави или територии, посочени в параграфи 2 и 4, се споменават в списъците по параграфи 1 и 3.
7. В надлежно обосновани случаи с цел увеличаване на ефикасността на изпълнението на програмата, най-отдалечените региони могат да включат в единна програма за териториално сътрудничество сумите от ЕФРР, разпределени за трансгранично и транснационално сътрудничество, включително допълнителните средства, предвидени в член 4, параграф 2 при спазване на приложимите правила за всяка от тези суми.
Член 4
Ресурси за цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Средствата за цел „Европейско териториално сътрудничество“ възлизат на 2,75 % от глобалните налични средства за поемане на бюджетни задължения от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд за програмния период 2014-2020 г., посочени в член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 (т.е. общо 8 948 259 330 EUR), и се разпределят, както следва:
a)
74,05 % (или общо 6 626 631 760 EUR за трансгранично сътрудничество;
б)
20,36 % (или общо 1 821 627 570 EUR) за транснационално сътрудничество;
в)
5,59 % (или общо 500 000 000 EUR) за междурегионално сътрудничество.
2. За програми по целта „Европейско териториално сътрудничество“ за най-отдалечените региони се разпределят средства в размер най-малко 150 % от предоставената подкрепа от ЕФРР за програмния период 2007-2013 г. за програми за сътрудничество. Освен това сума в размер 50 000 000 EUR от средствата, разпределени за междурегионално сътрудничество, се отделя за сътрудничество в най-отдалечените региони. По отношение на тематичната концентрация за тези допълнителни средства се прилага член 6, параграф 1.
3. Комисията уведомява всяка държава-членка за дела й от общите суми за трансгранично и транснационално сътрудничество съгласно посоченото в параграф 1, букви а) и б), с разпределението по години. Критерий за разпределението по държави-членки е броят на населението в районите, посочени в член 3, параграф 1, втора алинея и член 3, параграф 3, първа алинея.
Въз основа на сумите, оповестени съгласно първа алинея всяка държава-членка информира Комисията дали и как е използвала възможността за трансфер, предвидена в член 5, и произтичащото от нея разпределение на средства между трансграничните и транснационалните програми, в които държавата-членка участва. Въз основа на предоставената от държавите-членки информация Комисията приема чрез актове за изпълнение решение, в което се съдържа списък с всички програми за сътрудничество и се посочва общият размер на цялостната подкрепа от ЕФРР за всяка програма. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013
4. Приносът от ЕФРР за трансгранични програми и програми за морските басейни по ЕИС, както и за трансгранични програми по ИПП II, се определя от Комисията и съответните държави-членки. Определеният за всяка държава-членка принос от ЕФРР впоследствие не се преразпределя между съответните държави-членки.
5. Подкрепата от ЕФРР за отделните трансгранични програми и програми за морските басейни по ЕИС и трансграничните програми по ИПП II се предоставя, при условие че от ЕИС и ИПП II бъдат предоставени най-малко средства в равностоен размер. Този равностоен размер е в рамките на максималната сума, определена в законодателния акт относно ЕИС или законодателния акт относно ИПП II.
6. Годишните бюджетни кредити, съответстващи на подкрепата от ЕФРР за трансграничните програми и програмите за морските басейни по ЕИС и трансграничните програми по ИПП II, се вписват в съответните бюджетни редове за тези инструменти за бюджетната 2014 година.
7. През 2015 и 2016 г. годишният принос от ЕФРР за програмите по ЕИС и ИПП II, за който до 30 юни в Комисията не е била представена нито една програма по трансграничните програми и програмите за морските басейни в рамките на ЕИС и трансграничните програми по ИПП II, и който не е бил преразпределен в полза на друга програма, представена в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество по параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
Ако до 30 юни 2017 г. все още има трансгранични програми и програми за морските басейни в рамките на ЕИС и трансгранични програми по ИПП II, които не са били представени в Комисията, цялата подкрепа от ЕФРР, посочена в параграф 4 за тези програми, за оставащия период до 2020 г., която не е била преразпределена в полза на друга приета програма в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
8. Всички трансгранични програми и програми за морските басейни, посочени в параграф 4, приети от Комисията, се прекратяват, или разпределените за програмата средства се намаляват в съответствие с приложимите правила и процедури, по-специално в случай че:
a)
нито една от държавите партньори, обхванати от програмата, не е подписала съответното финансово споразумение в срока, определен в съответствие с законодателния акт относно ЕИС или законодателния акт относно ИПП II; или
б)
програмата не може да бъде изпълнена съгласно плана поради възникнали проблеми във взаимоотношенията между участващите държави.
В тези случаи по искане на съответната(ите) държава(и)-членка(и), посочената в параграф 4 подкрепа от ЕФРР, съответстваща на годишните вноски, за които все още не са били поети задължения, или на годишните вноски, за които са били поети задължения и тези задължения са били отменени изцяло или частично през същата бюджетна година, и които не са били преразпределени в полза на друга програма в рамките на същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя за вътрешни програми за трансгранично сътрудничество съгласно параграф 1, буква а), в които участва(т) съответната(ите) държава(и)-членка(и).
9. Комисията предоставя на комитета, създаден съгласно член 150, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, годишно обобщение на финансовото изпълнение на трансграничните програми и програмите за морските басейни по ЕИС, както и на трансграничните програми по ИПП II, за които ЕФРР допринася в съответствие с настоящия член.
Член 5
Опция за прехвърляне
Всяка държава-членка може да прехвърли до 15 % от разпределените за нея финансови средства за всеки от компонентите, посочени в член 4, параграф 1, букви а) и б) от един от тези компоненти към друг компонент.
ГЛАВА II
Тематична концентрация и инвестиционни приоритети
Член 6
Тематична концентрация
1. Поне 80 % от средствата, отпускани от ЕФРР за всяка програма за трансгранично сътрудничество и за всяка транснационална програма, се концентрират върху най-много четири от тематичните цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. Всички тематични цели, посочени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013 г., могат да се избират за междурегионално сътрудничество, посочено в член 2, точка 3, буква а) от настоящия регламент.
Член 7
Инвестиционни приоритети
1. ЕФРР, в рамките на своя обхват, както е посочено в член 3 от Регламент (ЕС) № 1301/2013, допринася за постигането на тематичните цели, изложени в член 9, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1303/2013. чрез съвместни действия по трансгранични, транснационални и междурегионални програми за сътрудничество. В допълнение към инвестиционните приоритети, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1301 /2013., ЕФРР може също така да подкрепя следните инвестиционни приоритети в рамките на тематичните цели, посочени за всеки от компонентите на европейското териториално сътрудничество:
a)
в областта на трансграничното сътрудничество:
i)
насърчаване на устойчива и качествена заетост и подкрепа за мобилността на работната сила чрез интеграция на трансграничните трудови пазари, включително трансгранична мобилност, съвместни местни инициативи за заетост, информационни и консултационни услуги и съвместно обучение;
ii)
насърчаване на социалното приобщаване, борба с бедността и всяка форма на дискриминация чрез насърчаване на равенството между половете, равните възможности, както и интеграцията на общностите през граница;
iii)
инвестиции в образованието, обучението и професионално обучение за умения и ученето през целия живот чрез разработване и изпълнение на съвместни образователни и обучителни схеми и на схеми в областта на професионалното обучение;
iv)
повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез насърчаване на правното и административното сътрудничество и сътрудничеството между гражданите и институциите;
б)
в областта на транснационалното сътрудничество: повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез развиване и координиране на макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни;
в)
в областта на междурегионалното сътрудничество: повишаване на институционалния капацитет на публичните органи и заинтересованите страни и ефикасна публична администрация чрез:
i)
разпространяване на добри практики и експертен опит и извличане на ползи от резултатите от обмяната на опит във връзка с устойчиво градско развитие, включително връзките между градските и селските райони, съгласно член 2, точка 3, буква б).
ii)
насърчаване на обмяната на опит с цел укрепване на ефективността на програмите и действията за териториално сътрудничество, както и използването на ЕГТС съгласно член 2, точка 3, буква в);
iii)
укрепване на доказателствената база с цел укрепване на ефективността на политиката на сближаване и постигането на тематичните цели чрез анализ на тенденциите за развитие съгласно член 2, точка 3, буква г);
2. При трансграничната програма PEACE и в рамките на тематичната цел за насърчаване на социалното приобщаване, борбата с бедността и всяко форма на дискриминация, ЕФРР допринася също така за насърчаването на социалната и икономическата стабилност в съответните региони, по-специално чрез действия за насърчаване на сближаването между общностите.
ГЛАВА III
Програмиране
Член 8
Съдържание, приемане и изменение на програмите за сътрудничество
1. Всяка програма за сътрудничество се състои от приоритетни оси. Без да се засягат разпоредбите на член 59 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, всяка приоритетна ос отговаря на една тематична цел и включва един или няколко инвестиционни приоритета от същата тематична цел в съответствие с членове 6 и 7 от настоящия регламент. По целесъобразност и с цел увеличаване на нейното въздействие и ефективност чрез тематично съгласуван интегриран подход за осъществяване на целите на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, дадена приоритетна ос може, в надлежно обосновани случаи, да съчетава един или повече допълнителни инвестиционни приоритета от различни тематични цели, за да се постигне максимален принос към тази приоритетна ос.
2. Всяка програма за сътрудничество допринася за стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и за постигането на икономическото, социалното и териториалното сближаване и посочва:
a)
обосновка на избора на тематични цели, съответстващите им инвестиционни приоритети и разпределените за тях финансови средства, с оглед на общата стратегическа рамка, предвидена в Приложение I към Регламент (ЕС) № 1303/2013 въз основа на анализ на нуждите в програмния район и избраната в отговор на тези нужди стратегия, разглеждане, по целесъобразност, на липсващите връзки в трансграничната инфраструктура, като се вземат предвид резултатите от предварителната оценка, направена в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
за всяка приоритетна ос, различна от техническата помощ:
i)
инвестиционните приоритети и съответстващите им конкретни цели;
ii)
за да се укрепи насочеността на програмирането към постигането на резултати - очакваните резултати по специфичните цели и съответните показатели за резултатите, с базова стойност и целева стойност, количествено определена, когато е целесъобразно, в съответствие с член 16;
iii)
описание на видовете и примерите за действия, които ще получат подкрепа по всеки инвестиционен приоритет, и очаквания им принос за постигането на специфичните цели, посочени в подточка i), включително ръководните принципи за подбора на операциите и, когато е целесъобразно, определяне на основни целеви групи, конкретни целеви територии, категории бенефициери, планираното използване на финансовите инструменти, както и на големи проекти;
iv)
общите и специфичните показатели за изпълнението, включително количествено определената целева стойност, които се очаква да допринесат за постигането на резултатите, в съответствие с член 16, за всеки един инвестиционен приоритет;
v)
набелязване на стъпки за изпълнението на финансови показатели и на показатели за изпълнението, и когато е целесъобразно на показателите за резултати, които да служат за етапни цели и целеви стойности на рамката на изпълнението в съответствие с член 21, параграф 1 и приложение II към посочения регламент (ЕС) № 1303/2013;
vi)
по целесъобразност, резюме на планираното използване на техническа помощ, включително, когато е необходимо, действия за укрепване на административния капацитет на органите, участващи в управлението и контрола на програмите, и бенефициерите и, когато е необходимо, действия за повишаване на административния капацитет на съответните партньори за участие в изпълнението на програмите;
vii)
съответстващите категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията, и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
в)
за всяка приоритетна ос, която засяга техническата помощ:
i)
специфични цели;
ii)
очакваните резултати за всяка конкретна цел и, където това е обективно оправдано, предвид съдържанието на действията, съответните показатели за резултати с базова стойност и целева стойност в съответствие с член 16;
iii)
описание на действията, които ще получат подкрепа, и очаквания им принос за постигане на конкретните цели, посочени в подточка i);
iv)
показателите за изпълнението, които се очаква да допринесат за постигане на резултатите;
v)
съответстващите категории интервенции, въз основа на номенклатура, приета от Комисията, и ориентировъчно разпределение на програмираните средства;
Подточка ii) не се прилага, когато приносът на Съюза за приоритетната ос или приоритетните оси, които засягат техническата помощ в рамките на определена програма за сътрудничество, не надвишава 15 000 000 EUR;
г)
план за финансиране със следните таблици (без подялба по участващи държави-членки):
i)
таблица, в която за всяка година в съответствие с правилата за равнищата на съфинансиране, посочени в членове 60, 120 и 121 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит, предвиден за подкрепата от ЕФРР;
ii)
таблица, в която за целия програмен период за програмата за сътрудничество и за всяка приоритетна ос се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит на подкрепата от ЕФРР и националното съфинансиране. За приоритетните оси, които съчетават инвестиционни приоритети от различни тематични цели, в таблицата се посочва размерът на общия финансов бюджетен кредит и националното съфинансиране за всяка една от съответните тематични цели. Когато националното съфинансиране е съставено от публично и частно съфинансиране, в таблицата се дава ориентировъчна разбивка на публичните и частните източници. Тя показва с информативна цел евентуалния принос на участващите в програмата трети държави, и предвижданото участие от ЕИБ;
д)
списък на големите проекти, чието изпълнение е планирано в рамките на програмния период.
Комисията приема актове за изпълнение относно номенклатура, посочена в първа алинея, буква б), подточка vii) и буква в), подточка v). Тези актове за изпълнение са приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 150, параграф 3 от Регламент № 1303/2013.
3. При отчитане на нейното съдържание и цели дадена програма за сътрудничество описва интегрирания подход за териториално развитие, включително по отношение на регионите и районите, посочени в член 174, параграф 3 от ДФЕС, като се вземат предвид споразуменията за партньорство на участващите държави-членки и представя начините, по които тази програма за сътрудничество допринася за изпълнението на нейните цели и планираните резултати, като уточнява, по целесъобразност, следното;
a)
подхода за използването на инструментите на ръководеното от общностите местно развитие и принципите за определяне на областите, в които той ще бъде приложен;
б)
принципите за определяне на областите в градовете, в които ще се изпълняват интегрирани действия за устойчиво градско развитие, и ориентировъчен размер на разпределяната от ЕФРР подкрепа за тези действия;
в)
подхода за използването на инструмента за интегрирани териториални инвестиции, посочен в член 11, в случаи, различни от обхванатите в буква б), и примерната сума, отпусната за тях по всяка приоритетна ос;
г)
когато държавите-членки и регионите участват в макрорегионални стратегии и стратегии за морските басейни, приноса на планираните интервенции по програмата за сътрудничество към тези стратегии, предмет на потребностите на програмния район, както са установени от съответните държави-членки и при отчитане, когато е приложимо, на стратегически важните проекти, определени в тези стратегии.
4. В програмата за сътрудничество се посочват и:
a)
разпоредбите за изпълнение, които:
i)
определят управляващия орган, сертифициращия орган по целесъобразност и одитния орган;
ii)
определят органа или органите, определени да изпълняват контролни функции;
iii)
определят органа или органите, определени да отговарят за изпълнението на одиторски функции;
iv)
установяват процедурата за създаване на съвместен секретариат;
v)
определят общо описание на механизмите за управление и контрол;
vi)
определят разпределянето на задълженията между участващите държави-членки в случай на финансови корекции, наложени от управляващия орган или Комисията.
б)
органът, към който Комисията прави плащания;
в)
предприетите действия за включване на партньорите, посочени в член 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, в подготовката на програмата за сътрудничество, и ролята на тези партньори в подготовката и изпълнението на програмата за сътрудничество, включително включването им в мониторинговия комитет;
5. В програмата за сътрудничество се посочва и следното, като се взема предвид съдържанието на споразуменията за партньорство и се отчита институционалната и правната рамка на държавите-членки:
a)
механизми, с които се гарантира ефективна координация между ЕФРР, ЕСФ, Кохезионния фонд, ЕЗФРСР, ЕФМДР и други инструменти за финансиране, национални и на Съюза, включително координацията и евентуалната комбинация с Механизма за свързване на Европа съгласно Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), ЕИС, ЕФР и ИПП II, както и с ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, изложени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1303/2013, в случаите, когато държавите-членки и трети държави или територии участват в програми за сътрудничество, които включват използването на бюджетни кредити по ЕФРР за най-отдалечените региони и средства от ЕФР, механизми за координация на подходящо равнище с цел улесняване на ефективната координация на използването на тези бюджетни средства и ресурси;
б)
резюме на оценката на административната тежест за бенефициерите и, при необходимост, на планираните действия за намаляване на тази тежест, придружено от ориентировъчен график за тези действия.
6. Изискваната информация по параграф 2, първа алинея, буква а), параграф 2, първа алинея, буква б), подточки i)-vii), параграф 3 и параграф 5, буква а) се адаптира към специфичния характер на програмите за сътрудничество съгласно член 2, точка 3, букви б), в) и г). Изискваната информация по параграф 2, първа алинея, буква д) и параграф 5, буква б), не се включва в програмите за сътрудничество съгласно член 2, точка 3, букви в) и г).
7. Всяка програма за сътрудничество, по целесъобразност и предмет на съответната надлежно обоснована оценка от страна на държавите-членки за съответствието им със съдържанието и целите на програмата, съдържа описание на:
a)
конкретните действия, с които при избора на операциите се отчитат изискванията за опазване на околната среда, ресурсната ефективност, смекчаването на изменението на климата и приспособяването към него, устойчивостта при бедствия, както и превенцията и управлението на риска;
б)
конкретните действия за насърчаване на равните възможности и предотвратяване на дискриминация на основата на пол, расов или етнически произход, религия или вероизповедание, увреждане, възраст или сексуална ориентация по време на подготовката, разработването и изпълнението на програмата за сътрудничество, и по-специално във връзка с достъпа до финансиране, като се имат предвид потребностите на различните целеви групи, изправени пред риск от подобна дискриминация, и по-специално изискванията за осигуряване на достъпност за хората с увреждания;
в)
приноса на програмата за сътрудничество за насърчаване на равенството между мъжете и жените и - където е целесъобразно - описание на уредбата, с която се гарантира отчитането на социалния аспект на пола на ниво програма и на ниво операции.
Първа алинея, букви а) и б) не се прилагат за програми за сътрудничество по член 2, точка 3, букви б), в) и г).
8. В програмите за сътрудничество по член 2, точка 3, букви в) и г) се определят техният бенефициер или бенефициери и може да бъде определена процедурата за отпускане на средства
9. Участващите държави-членки и - когато са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество - третите държави или територии, когато е приложимо, потвърждават писмено съгласието си със съдържанието на програмата за сътрудничество преди представянето ѝ в Комисията. Това споразумение включва и ангажимент от страна на всички участващи държави-членки и, по целесъобразност, трети държави или територии, да предоставят необходимото съфинансиране за изпълнение на програмата за сътрудничество и, когато е приложимо, ангажимента за финансов принос от страна на третите държави или територии.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на програми за сътрудничество, които включват най-отдалечени региони и трети държави или територии, съответните държави-членки провеждат консултации с тези трети държави или територии, преди да представят програмите за сътрудничество на Комисията. В този случай постигнатото съгласие по съдържанието на програмите за сътрудничество и евентуалния принос на третите държави или територии може да бъде изразено в официално одобрения протокол от срещите за консултации с третите държави или територии или обсъжданията в рамките на организациите за регионално сътрудничество.
10. Участващите държави-членки и - когато са приели поканата за участие в програмата за сътрудничество - третите държави и територии изготвят програмата за сътрудничество в съответствие с приетия от Комисията образец.
11. Комисията приема образеца, посочени в параграф 10 чрез актове за изпълнение. Тези изпълнителни актове се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
12. Чрез актове за изпълнение Комисията приема решение за одобряване на всички елементи, включително бъдещи изменения, които попадат в обхвата на настоящия член, с изключение на елементите, попадащи в обхвата на параграф 2, буква б), подточка vii), параграф 2, буква в), подточка v), параграф 2, буква д), параграф 4, буква а), подточка i) и параграф 4, буква в), и параграфи 5 и 7 от настоящия член, за които участващите държави-членки продължават да носят отговорност.
13. За всяко решение за изменение на елементите на програмата за сътрудничество, които не попадат в обхвата на решението на Комисията, посочено в параграф 12, управляващият орган уведомява Комисията в рамките на един месец от датата на решението за изменение. В решението за изменение се посочва датата на влизането му в сила, която не може да предшества датата на неговото приемане.
Член 9
Съвместен план за действие
В случаите, когато за изпълнението на съвместния план за действие, посочен в член 104, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, като бенефициер отговаря ЕГТС, служители на съвместния секретариат на програмата за сътрудничество и членове на Общото събрание на ЕГТС могат да участват като членове в управителния комитет по член 108, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Членовете на Общото събрание на ЕГТС не могат да представляват мнозинство в управителния съвет.
Член 10
Водено от общностите местно развитие
Водено от общностите местно развитие съгласно член 32 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 може да се осъществява по програми за трансгранично сътрудничество, при условие че в състава на местната група за развитие участват представители на поне две държави, една от които е държава-членка.
Член 11
Интегрирани териториални инвестиции
Междинният орган по програмите за сътрудничество, който управлява и реализира интегрираните териториални инвестиции, посочени в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, е юридическо лице, учредено в съответствие със законодателството на една от участващите държави, при условие че негови учредители са публични органи или организации от поне две участващи държави, или ЕГТС.
Член 12
Избор на операции
1. Операции по програмите за сътрудничество се избират от мониторингов комитет, посочен в член 47 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Посоченият мониторингов комитет може да състави управителен комитет, който да работи под негово ръководство и да осъществи избора на операции.
2. В избраните операции за трансгранично и транснационално сътрудничество участват бенефициери най-малко от две участващи държави, поне една от които е държава-членка. Определена операция може да се изпълнява на територията на една-единствена държава, при условие че са установени трансгранични и транснационални въздействия и ползи.
В операции в областта на междурегионалното сътрудничество, посочени в член 2, точка 3, букви а) и б), участват бенефициери най-малко от три държави, поне две от които са държави-членки.
Условията, посочени в първа алинея, не се прилагат за операции по трансграничната програма PEACE между Северна Ирландия и граничните райони на Ирландия за подкрепа на мира и помирението съгласно посоченото в член 7, параграф 2.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2 ЕГТС или друго юридическо лице, учредено в съответствие със законодателството на една от участващите държави, може да бъде единствен бенефициер за определена операция, при условие че учредителите са публични органи или организации от: поне две участващи държави при трансгранично и транснационално сътрудничество и поне три участващи държави при междурегионално сътрудничество.
Юридическо лице, което прилага съответно финансов инструмент или фонд на фондове, може да бъде единственият бенефициер за определена операция, без да се прилагат изискванията за неговия състав, определени в първа алинея.
4. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на осигуряването с персонал или на финансирането на операциите, или по отношение на двете.
При операция по програми между най-отдалечени региони и трети държави или територии от бенефициерите се изисква да си сътрудничат само в две от областите, посочени в първа алинея.
5. За всяка операция управляващият орган предоставя на водещия или единствен бенефициер документ, с който се определят условията за предоставяне на подкрепа за операцията, включително специалните изисквания за продуктите или услугите, които ще бъдат предоставяни в рамките на операцията, план за финансиране и график за изпълнение.
Член 13
Бенефициери
1. Когато в определена операция по програма за сътрудничество участват двама или повече бенефициери, всички бенефициери определят един от тях като водещ бенефициер.
2. Водещият бенефициер:
a)
определя взаимоотношенията си с останалите бенефициери чрез споразумение, включващо разпоредби, inter alia, които гарантират доброто финансово управление на отпуснатите за операцията средства, включително механизмите за възстановяване на неправомерно изплатени суми;
б)
поема отговорност да осигури изпълнението на цялата операция;
в)
гарантира, че представените от всички бенефициери разходи са били извършени за изпълнение на операцията и съответстват на дейностите, договорени между всички бенефициери, както и в съответствие с документа, предоставен от управляващия орган съгласно член 12, параграф 5;
г)
прави необходимото за това, разходите, представени от другите бенефициери, да бъдат проверени от контрольор(и) в случаите, когато такава проверка не се извършва от управляващия орган, съгласно член 23, параграф 3.
3. Освен ако в споразуменията по параграф 2, буква а) не е предвидено друго, водещият бенефициер гарантира, че останалите бенефициери получават общата сума на предоставения от фондовете принос възможно най-бързо и изцяло. Не се приспада или удържа каквато и да е сума и не се начислява специална такса или друга такса със същия ефект, която би намалила тези суми за останалите бенефициери.
4. Водещите бенефициери трябва да се намират на територията на държава-членка, участваща в програмата за сътрудничество. При все това държавите-членки и третите държави или територии, участващи в програма за сътрудничество, могат да се договорят, че водещият бенефициер може да се намира на територията на трета държава или територия, участваща в тази програма за сътрудничество, при условие че управляващият орган се е уверил, че водещият бенефициер е в състояние да изпълнява задачите по параграфи 2 и 3 и че са изпълнени изискванията за управление, проверки и одит.
5. Единствените бенефициери трябва да бъдат регистрирани на територията на държава-членка, участваща в програмата за сътрудничество. Те могат да бъдат регистрирани обаче в държава-членка, неучастваща в програмата, при положение че са изпълнени условията по член 12, параграф 3.
ГЛАВА IV
Мониторинг и оценка
Член 14
Доклади за изпълнението
1. До 31 май 2016 г. и до същата дата на всяка следваща година до 2023 г. включително управляващият орган представя на Комисията годишен доклад за изпълнението в съответствие с член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Представеният през 2016 г. доклад за изпълнението обхваща финансовата 2014 и 2015 г. и периода от началната дата за допустимост на разходите до 31 декември 2013 г.
2. За докладите, представени през 2017 г. и 2019 г., крайният срок, посочен в параграф 1, е 30 юни.
3. Годишните доклади за изпълнението съдържат информация за:
a)
изпълнението на програмата за сътрудничество в съответствие с член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
б)
по целесъобразност, напредъка по подготовката и изпълнението на основните проекти и съвместните планове за действие.
4. Годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 и 2019 г., съдържат изложение и оценка на изискваната информация по член 50, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и информацията, посочена в параграф 2 от настоящия член, както и следната информация:
а)
напредъка по изпълнението на плана за оценка и предприетите действия във връзка с констатациите от извършените оценки;
б)
резултатите от осъществените мерки за информация и публичност, извършени по комуникационната стратегия;
в)
участието на партньорите в изпълнението, мониторинга и оценката на програмата за сътрудничество.
Годишните доклади за изпълнението, представени през 2017 г. и 2019 г. могат, с оглед на съдържанието и целите на всяка от програмите за сътрудничество, да установят информация относно и да оценяват следното:
a)
напредъка по изпълнението на интегрирания подход за териториално развитие, включително устойчиво градско развитие и водено от общностите местно развитие в рамките на програмата за сътрудничество;
б)
напредъка по изпълнението на действия, целящи да повишат капацитета на органите и бенефициерите да администрират и да използват ЕФРР;
в)
по целесъобразност, приноса към макрорегионалните стратегии и стратегиите за морските басейни;
г)
предприетите конкретни действия за насърчаване на равенството между мъжете и жените и за насърчаване на недискриминация, по-специално достъпност за хора с увреждания, както и създадената уредба, с която се гарантира отчитането на социалните аспекти на пола в програмата за сътрудничество и операциите;
д)
предприетите действия за насърчаване на устойчивото развитие;
ж)
напредъка по изпълнението на действия в областта на социалните иновации;
5. Годишните доклади за изпълнението и окончателният доклад се съставят съгласно образци, приети от Комисията чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 150, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 15
Годишен преглед
Срещата за годишния преглед се организира в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 1303 /2013.
В случаите, когато не се организира среща за годишен преглед в съответствие с член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, годишният преглед може да се извърши в писмена форма.
Член 16
Показатели по цел „Европейско териториално сътрудничество“
1. Общите показатели за изпълнение, посочени в приложението към настоящия регламент, показателите за резултатите по отделните програми, както и по целесъобразност, показателите за изпълнение по отделните програми, се използват в съответствие с член 27, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и с член 8, параграф 2, буква б), подточки ii) и iv) и буква в), подточки ii) и iv) от настоящия регламент.
2. По отношение на общите показатели за изпълнение и на показателите за изпълнение по отделните програми за базовите стойности се задава нула. Кумулативните количествено определени целеви стойности за тези показатели се определят за 2023 г.
3. По отношение на показателите за резултатите по отделните програми, които са свързани с инвестиционните приоритети, за базовите стойности се използват последните налични данни и се определят цели за 2023 г. Целите могат да имат количествено или качествено изражение.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегиран акт в съответствие с член 29, за да измени списъка на общите показатели за изпълнение, определени в приложението към настоящия регламент с цел да извърши корекции, когато е обосновано, за осигуряване на ефективната оценка на напредъка при изпълнението на програмата.
Член 17
Техническа помощ
Сумата на разпределените средства от ЕФРР за техническа помощ се ограничава до 6 % от общата сума, разпределена за програмата за сътрудничество. За програми с общ размер на разпределените средства, който не надвишава 50 000 000 EUR, сумата на разпределените средства от ЕФРР за техническа помощ се ограничава до 7 % от общата разпределена сума, но не може да бъде по-малка от 1 500 000 EUR и по-голяма от 3 000 000 EUR.
ГЛАВА V
Допустимост
Член 18
Правила за допустимост на разходите
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 29 за установяването на специални правила относно допустимостта на разходите по програми за сътрудничество във връзка с разходите за персонал, разходите за офиси и административните разходи, разходите за път и престой, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване. Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за делегираните актове, приети в съответствие с член 29 до 22 април 2014 г..
2. Без да се засягат правилата за допустимост, определени по силата на или на основание на членове 65-71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Регламент (ЕС) № 1301/2013, на настоящия регламент или на делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, участващата в мониторинговия комитет държава-членка определя допълнителни правила за допустимост на разходите за цялата програма за сътрудничество.
3. В случаите, които не са уредени от правилата за допустимост, определени по силата на или на основание на членове 65-71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, Регламент (ЕС) № 1301/2013, на делегирания акт, посочен в параграф 1 от настоящия член, или на правилата, установени съвместно от участващите държави-членки съгласно параграф 2 от настоящия член, се прилагат националните правила на държавата-членка, в която са извършени разходите.
Член 19
Разходи за персонал
Разходите за персонал по дадена операция могат да се изчисляват при единна ставка в размер до 20 % от преките разходи, различни от разходите за персонал по съответната операция.
Член 20
Допустимост на операциите по програмите за сътрудничество в зависимост от местоположението им
1. Операции по програми за сътрудничество, които са предмет на дерогациите по параграфи 2 и 3, се изпълняват в частта от програмния район, която е на територията на Съюза („част на програмния район в Съюза“).
2. Управляващият орган има право да приеме цялата операция или част от нея да се осъществява на територия извън частта на програмния район в Съюза, при положение че бъдат изпълнени всички от посочените по-долу условия:
a)
операцията е от полза за програмния район;
б)
разпределената обща сума по програмата за сътрудничество за операции на територия извън частта на програмния район в Съюза не надвишава 20 % от подкрепата от ЕФРР на програмно равнище или 30 % по програми за сътрудничество, при които частта на програмния район в Съюза са най-отдалечените региони;
в)
задълженията на управляващите и одитните органи във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите на програмата за сътрудничество или те сключват споразумения за това с органи в държавата-членка, трета държава или територия, където се осъществява операцията.
3. Разходите за операции, свързани с техническа помощ или дейности за популяризация и изграждане на капацитет, могат да се извършват на територия извън частта на програмния район в Съюза, при положение че бъдат изпълнени условията, посочени в параграф 2, букви а) и в).
ГЛАВА VI
Управление, контрол и определяне
Член 21
Определяне на органите
1. За целите на член 123, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 държавите-членки, участващи в програма за сътрудничество, определят единен управляващ орган; за целите на член 123, параграф 2 от същия регламент - единен сертифициращ орган; а за целите на член 123, параграф 4 от същия регламент - единен одитен орган. Управляващият орган и одитният орган са разположени в една и съща държава-членка.
Държавите-членки, участващи в програмата за сътрудничество, могат да определят управляващия орган да бъде отговорен и за упражняване на функциите на сертифициращ орган. Това определяне не засяга разпределянето на отговорностите във връзка с прилагането на финансовите корекции между участващите държави-членки, както е заложено в програмата за сътрудничество.
2. Сертифициращият орган получава плащанията от Комисията и като общо правило прави плащания към водещия бенефициер в съответствие с член 132 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. Процедурата за определяне на управляващия орган и - когато това е целесъобразно - на сертифициращия орган, изложена в член 124 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се провежда от държавата-членка, на чиято територия се намира органът.
Член 22
Европейска група за териториално сътрудничество
Държавите-членки, участващи в програмата за сътрудничество, имат право да използват ЕГТС и да я натоварят с управлението на тази програма за сътрудничество или част от нея, по-специално като ѝ възложат отговорностите на управляващ орган.
Член 23
Функции на управляващия орган
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4 от настоящия член управляващият орган на програмата за сътрудничество изпълнява функциите, предвидени в член 125 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. Управляващият орган създава съвместен секретариат след проведени консултации с държавите-членки и третите държави, участващи в програмата за сътрудничество.
Съвместният секретариат подпомага управляващия орган и мониторинговия комитет за изпълнението на функциите им. Съвместният секретариат също така предоставя информация на потенциални бенефициери за възможности за финансиране по програмите за сътрудничество и подпомага бенефициерите при изпълнението на операциите.
3. В случаите, когато управляващият орган е ЕГТС, проверките по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 се извършват от или на отговорността на управляващия орган поне за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС.
4. Когато управляващият орган не извършва проверките по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 в целия програмен район или когато проверките не се извършват от или на отговорността на управляващия орган за тези държави-членки и трети държави или територии, от които има членове, участващи в ЕГТС в съответствие с параграф 3, всяка държава-членка, или когато е приела поканата за участие в програмата за сътрудничество, всяка трета държава или територия, определя орган или лице, което отговаря за извършването на такива проверки на бенефициерите на нейна територия („контрольор/и“).
За контрольори, посочени в първа алинея, може да се определят същите органи, които отговарят за извършването на такива проверки по оперативните програми по цел „Инвестиции за растеж и работни места“ или, когато участват трети държави, за извършването на съпоставими проверки по инструментите на външната политика на Съюза.
Управляващият орган се уверява, че разходите на всеки бенефициер, участващ в дадена операция, са били проверени от определения контрольор.
Всяка държава-членка прави необходимото разходите на бенефициера да могат да бъдат проверявани в срок от три месеца от подаването на документите от страна на съответния бенефициер.
Всяка държава-членка или - когато е приела поканата за участие в програмата за сътрудничество - всяка трета държава, отговаря за проверките, които се извършват на нейна територия.
5. В случаите, когато предоставянето на съфинансирани продукти или услуги може да се провери само по отношение на цялата операция, проверката се извършва от управляващия орган или от контрольора на държавата-членка, в която се намира водещият бенефициер.
Член 24
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на програмата за сътрудничество изпълнява функциите, предвидени в член 126 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 25
Функции на одитния орган
1. Държавите-членки и третите държави, участващи в програмата за сътрудничество, могат да вземат решение и да оправомощят одитния орган пряко да извършва функциите, предвидени в член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, на цялата територия, обхваната от програмата за сътрудничество. Те уточняват случаите, в които одитният орган се придружава от одитор от държава-членка или трета държава.
2. В случаите, когато одитният орган не притежава правомощието, посочено в параграф 1, той се подпомага от група одитори, която изпълнява функциите, предвидени в член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и в чийто състав влизат представители от всяка държава-членка или трета държава, участваща в програмата за сътрудничество. Всяка държава-членка или всяка трета държава - когато е приела поканата за участие в програма за сътрудничество - отговаря за одитите, които се извършват на нейна територия.
Всеки представител от всяка държава-членка или трета държава, участваща в програмата за сътрудничество, отговаря за предоставянето на фактическите елементи, свързани с разходите на негова територия, които одитният орган изисква за извършване на оценката си.
Групата одитори се създава до три месеца след решението за одобрение на програмата за сътрудничество. Тя съставя собствен процедурен правилник и определя за свой председател одитния орган на програмата за сътрудничество.
3. Във функционално отношение одиторите са независими от контрольорите, извършващи проверки по член 23.
ГЛАВА VII
Участие на трети държави в програми за транснационално и междурегионално сътрудничество
Член 26
Условия за изпълнение за участието на трети държави
Приложимите условия за изпълнение на програмите, които уреждат финансовото управление, програмирането, мониторинга, оценката и контрола на участието на трети държави чрез принос с ресурси на ИПП II или ЕИСза програми за транснационално и междурегионално сътрудничество, се определят в съответната програма за сътрудничество и, при необходимост, във финансовото споразумение между Комисията, правителствата на съответните трети държави и държавата-членка, на чиято територия се намира управляващият орган на съответната програма за сътрудничество. Условията за изпълнение на програмите съответстват на правилата на политиката на сближаване на Съюза.
ГЛАВА VIII
Финансово управление
Член 27
Бюджетни задължения, плащания и възстановяване на средствата
1. Подкрепата от ЕФРР за програмите за сътрудничество постъпва в една сметка без национални подсметки.
2. Управляващият орган гарантира, че водещият или единствен бенефициер възстановява всички суми, платени в резултат на нередности. Бенефициерите връщат на водещия бенефициер всички неправомерно платени суми.
3. Ако водещият бенефициер не успее да осигури връщане на средствата от останалите бенефициери или управляващият орган не успее да осигури връщане на средствата от водещия или единствен бенефициер, държавата-членка или третата държава, на чиято територия се намира, а за ЕГТС - на чиято територия е регистриран съответният бенефициер, възстановява на управляващия орган всякакви неправомерни платенш на бенефициера суми. Управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми в общия бюджет на Съюза в съответствие с разпределението на задълженията между участващите държави-членки, предвидено в програмата за сътрудничество.
Член 28
Използване на еврото
Чрез дерогация от член 133 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 бенефициерите преизчисляват в евро разходи, извършени в друга валута, като използват месечния счетоводен обменен курс на Комисията за месеца, в който разходите:
а)
са били извършени,или
б)
са представени за проверка на управляващия орган или контрольора в съответствие с член 23 от настоящия регламент, или
в)
са били докладвани на водещия бенефициер.
Избраният метод се представя в програмата за сътрудничество и е приложим към всички бенефициери.
Преизчисляването им се проверява от управляващия орган или контрольора в държавата-членка или в третата държава, в която се намира бенефициерът.
ГЛАВА IX
Заключителни разпоредби
Член 29
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, се предоставя на Комисията от 21 декември 2013 г. до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 4 и член 18, параграф 1, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 30
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга нито продължаването, нито промяната, включително цялостната или частичната отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1080/2006 или друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство впоследствие продължава да се прилага и след 31 декември 2013 г. по отношение на тази помощ или съответните операции до тяхното приключване. За целите на настоящия параграф помощта обхваща оперативни програми и големи проекти.
2. Заявленията за получаване на помощ, подадени или одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1080/2006 преди 1 януари 2014 г., остават в сила.
Член 31
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент до 31 декември 2020 г., в съответствие с член 178 от ДФЕС.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 4, 27 и 28 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
UREDBA (EU) št. 1299/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 17 decembru 2013
o posebnih določbah za podporo cilju "evropsko teritorialno sodelovanje" iz Evropskega sklada za regionalni razvoj
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 178 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 176 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da je Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) namenjen pomoči pri odpravljanju ključnih razvojnih neravnovesij v regijah Unije. ESRR na podlagi navedenega člena ter drugega in tretjega odstavka člena 174 PDEU prispeva k zmanjšanju neskladja med stopnjami razvitosti različnih regij in zmanjšanju zaostalosti regij z najbolj omejenimi možnostmi, med katerimi bi bilo treba posebno pozornost nameniti podeželskim območjem, območjem, ki jih je prizadela industrijska tranzicija, in regijam, ki so hudo in stalno prizadete zaradi neugodnih naravnih ali demografskih razmer, kot so najsevernejše regije z zelo nizko gostoto poseljenosti ter otoške, čezmejne in gorske regije.
(2)
V Uredbi (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) so navedene določbe, ki so skupne ESRR, Evropskemu socialnemu skladu (ESS), Kohezijskemu skladu, Evropskemu skladu za razvoj podeželja (ESRD) ter Evropskemu skladu za pomorstvo in ribištvo (ESPR). V Uredbi (EU) št1301/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) so navedene posebne določbe o vrsti dejavnosti, ki jih lahko podpira ESRR, in opredeljeni cilji teh dejavnosti. Navedeni uredbi nista v celoti prilagojeni posebnim potrebam cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", v katerem sodelujeta najmanj dve državi članici ali ena država članica in tretja država. Zato so potrebne posebne določbe za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" glede obsega podpore, geografske pokritosti, finančnih virov, tematske osredotočenosti in prednostnih naložb, načrtovanja, spremljanja in vrednotenja, tehnične pomoči, upravičenosti, upravljanja, spremljanja in imenovanja, sodelovanja tretjih držav ter finančnega upravljanja.
(3)
Za povečanje dodane vrednosti kohezijske politike Unije bi moral biti cilj posebnih določb doseganje znatne poenostavitve za vse vključene: upravičence, organe, pristojne za programe, organe v sodelujočih državah članicah na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni, kadar je ustrezno, kot tudi tretje države in Komisijo.
(4)
Za spodbujanje skladnega razvoja ozemlja Unije na različnih ravneh, bi moral ESRR podpirati čezmejno, transnacionalno in medregionalno sodelovanje v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje".
(5)
Cilj čezmejnega sodelovanja bi moral biti reševanje skupnih izzivov, ki se skupaj opredelijo v obmejnih regijah, kot so: slaba dostopnost, zlasti v zvezi s povezljivostjo v smislu informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) ter prometno infrastrukturo, upad sektorjev na lokalni ravni, neustrezno poslovno okolje, pomanjkanje omrežij med lokalnimi in regionalnimi upravami, nizke ravni raziskav in inovacij ter uvajanja IKT, onesnaževanje okolja, preprečevanje tveganj, negativen odnos do državljanov sosednjih držav ter izraba neizkoriščenih možnosti za rast na obmejnih območjih (razvoj čezmejnih zmogljivosti in grozdov na področju raziskav in inovacij, povezovanje čezmejnega trga dela, sodelovanje med ponudniki izobraževalnih storitev, vključno z univerzami, ali med zdravstvenimi centri), ob hkratni krepitvi sodelovanja za splošni skladni razvoj Unije.
(6)
Cilj transnacionalnega sodelovanja bi moral biti krepitev sodelovanja z ukrepi za spodbujanje celostnega teritorialnega razvoja, povezanega s prednostnimi nalogami Unije na področju kohezijske politike, in bi moralo vključevati pomorsko čezmejno sodelovanje, ki ni zajeto s programi čezmejnega sodelovanja.
(7)
Cilj medregionalnega sodelovanja bi moral biti povečanje uspešnosti kohezijske politike s spodbujanjem izmenjave izkušenj med regijami pri uresničevanju tematskih ciljev ter urbanem razvoju, vključno s povezavami med urbanimi in podeželskimi območji, da bi izboljšali izvajanje programov in ukrepov teritorialnega sodelovanja ter spodbujali analizo razvojnih trendov na področju teritorialne kohezije prek priprave študij, zbiranja podatkov in drugih ukrepov. Izmenjava izkušenj pri uresničevanju tematskih ciljev bi morala izboljšati oblikovanje in izvajanje predvsem operativnih programov pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta", vendar tudi, kadar je to ustrezno, programov v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", vključno s spodbujanjem vzajemno koristnega sodelovanja med inovativnimi raziskovalno intenzivnimi grozdi in izmenjav med raziskovalci in raziskovalnimi instituti tako v razvitih kot manj razvitih regijah, ob upoštevanju izkušenj „regij znanja“ in „raziskovalnega potenciala v konvergenčnih in najbolj oddaljenih regijah“ iz sedmega okvirnega programa za raziskave.
(8)
Določiti bi bilo treba objektivna merila za opredelitev upravičenih regij in območij. V ta namen bi morala opredelitev upravičenih regij in območij na ravni Unije temeljiti na skupnem sistemu klasifikacije regij iz Uredbe (ES) št. 1059/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (5).
(9)
Čezmejno sodelovanje bi moralo podpirati regije na kopenskih ali morskih mejah. Na podlagi izkušenj iz predhodnih programskih obdobij bi morala Komisija za vsak program sodelovanja določiti seznam čezmejnih območij, ki lahko prejmejo podporo na enostavnejši način iz programov čezmejnega sodelovanja. Pri pripravi tega seznama bi morala Komisija upoštevati potrebne prilagoditve za zagotovitev skladnosti, zlasti na kopenskih in morskih mejah, ter ohranitev programskih območij iz programskega obdobja 2007-2013. Take prilagoditve bi lahko vključevale zmanjšanje ali povečanje sedanjih programskih območij ali števila programov čezmejnega sodelovanja ob dopuščanju možnosti geografskega prekrivanja.
(10)
Komisija bi morala opredeliti območja za transnacionalno sodelovanje ob upoštevanju ukrepov, potrebnih za spodbujanje celostnega teritorialnega razvoja. Pri opredelitvi teh območij bi morala Komisija upoštevati izkušnje, pridobljene v prejšnjih programih, ter, kadar je ustrezno, makroregionalne strategije in strategije za morske bazene.
(11)
Za zagotovitev, da lahko imajo od izmenjave izkušenj in dobre prakse koristi vse regije v Uniji, bi morali programi za medregionalno sodelovanje vključevati celotno Unijo.
(12)
Še naprej je treba podpirati ali, kadar je to ustrezno, vzpostaviti čezmejno, transnacionalno in medregionalno sodelovanje s tretjimi državami v sosedstvu Unije, saj je tako sodelovanje pomembno orodje politike regionalnega razvoja in bi moralo koristiti regijam držav članic, ki mejijo na tretje države. V ta namen bi moral ESRR prispevati k čezmejnim programom in programom za morske bazene iz Evropskega instrumenta sosedstva (EIS) v skladu z bodočim zakonodajnim aktom Unije glede Evropskega instrumenta sosedstva za obdobje 2014-2020 (v nadaljnjem besedilu: zakonodajni akt EIS) in Instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II) v skladu z bodočim zakonodajnim aktom Unije glede predpristopne pomoči za obdobje 2014-2020 (v nadaljnjem besedilu: zakonodajni akt IPA II).
(13)
Poleg ukrepov na zunanjih mejah, podprtih z instrumenti Unije za zunanje politike, ki zajemajo obmejne regije v Uniji in zunaj nje, bi moralo biti možno, da programi sodelovanja, ki jih podpira ESRR, zajemajo regije v Uniji in v določenih primerih zunaj nje, kadar instrumenti zunanjih politik ne zajemajo regij zunaj Unije, ker niso opredeljene kot država upravičenka ali ker takih programov za zunanje sodelovanje ni mogoče vzpostaviti. Vendar bi bilo treba zagotoviti, da bi podpora iz ESRR za operacije, ki bi se izvajale na ozemlju tretjih držav, v prvi vrsti koristila regijam Unije. Ob upoštevanju teh omejitev bi morala Komisija pri pripravi seznamov čezmejnih in transnacionalnih programskih območij vključiti tudi regije v tretjih državah.
(14)
Določiti je treba vire, ki se dodelijo za vsakega od različnih sklopov cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", ter hkrati ohraniti znatno osredotočenost na čezmejno sodelovanje, vključno z deleži vsake države članice, kar zadeva skupne zneske za čezmejno in transnacionalno sodelovanje, in možnostmi, ki jih imajo države članice glede prožnosti med temi sklopi, in zagotoviti zadostno raven financiranja za sodelovanje najbolj oddaljenih regij.
(15)
V korist regij Unije bi bilo treba vzpostaviti mehanizem za organiziranje podpore iz ESRR za instrumente zunanjih politik, kot sta EIS in IPA II, tudi kadar ni mogoče sprejeti programov za zunanje sodelovanje ali kadar je treba take programe opustiti. Ta mehanizem bi si moral prizadevati za optimalno in čim bolj usklajeno delovanje teh instrumentov.
(16)
Glavni del sredstev ESRR za programe čezmejnega in transnacionalnega sodelovanja bi moral biti osredotočen na omejeno število tematskih ciljev, da se čim bolj poveča vpliv kohezijske politike v Uniji. Osredotočenost v medregionalnem programu sodelovanja na tematske cilje bi bilo treba upoštevati pri cilju vsake operacije in ne samo pri omejenem številu tematskih ciljev, da bi se medregionalno sodelovanje čim bolj izkoristilo za povečanje uspešnosti kohezijske politike, predvsem pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta" ter, kadar je ustrezno, cilju "evropsko teritorialno sodelovanje". V primeru drugih programov medregionalnega sodelovanja bi morala tematska osredotočenost izhajati iz njihovega posebnega področja uporabe.
(17)
ESRR bi moral za izpolnitev ciljnih vrednosti in ciljev iz strategije Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" prispevati k tematskim ciljem razvoja gospodarstva, ki temelji na znanju, raziskavah in inovacijah, vključno s podpiranjem sodelovanja med podjetji, predvsem MSP, in s spodbujanjem vzpostavitve sistemov čezmejne izmenjave informacij na področju IKT; spodbujanja okolju prijaznejšega, pri izrabi virov učinkovitejšega in bolj konkurenčnega gospodarstva, vključno s spodbujanjem trajnostne čezmejne mobilnosti; spodbujanja visoke stopnje zaposlenosti, ki vodi do socialne in teritorialne kohezije, vključno z dejavnostmi, ki podpirajo trajnostni turizem, kulturo in naravno dediščino kot del teritorialne strategije, z namenom doseči zaposlovanju prijazno rast; ter razvoja administrativne zmogljivosti. Vendar bi bilo treba seznam prednostnih naložb pri različnih tematskih ciljih prilagoditi posebnim potrebam cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", tako da se zagotovijo dodatne prednostne naložbe z namenom, da se v okviru čezmejnega sodelovanja omogoči zlasti nadaljnje pravno in upravno sodelovanje, sodelovanje med državljani in institucijami ter sodelovanje na področju zaposlovanja, usposabljanja, povezovanja skupnosti in socialnega vključevanja s čezmejnega vidika ter da se v okviru transnacionalnega sodelovanja razvijejo in uskladijo makroregionalne strategije in strategije za morske bazene. Poleg tega bi bilo treba določiti posebne ali dodatne prednostne naložbe za določene programe medregionalnega sodelovanja, da se odrazijo njihove posebne dejavnosti.
(18)
V okviru tematskega cilja spodbujanja socialnega vključevanja in boja proti revščini ter ob upoštevanju njegovega praktičnega pomena je treba zagotoviti, da bi v primeru čezmejnega programa PEACE med Severno Irsko in mejnimi grofijami Irske v podporo miru in spravi, ESRR moral prispevati tudi k spodbujanju socialne in ekonomske stabilnosti v zadevnih regijah, zlasti z ukrepi za spodbujanje kohezije med skupnostmi. Glede na posebnosti navedenega čezmejnega programa se določena pravila glede izbire operacij iz te uredbe ne bi smela uporabljati za navedeni čezmejni program.
(19)
Vsebinske zahteve programov sodelovanja v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" je treba prilagoditi njihovim posebnim potrebam. Te zahteve bi morale zato vključevati tudi tiste vidike, ki so potrebni za uspešno izvajanje na ozemlju sodelujočih držav članic, kot so tisti, ki se nanašajo na organe, pristojne za revizijo in nadzor, postopek za ustanovitev skupnega sekretariata in porazdelitev odgovornosti pri finančnih popravkih. Kadar države članice in regije sodelujejo v makroregionalnih strategijah in strategijah za morske bazene, bi morali zadevni programi sodelovanja določati, kako lahko ukrepi prispevajo k takim strategijam. Poleg tega pa bi bilo treba vsebino takih programov sodelovanja prilagoditi zaradi horizontalne narave medregionalnih programov sodelovanja, zlasti pri opredelitvi upravičenca ali upravičencev v sedanjih programih INTERACT in ESPON.
(20)
Da bi okrepili usklajenost podpore iz ESRR za programe sodelovanja, sprejete na podlagi te uredbe, ki vključujejo najbolj oddaljene regije, z morebitnim dopolnilnim financiranjem iz Evropskega razvojnega sklada (ERS), EIS, IPA II in Evropske investicijske banke (EIB), bi morale države članice in tretje države ali čezmorske države ali ozemlja (slednji v nadaljnjem besedilu: ozemlja), ki sodelujejo v takih programih sodelovanja, v teh programih vzpostaviti pravila glede mehanizmov usklajevanja.
(21)
Če so tretje države ali ozemlja sprejeli povabilo, da sodelujejo v programih sodelovanja, jih je primerno vključiti v postopek priprave takih programov. Posebni postopki za to sodelovanje bi morali biti določeni v tej uredbi. Kadar programi sodelovanja vključujejo najbolj oddaljene regije in tretje države ali ozemlja, bi se morale sodelujoče države članice z odstopanjem od standardnega postopka posvetovati z zadevnimi tretjimi državami ali ozemlji, pred posredovanjem programov Komisiji. Zaradi večje uspešnosti in pragmatičnosti vključevanja tretjih držav ali ozemelj v programe sodelovanja, bi moralo biti mogoče v uradno potrjene zapisnike posvetovalnih sestankov s takimi tretjimi državami ali ozemlji ali uradno potrjene zapisnike posvetovanj v organizacijah za regionalno sodelovanje vključiti dogovore o vsebini programov sodelovanja in morebitnih prispevkih takih tretjih držav ali ozemelj. Ob upoštevanju načel deljenega upravljanja in poenostavitve bi morala postopek odobritve operativnih programov biti tak, da Komisija odobri samo osrednje elemente programov sodelovanja, druge elemente pa bi morala odobriti udeležena država članica oziroma države članice. Zaradi pravne varnosti in preglednosti je treba zagotoviti, da v primeru, ko udeležena država članica oziroma države članice spremenijo element programa sodelovanja, o katerem ne odloča Komisija, organ upravljanja za ta program v enem mesecu od dneva te odločitve o spremembi uradno obvesti Komisijo o taki odločitvi o spremembi.
(22)
Evropski strukturni in investicijski skladi bi morali v skladu s strategijo Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast zagotoviti bolj celostno in vključujoče reševanje lokalnih problemov. Za okrepitev takega pristopa bi morala biti podpora iz ESRR v obmejnih regijah usklajena s podporo iz EKSRP in ESPR ter bi morala, kadar je ustrezno, vključevati evropska združenja za teritorialno sodelovanje (EZTS), ustanovljena na podlagi Uredbe (EU) št. 1302/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6), kadar je eden od njihovih ciljev lokalni razvoj.
(23)
Ob upoštevanju izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 bi bilo treba pogoje za izbiro operacij podrobneje pojasniti in poostriti, tako da se izberejo samo resnične skupne operacije. Zaradi posebnega okvira in specifičnosti programov sodelovanja med najbolj oddaljenimi regijami in tretjimi državami ali ozemlji bi bilo treba uvesti in prilagoditi blažje pogoje sodelovanja z vidika obravnave operacij v okviru teh programov. Opredeliti bi bilo treba pojem edinih upravičencev, takim upravičencem pa bi moralo biti dovoljeno, da sami izvajajo operacije sodelovanja.
(24)
Navesti bi bilo treba odgovornosti vodilnih upravičencev, ki obdržijo splošno odgovornost za izvajanje operacije.
(25)
Zahteve za poročila o izvajanju bi bilo treba prilagoditi področju sodelovanja in upoštevati ciklus izvajanja programa. V interesu dobrega upravljanja bi bilo treba omogočiti, da se sestanki letnega pregleda opravijo pisno.
(26)
V skladu z Uredbo (EU) št. 1303/2013 bi moral organ upravljanja zagotoviti, da se vrednotenja programov sodelovanja izvedejo na podlagi načrta vrednotenja in vključujejo ovrednotenja uspešnosti, učinkovitosti in vpliva teh programov. Vsaj enkrat med programskim obdobjem bi bilo treba ovrednotiti, kako je dana podpora prispevala k uresničenju ciljev programa. Taka vrednotenja bi morala vključevati informacije o vseh predlaganih prilagoditvah med programskim obdobjem.
(27)
Za lažjo oceno napredka pri izvajanju programov bi bilo treba v prilogi k tej uredbi določiti skupne kazalnike učinka, prilagojene posebni naravi programov sodelovanja. Te kazalnike bi bilo treba dopolniti s kazalniki rezultatov za posamezne programe in po potrebi s kazalniki učinka za posamezne programe.
(28)
Zaradi vključenosti več kot ene države članice in posledično višjih administrativnih stroškov zlasti za nadzor in prevode, bi morala biti zgornja meja za izdatke tehnične pomoči višja kot pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta". Da se višji administrativni stroški izravnajo, bi bilo treba države članice spodbujati, da, kadar je mogoče, zmanjšajo upravno breme v zvezi z izvajanjem skupnih projektov. Poleg tega bi morali programi sodelovanja z omejeno podporo ESRR prejeti določen minimalni znesek za tehnično pomoč, ki bi lahko bil večji od 6 %, da bi bilo na voljo dovolj sredstev za uspešno tehnično pomoč.
(29)
Zaradi sodelovanja več kot ene države članice splošno pravilo iz Uredbe (EU) št. 1303/2013, po katerem vsaka država članica sprejme svoja nacionalna pravila o upravičenosti izdatkov, ni ustrezno za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje". Na podlagi izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 bi bilo treba določiti jasno hierarhijo pravil o upravičenosti izdatkov z jasnim premikom k določitvi pravil o upravičenosti izdatkov na ravni Unije ali za program sodelovanja v celoti, da bi se izognili vsakršnim nasprotjem ali nedoslednostim med različnimi uredbami ter med uredbami in nacionalnimi pravili. Komisija bi morala ob upoštevanju izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 sprejeti pravila za upravičenost izdatkov za kategorije stroškov, določene v tej uredbi.
(30)
Zaradi pogoste vključenosti osebja iz več kot ene države članice pri izvajanju operacij in zaradi števila operacij, pri katerih so stroški osebja pomemben element, bi bilo treba na podlagi drugih neposrednih stroškov operacij sodelovanja uporabljati pavšalni znesek za stroške osebja, tako da se izogne vodenju ločenega računovodstva za upravljanje takih operacij.
(31)
Poenostaviti bi bilo treba pravila o prožnosti v zvezi z lokacijo oepracij zunaj programskega območja. Poleg tega je treba podpirati in s posebnimi ureditvami spodbujati uspešno čezmejno, transnacionalno in medregionalno sodelovanje s tretjimi državami ali ozemlji v sosedstvu Unije, kadar je to potrebno za zagotovitev uspešne pomoči pri razvoju regij držav članic. Zato je primerno, da se izjemoma pod določenimi pogoji dovoli podpora iz ESRR za operacije zunaj dela programskega območja, ki je v Uniji, in na ozemlju sosednjih tretjih držav, kadar te operacije koristijo regijam Unije.
(32)
Države članice bi bilo treba spodbuditi, da prenesejo nalogo organa upravljanja na EZTS ali da tako združenje pooblastijo za upravljanje tistega dela programa sodelovanja, ki se nanaša na ozemlje, ki ga zajema ta EZTS.
(33)
Organ upravljanja bi moral vzpostaviti skupni sekretariat, ki bi med drugim obveščal prijavitelje za podporo, obravnaval prijave projektov in pomagal upravičencem pri izvajanju operacij projektov.
(34)
Organi upravljanja bi morali biti pristojni za naloge, določene v Uredbi (EU) št. 1303/2013, vključno z upravljalskim preverjanjem za zagotovitev enotnih standardov na celotnem programskem območju. Če se za organ upravljanja imenuje EZTS, bi moral taka preverjanja izvajati organ upravljanja oziroma biti zanje odgovoren, in sicer vsaj za tiste države članice in tretje države ali ozemlja, iz katerih so člani, ki sodelujejo v EZTS, medtem ko bi se nadzorniki morali uporabljati samo v ostalih državah članicah in tretjih državah ali ozemljih. Tudi če se ne imenuje nobenega EZTS, bi morale sodelujoče države članice organ upravljanja pooblastiti za izvajanje preverjanj na celotnem programskem območju.
(35)
Organi za potrjevanje bi morali biti pristojni za naloge organa za potrjevanje, določene v Uredbi (EU) št. 1303/2013. Državam članicam bi bilo treba omogočiti, da za opravljanje nalog organa za potrjevanje imenujejo organ upravljanja.
(36)
Enotni revizijski organ bi moral biti odgovoren za opravljanje nalog revizijskega organa, določene v Uredbi (EU) št. 1303/2013 za zagotovitev enotnih standardov na celotnem programskem območju. Kadar to ni mogoče, bi morala skupina revizorjev pomagati revizijskemu organu za program.
(37)
Da bi okrepili ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo Unije in povečali uspešnost njene kohezijske politike, bi moralo biti tretjim državam dovoljeno, da prek prispevka IPA II in sredstev EIS sodelujejo pri programih transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja. Vendar bi morale biti operacije, sofinancirane na podlagi takšnih programov, še naprej usmerjene v izpolnjevanje ciljev kohezijske politike, čeprav bi se delno ali v celoti izvajale zunaj ozemlja Unije. V tem smislu ostajajo prispevki za cilje zunanjih dejavnosti Unije zgolj postranski, saj bi bilo treba težišče programov sodelovanja določiti na podlagi tematskih ciljev in prednostnih naložb kohezijske politike. Da bi bile tretje države uspešno vključene v programe sodelovanja, ki se upravljajo po načelu deljenega upravljanja, bi bilo treba pogoje izvajanja programov določiti v samih programih sodelovanja, po potrebi pa tudi v sporazumih o financiranju, sklenjenih med Komisijo, vladami vsake od tretjih držav in državo članico, ki gosti organ upravljanja zadevnega programa sodelovanja. Pogoji izvajanja programov bi morali biti skladni s pravom Unije, ki se uporablja, in, kadar je ustrezno, z določbami nacionalnega prava sodelujočih držav članic, ki so povezane z uporabo prava Unije.
(38)
Določiti bi bilo treba jasno verigo finančne odgovornosti za izterjavo, ob nepravilnostih, od upravičencev do vodilnega upravičenca, organa upravljanja in Komisije. Treba bi bilo sprejeti določbe o odgovornosti držav članic, kadar taka izterjava ni mogoča.
(39)
Na podlagi izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 bi bilo treba določiti izrecno odstopanje za preračun izdatkov, nastalih v valuti, ki ni euro, po mesečnem menjalnem tečaju na datum, ki je časovno čim bližje trenutku nastanka izdatka, ali pa v mesecu, v katerem so bili izdatki predloženi v preverjanje, ali v mesecu, v katerem so bili stroški sporočeni vodilnemu upravičencu. Finančne načrte, poročila in obračune za skupne operacije sodelovanja bi bilo treba skupnemu sekretariatu, organom, pristojnim za programe, in odboru za spremljanje predložiti samo v eurih. Pravilnost preračuna bi bilo treba preveriti.
(40)
Da se določijo posebna pravila za spremembo skupnih kazalnikov učinka in o upravičenosti izdatkov, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembo seznama skupnih kazalnikov učinka, določenega v Prilogi k tej uredbi, in v zvezi s posebnimi pravili o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(41)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi s seznami čezmejnih območij in transnacionalnih območij, seznamom programov sodelovanja in skupnim zneskom podpore ESRR za vsak program sodelovanja, nomenklaturo za kategorije ukrepov in modeli za programe sodelovanja in poročila o izvajanju. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (7).
(42)
Na Komisijo bi bilo treba prenesti izvedbena pooblastila, da sprejme sklepe glede odobritve določenih elementov programov sodelovanja in vseh sprememb teh elementov.
(43)
Ta uredba ne bi smela vplivati na nadaljnje izvajanje ali spreminjanje pomoči, ki jo je Komisija odobrila na podlagi Uredbe (ES) št. 1080/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (8) ali katerega koli drugega zakonodajnega predpisa, ki ureja to pomoč na dan 31. decembra 2013. Navedena uredba ali drug tak veljavni zakonodajni predpis bi se posledično morali po 31. decembru 2013 še vedno uporabljati za to pomoč ali zadevne operacije do njihovega zaključka. Zahtevki za pomoč, vloženi ali odobreni na podlagi Uredbe (ES) št. 1080/2006, bi morali biti še naprej veljavni.
(44)
Ker cilja te uredbe, in sicer okrepiti gospodarsko, socialno in teritorialno kohezijo prek izboljšanja glavnih regionalnih neravnotežij v Uniji, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi razlik v stopnji razvoja posameznih regij, zaostalosti regij z najbolj omejenimi možnostmi ter omejenih finančnih virov držav članic in regij lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(45)
Da se zagotovi takojšnja uporaba ukrepov, določenih v tej uredbi, bi morala ta uredba začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
Splošne določbe
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
1. Ta uredba določa področje uporabe ESRR glede cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" in opredeljuje posebne določbe o navedenem cilju.
2. Ta uredba za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" določa prednostne cilje in organizacijo ESRR, merila za upravičenost držav članic in regij do podpore iz ESRR ter razpoložljive finančne vire za podporo iz ESRR in merila za njihovo dodelitev.
Vsebuje tudi določbe, potrebne za zagotovitev uspešnega izvajanja, spremljanja, finančnega upravljanja in nadzora nad operativnimi programi v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" (v nadaljnjem besedilu: programi sodelovanja), tudi kadar pri takih programih sodelovanja sodelujejo tretje države.
3. Za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" in programe sodelovanja v skladu z njim se uporabljata Uredba (EU) št. 1303/2013 in poglavje I Uredbe (EU) št. 1301/2013, če ni drugače določeno v tej uredbi ali se navedene določbe lahko uporabljajo samo za cilj "naložbe za rast in delovna mesta".
Člen 2
Sklopi cilja "evropsko teritorialno sodelovanje"
ESRR v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" podpira naslednje sklope:
(1)
čezmejno sodelovanje med sosednjimi regijami za spodbujanje celostnega regionalnega razvoja med sosednjimi regijami na kopenskih in morskih mejah dveh ali več držav članic ali med sosednjimi obmejnimi regijami iz najmanj ene države članice in ene tretje države na zunanjih mejah Unije, ki niso zajete v programe v okviru zunanjih finančnih instrumentov Unije;
(2)
transnacionalno sodelovanje na večjih transnacionalnih območjih, v katero so vključeni nacionalni, regionalni ali lokalni partnerji in ki zajema tudi čezmejno sodelovanje na morskih mejah v primerih, ki niso vključeni v čezmejno sodelovanje, za večje teritorialno povezovanje teh območij;
(3)
medregionalno sodelovanje za večjo uspešnost kohezijske politike s spodbujanjem:
(a)
izmenjave izkušenj, osredotočenih na tematske cilje, med partnerji po vsej Uniji, vključno s tistimi, povezanimi z razvojem regij iz člena 174 PDEU, v zvezi z odkrivanjem in širjenjem dobre prakse za njen prenos predvsem v operativne programe v okviru cilja "naložbe za rast in delovna mesta", pa tudi, kadar je ustrezno, v programe sodelovanja;
(b)
izmenjave izkušenj pri odkrivanju, prenosu in širjenju dobre prakse v zvezi s trajnostnim urbanim razvojem, vključno s povezavami med urbanimi in podeželskimi območji;
(c)
izmenjave izkušenj pri opredelitvi, prenosu in širjenju dobre prakse in inovativnih pristopov v zvezi z izvajanjem programov in ukrepov sodelovanja, kot tudi uporabo EZTS;
(d)
analize trendov razvoja glede na cilje teritorialne kohezije, vključno s teritorialnimi vidiki gospodarske in socialne kohezije, in skladnega razvoja ozemlja Unije s študijami, zbiranjem podatkov in drugimi ukrepi.
Člen 3
Geografska pokritost
1. Pri čezmejnem sodelovanju je podpora namenjena regijam Unije na ravni NUTS 3 na vseh notranjih in zunanjih kopenskih mejah, razen regij, zajetih v programih v okviru zunanjih finančnih instrumentov Unije, ter vsem regijam Unije na ravni NUTS 3 na morskih mejah, ki so medsebojno oddaljene največ 150 km, brez poseganja v morebitne prilagoditve, potrebne za zagotovitev skladnosti in neprekinjenosti območij programskega sodelovanja iz programskega obdobja 2007-2013.
Komisija z izvedbenimi akti sprejme sklep, ki določi seznam čezmejnih območij, ki so deležni podpore, ki je razčlenjen po programih sodelovanja. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Ta seznam navaja tudi regije na ravni NUTS 3 v Uniji, ki so bile upoštevane pri dodelitvi sredstev ESRR za čezmejno sodelovanje na vseh notranjih mejah in na tistih zunanjih mejah, ki jih zajemajo zunanji finančni instrumenti Unije, kot sta EIS, v skladu z zakonodajnim aktom EIS, in IPA II, v skladu z zakonodajnim aktom IPA II.
Države članice lahko ob predložitvi osnutkov programov čezmejnega sodelovanja v ustrezno utemeljenih primerih in za zagotovitev skladnosti čezmejnih območij vložijo vlogo, da se regije na ravni NUTS 3, ki niso navedene na seznamu v sklepu iz drugega pododstavka, dodajo določenemu področju čezmejnega sodelovanja.
Na zahtevo zadevne države članice oziroma držav članic lahko Komisija, z namenom da se olajša čezmejno sodelovanje na morskih mejah za najbolj oddaljene regije in brez poseganja v določbe prvega pododstavka, v sklep iz drugega pododstavka vključi kot čezmejna območja regije na ravni NUTS 3 iz najbolj oddaljenih regij ob morskih mejah, ki so medsebojno oddaljene več kot 150 kilometrov, kot čezmejna območja, ki lahko prejmejo podporo iz ustrezne dodelitve podpore tem državam članicam.
2. Brez poseganja v člen 20(2) in (3) lahko programi čezmejnega sodelovanja zajemajo regije na Norveškem in v Švici ter zajemajo tudi Liechtenstein, Andoro, Monako in San Marino ter tretje države ali ozemlja, ki mejijo na najbolj oddaljene regije, ki so vse enakovredne regijam na ravni NUTS 3.
3. Pri transnacionalnem sodelovanju Komisija z izvedbenimi akti sprejme sklep, ki določi seznam transnacionalnih območij, ki prejmejo podporo, ki je razčlenjen po programih sodelovanja in zajema regije na ravni NUTS 2, pri čemer zagotovi neprekinjenost takega sodelovanja na večjih povezanih območjih iz predhodnih programov, ob upoštevanju, kadar je ustrezno, makroregionalnih strategij in strategij za morske bazene. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Države članice lahko ob predložitvi osnutkov programov transnacionalnega sodelovanja vložijo vlogo, da se določenemu transnacionalnemu območju sodelovanja dodajo dodatne regije na ravni NUTS 2, ki mejijo na regije s seznama iz sklepa iz prvega pododstavka. Države članice navedejo razloge za tako vlogo.
4. Brez poseganja v člen 20(2) in (3) lahko programi transnacionalnega sodelovanja zajemajo regije tako v naslednjih tretjih državah kot na naslednjih ozemljih:
(a)
tretjih državah ali ozemljih iz seznama ali navedenih v odstavku 2 tega člena;
(b)
Ferskih otokih in Grenlandiji.
Brez poseganja v člen 20(2) in (3) lahko transnacionalni programi sodelovanja vključujejo tudi regije v tretjih držav, ki jih zajemajo zunanji finančni instrumenti Unije, kot sta EIS v skladu z zakonodajnim aktom EIS, vključno z zadevnimi regijami Ruske federacije, in IPA II v skladu z zakonodajnim aktom IPA II. Letna odobrena sredstva, ki ustrezajo podpori EIS in IPA II za te programe, bodo razpoložljiva pod pogojem, da programi ustrezno obravnavajo zadevne cilje zunanjega sodelovanja.
Take regije so enakovredne regijam na ravni NUTS 2.
5. Pri medregionalnem sodelovanju podpora iz ESRR zajema celotno ozemlje Unije.
Brez poseganja v člen 20(2) in (3) programi medregionalnega sodelovanja lahko zajemajo celoto ali del tretjih držav ali ozemelj iz točk (a) in (b) prvega pododstavka odstavka 4 tega člena.
6. Regije tretjih držav ali ozemelj iz odstavkov 2 in 4 se informativno navedejo v seznamih iz odstavkov 1 in 3.
7. V ustrezno utemeljenih primerih lahko najbolj oddaljene regije za večjo učinkovitost izvajanja programa združijo v enoten program za teritorialno sodelovanje zneske ESRR, dodeljene za čezmejno in transnacionalno sodelovanje, vključno z dodatno dodelitvijo, določeno v členu 4(2), ob upoštevanju veljavnih pravil za vsako od teh dodelitev.
Člen 4
Viri za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje"
1. Za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" se nameni 2,75 % skupnih virov, ki so na voljo za prevzem proračunskih obveznosti iz ESRR, ESS in Kohezijskega sklada za programsko obdobje 2014-2020 in so določeni v členu 91(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 (tj. skupno 8 948 259 330 EUR) ter se dodelijo, kot sledi:
(a)
74,05 % (tj. skupaj 6 626 631 760 EUR) za čezmejno sodelovanje;
(b)
20,36 % (tj. skupaj 1 821 627 570 EUR) za transnacionalno sodelovanje;
(c)
5,59 % (tj. skupaj 500 000 000 EUR) za medregionalno sodelovanje.
2. Za programe v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" se najbolj oddaljenim regijam dodeli najmanj 150 % podpore ESRR, ki so jo prejele v programskem obdobju 2007-2013 za programe sodelovanja. Poleg tega se znesek 50 000 000 EUR iz dodeljenih sredstev za medregionalno sodelovanje rezervira za sodelovanje najbolj oddaljenih regij. Glede tematske osredotočenosti se za to dodatno dodelitev sredstev uporablja člen 6(1).
3. Komisija vsaki državi članici sporoči, kolikšen delež od skupnih zneskov za čezmejno in transnacionalno sodelovanje iz točk (a) in (b) odstavka 1 ji pripada, in sicer za vsako leto posebej. Kot merilo za letno razčlenitev za vsako državo članico se uporabi velikost prebivalstva na območjih iz drugega pododstavka člena 3(1) in prvega pododstavka člena 3(3).
Na podlagi zneskov, sporočenih na podlagi prvega pododstavka, vsaka država članica Komisijo obvesti o tem, ali in kako je uporabila možnost prenosa iz člena 5 ter kako je sredstva razporedila med čezmejne in transnacionalne programe, v katerih sodeluje država članica. Komisija na podlagi informacij, ki jih zagotovijo države članice, z izvedbenimi akti sprejme sklep, v katerem navede seznam vseh programov sodelovanja ter skupni znesek celotne podpore ESRR za vsak program posebej. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
4. Prispevek iz ESRR za čezmejne programe in programe za morske bazene v okviru EIS ter za čezmejne programe v okviru IPA II določijo Komisija in zadevne države članice. Prispevek ESRR, določen za vsako državo članico, se naknadno ne prerazporeja med zadevnimi državami članicami.
5. Podpora iz ESRR za posamezne čezmejne programe in programe za morske bazene v okviru EIS in za čezmejne programe v okviru IPA II se odobri pod pogojem, da se z EIS in IPA II zagotovijo najmanj enakovredni zneski. Taka enakovrednost je omejena z največjim zneskom iz zakonodajnega akta EIS ali zakonodajnega akta IPA II.
6. Letna odobrena proračunska sredstva za podporo iz ESRR čezmejnim programom in programom za morske bazene v okviru EIS ter čezmejnim programom v okviru IPA II se vključijo v ustrezne proračunske postavke navedenih instrumentov za proračunsko leto 2014.
7. Leta 2015 in leta 2016 se letni prispevek iz ESRR za programe v okviru EIS in IPA II, za katere ni bil Komisiji do 30. junija predložen noben program iz čezmejnih programov in programov za morske bazene v okviru EIS ter čezmejnih programov v okviru IPA II ter ki ni bil prerazporejen v drug program, predložen v isti kategoriji programov zunanjega sodelovanja, v skladu s točko (a) odstavka 1 dodeli programom čezmejnega sodelovanja na notranjih mejah, v katerih sodeluje zadevna država članica oziroma sodelujejo zadevne države članice.
Če do 30. juniju 2017 še vedno delujejo čezmejni programi in programi za morske bazene v okviru EIS in čezmejni programi v okviru IPA II, ki niso bili predloženi Komisiji, se celotni prispevek iz ESRR iz odstavka 4 za te programe za preostala leta do leta 2020, ki ni bil prerazporejen v drug sprejeti program iz iste kategorije programov zunanjega sodelovanja, v skladu s točko (a) odstavka 1 dodeli programom čezmejnega sodelovanja na notranjih mejah, v katerih sodeluje zadevna država članica oziroma sodelujejo zadevne države članice.
8. Kateri koli čezmejni programi in programi za morske bazene iz odstavka 4, ki jih sprejme Komisija, se v skladu z veljavnimi pravili in postopki opustijo ali se jim dodelijo nižja sredstva, zlasti če:
(a)
nobena partnerska država iz programa ni podpisala zadevnega sporazuma o financiranju do roka, določenega v zakonodajnem aktu EIS ali zakonodajnem aktu IPA II, ali
(b)
programa ni mogoče izvesti po načrtih zaradi težav v odnosih med sodelujočimi državami.
V takem primeru se prispevek iz ESRR iz odstavka 4 v višini neodobrenih letnih zneskov, za katere še niso bile prevzete obveznosti, ali letnih zneskov, za katere so bile pravice prevzete ali odvzete, v celoti ali deloma, v istem proračunskem letu, in ki niso bili prerazporejeni v drug program iste kategorije programov zunanjega sodelovanja, na zahtevo zadevne države članice oziroma držav članic, ki sodelujejo v programu, v skladu s točko (a) odstavka 1 dodeli programom čezmejnega sodelovanja na notranjih mejah.
9. Komisija Odboru, ustanovljenemu s členom 150(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 predloži letni povzetek finančnega izvajanja čezmejnih programov in programov za morske bazene v okviru EIS, ter čezmejnih programov v okviru IPA II, h katerim prispeva ESRR v skladu s tem členom.
Člen 5
Možnost prenosa
Vsaka država članica lahko z enega sklopa na drugega prenese do 15 % finančnih sredstev, dodeljenih za vsak sklop iz točk (a) in (b) člena 4(1).
POGLAVJE II
Tematska osredotočenost in prednostne naložbe
Člen 6
Tematska osredotočenost
1. Najmanj 80 % sredstev ESRR, dodeljenih za vsak program čezmejnega sodelovanja in za transnacionalni program, je osredotočenih na največ štiri tematske cilje, določene v prvem odstavku člena 9 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
2. Za medregionalno sodelovanje iz točke (3)(a) člena 2 te uredbe se lahko izberejo vsi tematski cilji, določeni v prvem odstavku člena 9 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 7
Prednostne naložbe
1. ESRR v okviru svojega področja uporabe, kot je določen v členu 3 Uredbe (EU) št. 1301/2013, prispeva k tematskim ciljem, določenim v prvem odstavku člena 9 Uredbe (EU) št. 1303/2013 s skupnimi ukrepi v okviru programov čezmejnega, transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja. Poleg prednostnih naložb, določenih v členu 5 Uredbe (EU) št. 1301/2013, se lahko iz ESRR podpirajo tudi naslednje prednostne naložbe v okviru tematskih ciljev po posameznih sklopih evropskega teritorialnega sodelovanja:
(a)
v okviru čezmejnega sodelovanja:
(i)
spodbujanje trajnostnega in kvalitetnega zaposlovanja in podpiranje mobilnosti delavcev s povezovanjem čezmejnih trgov dela, vključno s čezmejno mobilnostjo, skupnimi lokalnimi pobudami na področju zaposlovanja, informacijskimi in svetovalnimi storitvami ter skupnim usposabljanjem;
(ii)
spodbujanje socialne vključenosti in boja proti revščini ter kakršni koli diskriminaciji s spodbujanjem enakosti spolov in enakih možnosti ter čezmejnim povezovanjem skupnosti;
(iii)
vlaganje v izobraževanje, usposabljanje in poklicno usposabljanje za spretnosti in vseživljenjsko učenje z razvijanjem in izvajanjem skupnih shem na področju izobraževanja, poklicnega usposabljanja in usposabljanja;
(iv)
krepitev institucionalne zmogljivosti javnih organov in zainteresiranih strani ter učinkovita javna uprava s spodbujanjem pravnega in upravnega sodelovanja ter sodelovanja med državljani in institucijami;
(b)
v okviru nadnacionalnega sodelovanja: krepitev institucionalne zmogljivosti javnih organov in zainteresiranih strani ter učinkovita javna uprava z razvojem in usklajevanjem makroregionalnih strategij in strategij za morske bazene;
(c)
v okviru medregionalnega sodelovanja: krepitev institucionalne zmogljivosti javnih organov in zainteresiranih strani ter učinkovita javna uprava s/z:
(i)
razširjanjem dobre prakse in strokovnega znanja ter kapitalizacijo rezultatov izmenjave izkušenj v zvezi s trajnostnim urbanim razvojem, vključno s povezavami med urbanimi in podeželskimi območji na podlagi točke (3)(b) člena 2.
(ii)
spodbujanjem izmenjave izkušenj, da se poveča uspešnost programov teritorialnega sodelovanja in ukrepov ter uporaba EZTS na podlagi točke (3)(c) člena 2;
(iii)
krepitvijo podatkovne osnove, da se poveča uspešnost kohezijske politike in doseganje tematskih ciljev prek analize razvojnih trendov v skladu s točko (3)(d) člena 2.
2. ESRR v primeru programa PEACE in v okviru tematskega cilja spodbujanja socialne vključenosti, boja proti revščini in kakršni koli diskriminaciji prispeva tudi k spodbujanju socialne in gospodarske stabilnosti v zadevnih regijah, zlasti z ukrepi za spodbujanje kohezije med skupnostmi.
POGLAVJE III
Načrtovanje programov
Člen 8
Vsebina, sprejetje in sprememba programov sodelovanja
1. Program sodelovanja sestoji iz prednostnih osi. Brez poseganja v člen 59 Uredbe št. 1303/2013 prednostna os ustreza tematskemu cilju in vključuje eno ali več prednostnih naložb navedenega tematskega cilja v skladu s členoma 6 in 7 te uredbe. Prednostna os lahko v ustrezno utemeljenih primerih po potrebi in z namenom povečati vpliv in uspešnost prek tematsko skladnega in celostnega pristopa k uresničevanju ciljev strategije Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast združi eno ali več dopolnilnih prednostnih naložb iz različnih tematskih ciljev, da bi se dosegel največji možen prispevek k tej prednostni osi.
2. Program sodelovanja prispeva k strategiji Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast ter k doseganju gospodarske, socialne in teritorialne kohezije ter vsebuje:
(a)
utemeljitev izbire tematskih ciljev, ustreznih prednostnih naložb in dodelitev finančnih sredstev, ob upoštevanju skupnega strateškega okvira, določenega v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1303/2013, ter na podlagi analize potreb znotraj programskega območja kot celote in na podlagi takih potreb izbrane strategije po potrebi obravnava manjkajoče povezave v čezmejni infrastrukturi, ob upoštevanju rezultatov predhodnega vrednotenja, izvedenega v skladu s členom 55 Uredbe (EU) št. 1303/2013;
(b)
za vsako prednostno os, razen za tehnično pomoč:
(i)
prednostne naložbe in ustrezne posebne cilje;
(ii)
pričakovane rezultate za posebne cilje in ustrezne kazalnike rezultatov z izhodiščno in ciljno vrednostjo, po potrebi številčno ovrednotene, v skladu s členom 16, da se okrepi ciljno usmerjeno načrtovanje programov;
(iii)
opis vrste in primerov ukrepov, ki jim je namenjena podpora v okviru posamezne prednostne naložbe, in njihovega pričakovanega prispevka k posebnim ciljem iz točke (i), vključno z vodilnimi načeli za izbiro operacij, pa tudi, kadar je to primerno, opredelitvijo glavnih ciljnih skupin, posebnih ciljnih ozemelj, vrstami upravičencev, načrtovane uporabe finančnih instrumentov in velikih projektov;
(iv)
skupne in posebne kazalnike učinka, vključno s številčno ovrednoteno ciljno vrednostjo, ki predvidoma prispeva k rezultatom, v skladu s členom 16, in sicer za vsako posamezno prednostno naložbo;
(v)
opredelitev faz izvajanja ter finančnih kazalnikov in kazalnikov učinka, in kadar je to ustrezno, kazalnikov učinka, ki se uporabljajo kot mejniki in ciljne vrednosti za okvir uspešnosti v skladu s členom 21(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 in Prilogo II k navedeni uredbi;
(vi)
po potrebi povzetek načrtovane uporabe tehnične pomoči, vključno z, kadar je potrebno, ukrepi za okrepitev administrativne zmogljivosti organov, vključenih v upravljanje in nadzor programov in upravičencev, in, kadar je potrebno, ukrepi za povečanje administrativne zmogljivosti zadevnih partnerjev, ki bodo sodelovali pri izvajanju programov;
(vii)
ustrezne kategorije ukrepov po nomenklaturi, ki jo sprejme Komisija, in okvirno razčlenitev načrtovanih virov;
(c)
za vsako prednostno os, ki zadeva tehnično pomoč:
(i)
posebne cilje;
(ii)
pričakovane rezultate za vsak posebni cilj in, kadar je objektivno utemeljeno glede na vsebino ukrepov, ustrezne kazalnike rezultatov z izhodiščno in ciljno vrednostjo v skladu s členom 16;
(iii)
opis ukrepov, ki jim je namenjena podpora, in njihovega pričakovanega prispevka k posebnim ciljem iz točke (i);
(iv)
kazalnike učinka, ki predvidoma prispevajo k rezultatom;
(v)
ustrezne kategorije ukrepov po nomenklaturi, ki jo sprejme Komisija, in okvirno razčlenitev načrtovanih virov;
Točka (ii) se ne uporablja za primere, kadar prispevek Unije za prednostno os oziroma osi v zvezi s tehnično pomočjo v okviru operativnega programa ne presega 15 000 000 EUR.
(d)
finančni načrt z naslednjima preglednicama (brez delitve po sodelujočih državah članicah):
(i)
preglednico, v kateri je v skladu s pravili o stopnjah sofinanciranja iz členov 60, 120 in 121 Uredbe (EU) št. 1303/2013 za vsako leto naveden znesek skupnih odobrenih finančnih sredstev, predviden za podporo iz ESRR;
(ii)
preglednico, v kateri je za celotno programsko obdobje za program sodelovanja ter za vsako prednostno os naveden znesek skupno odobrenih finančnih sredstev za podporo iz ESRR in nacionalno sofinanciranje. Za prednostne osi, ki združujejo prednostne naložbe iz različnih tematskih ciljev, je v preglednici za vsak ustrezen tematski cilj naveden znesek skupnih odobrenih finančnih sredstev in nacionalnega sofinanciranja. Kadar nacionalno sofinanciranje sestavljata javno in zasebno sofinanciranje, se v preglednici navede okvirna razčlenitev med javnim in zasebnim delom. V njej se informativno navedeta morebitni prispevek tretjih držav, ki sodelujejo v programu, in predvidena udeležba EIB;
(e)
seznam velikih projektov, za katere se izvajanje načrtuje med programskim obdobjem.
Komisija sprejme izvedbene akte glede nomenklature iz točk (b)(vii) in c(v) prvega pododstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 150(3) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Ob upoštevanju njegove vsebine in ciljev se v programu sodelovanja opiše celostni pristop k teritorialnemu razvoju, tudi v zvezi z regijami in območji iz člena 174(3) PDEU, ob upoštevanju partnerskih sporazumov sodelujočih držav članic, in prikaže, kako ta program sodelovanja prispeva k izpolnitvi njegovih ciljev ter kakšni so pričakovani rezultati, in po potrebi opredeli naslednje:
(a)
pristop k uporabi instrumentov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in načela za opredelitev območij, na katerih se bo izvajal;
(b)
načela za opredelitev urbanih območij, kjer se izvajajo celostni ukrepi za trajnostni urbani razvoj, in okvirno dodelitev podpore ESRR za take ukrepe;
(c)
pristop k uporabi instrumenta celostne teritorialne naložbe iz člena 11 v primerih, ki niso zajeti v točki (b), in okvirna, njemu dodeljena finančna sredstva iz vsake posamezne prednostne osi;
(d)
kadar države članice in regije sodelujejo v makroregionalnih strategijah in strategijah za morske bazene, prispevek načrtovanih ukrepov v okviru programa sodelovanja k tem strategijam glede na potrebe programskega območja, kot ga opredelijo zadevne države članice, in ob upoštevanju, kjer je to ustrezno, strateško pomembnih projektov, opredeljenih v teh strategijah.
4. Poleg tega se v programu sodelovanja opredelijo:
(a)
izvedbene določbe, ki:
(i)
opredelijo organ upravljanja, organ za potrjevanje, kadar je ustrezno, in revizijski organ;
(ii)
opredelijo organ ali organe, določene za izvajanje nalog kontrole;
(iii)
opredelijo organ ali organe, določene kot pristojne za izvajanje revizijskih nalog;
(iv)
določijo postopek za ustanovitev skupnega sekretariata;
(v)
navedejo kratek opis ureditve upravljanja in nadzora;
(vi)
navedejo porazdelitev odgovornosti med sodelujoče države članice pri finančnih popravkih, ki jih naloži organ upravljanja ali Komisija.
(b)
organ, ki mu bo Komisija opravila izplačila;
(c)
ukrepi, sprejeti za vključitev partnerjev iz člena 5 Uredbe (EU) št. 1303/2013 v pripravo programa sodelovanja, in vloga teh partnerjev pri pripravi in izvajanju programa sodelovanja, vključno z njihovo vključitvijo v odbor za spremljanje.
5. V programu sodelovanja se, ob upoštevanju vsebine partnerskih sporazumov in ob upoštevanju institucionalnega in pravnega okvira držav članic, določi tudi naslednje:
(a)
mehanizmi, ki zagotavljajo uspešno usklajevanje med ESRR, ESS, Kohezijskim skladom, EKSRP, ESPR in drugimi instrumenti financiranja na ravni Unije in nacionalni ravni, vključno z usklajevanjem in morebitnim dopolnjevanjem z Instrumentom za povezovanje Evrope na podlagi Uredbe (EU) št. 1316/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (9), EIS, ERS in IPA II, kot tudi EIB, ob upoštevanju določb iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1303/2013, kadar države članice in tretje države ali ozemlja sodelujejo v programih sodelovanja, ki vključujejo uporabo odobrenih sredstev iz ESRR za najbolj oddaljene regije s sredstvi iz ERS, mehanizme za usklajevanje na ustrezni ravni za bolj uspešno usklajevanje pri uporabi teh odobrenih sredstev in virov;
(b)
povzetek ocene upravnega bremena za upravičence in po potrebi načrtovane ukrepe za zmanjšanje upravnega bremena skupaj z okvirnim časovnim načrtom za te ukrepe.
6. Informacije, zahtevane na podlagi točke (a) prvega pododstavka odstavka 2, točk (b)(i) do (vii) prvega pododstavka odstavka 2, odstavka 3 in točke (a) odstavka 5, se prilagodijo posebni naravi programov sodelovanja iz točk (3)(b), (c) in (d) člena 2. Informacije, zahtevane na podlagi točke (e) prvega pododstavka odstavka 2 in točke (b) odstavka 5, se ne vključijo v programe sodelovanja iz točke (3)(c) in (d) člena 2.
7. Vsak program sodelovanja, kadar je ustrezno in glede na oceno zadevnih držav članic, v kateri ustrezno utemeljijo primernost njihove vsebine in ciljev programa, vsebuje opis:
(a)
posebnih ukrepov za upoštevanje okoljevarstvenih zahtev, učinkovite rabe virov, blažitev podnebnih sprememb in prilagajanja nanje, pripravljenosti na nesreče ter preprečevanja in obvladovanja tveganj pri izbiri operacij;
(b)
posebnih ukrepov za spodbujanje enakih možnosti in boj proti kakršni koli diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti med pripravo, oblikovanjem in izvajanjem programa sodelovanja, zlasti v zvezi z dostopom do financiranja ob upoštevanju potreb različnih ciljnih skupin, ki so izpostavljene tveganju take diskriminacije, in posebno zahtev za zagotovitev dostopnosti invalidom;
(c)
prispevka programa sodelovanja k spodbujanju enakosti med moškimi in ženskami ter po potrebi ureditev za zagotovitev vključitve vidika enakosti spolov v program in operativno raven.
Točki (a) in (b) prvega pododstavka se ne uporabljata za programe sodelovanja iz točk (3)(b), (c) in (d) člena 2.
8. V programih sodelovanja iz točk (3)(c) in (d) člena 2 se določijo upravičenec ali upravičenci, navede pa se lahko tudi postopek odobritve.
9. Sodelujoče države članice in, če so sprejeli povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, tretje države ali ozemlja, kadar je ustrezno, pisno potrdijo, da se strinjajo z vsebino programa sodelovanja, preden se ta predloži Komisiji. S tem se vse sodelujoče države članice in, kadar je to ustrezno, tretje države ali območja, tudi zavežejo, da bodo zagotovili potrebno sofinanciranje za njegovo izvedbo, tretje države ali ozemlja pa se zavežejo, da bodo po potrebi zagotovili finančni prispevek.
Z odstopanjem od prvega pododstavka se v primeru programov sodelovanja z najbolj oddaljenimi regijami in tretjimi državami ali ozemlji, zadevne države članice posvetujejo z zadevnimi tretjimi državami ali ozemlji, preden Komisiji predložijo programe sodelovanja. V tem primeru se lahko sporazumi v zvezi z vsebino programov sodelovanja in morebitnim prispevkom tretjih držav ali ozemelj navedejo v uradno potrjenem zapisniku posvetovalnih sestankov s tretjimi državami ali ozemlji ali posvetovanj v okviru organizacij za regionalno sodelovanje.
10. Sodelujoče države članice in, če so sprejeli povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, tretje države ali ozemlja pripravijo osnutke programov sodelovanja v skladu z vzorcem, ki ga sprejme Komisija.
11. Komisija z izvedbenimi akti sprejme vzorec iz odstavka 10. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
12. Komisija z izvedbenimi akti sprejme sklep, s katerim odobri vse elemente, vključno s prihodnjimi spremembami, ki spadajo v ta člen, razen tistih, ki spadajo v točko (b)(vii) odstavka 2, točko (c)(v) odstavka 2, točko (e) odstavka 2, točko (a)(i) in (c) odstavka 4 ter odstavkov 5 in 7 tega člena, ki ostajajo v pristojnosti sodelujočih držav članic.
13. Organ upravljanja o vsakem sklepu, ki spreminja elemente programa sodelovanja, ki jih ne zajema sklep Komisije iz odstavka 12, uradno obvesti Komisijo v enem mesecu od datuma tega sklepa o spremembi. V sklepu o spremembi je določen datum začetka njegove veljavnosti, ki ne sme biti zgodnejši od datuma njegovega sprejetja.
Člen 9
Skupni akcijski načrt
Kadar je za izvajanje skupnega akcijskega načrta iz člena 104(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 pristojno EZTS kot upravičenec, lahko člani osebja skupnega sekretariata programa sodelovanja in člani skupščine EZTS postanejo člani usmerjevalnega odbora iz člena 108(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013. Člani skupščine EZTS v tem usmerjevalnem odboru nimajo večine.
Člen 10
Lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost
V okviru programov čezmejnega sodelovanja se lahko na podlagi člena 32 Uredbe (EU) št. 1303/2013 izvaja lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, pod pogojem, da skupino za lokalni razvoj sestavljajo predstavniki najmanj dveh držav, od katerih je ena država članica.
Člen 11
Celostne teritorialne naložbe
Za programe sodelovanja je posredniški organ za upravljanje in izvajanje celostnih teritorialnih naložb iz člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1303/2013 pravna oseba, ustanovljena v skladu z zakonodajo ene od sodelujočih držav, pod pogojem, da jo ustanovijo javni organi ali organi iz najmanj dveh sodelujočih držav, ali EZTS.
Člen 12
Izbira operacij
1. Operacije v okviru programov sodelovanja izbere odbor za spremljanje iz člena 47 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Ta odbor za spremljanje lahko ustanovi usmerjevalni odbor, ki pod njegovo pristojnostjo izbira operacije.
2. Operacije, izbrane v okviru čezmejnega in transnacionalnega sodelovanja, vključujejo upravičence iz najmanj dveh sodelujočih držav, od tega je vsaj eden iz države članice. Operacija se lahko izvaja samo v eni državi pod pogojem, da ima čezmejni ali transnacionalni vpliv in koristi.
Operacije, ki se nanašajo na medregionalno sodelovanje iz točk (3)(a) in (b) člena 2, vključujejo upravičence iz najmanj treh držav, od katerih sta najmanj dve državi članici.
Pogoji, določeni v prvem pododstavku, se ne uporabljajo za operacije v okviru čezmejnega programa PEACE med Severno Irsko in mejnimi grofijami Irske v podporo miru in spravi, kakor je navedeno v členu 7(2).
3. Ne glede na odstavek 2 se lahko EZTS ali druga pravna oseba, ustanovljena v skladu z zakonodajo ene od sodelujočih držav, prijavi kot edini upravičenec za operacijo, pod pogojem, da so ga v primeru čezmejnega in transnacionalnega sodelovanja ustanovili javni organi ali organi iz najmanj dveh sodelujočih držav, v primeru medregionalnega sodelovanja pa iz najmanj treh sodelujočih držav.
Pravna oseba, ki izvaja finančni instrument ali, če je primerno, sklad skladov, je lahko edini upravičenec operacije, ne da bi se uporabljale zahteve za njeno sestavo iz prvega pododstavka.
4. Upravičenci sodelujejo pri pripravi in izvajanju operacij. Poleg tega sodelujejo pri zagotavljanju osebja ali financiranju operacij ali pri obojem.
Za operacije v programih med najbolj oddaljenimi regijami in tretjimi državami ali ozemlji se od upravičencev zahteva, da sodelujejo samo na dveh področjih, navedenih v prvem pododstavku.
5. Organ upravljanja vodilnemu ali edinemu upravičencu za vsako operacijo predloži dokument, v katerem so določeni pogoji za podporo operaciji, vključno s posebnimi zahtevami za izdelke ali storitve, ki se zagotovijo v okviru operacije, finančnim načrtom in rokom za izvedbo.
Člen 13
Upravičenci
1. Kadar ima operacija iz programa sodelovanja dva ali več upravičencev, vsi upravičenci enega od njih imenujejo za vodilnega upravičenca.
2. Vodilni upravičenec:
(a)
z drugimi upravičenci sklene sporazum, ki vsebuje določbe, s katerimi se med drugim jamči dobro finančno poslovodenje sredstev, dodeljenih operaciji, vključno z ureditvami za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov;
(b)
prevzame odgovornost za zagotovitev izvedbe celotne operacije;
(c)
zagotovi, da so izdatki, ki jih predložijo vsi upravičenci, nastali pri izvajanju operacije in ustrezajo dejavnostim, o katerih so se skupaj dogovorili vsi upravičenci, ter so v skladu z dokumentom, ki ga predloži organ upravljanja na podlagi člena 12(5);
(d)
zagotovi, da je izdatke, ki so jih predložili drugi upravičenci, preveril kontrolor oziroma kontrolorji, kadar takega preverjanja ne opravi organ upravljanja na podlagi člena 23(3).
3. Če v ureditvi, določeni v skladu s točko (a) odstavka 2, ni določeno drugače, vodilni upravičenec zagotovi, da drugi upravičenci čim prej in v celoti prejmejo celotni znesek prispevka iz skladov. Noben znesek se ne odšteje ali zadrži niti se ne obračuna nobena posebna ali druga dajatev z enakovrednim učinkom, zaradi katere bi se znižali ti zneski za druge upravičence.
4. Vodilni upravičenci imajo sedež v državi članici, ki sodeluje v programu sodelovanja. Vendar se države članice in tretje države ali ozemlja, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko dogovorijo, da ima vodilni upravičenec sedež v tretji državi ali ozemlju, ki sodeluje v tem programu sodelovanja, pod pogojem, da je organ upravljanja prepričan, da vodilni upravičenec zmore izvajati naloge iz odstavkov 2 in 3 in da so izpolnjene zahteve glede upravljanja, preverjanj in revizij.
5. Edini upravičenci so registrirani v državi članici, ki sodeluje v programu sodelovanja. Vendar so lahko registrirani v državi članici, ki ne sodeluje v programu, če so izpolnjeni pogoji iz člena 12(3).
POGLAVJE IV
Spremljanje in vrednotenje
Člen 14
Poročila o izvajanju
1. Organ upravljanja do 31. maja 2016 in do istega datuma vsako naslednje leto do vključno leta 2023 predloži Komisiji letno poročilo o izvajanju v skladu s členom 50(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013. Poročilo o izvajanju, predloženo leta 2016, zajame finančni leti 2014 in 2015 ter obdobje med začetkom upravičenosti izdatkov in 31. decembrom 2013.
2. Rok iz odstavka 1 za poročila, predložena leta 2017 in 2019, je 30. junij.
3. Letna poročila o izvajanju vsebujejo informacije:
(a)
o izvajanju programa sodelovanja v skladu s členom 50(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013;
(b)
o napredku pri pripravi in izvajanju velikih projektov ter skupnih akcijskih načrtov, kadar je to ustrezno.
4. V letnih poročilih o izvajanju, predloženih leta 2017 in 2019, se navedejo in ocenijo informacije, zahtevane v okviru člena 50(4) oziroma (5) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ter informacije iz odstavka 2 tega člena skupaj z naslednjimi informacijami:
(a)
napredek pri izvajanju načrta vrednotenja in nadaljnjem uresničevanju ugotovitev pri izvedenih vrednotenjih;
(b)
rezultatih ukrepov informiranja in obveščanja javnosti, izvedenih v okviru komunikacijske strategije;
(c)
vključitvi partnerjev v izvajanje, spremljanje in vrednotenje programa sodelovanja.
V letnih poročilih o izvajanju, predloženih leta 2017 in 2019, se ob upoštevanju vsebine in ciljev vsakega programa sodelovanja, lahko navedejo informacije in oceni naslednje:
(a)
napredek pri izvajanju celostnega pristopa k teritorialnemu razvoju, vključno s trajnostnim urbanim razvojem in lokalnim razvojem, ki ga vodi skupnost, v okviru programa sodelovanja;
(b)
napredek pri izvajanju ukrepov za krepitev zmogljivosti organov in upravičencev za upravljanje in uporabo ESRR;
(c)
kadar je ustrezno, prispevek za makroregionalne strategije in strategije za morske bazene;
(d)
posebni ukrepi, sprejeti za spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami ter spodbujanje nediskriminacije, zlasti dostopnost za invalidne osebe, ter ureditve, ki se izvajajo za vključitev vidika enakosti spolov v program sodelovanja in operacij;
(e)
ukrepi za spodbujanje trajnostnega razvoja;
(f)
napredek pri izvajanju ukrepov na področju socialnih inovacij.
5. Letna in končna poročila o izvajanju se pripravijo po vzorcih, ki jih sprejme Komisija z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 15
Letni pregled
Sestanek za letni pregled se organizira v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Kadar se sestanek za letni pregled ne organizira v skladu s členom 51(3) Uredbe (EU) št. 1303/2013, se letni pregled lahko opravi pisno.
Člen 16
Kazalniki za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje"
1. Skupni kazalniki učinka iz Priloge k tej uredbi, kazalniki rezultatov za posamezne programe in, kadar je ustrezno, kazalniki učinka za posamezne programe se uporabljajo v skladu s členom 27(4) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ter točkami (b)(ii) in (iv) ter (c)(ii) in (iv) prvega pododstavka člena 8(2) te uredbe.
2. Za skupne kazalnike učinka in kazalnike učinka za posamezne programe se izhodiščna vrednost določi pri nič. Zbirne številčno ovrednotene ciljne vrednosti za te kazalnike se določijo za leto 2023.
3. Za kazalnike rezultatov za posamezne programe, ki zadevajo prednostne naložbe, se za izhodiščne vrednosti uporabijo najnovejši razpoložljivi podatki in se določijo ciljne vrednosti za leto 2023. Ciljne vrednosti se lahko izrazijo številčno ovrednoteno ali opisno.
4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 29, da sprejme seznam skupnih kazalnikov učinka, določen v Prilogi, z namenom da izvede prilagoditve, kjer je upravičeno, da se zagotovi uspešna ocena napredka pri izvajanju programa.
Člen 17
Tehnična pomoč
Znesek ESRR, dodeljen za tehnično pomoč, je omejen na 6 % skupnega zneska, ki se dodeli programu sodelovanja. Za programe, pri katerih skupna dodeljena sredstva ne presegajo 50 000 000 EUR, je znesek ESRR, dodeljen za tehnično pomoč, omejen na 7 % skupnega dodeljenega zneska, vendar znaša najmanj 1 500 000 EUR in največ od 3 000 000 EUR.
POGLAVJE V
Upravičenost
Člen 18
Splošna pravila o upravičenosti izdatkov
1. Na Komisijo se prenesejo pooblastila, da v skladu s členom 29, sprejme delegirane akte s katerimi določi posebna pravila o upravičenosti izdatkov pri programih sodelovanja, kar zadeva stroške osebja, pisarniške in administrativne izdatke, potne in namestitvene stroške, stroške zunanjih strokovnih izvajalcev in stroške storitev ter izdatke za opremo. Komisija do 22 aprila 2014 hkrati uradno obvesti Evropski parlament in Svet o delegiranih aktih, sprejetih v skladu s členom 29.
2. Brez poseganja v pravila o upravičenosti, ki so določena ali katerih podlaga je v členih 65 do 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013, Uredbi (EU) št. 1301/2013, tej uredbi ali delegiranih aktih iz odstavka 1 tega člena, države članice, ki sodelujejo v odboru za spremljanje, določijo dodatna pravila za upravičenost za celotni program sodelovanja.
3. Za zadeve, ki niso zajete v pravilih za upravičenost, ki so določena ali katerih podlaga je v členih 65 do 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013, Uredbi (EU) št. 1301/2013, v delegiranih aktih iz odstavka 1 tega člena ali v pravilih, ki jih v skladu z odstavkom 2 tega člena skupaj določijo sodelujoče države članice, se uporabljajo nacionalna pravila države članice, v kateri izdatki nastanejo.
Člen 19
Stroški za osebje
Stroški osebja pri operaciji se lahko izračunajo kot pavšalni znesek v višini do 20 % neposrednih stroškov, ki niso stroški za osebje pri navedeni operaciji.
Člen 20
Upravičenost operacij v programih sodelovanja glede na lokacijo
1. Operacije v okviru programov sodelovanja, za katere veljajo odstopanja iz odstavkov 2 in 3, se izvajajo na delu programskega območja, ki zajema ozemlje Unije (v nadaljnjem besedilu: del programskega območja, ki pripada Uniji).
2. Organ upravljanja lahko sprejme, da se operacija v celoti ali delno izvaja zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
operacija koristi programskemu območju;
(b)
celotni znesek, dodeljen v okviru programa sodelovanja za operacije, ki se izvajajo zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, ne presega 20 % podpore iz ESRR na ravni programa ali 30 % pri programih sodelovanja, pri katerih del programskega območja, ki pripada Uniji, sestavljajo najbolj oddaljene regije;
(c)
obveznosti organov upravljanja in revizijskih organov glede upravljanja, nadzora in revizije operacije izpolnjujejo organi programov sodelovanja ali se ti dogovorijo z organi države članice ali tretje države ali ozemlja, v katerih se izvaja operacija.
3. Izdatki za operacije v zvezi s tehnično pomočjo ali promocijske dejavnosti in za krepitev zmogljivosti lahko nastanejo zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (c) odstavkov 2.
POGLAVJE VII
Upravljanje, nadzor in določitev
Člen 21
Določitev organov
1. Države članice, ki sodelujejo v programu sodelovanja, določijo en sam organ upravljanja za namene člena 123(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013, en sam organ za potrjevanje za namene člena 123(2) navedene uredbe in en sam revizijski organ za namene člena 123(4) navedene uredbe. Organ upravljanja in revizijski organ imata sedež v isti državi članici.
Države članice, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko določijo, da je organ upravljanja pristojen tudi za izvajanje nalog organa za potrjevanje. Takšna določitev ne posega v porazdelitev odgovornosti v zvezi z uporabo finančnih popravkov med sodelujoče države članice, ki jih določa v program sodelovanja.
2. Organ za potrjevanje prejme izplačila, ki jih opravi Komisija, in praviloma opravi izplačila vodilnemu upravičencu v skladu s členom 132 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Postopek za določitev organa upravljanja in po potrebi organa za potrjevanje, določen v členu 124 Uredbe (EU) št. 1303/2013, izvede država članica, v kateri ima organ sedež.
Člen 22
Evropsko združenje za teritorialno sodelovanje
Države članice, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko uporabijo EZTS z namenom, da mu dajo pristojnosti za upravljanje tega programa sodelovanja ali njegovega dela, zlasti tako, da na EZTS prenesejo pristojnosti organa upravljanja.
Člen 23
Naloge organa upravljanja
1. Brez poseganja v odstavek 4 tega člena organ upravljanja programa sodelovanja opravlja naloge iz člena 125 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
2. Organ upravljanja po posvetovanju z državami članicami in katerimi koli tretjimi državami, ki sodelujejo v programu sodelovanja, ustanovi skupni sekretariat.
Skupni sekretariat pomaga organu upravljanja in odboru za spremljanje pri izvajanju njunih zadevnih nalog. Skupni sekretariat tudi obvešča potencialne upravičence o možnostih financiranja v okviru programov sodelovanja in upravičencem pomaga pri izvajanju operacij.
3. Kadar je organ upravljanja EZTS, preverjanja v skladu s točko (a) člena 125(4) Uredbe (EU) št. 1303/2013 izvaja organ upravljanja oziroma je zanje pristojen vsaj v tistih državah članicah in tretjih državah ali na ozemljih, iz katerih so člani, ki sodelujejo v EZTS.
4. Kadar organ upravljanja ne izvaja preverjanj iz točke (a) člena 125(4) Uredbe (EU) št. 1303/2013 na celotnem programskem območju ali če organ upravljanja ne izvaja preverjanj za države članice in tretje države ali ozemlja, iz katerih so člani, ki sodelujejo v EZTS, v skladu z odstavkom 3, oziroma zanje ni pristojen, vsaka država članica ali, kadar je sprejela povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, vsaka tretja država ali ozemlje imenuje organ ali osebo, odgovorno za izvajanje takih preverjanj za upravičence na svojem ozemlju (v nadaljnjem besedilu: kontrolor oziroma kontrolorji).
Kontrolorji iz prvega pododstavka so lahko isti organi, ki so odgovorni za izvajanje takih preverjanj za operativne programe pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta", pri tretjih državah pa za izvajanje primerljivih preverjanj na podlagi instrumentov zunanjih politik Unije.
Organ upravljanja se prepriča, da je izdatke vsakega upravičenca, ki sodeluje pri operaciji, preveril imenovani kontrolor.
Vsaka država članica zagotovi, da se lahko izdatki upravičenca preverijo v treh mesecih od predložitve dokumentov s strani zadevnih upravičencev.
Vsaka država članica ali, kadar je sprejela povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, vsaka tretja država je odgovorna za preverjanja, ki se opravijo na njenem ozemlju.
5. Kadar je mogoče dobavo sofinanciranih izdelkov ali izvedbo sofinanciranih storitev preveriti samo v zvezi s celotno operacijo, preverjanje opravi organ upravljanja ali kontrolor države članice, v kateri ima vodilni upravičenec sedež.
Člen 24
Naloge organa za potrjevanje
Organ za potrjevanje programa sodelovanja opravlja naloge, določene v členu 126 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 25
Naloge revizijskega organa
1. Države članice in tretje države, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko pooblastijo revizijski organ za neposredno izvajanje nalog iz člena 127 Uredbe (EU) št. 1303/2013 na celotnem ozemlju, ki ga zajema program sodelovanja. Določijo, kdaj revizijski organ spremlja revizor države članice ali tretje države.
2. Kadar revizijski organ nima pooblastil iz odstavka 1, mu pomaga skupina revizorjev, ki jo sestavljajo po en predstavnik vsake države članice ali tretje države, ki sodeluje v programu sodelovanja, opravlja pa naloge iz člena 127 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Vsaka država članica ali, kadar je sprejela povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, vsaka tretja država je odgovorna za revizije, ki se opravijo na njenem ozemlju.
Vsak predstavnik vsake države članice ali tretje države; ki sodeluje v programu sodelovanja, je odgovoren, da se o izdatkih na njegovem ozemlju predložijo dejanski podatki, ki jih revizijski organ zahteva za svojo oceno.
Skupina revizorjev se ustanovi v treh mesecih po sklepu o odobritvi programa sodelovanja. Skupina revizorjev sestavi svoj poslovnik, predseduje pa ji revizijski organ za program sodelovanja.
3. Revizorji so funkcionalno neodvisni od kontrolorjev, ki opravljajo preverjanja v skladu s členom 23.
POGLAVJE VII
Sodelovanje tretjih držav v programih transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja
Člen 26
Pogoji izvajanja za sodelovanje tretjih držav
Veljavni pogoji izvajanja programov, ki urejajo finančno upravljanje ter načrtovanje, spremljanje, vrednotenje in nadzor udeležbe tretjih držav prek prispevkov IPA II ali EIS pri transnacionalnih in medregionalnih programih sodelovanja, se določijo v zadevnem programu sodelovanja in po potrebi tudi v sporazumu o financiranju med Komisijo, vlado zadevnih tretjih držav in državo članico, ki gosti organ upravljanja zadevnega programa sodelovanja. Pogoji izvajanja programov so v skladu s pravili kohezijske politike Unije.
POGLAVJE VIII
Finančno upravljanje
Člen 27
Proračunske obveznosti, plačila in izterjave
1. Podpora programom sodelovanja iz ESRR se izplača na enotni račun, ki nima nacionalnih podračunov.
2. Organ upravljanja zagotovi, da se od vodilnega ali edinega upravičenca izterja vsak nepravilno izplačani znesek. Upravičenci vrnejo vodilnemu upravičencu vse neupravičeno izplačane zneske.
3. Če vodilnemu upravičencu ne uspe zagotoviti povračila zneskov od drugih upravičencev ali če organu upravljanja ne uspe zagotoviti povračila zneskov od vodilnega ali edinega upravičenca, država članica ali tretja država, na ozemlju katere ima zadevni upravičenec sedež ali je v primeru EZTS registriran, vrne organu upravljanja vsak znesek, ki je bil neupravičeno izplačan temu upravičencu. Organ upravljanja je odgovoren za povračilo zadevnih zneskov splošnemu proračunu Unije v skladu s porazdelitvijo odgovornosti med sodelujoče države članice, kot je določeno v programu sodelovanja.
Člen 28
Raba eura
Z odstopanjem od člena 133 Uredbe (EU) št. 1303/2013 upravičenci izdatke, nastale v valuti, ki ni euro, preračunajo v eure z uporabo mesečnega računovodskega menjalnega tečaja Komisije, in sicer v mesecu, v katerem so ti izdatki bodisi:
(a)
nastali;
(b)
bili predloženi v preverjanje organu upravljanja ali kontrolorju v skladu s členom 23 te uredbe, ali
(c)
sporočeni vodilnemu upravičencu.
Izbrana metoda se določi v programu sodelovanja in velja za vse upravičence.
Preračun menjave preveri organ upravljanja ali kontrolor v državi članici ali tretji državi, v kateri ima upravičenec sedež.
POGLAVJE IX
Končne določbe
Člen 29
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 16(4) in 18(1) se prenese na Komisijo za nedoločen čas od 21 decembru 2013 do 31. decembra 2020.
3. Pooblastilo iz členov 16(4) in 18(1) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 16(4) in členom 18(1), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 30
Prehodne določbe
1. Ta uredba ne vpliva na nadaljnje izvajanje ali spreminjanje, vključno s celotno ali delno razveljavitvijo podpore, ki jo je Komisija odobrila na podlagi Uredbe (ES) št. 1080/2006 ali kakršne koli druge zakonodaje, ki se uporablja za navedeno podporo na dan 31. decembra 2013. Navedena uredba ali druga taka veljavna zakonodaja, se posledično uporablja še naprej po 31. decembru 2013 za to podporo ali zadevne operacije do njihovega zaključka. Za namene tega odstavka podpora zajema operativne programe in velike projekte.
2. Zahtevki za podporo, vloženi ali odobreni v skladu z Uredbo (ES) št. 1080/2006 pred 1. januarjem 2014, še naprej veljajo.
Člen 31
Pregled
Evropski parlament in Svet pregledata to uredbo do 31. decembra 2020 v skladu s členom 178 PDEU.
Člen 32
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Členi 4, 27 in 28 se uporabljajo od 1. januarja 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. decembra 2013