ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 639/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за изменение на приложение X към същия регламент
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (1), и по-специално член 4, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 35, параграфи 1, 2 и 3, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3 и член 67, параграфи 1 и 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определя нова нормативна уредба, която се състои от нова система за директно подпомагане, включваща основно плащане за земеделските стопани и допълнителни схеми за подпомагане. С него на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятствено функциониране на схемите съгласно новата нормативна уредба, някои правила трябва да бъдат приети посредством такива актове. За да се намали административната тежест, правилата следва да бъдат прости и лесно да се поддават на контрол. Тези актове следва да заменят правилата, залегнали в регламенти (ЕО) № 1120/2009 (3) и (ЕО) № 1121/2009 (4) на Комисията.
(2)
Необходимо е тази нормативна уредба да се допълни посредством настоящия регламент във връзка с някои общи разпоредби, схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, плащането за земеделски стопани, които прилагат селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност, доброволно обвързаното с производството подпомагане, специалното плащане за култура - памук, както и във връзка с уведомленията, които са необходими по отношение на всяка отделна схема за подпомагане.
(3)
За целите на гарантирането на правилното прилагане на корекциите на директните плащания по отношение на финансовата дисциплина, е необходимо да се определят общи правила по отношение на последователността, използвана за изчисляването на тези намаления по отношение на намаленията съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(4)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (6) е целесъобразно да се поясни, че когато държавите членки приемат мерки за прилагане на правото на Съюза, те следва да упражняват своето право на преценка, като спазват някои принципи, включително по-специално принципа за недопускане на дискриминация.
(5)
Подпомагането, различно от обвързаното с производството подпомагане, следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като отделено от производството подпомагане на доходите по смисъла на „зелената кутия“ от Споразумението за селското стопанство, сключено по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (7), а обвързаното с производството подпомагане следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като попадащи в обхвата на „синята кутия“ от същото споразумение.
(6)
В съответствие с член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанската дейност не изисква производство, отглеждане или култивиране на селскостопански продукти. Вместо това земеделските стопани могат да поддържат земеделска площ в състояние, което да я прави подходяща за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, или да извършват определена минимална дейност в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване. Тъй като за последните две дейности се изискват някои действия от страна на земеделския стопанин, необходимо е да се създаде съюзна нормативна уредба, по силата на която държавите членки да определят допълнителни критерии за тези дейности.
(7)
По екологични причини в определението за постоянно затревени площи в член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се включват и нетревни видове, като храсти и/или дървета, които са подходящи за паша, при условие че на съответната земя тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават. Поради това е необходимо да се установи критерий за определяне в кои случаи тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават.
(8)
Това определение за постоянно затревени площи позволява на държавите членки да разглеждат като постоянно затревена площ също така земя, която е подходяща за паша и по отношение на която се прилагат установени местни практики, при които тревата и другите тревни фуражи традиционно не преобладават в зоните за паша. За тази цел е необходимо да се формулират критерии, въз основа на които да бъдат определяни такива установени местни практики.
(9)
В съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да считат за постоянно затревена площ подходящата за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, когато в зоните за паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи. За такава постоянно затревена площ може да се изисква прилагането на коефициент за намаление в съответствие член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се предвиди възможността да се разграничават различни категории площи, по отношение на които да се прилагат различни коефициенти за намаление.
(10)
С член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква да не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или на групи физически или юридически лица, чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не извършват върху тези площи минималните дейности, определени от държавите членки. За тази цел е необходимо да се определи кога такива площи трябва да се считат за основната част от земеделската земя на даден земеделски стопанин и да се изясни обхватът на прилагане на тази разпоредба.
(11)
Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 субектите, попадащи в обхвата на т.нар. отрицателен списък, следва да се считат за активни земеделски стопани, ако са в състояние да докажат, че отговарят на критериите, изброени в посочената разпоредба. Един от тези критерии се състои в доказване, че годишният размер на директните плащания е най-малко 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности. Поради това е необходимо да се установят разпоредби, чрез които да се определя дали постъпленията са от селскостопански или неселскостопански дейности.
(12)
Освен това е необходимо да се установят правила за начина на определяне на годишния размер на директните плащания за целите на член 9, параграф 2 и когато е целесъобразно - на член 9, параграф 3, както и за целите на член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно който някои земеделски стопани се изключват от прилагането на член 9, параграфи 2 и 3 от посочения регламент. С цел да се осигури равностойно третиране на земеделските стопани в България, Румъния и Хърватия, където директните плащания подлежат на постепенно въвеждане, в тези държави членки годишният размер на директните плащания следва да се основава на окончателния размер, който се отпуска в края на процеса на постепенно въвеждане.
(13)
В съответствие с член 9, параграф 2 и когато е приложимо, с член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земеделските стопани могат да бъдат изключени от подпомагането, когато селскостопанските им дейности са незначителни или когато тяхната основна дейност или предметът на дейност на предприятието им не се състои в упражняване на селскостопанска дейност. В това отношение е необходимо да се определят някои критерии, като същевременно на държавите членки се даде възможност да установяват алтернативни критерии, насочени към селскостопански дейности, които представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
(14)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 са предвидени няколко възможности за разпределяне на права на плащане на земеделски стопани. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че в случай на действително или бъдещо наследяване, отменимо бъдещо наследяване, сливания или разделяния на стопанството, броят и стойността на правата на плащане, които се полагат, се установяват при същите условия, които биха се прилагали за земеделския стопанин, който първоначално е управлявал стопанството. Освен това е необходимо да се предвидят правила за начина на установяване броя на правата на плащане, които подлежат на разпределяне в случай на стопанства, възникнали в резултат на разделяне, когато тези стопанства се намират в държави членки, прилагащи член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на легитимните очаквания на земеделските стопани промените в правния статут на даден земеделски стопанин не следва да имат отражение върху броя или стойността на правата на плащане, които той може да получи, когато продължава да упражнява контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове.
(15)
В интерес на правната сигурност и с цел да се осигури адекватното управление на правата на плащане, е необходимо да се уточни, че за разпределяне и активиране на права на плащане следва да се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (8).
(16)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (9) права на плащане следва да се разпределят на лицето, което упражнява правомощията за вземане на решения, получава ползите и поема финансовите рискове по отношение на селскостопанската дейност върху земята, за която се искат права на плащане. Целесъобразно е да се поясни, че този принцип се прилага по-специално когато отговарящ на условията за подпомагане хектар е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от повече от един земеделски стопанин.
(17)
Член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 дава възможност на държавите членки да прилагат коефициент на намаление спрямо някои отговарящи на условията за подпомагане хектари, които представляват постоянно затревени площи, разположени в региони с неблагоприятни климатични условия, дължащи се предимно на надморската височина и други природни ограничения. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се установи рамка за прилагането на такъв коефициент на намаление, по-специално по отношение на ограниченията за такова намаление.
(18)
В член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установява основният принцип, че директни плащания могат да получават само активните земеделски стопани. Освен това член 24, параграф 9 от посочения регламент дава възможност на държавите членки да определят минимален размер на стопанството, за който може да се подаде заявление за разпределение на права на плащане. Целесъобразно е тези разпоредби да се вземат предвид и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(19)
Когато съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане се взема предвид подпомагането, отпуснато за 2014 календарна година, следва да се уточни, че държавите членки могат да решат да не вземат предвид всички мерки, изброени в посочената разпоредба. С цел да се избегне неоправдано санкциониране на земеделските стопани, референтните суми, които са от значение за определянето на стойността на правата на плащане, следва да не включват намаленията или изключванията, определени съгласно дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Целесъобразно е да се уточни по какъв начин да се взема предвид това подпомагане и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми, които могат да се вземат предвид.
(20)
Освен това за целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане е необходимо да се уточни, че съгласно член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане включват също така правата на плащане, отдадени под аренда на друг земеделски стопанин към датата, на която арендодателят подава заявление за 2014 г.
(21)
За да може да се прогнозира подпомагането на доходите на земеделските стопани, целесъобразно е да се определи срок, в който държавите членки да определят и да съобщят на земеделските стопани окончателните стойност и брой на правата на плащане, когато земеделските стопани са информирани въз основа на предварителни данни.
(22)
За целите на член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато през посочената в тези членове референтна година даден земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, целесъобразно е стойността на правата на плащане да се установи въз основа на последната година, през която земеделският стопанин не е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година.
(23)
В случай на продажба или отдаване под аренда на стопанство или част от него, осъществени в периода преди датата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане през първата година на прилагане на схемата, следва да се предвиди държавите членки да могат да решат, че земеделските стопани могат чрез договор да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него и правата на плащане, които подлежат на разпределяне. По силата на такава частноправна договорна клауза правата на плащане следва да се разпределят съответно на продавача или арендодателя и да се прехвърлят директно съответно на купувача или арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които съответно продавачът или арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът или арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане. Освен това следва да се поясни, че член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага към такива прехвърляния.
(24)
Що се отнася до изчисляването на единичната стойност на правата на плащане, следва да се установят ясни правила относно закръгляването на числените стойности, относно възможността за разделяне на съществуващите права на плащане, ако размерът на парцела, който е деклариран или прехвърлен заедно с правото на плащане, се равнява само на част от хектари, както и относно възможността за сливане на права и части.
(25)
В интерес на правната сигурност е целесъобразно да се определи срок, в който да се определят регионите, посочени в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(26)
Следва да се определят специални разпоредби за управлението на националния или регионалния резерв.
(27)
Необходимо е да се установят критерии и максимални проценти за прилагането на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за да не може намаление съгласно посочената разпоредба да доведе до съществено препятствие или забрана за прехвърляне на права на плащане.
(28)
С оглед на правната сигурност, при определянето на правата на плащане през първата година на прилагане на схемата за основно плащане е целесъобразно да се изясни определянето на сумата, която съгласно член 28 или член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се върне в националния или регионалния резерв.
(29)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвиждат задължителни и факултативни случаи на разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв. Целесъобразно е да се определят правила за изчисляването на броя и стойността на правата на плащане, които се разпределят по такъв начин, и да се предвиди залегналите в член 30, параграф 6 от посочения регламент приоритети да не се подкопават от решенията, които държавите членки могат да вземат съгласно член 30, параграфи 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. По същия начин, прилагането на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съгласувано с член 24, параграфи 6 и 7 от посочения регламент и със съдържащите се в настоящия регламент правила относно случаите на затруднения. С цел да се гарантира отделеният от производството характер на схемата за основно плащане, изчисляването на броя и стойността на правата на плащане в рамките на националния или регионалния резерв следва да не се основава на специфични за сектора критерии след датата, определена от държавата членка за референтната 2013 г. в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (10).
(30)
В интерес на правната сигурност и с цел да се гарантира равнопоставено третиране на земеделските стопани, които започват своята селскостопанска дейност, е целесъобразно да се изясни съдържащото се в член 30, параграф 11, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 понятие „земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност“.
(31)
Когато държавите членки разпределят права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, стойността на такива права на плащане следва да се изчислява в съответствие с член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(32)
Разпоредбите на член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предоставят на държавите членки няколко възможности за ограничаване на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на земеделските стопани. По този начин някои земеделски стопани могат да имат голям дял отговарящи на условията за подпомагане хектари, необхванати от права на плащане, което може да доведе до случаи на затруднения, тъй като някои схеми за подпомагане, допълващи схемата за основно плащане, по-специално плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, се основават на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани с оглед на активирането на правата на плащане. Ето защо следва да се уточни, че когато земеделски стопанин е значително засегнат от ограниченията по член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка има възможност да му разпредели права на плащане от националния или регионалния резерв. Тъй като някои площи не подлежат на задължения за екологизиране или изпълнението на тези задължения е свързано с ограничени разходи, държавите членки следва да имат възможност да решат да не включват такива площи при определянето на случаи на затруднения.
(33)
Съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане (притежавани или взети под аренда), чийто брой надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, изтичат. С оглед на правната сигурност е целесъобразно да се уточни редът на приоритетност на изтичането на тези права на плащане и да се определят допълнителни правила за прилагане. Освен това е целесъобразно на държавите членки да се даде възможност да вземат предвид тази разпоредба и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(34)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда, че в някои държави членки основното плащане може да се прилага под формата на схемата за единно плащане на площ най-късно до 2020 г. Като се има предвид фактът, че единното плащане на хектар се изчислява всяка година и че изпълняването на условията за основното плащане е предпоставка за достъп до голяма част от останалите схеми за директни плащания и поради това е неразривно свързано с тях, необходимо е да се уточни, че за целите на съответните схеми се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
(35)
Държава членка, която прилага схемата за единно плащане на площ и най-късно от 1 януари 2018 г. прилага схемата за основно плащане, може да разграничи схемата за единно плащане на площ на хектар, като вземе предвид някои плащания, отпуснати за 2014 календарна година. За да се проведе това разграничение, е целесъобразно да се уточни по какъв начин следва да се вземат предвид тези плащания и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми. Освен това в случаите, когато земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, засягащи 2014 календарна година, целесъобразно е разграничението да се направи въз основа на последната година, която не е била засегната от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година. Освен това в интерес на правната сигурност следва да се предвидят правила за случаи на действително или бъдещо наследяване.
(36)
В дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установяват условията за предоставяне на плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда (плащане за екологизиране). Посочените в основния акт изисквания във връзка с плащането за екологизиране са обобщени (те се прилагат по еднакъв начин за всички бенефициери), предвиждат възможност за недоговорни действия и ще гарантират изцяло, че селското стопанство в ЕС се основава на практики, които надхвърлят изискванията за кръстосано съответствие. Принципите, залегнали в основния акт, се отчитат при определянето на подробни правила относно практиките за екологизиране.
(37)
С цел да се осигури адекватно ниво на увереност, що се отнася до определените в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 задължения във връзка с еквивалентните практики, обхванати от национални или регионални схеми за сертифициране, следва да се определят критерии за определяне на публични или частни органи за сертифициране.
(38)
С цел да се спази принципът за избягване на двойното финансиране е необходимо да се предвидят правила за изчисляване на плащанията за някои специфични ангажименти, обхващащи практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013. Тъй като тези ангажименти се отнасят до еквивалентни практики, които позволяват на ангажиращите се земеделски стопани да изпълнят едно или няколко задължения с цел да получат плащането за екологизиране, посочено в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва плащанията за тези ангажименти да бъдат намалени - в сравнение с нормалното плащане, предвидено в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) - със сума, която трябва да се изчисли въз основа на равнището на плащането за екологизиране в съответната държава членка или в съответния регион или - в специфични случаи - въз основа на индивидуалното за земеделския стопанин плащане за екологизиране.
(39)
В член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията по отношение на броя на културите и относителните дялове на културите върху обработваемата земя. Необходимо е да се установят правила за точното изчисляване на дяловете на отделните култури.
(40)
Следва да се определят и правила за периода, който ще се взема предвид за изчисляване на относителния дял на културите, като се отчитат практическият график на дейностите по отглеждане на културите и необходимостта от опростена администрация.
(41)
За по-голяма яснота за земеделските стопани и държавите членки и за да се допринесе за опазването на елементите на ландшафта, разположени в обработваеми земи, е необходимо да се изясни ситуацията по отношение на площта, в която се намират особености на ландшафта.
(42)
За целите на изчисляване на дяловете на различните култури е необходимо също така да се определят допълнителни правила за специфичните случаи на смесени култури в отделни редове на сеитба, подсяване и използване на смеси от семена.
(43)
В член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията, насочени към защитата на постоянно затревените площи, които най-много допринасят за опазването на околната среда и по-специално за поглъщането на въглерод, биологичното разнообразие и опазването на почвата. Такива затревени площи, които представляват зони от голям екологичен интерес, са разположени в рамките на мрежата „Натура 2000“, но също и извън нея. С цел осигуряване на ефективна защита за разположените извън мрежата, е необходимо да се установи рамка за определянето им от държавите членки, която да им позволява да отчитат условията в държавата членка и да се опира на полезни взаимодействия със съществуващите политики в областта на околната среда.
(44)
С цел осигуряване на дългосрочна защита на такива постоянно затревени площи, следва да се установят правила за обратното им преобразуване, в случай че земеделският стопанин не е спазвал строгата защита.
(45)
Член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предвижда запазване на дела на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ. За да се постигне тази цел, държавите членки следва да наблюдават развитието на дела на постоянно затревените площи. Следва да им се даде възможност да създадат система за предварително разрешаване. В случай, че този дял намалее с над 5 %, следва да се изисква индивидуално обратно преобразуване или забрана на по-нататъшно преобразуване. За по-голяма яснота и с цел пропорционално изпълнение следва да се установят правила за земеделските стопани и за площите, които да подлежат на разрешения и обратно преобразуване.
(46)
С цел ефективно използване на процедурата на издаване на разрешения за преобразуване на постоянно затревени площи, на държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта въз основа на обективни критерии да избират приоритетни площи или групи земеделски стопани, на които се предоставят такива разрешения.
(47)
Следва да се предвидят правила относно метода за определяне на съотношението на постоянно затревените площи спрямо земеделската площ, за да се избегнат ситуации, при които постоянно затревени площи се броят два пъти поради практиката затревените площи да се поддържат в дълъг цикъл на ротация, и за да се избегне опасността преобразуванията, извършени от малки и произвеждащи по биологичен начин земеделски стопани, които са освободени от задължения за обратно преобразуване, да се отразят пряко на задължението за обратно преобразуване, което важи за други земеделски стопани. На държавите членки следва да се даде възможност в обосновани случаи да адаптират своето референтно съотношение.
(48)
В член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 са посочени особеностите и площите, които държавите членки могат да разглеждат като екологично насочени площи. Необходимо е да се въведат допълнителни критерии, съгласно които тези особености и площи да бъдат определяни като екологично насочени площи. За да се изпълнят целите по отношение на биологичното разнообразие, тези критерии следва да осигуряват опазването и подобряването на биологичното разнообразие в земеделските стопанства. Те следва да отчитат усилията, които вече са положени от земеделските стопани.
(49)
При земите, оставени под угар, изискването за отсъствие на производство, което ще доведе до ограничаване на използването на пестициди или торове, следва да не изключва предприемането на действия по собствена инициатива, като например засяване на смеси от диворастящи цветя, с оглед увеличаване на ползите за биологичното разнообразие. Следва да се уточни, че земите, оставени под угар за повече от пет години с оглед на изискването за екологично насочени площи, продължават да бъдат обработваема земя и не попадат в определението за постоянно затревени площи.
(50)
Що се отнася до терасите, предвид наблюдаващото се в Съюза многообразие от методи за тяхното изграждане, държавите членки следва да определят сами подробни условия въз основа на националните или регионалните особености, като се взема предвид значението им за биологичното разнообразие.
(51)
С цел да се внесе яснота следва да се изготви списък на особеностите на ландшафта, които се считат за екологично насочени площи, и в рамките на кръстосаното спазване да се изясни връзката им с особености, които вече са защитени в държавите членки. За някои особености следва да се определи минимален и максимален размер с цел те да се идентифицират по-лесно и да се гарантира, че съответната площ е предимно земеделска.
(52)
Буферните ивици, които трябва да бъдат разположени в близост до границите на обработваеми земи по протежението на водни басейни или в рамките на земи, разположени на склон, спомагат да се намали оттичането на замърсителите към повърхностните води. В интерес на ползите за биологичното разнообразие следва да се предвиди площите, които се считат за екологично насочени площи, да не се използват за производство, чрез което ще се избегне и употребата на пестициди и ще се ограничи употребата на торове. С цел допълнително да се увеличат ползите за биологичното разнообразие, засяването на смеси от диворастящи цветя следва да не се изключва. Държавите членки следва да могат да решават дали върху буферните ивици да се разрешава паша или коситба за фураж.
(53)
Що се отнася до агролесовъдните хектари, следва да се поясни, че площите, които трябва да се вземат под внимание, са площите с обработваема земя, намиращи се в агролесовъдна система, която отговаря на условията, съгласно които получава или е получавала подпомагане за развитие на селските райони. Държавите членки, които избират тези площи с цел да изпълнят задължението за екологично насочени площи, следва да се съобразяват с целта по отношение на биологичното разнообразие, когато в своите програми за развитие на селските райони определят допълнителните условия за отпускане на подпомагане за създаването на агролесовъдни системи.
(54)
Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки следва сами да решат дали да въведат изискване за неотглеждане на култури, с което ще се предотврати използването на препарати върху определената ивица, граничеща с гората, с цел да се създаде буферен преход към съседната гора. Такова изискване ще повиши стойността на екологично насочената площ, което следва да бъде отразено в различна стойност на тегловния коефициент за този вид площ.
(55)
Ограниченото използване на препарати при отглеждането на дървесни култури с кратък цикъл на ротация води до косвени ползи за биологичното разнообразие. За тази цел държавите членки следва да определят условията, приложими към този вид екологично насочена площ, като изготвят списък от дървесни видове, които могат да се използват, както и правила за употреба на препарати.
(56)
За да се даде възможност за прилагане, приспособено към националните условия, и за оптимално оползотворяване на капацитета на междинните култури и зелената покривка да поемат остатъчния азот, както и с цел да се избегне оголване на почвата и дифузно замърсяване в подпочвените води, държавите членки следва да определят дати за засяването на такава покривка. Междинни култури или зелена покривка следва да се създават чрез засяване на смес от култури или чрез подсяване на трева с цел оптимизиране на агрономичните и екологичните резултати по отношение на биологичното разнообразие. В обхвата на посочения в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 4 (стандарт за добро земеделско и екологично състояние на земята) държавите членки следва да определят датите, след които се разрешава механичното унищожаване на междинните култури и зелената покривка.
(57)
Що се отнася до площите с култури, които обогатяват почвата с азот, държавите членки следва да определят правила, с които да не допуснат отглеждането на култури, които обогатяват почвата с азот, върху екологично насочени площи да доведе до повишено излужване на азот и до влошено качество на водите, което би било в противоречие с целите на Директива 91/676//ЕИО на Съвета (12) и Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) и би застрашило постигането на целта по отношение на биологичното разнообразие. Държавите членки следва да изготвят и списък на обогатяващи почвата с азот култури, за които се счита, че допринасят за подобряване на биологичното разнообразие.
(58)
С цел да се извлече максимална полза от наличието на екологично насочена площ в рамките на обработваема земя и да се гарантира, че екологично насочените площи обхващат процента, предвиден в член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, в интерес на ефективното управление следва ясно да се посочи, че даден парцел или дадена особеност на ландшафта не може да се брои два пъти в една и съща година по отношение на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
(59)
Член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 допуска държавите членки да изпълняват до 50 % от индивидуалното изискване за екологично насочени площи на регионално равнище. За да се гарантира, че подобно регионално изпълнение носи допълнителни ползи за околната среда и ландшафта и допринася за осъществяването на стратегията за екологосъобразна инфраструктура (14), следва да се въведат правила относно особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи. Следва да се определят правила също така по отношение на определянето на площи с цел постигане на полезно взаимодействие при изпълнението на селскостопанската и екологичната политика на Съюза.
(60)
За целите на решението, което държавите членки трябва да вземат, за да дадат възможност на земеделските стопани за колективно изпълнение на половината от техните индивидуални задължения за екологично насочени площи, както е предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да се въведат правила, които са подобни на правилата относно регионалното изпълнение, по отношение на особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи с цел да се гарантират допълнителна полза за околната среда и принос за подобряването на екологосъобразната инфраструктура. В правилата по отношение на критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, следва да се предвиди, че стопанствата им трябва да бъдат в непосредствена близост, като същевременно на държавите членки се предостави гъвкавост с оглед на отчитането на различните административни структури. В интерес на правната яснота следва да се установят правила относно съдържанието на писменото споразумение, което да се сключва между участниците, с цел определяне на правата и задълженията на всеки един от тях.
(61)
Що се отнася до възможността някои държави членки да освобождават земеделски стопани в гъсто залесени райони от задължението за екологично насочени площи, следва да се определят правила, които да внесат яснота по отношение на методите и данните, които трябва да се използват за изчисляването на съотношението на горите към общата площ на земята и съотношението на горите към земеделската земя.
(62)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 определя условията за допустимост, приложими към плащанията за млади земеделски стопани. По-конкретно, плащането е обвързано с условието младият земеделски стопанин да създава за първи път земеделско стопанство като негов ръководител или вече да е създал подобно стопанство в петте години, предхождащи първото заявление за плащане. Плащането е обвързано и с изискването в годината на подаване на първото заявление за плащане земеделският стопанин да не е на повече от 40 години. Когато става въпрос за юридически лица, е целесъобразно на тези условия да отговарят всички физически лица, упражняващи ефективен и траен контрол върху юридическото лице, както е определено от Съда на Европейския съюз (15). Освен това е необходимо да се изясни кои условия трябва да са изпълнени от юридическото лице и от физическите лица, контролиращи това юридическо лице.
(63)
С цел да се избегне евентуално заобикаляне на плащането за млади земеделски стопани, следва да се предвиди плащанията към юридическо лице да се извършват, само ако поне едно от физическите лица, имащи контрол над юридическото лице в първата година на прилагане на схемата, продължава да упражнява контрол. За целите на определянето на максималния период за плащане съгласно член 50, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, е необходимо да се установяват правила за случаи, в които дадено юридическо лице е контролирано от едно или няколко физически лица.
(64)
С цел да се избегне различното третиране на юридическите лица и групите физически лица, подаващи заявления по схема за млади земеделски стопани, еквивалентни правила следва да се прилагат и спрямо група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако заявленията за основно плащане и за схемата за млади земеделски стопани са подадени от тази група, а не от отделните ѝ членове.
(65)
В дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда възможността на земеделските стопани да се предоставя доброволно обвързано с производството подпомагане. Следва да се определят условията за отпускане на подпомагането по посочената глава.
(66)
В съответствие с член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързано с производството подпомагане може да се отпуска само на онези сектори или онези региони от дадена държава членка, в които отделни видове селскостопански практики или отделни селскостопански сектори, особено важни по икономически, социални или екологични причини, изпитват определени трудности. Освен това, в съответствие с член 52, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска само в степента, необходима, за да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство в съответните региони или сектори. То следва да бъде под формата на годишно плащане и да се отпуска в рамките на определени количествени граници, както и въз основа на определени площи и добиви или определен брой животни. С цел да се гарантират целенасоченият характер и адекватното управление на мерките по линия на доброволно обвързаното с производството подпомагане, като същевременно на държавите членки се даде възможност да разработват доброволно обвързано с производството подпомагане в зависимост от своите потребности, следва да се предвиди държавите членки да поемат ангажимента за определяне на регионите и/или видовете селскостопански практики, които отговарят на условията за подпомагане, както и за определяне на количествените ограничения и необходимото ниво на подпомагане. С цел да се избегне нарушаване на пазарните условия, плащанията не следва да се основават на колебанията на пазарните цени или да са еквивалентни на система за компенсационни плащания, при която местното селскостопанско подпомагане се изплаща от държавата членка на земеделски стопани въз основа на разликата между целевата цена и цената на местния пазар.
(67)
В съответствие с Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ (16), за производители, ползващи се от плащания за маслодайни семена, посочени в приложението към същия меморандум, следва да бъде определена отделна базова площ. Като се има предвид, че маслодайните семена са включени в списъка на сектори и производства, допустими за доброволно обвързано с производството подпомагане, целесъобразно е в тази схема за подпомагане да се въведе максимална площ на равнище Съюз за посочените в гореспоменатия меморандум за разбирателство маслодайни семена, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент. В случай на превишаване на тази максимална площ държавите членки следва да коригират обявената площ чрез прилагане на коефициент за намаление, изчислен и предоставен им от Комисията.
(68)
Съгласно член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква предоставяното по посочения член доброволно обвързано с производството подпомагане да съответства на другите мерки за подпомагане от Съюза или мерки, финансирани от държавни помощи. С оглед на методичното управление на схемите, както и за да се избегне двойно финансиране, подобни мерки не следва да получават средства два пъти - по схемата за доброволно обвързано с производството подпомагане и по други схеми за подпомагане от Съюза. Поради разнообразните възможности, с които разполагат държавите членки при прилагането на доброволно обвързаното с производството подпомагане, те следва да носят отговорност за осигуряването на това съответствие в рамката, определена чрез Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съобразно условията, определени в настоящия регламент.
(69)
Съгласно член 55, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 Комисията одобрява решението по член 53, параграф 4 или по целесъобразност - по член 53, параграф 6, буква а) от посочения регламент, когато е налице една от определените потребности на съответния регион или сектор. С цел да се осигури правилното прилагане на посочения член, следва да се предвиди разпоредба относно критериите, приложими спрямо тези потребности.
(70)
В дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда специфично плащане за култура - памук. Комисията следва да определи правилата и условията за предоставяне на разрешение за земеделска земя и сортове за целите на това плащане. Освен това следва да бъдат определени правила относно изискванията за допустимост. Обективно е изискването засаждането да се извършва по такъв начин, че да се постигне минимална гъстота на засаждане, определена от държавата членка въз основа на почвените и климатичните условия и конкретните регионални особености. Въвеждането на конкретните правила за агрономичните практики следва да бъде оставено на държавите членки.
(71)
Държавите членки следва да одобряват междубраншовите организации за производство на памук въз основа на обективни критерии, свързани с техния мащаб и вътрешна организация. Мащабът на дадена междубраншова организация следва да се определя, като се отчита изискването членуващото в нея предприятие за омаганяване да е в състояние да приеме доставката на достатъчни количества неомаганен памук.
(72)
За да се избегнат усложнения при управлението на схемата за помощи, един производител не може да членува в повече от една междубраншова организация. По същата причина, ако производител, който е член на междубраншова организация, се ангажира да достави памука, който е произвел, той следва да го доставя само на предприятие за омаганяване, което е член на същата организация.
(73)
За да се следи за правилното прилагане на определените в Регламент (ЕС) № 1307/2013 правила, и с оглед на оценката на изпълнението на политиката, е необходимо да се установят някои задължения за уведомяване от страна на държавите членки, по-специално по отношение на информацията, която те трябва да предоставят относно своите решения, взети в съответствие с дялове II-V от посочения регламент.
(74)
По-специално, по отношение на доброволно обвързаното с производството подпомагане е необходимо допълнително да се уточни съдържанието на информацията, която трябва да се съобщава от държавите членки с цел гарантиране на правилното прилагане на правилата за доброволно обвързано с производството подпомагане, както и с оглед на ефективността на уведомяването, така че да се даде възможност на Комисията да проверява дали при разработването на мерките за подпомагане държавите членки спазват изискванията за съответствие и за недопускане на натрупване на различни видове подпомагане, както и максималните проценти от националните тавани, посочени в член 53 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и свързаните с това общи суми.
(75)
При определени условия държавите членки могат да решат да предоставят помощ на национално равнище. За да се провери дали тази помощ се отпуска в установените граници, целесъобразно е да се предвиди задължение до Комисията да се подават годишни доклади за някои данни, свързани с отпуснатата помощ.
(76)
Комисията следва да получава по целесъобразност информация за всички решения, произтичащи от преразглеждане на решенията, за които е подадено уведомление в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, за да ѝ се даде възможност да следи за правилното прилагане и отражението на това преразглеждане. Поради това е необходимо да се определят правила относно задълженията за уведомяване в тази връзка.
(77)
В приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се съдържа таблица с коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от същия регламент, за различните видове екологично насочени площи. Към момента на приемането на Регламент (ЕС) № 1307/2013 таблицата не беше попълнена. Поради това посоченото приложение следва да се адаптира. Коефициентите за преобразуване следва да се основават на опита, натрупан при измерванията, както и на спецификата на отделните особености. Тегловните коефициенти следва да бъдат съставени от три различни стойности, като по този начин се отчита различието в значимостта на съответните особености за биологичното разнообразие. Поради това приложение Х към Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съответно изменено. За целите на изчисляването на екологично насочените площи коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти следва да се прилагат и към особеностите, обхванати от еквивалентните практики, ако те са същите като особеностите, изброени в гореспоменатото приложение.
(78)
От съображения за яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 следва да бъдат отменени.
(79)
Настоящият регламент следва да се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и общи принципи
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят разпоредби, допълващи някои несъществени елементи от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на:
а)
общите разпоредби относно директните плащания;
б)
схемата за основно плащане;
в)
схемата за единно плащане на площ;
г)
плащането за земеделски стопани, които спазват селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда;
д)
плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност;
е)
доброволно обвързаното с производството подпомагане;
ж)
специалното плащане за култура - памук;
з)
задълженията на държавите членки за уведомяване.
Член 2
Общи принципи
1. Държавите членки прилагат настоящия регламент в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се гарантира равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като същевременно се насърчават устойчивото управление на природните ресурси и действията в областта на климата.
2. Държавите членки гарантират, че всички условия за подпомагане, отпускано съгласно настоящия регламент, могат да бъдат проверени и контролирани.
3. Държавите членки прилагат настоящия регламент:
а)
по отношение на подпомагането, различно от обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията, посочени в параграфи 1, 5 и 6 от приложение 2 към Споразумението за селското стопанство; и
б)
по отношение на схемата за обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията на член 6, параграф 5 от Споразумението за селското стопанство.
Член 3
Намаления във връзка с финансовата дисциплина
Намаленията във връзка с финансовата дисциплина, предвидени в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се прилагат към сумата на плащанията от различните схеми за директно подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на които всеки земеделски стопанин има право, след прилагането на оттеглянията и административните санкции, които се отнасят до директните плащания съгласно дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и преди прилагането на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от същия делегиран регламент.
РАЗДЕЛ 2
Разпоредби, свързани с определенията в Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 4
Рамка за критериите за поддържане на земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 критериите, на които земеделските стопани трябва да отговарят, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, се определят от държавите членки по един от двата или и по двата посочени по-долу начина:
а)
държавите членки изискват земеделският стопанин да извършва най-малко една годишна дейност. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също дейности, които се извършват единствено всяка втора година;
б)
държавите членки определят характеристиките, които трябва да има дадена земеделска площ, за да се счита за поддържана в състояние, подходящо за паша или обработване.
2. При определянето на критериите, посочени в параграф 1, държавите членки могат да правят разграничение между различните видове земеделски площи.
Член 5
Рамка за минималните дейности в земеделските площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване
За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 определяната от държавите членки минимална дейност, която да се извършва върху земеделски площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, е най-малко една годишна дейност, която да се извършва от земеделския стопанин. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също така дейности, които се извършват единствено всяка втора година.
Член 6
Преобладаващо присъствие на трева и други тревни фуражи при постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за тревата и другите тревни фуражи се счита, че преобладават, когато покриват над 50 % от отговарящата на условията за подпомагане площ на равнището на земеделския парцел по смисъла на член 67, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 7
Установени местни практики в случая на постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установени местни практики са следните практики, взети поотделно или в комбинация:
а)
практики за площи за паша на добитък, които имат традиционен характер и за които е общоприето да се прилагат по отношение на въпросните площи;
б)
практики, които са важни за опазване на местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17), и на биотопите и местообитанията, попадащи в обхвата на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 8
Коефициент за намаление в съответствие с член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
При прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които са подходящи за паша и по отношение на които се прилагат установени местни практики, когато в зоните на паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи, държавите членки могат да разграничават различни категории площи, по отношение на които да прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 9
Производство на коноп
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите за производство на коноп отговарят на критериите за подпомагане, при условие че се използват семена от сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове на 15 март на годината, за която се отпуска плащането, и които се публикуват съгласно член 17 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (19). Семената се сертифицират в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (20).
РАЗДЕЛ 3
Активен земеделски стопанин
Член 10
Случаи, в които земеделските площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 физическо или юридическо лице, или група физически или юридически лица се счита за притежаващо или притежаваща земеделски площи, които са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, когато тези площи представляват над 50 % от цялата земеделска площ, декларирана в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага за физическо или юридическо лице, или за група физически или юридически лица, които извършват върху площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в), подточка i) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 11
Постъпления от неселскостопански дейности
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 13 от настоящия регламент, постъпления, получени от селскостопански дейности, са постъпленията, които земеделският стопанин е получил от селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент в неговото стопанство, в това число подпомагането от Съюза по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), както и всяка национална помощ, отпусната за селскостопански дейности, с изключение на допълнителни национални директни плащания съгласно членове 18 и 19 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Постъпленията от преработката на селскостопански продукти от стопанството по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се считат за постъпления от селскостопански дейности, при условие че преработените продукти продължават да бъдат собственост на земеделския стопанин и че в резултат на тази преработка се получава друг селскостопански продукт по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Всякакви други постъпления се считат за постъпления от неселскостопански дейности.
2. За целите на параграф 1 „постъпления“ означава брутни постъпления преди приспадането на свързаните с тях разходи и данъци.
3. Подпомагането от Съюза, посочено в параграф 1, се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 12
Размер на директните плащания, посочен в член 9, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и в член 13, параграф 2 от настоящия регламент
1. Годишният размер на директните плащания за земеделски стопанин, посочен в член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, в член 13, параграф 2 от настоящия регламент, е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за най-близката данъчна година, за която са налични доказателства за постъпления от неселскостопански дейности. При изчисляването на сумата не се взема предвид прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато най-близката данъчна година, посочена в първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, годишният размер на директните плащания е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
2. Ако през най-близката данъчна година по параграф 1, първа алинея земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки определят посочения в параграф 1, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за годината, посочена в параграф 1, първа алинея.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато годината, посочена в параграф 1, първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея от настоящия параграф, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Посоченият в член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 размер на директните плащания за земеделски стопанин е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 преди прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за предходната година.
Когато годината, посочена в първа алинея, е 2014 г., размерът на директните плащания е общият размер на директните плащания за 2014 г., на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
4. Ако земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, държавите членки определят посочения в параграф 3, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за предходната година.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, е 2014 г., държавите членки определят годишния размер на директните плащания за този земеделски стопанин чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от него за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г. се определя чрез разделяне на националния таван за 2014 г., посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в посочената държава членка за 2014 г. в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от посочения регламент.
5. Посоченият в параграфи 1 и 2 общ размер на годишните директни плащания се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 13
Критерии за доказване, че селскостопанските дейности не са незначителни и че основната дейност или предметът на дейност на предприятието се изразява в упражняване на селскостопанска дейност
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанските дейности не са незначителни, ако общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, представлява най-малко една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Държавите членки могат да решат да определят като праг на общия размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности, стойност, по-ниска от една трета, при условие че тази по-ниска прагова стойност не позволява за активни земеделски стопани да се считат физически или юридически лица, чиито селскостопански дейности представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, които дават възможност на съответния субект да докаже, че селскостопанските му дейности не са незначителни съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да решат, че селскостопанските дейности представляват само незначителна част от цялостната икономическа дейност на физическо или юридическо лице, или на група физически или юридически лица, като използват следните методи:
а)
годишният размер на директните плащания е по-малко от 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства;
б)
общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, е по-нисък от прага, който се определя от държавите членки, и не надхвърля една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанските дейности да се считат за незначителни съгласно член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 9, параграф 3, буква б) от същия регламент, селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на юридическо лице, ако това е записано като основна дейност или предмет на дейност на предприятието в официалния търговски регистър или в равностойни официални удостоверяващи документи на държава членка. В случай на физическо лице се изискват равностойни официални удостоверяващи документи.
Когато такива регистри не съществуват, държавите членки използват равностойни доказателства.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на физическо или юридическо лице съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) и по целесъобразност, член 9, параграф 3, буква б) от посочения регламент.
ГЛАВА 2
СХЕМА ЗА ОСНОВНО ПЛАЩАНЕ И СХЕМА ЗА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ
РАЗДЕЛ 1
Правила за прилагане на схемата за основно плащане, посочени в дял III, глава 1, раздели 1, 2, 3 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Подраздел 1
Първоначално разпределяне на права на плащане
Член 14
Случаи на наследяване, промени в правния статут или наименованието, както и сливания и разделяния
1. Когато земеделски стопанин е получил стопанството или част от него по силата на действително или бъдещо наследяване, той има право да подаде заявление от свое име за броя и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени за полученото стопанство или за получената част от него, при същите условия, както земеделският стопанин, който първоначално е управлявал стопанството.
В случай на отменимо бъдещо наследяване правата на плащане се разпределят единствено на наследника, определен като такъв към датата, посочена в член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Евентуална промяна на наименованието не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане.
Евентуална промяна на правния статут не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане, ако земеделският стопанин, упражнявал контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, управлява и новото стопанство.
3. Евентуално сливане или разделяне не влияе върху общия брой и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на стопанството (стопанствата).
В случай на разделяне, когато дадена държава членка прилага член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, броят на правата на плащане, които трябва да се разпределят на всяко стопанство в резултат на разделянето, се получава чрез умножаване на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са на разположение на съответното ново стопанство, със средното намаление на броя на правата за плащане, които първоначалното стопанство би имало съгласно член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
За целите на настоящия параграф се прилагат следните определения:
а)
„сливане“ означава сливане на двама или повече отделни земеделски стопани по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в един нов земеделски стопанин по смисъла на същия член, който с оглед на управлението, ползите и финансовите рискове се контролира от земеделските стопани, които първоначално са управлявали стопанствата, или от един от тях;
б)
„разделяне“ означава разделяне на един земеделски стопанин по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на:
i)
най-малко двама нови отделни земеделски стопани по смисъла на същия член, най-малко върху единия от които продължава да упражнява контрол по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, най-малко едно от физическите или юридическите лица, които първоначално са управлявали стопанството; или
ii)
първоначалния земеделски стопанин и най-малко един нов отделен земеделски стопанин по смисъла на същия член.
Член 15
Определяне на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени съгласно член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в случаите, когато не е признато действие на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Когато отговарящ на условията за подпомагане хектар, посочен в параграф 1, е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от двама или повече кандидати, решението на кого да се разпределят правата на плащане се основава върху критерия кой разполага с правомощия за вземане на решения по отношение на селскостопанските дейности, упражнявани върху въпросния хектар, кой получава ползите и кой поема финансовите рискове, свързани с тези дейности.
Член 16
Ограничение съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. Каквото и да било намаление съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не надвишава 85 % от броя на правата на плащане, които съответстват на отговарящите на условията за подпомагане хектари с постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия.
2. За целите на прилагането на коефициента за намаление, предвиден в параграф 1, държавите членки могат въз основа на природните ограничения, посочени в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да разграничат различни категории райони с неблагоприятни климатични условия, с цел към тези категории да се прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 17
Определяне на стойността на правата на плащане съгласно членове 26 и 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на директните плащания или стойността на правата на плащане, отнасящи се за 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията или стойността на правата на плащане за земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 и член 24, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г.
За целите на определянето на директните плащания, отнасящи се за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, както е посочено в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията към земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
2. За целите на член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
подпомагането, отпуснато на даден земеделски стопанин за календарната 2014 г. по една или няколко схеми за подпомагане, посочени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
в)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, изброени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които прилага съответната държава членка.
При прилагане на настоящия параграф държавите членки трябва да не застрашават отделения от производството характер на подпомагането, предоставено в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. За целите на член 26, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 подпомагането, отпуснато за календарната 2014 г. съгласно членове 72а и 125а от Регламент (ЕО) № 73/2009, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
4. Позоваването в член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на държаните от земеделския стопанин права на плащане включва също и правата на плащане, които към датата на подаване на заявление за 2014 г. земеделският стопанин е отдал под аренда на друг земеделски стопанин.
Член 18
Окончателно определяне на стойността и броя на правата на плащане
Когато предназначената за земеделските стопани информация, посочена в член 25, параграф 10 или в член 40, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се основава на предварителни данни, окончателната стойност и окончателният брой на правата на плащане се определят и се съобщават на земеделските стопани, след като се извършат всички необходими проверки съгласно член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и при всички случаи до 1 април на годината, следваща първата година на прилагане на схемата за основно плащане от съответната държава членка.
Член 19
Определяне на стойността на правата на плащане в случаи на затруднения
1. Ако едно или няколко от директните плащания, посочени в член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от съответните суми в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, първоначалната единична стойност се определя въз основа на сумите, които земеделският стопанин е получил в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
2. Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на параграф 1 до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
Член 20
Частноправна договорна клауза в случай на продажба
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на продажба на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди крайната дата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане, определена от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на продавача и се прехвърлят директно на купувача, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които продавачът е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, продавачът трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, а купувачът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент.
Такава продажба не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 21
Частноправна договорна клауза в случай на отдаване под аренда
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на отдаване под аренда на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди датата, упомената в член 20, параграф 1, първа алинея, да отдават заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на арендодателя и се отдават под аренда директно на арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, арендодателят трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, арендаторът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент и договорът за аренда да изтича след крайната дата за подаване на заявление по схемата за основно плащане.
Такова отдаване под аренда не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 22
Бенефициери в съответствие с член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
За целите на член 24, параграф 1, трета алинея, буква а), подточка i), първо тире от Регламент (ЕС) № 1307/2013 „картофи за консумация“ и „посадъчен материал за картофи“ означава картофи с код по КН 0701, различни от тези, предназначени за производство на картофено нишесте.
Подраздел 2
Активиране и прехвърляне на права на плащане
Член 23
Изчисляване на стойността на правата на плащане
1. Правата на плащане първо се изчисляват с точност до третия знак след десетичната запетая, след което се закръгляват нагоре или надолу до най-близкия втори знак след десетичната запетая. Ако изчислението дава резултат, при който третият знак след десетичната запетая е 5, сумата се закръглява нагоре до най-близкия втори знак след десетичната запетая.
2. Ако земеделският стопанин прехвърли част от право на плащане, стойността на тази част се изчислява пропорционално за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Държавите членки могат да изменят правата на плащане, като сливат части от права на плащане, притежавани от един земеделски стопанин. Стойността на слетите права на плащане се определя за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като се събират стойностите на отделните части.
Член 24
Изисквания за активиране на права на плащане
1. Права на плащане могат да се декларират за плащане само веднъж за година от земеделския стопанин, който ги държи (собствени или под аренда) към крайната дата за подаване на единно заявление.
Когато обаче земеделският стопанин се възползва от възможността да измени единното заявление в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той може да декларира и права на плащане (притежавани или взети под аренда), които държи към датата, на която уведомява компетентния орган за измененията, при условие че въпросните права на плащане не са декларирани за плащане за същата година от друг земеделски стопанин.
Когато земеделският стопанин придобива права на плащане посредством прехвърляне от друг земеделски стопанин и когато другият земеделски стопанин вече е декларирал за плащане тези права на плащане, допълнително деклариране на правата на плащане от страна на получаващия земеделски стопанин се допуска, само ако прехвърлящият земеделски стопанин вече е уведомил компетентния орган за прехвърлянето в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 34, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и оттегли тези права на плащане от собственото си единно заявление в сроковете за изменение на единното заявление, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато даден земеделски стопанин, след като съгласно член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е декларирал парцелите, съответстващи на всички цели права на плащане, с които разполага, все още разполага с парцел, който възлиза на по-малко от един хектар, той може да декларира още едно цяло право, което дава право на плащане, изчислено пропорционално на размера на парцела. За целите на член 31, параграф 1, буква б) от посочения регламент това право на плащане се счита за напълно активирано.
Член 25
Прехвърляне на права на плащане
1. Права на плащане могат да се прехвърлят по всяко време на годината.
2. Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя определя посочените в тази разпоредба региони през първата година от прилагането на член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и не по-късно от един месец преди датата, определена от държавата членка съгласно член 33, параграф 1 от същия регламент.
Подраздел 3
Национални или регионални резерви
Член 26
Връщане в националния или регионалния резерв поради удържане при прехвърляне на права на плащане
Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя може да реши в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията, да върне в националния или регионалния резерв до 30 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане, прехвърлено без съответните хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Чрез дерогация от първа алинея, през първите три години на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да предвидят връщане в размер до 50 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане или на посочената в първа алинея еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Член 27
Прилагане на клауза за неочаквани печалби
За целите на член 28 и член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 увеличението на стойността на правата на плащане, посочено в тези разпоредби, се определя чрез сравнение на стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, произтичащи от прилагането съответно на член 25, параграф 4 и член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 след продажбата или отдаването под аренда, посочени съответно в член 28 или член 40, параграф 5 от същия регламент, със стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, която би се получила без продажбата или отдаването под аренда.
Член 28
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към крайната дата за подаване на заявление за разпределяне или увеличаване на стойността на права на плащане, която дата се определя от Комисията във основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно вече държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към датата на подаване на заявление, упомената в параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
В държавите членки, които прилагат увеличението, посочено в член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за целите на член 30, параграф 7 от същия регламент обаче увеличението, посочено във втора алинея от настоящия параграф, е задължително. Това увеличение следва да бъде на равнище, съответстващо на най-високото равнище на увеличение, което се прилага за целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В държавите членки, които прилагат член 24, параграф 6 или 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установените в тези разпоредби ограничения в разпределянето на правата на плащане могат да се прилагат mutatis mutandis към разпределянето на права на плащане съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки обаче могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в първа алинея ограничения ограничава общия брой права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва, до стойност, по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане в годината, в която подава заявление за разпределяне на права на плащане от резерва, на този земеделски стопанин се разпределя допълнителен брой права на плащане, който съответства на дял от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за съответната година съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Фиксираният процент, посочен във втора алинея от настоящия член, се изчислява в съответствие с метода, посочен в член 31, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент.
Посоченият във втора алинея от настоящия параграф дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в трета алинея от настоящия параграф фиксиран процент и дела от правата на плащане, държани от земеделския стопанин, от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 в заявлението му за годината, посочена във втора алинея от настоящия параграф. За целите на настоящата алинея „права на плащане, държани от земеделския стопанин“ означава права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва.
При изчисляване на посочения във втора, трета и четвърта алинея от настоящия параграф брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в райони, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по втора алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
4. За земеделски стопани, които започват своята стопанска дейност, за целите на настоящия член се считат само тези земеделски стопани, които са започнали своята селскостопанска дейност през календарната 2013 г. или през по-късна година и които подадат заявление по схемата за основно плащане не по-късно от две години след календарната година, през която са започнали селскостопанската си дейност.
Член 29
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато се разпределят нови права на плащане съгласно член 30, параграф 10 от същия регламент, разпределянето се извършва в съответствие с условията, посочени в настоящия член, и в съответствие с обективните критерии, определени от съответната държава членка.
2. Когато земеделски стопанин, който не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1.
3. Когато земеделски стопанин, който държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
4. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 30
Допълнителни правила за определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв
1. При увеличаване на годишната единична стойност на правата на плащане съгласно член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки увеличават единичната стойност на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи към датата на подаване на заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията.
2. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 31
Случаи на затруднения
1. Когато земеделски стопанин е възпрепятстван от непреодолима сила или извънредни обстоятелства да подаде заявление за разпределяне на права на плащане съгласно член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и подаде заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, разпределят му се права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от същия регламент. Държавите членки определят годишната единична стойност на правата на плащане, които подлежат на разпределяне съответно съгласно член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и решенията, приети от съответната държава членка във връзка с възможностите по тези членове.
2. Държавите членки могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения в разпределянето на права на плащане ограничава броя права на плащане, разпределени на земеделския стопанин, до стойност, която е по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, и земеделският стопанин подава заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, счита се, че той се намира в специфични неблагоприятни условия съгласно член 30, параграф 7, буква б) от същия регламент. В такъв случай на земеделския стопанин се разпределя такъв брой права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, който съответства на дела от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като общият брой на правата на плащане, разпределени в държавата членка през 2015 г. след прилагане на предвидените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения, се раздели на общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, деклариран в държавата членка през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в първа и втора алинея фиксиран процент и дела от правата на плащане на земеделския стопанин от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на посочения в първа, втора и трета алинея от настоящия параграф брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в площи, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от същия регламент.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по първа алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
Подраздел 4
Държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 32
Изпълнение в държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Ако в настоящия подраздел не е предвидено друго, за държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се отнасят разпоредбите на настоящия раздел.
Член 33
Прилагане на член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
С цел да се определи кои права на плащане изтичат съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, приоритет се дава на правата на плащане с най-ниска стойност.
При права на плащане с еднаква стойност броят на притежаваните и броят на взетите под аренда права на плащане се намалява в еднакво съотношение.
Държавите членки могат да решат да прилагат първа и втора алинея на регионално равнище.
Член 34
Определяне на стойността на права на плащане съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от същия регламент
За целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да коригират размера на плащанията за 2014 г., както е посочено в член 26, параграф 5 от същия регламент, като преди намаленията и изключванията приспаднат сумата, произтичаща от правата на плащане, които са изтекли съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Схема за единно плащане на площ
Член 35
Отговарящи на условията за подпомагане хектари в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ
За целите на схемата за единно плащане на площ, предвидена в дял III, глава 1, раздел 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включително всички позовавания в Регламент (ЕС) № 1307/2013 на отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани за целите на тази схема, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 36
Прилагане на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на предвиденото в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 разграничаване на схемата за единно плащане на площ се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, които прилага съответната държава членка съгласно член 36, параграф 3, втора алинея от посочения регламент и по целесъобразност, съгласно третата алинея от посочената разпоредба; когато обаче се взема предвид подпомагането, отпуснато съгласно съответната схема през 2014 г., сумата, която се използва за разграничаване на единното плащане за площ, не може да бъде по-висока от съответната сума, отпусната на отделен земеделски стопанин по такава схема през 2014 г.;
в)
когато се взема предвид подпомагането, отпуснато в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009, това разграничаване трябва да не застрашава отделения от производството характер на тези схеми.
Това разграничаване се предоставя за земеделски стопани, които през 2014 г. са получили подпомагането, посочено в член 36, параграф 3, втора, трета или четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Сумата на хектар се определя всяка година, като сумата за разграничаване на единното плащане на площ, предоставяна за отделен земеделски стопанин, се раздели на броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Ако размерът на подпомагането съгласно една или няколко от посочените в член 36, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 схеми за подпомагане, отнасящи се за 2014 г., е по-нисък от съответната сума или съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, държавите членки вземат под внимание подпомагането, отпуснато по съответните схеми за подпомагане през годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на първа алинея до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г., са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
3. Държавите членки могат да решат, че в случай на действително или бъдещо наследяване разграничаването на единното плащане на площ се предоставя за наследилия стопанството земеделски стопанин, при условие че той отговаря на изискванията на схемата за единно плащане на площ.
Член 37
Производство на коноп съгласно схемата за единно плащане на площ
По отношение на схемата за единно плащане на площ се прилага член 9 mutatis mutandis.
ГЛАВА 3
ЕКОЛОГИЗИРАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Еквивалентност
Член 38
Изисквания, приложими към националните или регионалните схеми за сертифициране
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят един или няколко публични или частни органа за сертифициране, които да удостоверяват, че земеделският стопанин съблюдава в своето стопанство практики, които отговарят на изискванията на член 43, параграф 3 от същия регламент.
2. Публичните или частните органи за сертифициране отговарят на следните условия:
а)
разполагат с експертния опит, оборудването и инфраструктурата, необходими за изпълнение на задачите по сертифициране;
б)
разполагат с достатъчен брой квалифицирани и опитни служители;
в)
безпристрастни са и не са в конфликт на интереси по отношение на задачите по сертифициране.
Частните органи по сертифициране трябва да са акредитирани в съответствие със стандартите EN ISO/IEC 17021 (Изисквания към органите, извършващи одит и сертификация на системи за управление) или EN ISO/IEC 17065 (Оценяване на съответствието - Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги). Акредитацията се извършва единствено от национален орган за акредитация в държавата членка в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (21).
3. Правомощията на публичен или частен орган за сертифициране се прекратяват, ако той не изпълнява условията, съгласно които е определен за такъв орган и които са посочени в параграф 2.
Член 39
Изчисляване на сумата, посочена в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013
1. За земеделските стопани, които вземат решение да съблюдават практиките, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и в раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и евентуални допълнителни еквивалентни практики, добавени към посоченото приложение, за които с оглед на недопускането на двойно финансиране е необходимо специално изчисление, като например еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) от посочения регламент, държавите членки намаляват размера на подпомагането на хектар, изчислен съгласно член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, със сума, която съответства на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион за всяка практика за екологизиране, на която съответната практика е еквивалентна.
Средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион се изчислява въз основа на процента, посочен в член 47, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, от средната стойност на националните тавани за годините от 2015 до 2019 г., определени в приложение II към посочения регламент, и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран в съответствие с член 33 или член 36 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г. Държавите членки, които вземат решение да прилагат практиките, посочени в първа алинея от настоящия параграф още през 2015 г., могат да направят приблизителна прогноза за броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г., въз основа на декларациите за 2014 г., направени съгласно член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки, които вземат решение да прилагат член 43, параграф 9, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да решат да приложат намалението, посочено в параграф 1 от настоящия член, на индивидуална основа чрез сума, съответстваща на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар за съответния земеделски стопанин.
Средното плащане за екологизиране за земеделския стопанин се изчислява въз основа на средната стойност на индивидуалното плащане, изчислено в съответствие с член 43, параграф 9, трета и четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за годините от 2015 до 2019 г., и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 33 от посочения регламент през 2015 г.
РАЗДЕЛ 2
Диверсификация на културите
Член 40
Изчисляване на дяловете на различните култури за диверсификация на културите
1. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури, предвидено в член 44, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, периодът, който трябва да бъде взет предвид, е най-значимата част от периода на отглеждане, като се имат предвид традиционните практики за отглеждане в национален контекст.
Държавите членки информират своевременно земеделските стопани за този период. За целите на изчисляването на дяловете на различните култури всеки хектар в рамките на цялата обработваема земя в дадено стопанство се отчита само веднъж в една референтна година.
2. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури площта, заета от дадена култура, може да включва особености на ландшафта, които са част от площите, които отговарят на условията по член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. На площи със смесени култури, където културите се отглеждат в отделни редове, културите се броят като различни култури, когато заемат най-малко 25 % от тази площ. Площта, заета от различните култури, се изчислява, като площта, заета от смесените култури, се раздели на броя на културите, които заемат най-малко 25 % от тази площ, независимо от действителния дял на съответната култура на тази площ.
При площи, на които смесените култури представляват основна култура, която се подсява с втора култура, площта се счита за заета само от основната култура.
Площи, заети от смесени култури, се считат - независимо от включените в сместа отделни култури - за заети от една-единствена култура. Без да се засягат разпоредбите на член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, такива единични култури се посочват като смесени култури. Когато може да се установи, че растителните видове, включени в различни смеси от семена, се различават един от друг, държавите членки могат да признаят тези различни смеси от семена като отделна една-единствена култура, при условие че различните смеси от семена не се използват за културата, посочена в член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 3
Постоянно затревени площи
Член 41
Рамка за определяне на допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи извън зоните по „Натура 2000“
Екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи, разположени извън зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, и посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определят въз основа на един или повече от следните критерии:
а)
те обхващат органични почви с високо съдържание на органичен въглерод, като например торфища или влажни зони;
б)
в тях се намират местообитания, изброени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
в)
в тях растат растителни видове, изброени в приложение II към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
г)
те са от съществено значение за видове диви птици, изброени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО;
д)
те са от съществено значение за видове диви животни, защитени по силата на Директива 92/43/ЕИО или съгласно националното законодателство;
е)
те обхващат постоянно затревени площи с висока природна стойност, определени въз основа на обективни критерии, които се установяват от държавите членки;
ж)
те обхващат почви с висок риск от ерозия;
з)
разположени са в чувствителен район, определен в плановете за управление на речните басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО.
Държавите членки могат да решат всяка година да добавят нови такива зони, като своевременно информират за своето решение засегнатите земеделски стопани.
Член 42
Обратно преобразуване в случай на неспазване на задължението за екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22), когато даден земеделски стопанин е преобразувал или разорал постоянно затревена площ, за която важи задължението по член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площта в постоянно затревена площ и може за всеки отделен случай да издаде точни указания, които да се спазват от съответния земеделски стопанин, за начина на поправяне на нанесената екологична щета с оглед възстановяване на статута на екологично чувствителна зона.
Незабавно след като неспазването е установено, земеделският стопанин се уведомява за задължението за обратно преобразуване, както и за датата, до която това задължение трябва да се изпълни. Тази дата е не по-късна от датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 обратно преобразуваната площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на обратното преобразуване и подлежи на задължението, посочено в член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 43
Изчисляване на дела на постоянно затревените площи
1. Площите, декларирани от земеделски стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и единиците на дадено стопанство, които се използват за биологично производство в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (23), не се включват в съотношението на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ, нито в референтното съотношение, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площите, декларирани от земеделските стопани през 2012 г. като земя, заета от постоянни пасища, които са били преобразувани в земя за друго ползване, могат да се приспаднат от изчисляването на постоянно затревените площи в съответствие с член 45, параграф 2, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 до броя на хектарите с постоянни пасища или с постоянно затревени площи, които земеделските стопани са създали след 2012 г. и са ги декларирали през 2015 г. на национално, регионално и субрегионално равнище, както и на равнище стопанство, при условие че са спазени съществуващите правила за поддържане на постоянни пасища, определени в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и в член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на броя хектари на създадените след 2012 г. постоянни пасища или постоянно затревени площи, посочени в първа алинея, се вземат предвид само хектарите с постоянни пасища или постоянно затревени площи върху земеделска площ, декларирани през 2012, 2013 или 2014 г. в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Държавите членки адаптират референтното съотношение, ако преценят, че е налице значително въздействие върху съотношението, дължащо се по-специално на промяна в площта, използвана за биологично производство, или промяна в участниците в схемата за дребни земеделски стопани. В такива случаи държавите членки незабавно информират Комисията за извършената адаптация, както и за нейните основания.
Член 44
Поддържане на дела на постоянно затревените площи
1. Държавите членки могат да наложат на земеделските стопани индивидуалното задължение да не преобразуват постоянно затревени площи без предварително индивидуално разрешение. Земеделските стопани се уведомяват за това задължение незабавно и при всички случаи преди 15 ноември на годината, през която съответната държава членка го е наложила. Това задължение се прилага само за земеделски стопани, които подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Издаването на разрешение може да зависи от прилагането на обективни и недискриминационни критерии, включително екологични такива. Ако посоченото в първа алинея разрешение подлежи на условието, че друга площ със съответстващи по брой хектари трябва да бъде създадена като постоянно затревена площ, то чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 тази площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на преобразуването. Тези площи се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
2. Когато се установи, че посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение е намаляло с повече от 5 % спрямо посоченото в същия член референтно съотношение, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площи в постоянно затревени площи и въвежда правила за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи.
Държавите членки определят кръга от земеделски стопани, които са задължени да преобразуват площи обратно, измежду земеделски стопани, които:
а)
подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от същия регламент; и
б)
въз основа на заявленията, подадени в съответствие с член 72 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 или член 19 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през предходните две календарни години, или за 2015 г. - през предходните три календарни години - разполагат със земеделски площи, които са били преобразувани от постоянно затревени площи или земя за постоянни пасища в площи за друго ползване.
Когато сроковете, посочени във втора алинея, буква б), включват календарни години преди 2015 г., задължението за обратно преобразуване се прилага и за площите, които са били преобразувани от площи за постоянни пасища в площи за друго ползване, които са били предмет на задължението, посочено в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 или член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато се определя кои земеделски стопани да преобразуват обратно площи в постоянно затревени площи, държавите членки налагат задължението на първо място на тези земеделски стопани, които разполагат с площ, преобразувана от постоянно затревени площи или земя за постоянно пасище в площ за друго ползване в нарушение на изискването за разрешаване, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1122/2009. Тези земеделски стопани преобразуват обратно цялата преобразувана площ.
3. Ако прилагането на параграф 2, четвърта алинея не води до увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 над прага от 5 %, държавите членки предвиждат задължение за земеделските стопани, които разполагат с площ, която през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди е била преобразувана от постоянно затревена площ или земя за постоянни пасища в площ за друго ползване, също да преобразуват обратно процент от тази преобразувана площ в постоянно затревени площи или да създадат друга площ, съответстваща на този процент, като постоянно затревена площ. Този процент се изчислява въз основа на площта, преобразувана от земеделския стопанин през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди, и площта, която е необходима за увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, над прага от 5 %.
При изчисляването на процента, посочен в първа алинея, държавите членки могат да изключат от преобразуваната от земеделския стопанин площ онези площи, които са превърнати в постоянно затревени площи след 31 декември 2015 г., при условие че извършват административни кръстосани проверки на постоянно затревените площи, декларирани в геопространствените заявления за подпомагане, посредством пространствено засичане с площите, които са декларирани като постоянни пасища през 2015 г. и са регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели, и че тези постоянно затревени площи не са създадени в резултат на задължение за обратно преобразуване или за създаване на постоянно затревени площи съгласно параграф 2 или настоящия параграф. Ако обаче такова изключване не води до повишаване на посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение над прага от 5 %, държавите членки не изключват тези площи.
При изчисляването на посочения в първа алинея процент постоянно затревените площи или земята за постоянни пасища, които земеделските стопани са създали в рамките на задължения в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (24) и Регламент (ЕС) № 1305/2013, не се вземат предвид за площи, преобразувани от земеделския стопанин.
Земеделските стопани се уведомяват за индивидуалното задължение за обратно преобразуване и за правилата за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи незабавно и при всички случаи преди 31 декември на годината, през която е установено намалението с повече от 5 %. Задължението за обратно преобразуване трябва да се изпълни преди датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите, обратно преобразувани или създадени като постоянно затревени площи, се считат за постоянно затревени площи от първия ден на обратното преобразуване или създаването. Тези площи трябва да се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването им, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
РАЗДЕЛ 4
Екологично насочени площи
Член 45
Допълнителни критерии за видовете екологично насочени площи
1. За определянето на видовете площи, изброени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като екологично насочени площи, се прилагат параграфи 2-11 от настоящия член.
2. Върху земята, оставена под угар, не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земята, оставена под угар за повече от пет години с оглед на екологично насочените площи, продължава да бъде обработваема земя.
3. Тераси са терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и други тераси. Държавите членки могат да решат за екологично насочени площи да се считат само терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7. Държавите членки, които вземат решение за екологично насочени площи да се считат и други тераси, определят критерии за тези други тераси (включително минимална височина), въз основа на националната или регионалната специфика.
4. Особеностите на ландшафта са на разположение на земеделския стопанин и представляват особеностите, защитени съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3, както и следните особености:
а)
живи плетове или обрасли с дървесна растителност ивици с широчина до 10 m;
б)
отделни дървета с корона с диаметър, не по-малък от 4 m;
в)
дървета в редица, с корона с диаметър, не по-малък от 4 m. Разстоянието между короните не надхвърля 5 m;
г)
дървета в група, като същите са свързани от застъпващи се корони, и полски горички, като максималната площ и в двата случая е 0,3 ha;
д)
синори с широчина между 1 и 20 m, върху които не се произвежда земеделска продукция;
е)
езерца с размер до 0,1 ha. Резервоарите от бетон или пластмаса не се считат за екологично насочени площи;
ж)
канавки с максимална широчина 6 m, включително открити водни басейни за целите на напояването или отводняването. Каналите с бетонни стени не се считат за екологично насочени площи;
з)
традиционни каменни стени.
Държавите членки могат да решат да ограничат списъка от особености на ландшафта до особеностите съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3 и/или до една или няколко особености от изброените в първа алинея, букви а)-з), когато това е надлежно обосновано.
За целите на букви б) и в) от първа алинея държавите членки могат да включват дървета с диаметър на короната до 4 m, ако са признати от тях за ценни особености на ландшафта.
За целите на буква д) от първа алинея държавите членки могат да определят по-малка максимална широчина.
За целите на буква е) от първа алинея държавите членки могат да определят минимален размер за езерцата и да решат да включат в размера на езерцата разположена по протежението на водата ивица с крайречна растителност с широчина до 10 m. Те могат да определят критерии, с които да гарантират, че езерцата имат природна стойност, като отчитат тяхната роля по отношение на опазването на местообитанията и видовете.
За целите на буква з) от първа алинея държавите членки определят минимални критерии въз основа на националната или регионалната специфика, включително граници по отношение на височината и широчината.
5. Буферните ивици включват буферни ивици по протежението на водни потоци, изисквани съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 1, ЗИУ 1 или ЗИУ 10, както и други буферни ивици. Минималната широчина на другите буферни ивици се определя от държавите членки, но не може да бъде по-малка от 1 m. Те трябва да бъдат разположени върху обработваема земя или в съседство с обработваема земя по такъв начин, че по-дългата им страна да бъде успоредна на водния поток или на водоема. По протежението на водно течение те могат да включват ивици от крайречна растителност с широчина до 10 m. Върху буферните зони не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от това изискване държавите членки могат да разрешат пашата или коситбата, при условие че буферната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя.
6. Агролесовъдните хектари са обработваема земя, която отговаря на условията за подпомагане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и по отношение на която са изпълнени условията, за които е било предоставено или се предоставя подпомагане съгласно член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 23 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки могат да решат да позволят върху тях да има земеделска продукция, да въведат изискване върху тях да няма земеделска продукция или да предоставят на земеделските стопани и двете възможности. Когато държавите членки решат да не позволяват земеделска продукция, чрез дерогация от изискването върху посочените ивици да няма земеделска продукция, те могат да разрешат паша или коситба, при условие че съответната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя. Минималната широчина на такива ивици се определя от държавите членки и не може да бъде по-малка от 1 m. Максималната широчина е 10 m.
8. За площите с дървесни култури с кратък цикъл на ротация без използване на минерални торове и/или продукти за растителна защита държавите членки определят списък на дървесните видове, които могат да бъдат използвани за тази цел, като избират от списъка, съставен съгласно член 4, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, видовете, които са най-подходящи от екологична гледна точка, и изключват видовете, за които е известно, че не са местни. Държавите членки определят също така изискванията по отношение на използването на минерални торове и продукти за растителна защита, като отчитат по-специално целта на екологично насочените площи за съхраняване и подобряване на биологичното разнообразие.
9. Площите с междинни култури или зелена покривка включват такива площи, създадени съгласно изискванията на посоченото в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ЗИУ 1, както и други площи с междинни култури или зелена покривка, при условие че същите са създадени чрез засяване на смес от видове култури или чрез подсяване на трева в основната култура. Държавите членки определят списъка на смесите от видове култури, които трябва да се използват, и периода за засяване на междинните култури или зелената покривка, като могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство. Периодът, който се определя от държавите членки, не може да продължава след 1 октомври.
Площите с междинни култури или зелена покривка не включват площи, засети със зимни култури, които се засяват обикновено през есента с цел получаване на реколта или използване като паша. Те не включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани в съответствие с ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
10. Върху площите с култури, които обогатяват почвата с азот, земеделските стопани отглеждат само такива култури, които обогатяват почвата с азот, които са включени в списък, определен от държавата членка. Този списък обхваща културите, които обогатяват почвата с азот, за които държавата членка счита, че спомагат за подобряване на биологичното разнообразие. Тези култури са налице през вегетационния период. Държавите членки определят правила относно местата, на които могат да се отглеждат култури, които обогатяват почвата с азот, и които отговарят на критериите за екологично насочени площи. Тези правила отчитат необходимостта да бъдат изпълнени целите на Директива 91/676/ЕИО и Директива 2000/60/ЕО, като се има предвид потенциалната способност на културите, които обогатяват почвата с азот, да увеличават риска от излужване на азот през есента. Държавите членки могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство.
Площите с култури, които обогатяват почвата с азот, не могат да включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани посредством ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
11. Един земеделски стопанин може да декларира една площ или особеност на ландшафта само веднъж за една референтна година за целите на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
Член 46
Правила относно регионалното изпълнение по отношение на екологично насочени площи
1. Държавите членки, които са избрали регионалното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят региони за целите на посочения член. Тези региони се състоят от единни и хомогенни географски райони със сходни селскостопански и екологични условия. За целта хомогенността се отнася до видовете почви, надморската височина, както и до наличието на естествени и полуестествени райони.
2. В рамките на определените региони държавите членки определят районите, в които трябва да бъдат постигнати до половината процентни пунктове по изискването за екологично насочени площи.
3. По отношение на определените райони държавите членки предвиждат специални задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани. С тези задължения се осигуряват прилежащи структури от съседни екологично насочени площи. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани включват изискване за всеки участващ стопанин най-малко 50 % от площта, която подлежи на изискването по член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да се намира на територията на неговото стопанство в региона в съответствие с член 46, параграф 2, втора алинея от посочения регламент.
4. Със задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани се гарантира, че прилежащите екологично насочени площи, посочени в параграф 3, се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. При определянето на площите и предвиждането на задълженията, посочени съответно в параграфи 2 и 3, държавите членки отчитат, ако е приложимо, съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на прилагането на стратегията за екологосъобразна инфраструктура.
6. Преди да предвидят задължения за земеделските стопани, държавите членки провеждат консултации със съответните земеделски стопани или групи стопани, както и с други заинтересовани страни. След тези консултации държавите членки съставят окончателен подробен план за регионалното изпълнение и информират заинтересованите страни, участвали в консултацията, и съответните земеделски стопани или групи стопани за него, включително за определените райони и за задълженията на участващите земеделски стопани или групи стопани, и по-специално за точния процент, който всеки отделен стопанин трябва да постигне в своето стопанство. Държавите членки съобщават тази информация на земеделския стопанин не по-късно от 30 юни на годината, предхождаща годината, за която се отнася регионалното изпълнение, или - за първата година на прилагане на настоящия регламент - достатъчно рано, за да се даде възможност на земеделския стопанин да подаде съответно заявлението си.
Без да се засягат плащанията за земеделските стопани, посочени в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки гарантират, че е създадена уредба по отношение на финансовите обезщетения между земеделските стопани и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с прилежащите екологично насочени площи.
Член 47
Правила относно колективното изпълнение и критериите, на които трябва да отговарят стопанствата, за да се счита, че са в непосредствена близост едно до друго
1. Държавите членки, които вземат решение да разрешат колективното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят критерии, на които да отговарят стопанствата, за които се счита, че са в непосредствена близост, като използват някой от следните елементи:
а)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в една община;
б)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в рамките на територия с даден радиус, който се определя от държавата членка, но не може да надвишава 15 km.
2. Държавите членки, които решат да определят площите, в които има възможност за колективно изпълнение, и които решат да наложат задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани, отчитат съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на подобряването на екологосъобразната инфраструктура.
3. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани, посочени в параграф 2, включват условието прилежащите екологично насочени площи да се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, втора алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Земеделските стопани, участващи в колективното изпълнение, сключват писмено споразумение, което съдържа подробна информация за вътрешната уредба по отношение на финансовите обезщетения и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с общата екологично насочена площ.
Член 48
Определяне на съотношението между гори и земеделска земя
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят процента на горите спрямо общата площ на земите, посочена в първа алинея от същия параграф, въз основа на данните, предоставяни от Евростат. При данните за горите се прилага определението, използвано от Организацията на ООН по прехрана и земеделие, и се изключват площите от категорията други залесени земи. Общата площ на земите изключва площите, заети от вътрешни водни басейни, включително реки и езера.
2. Съотношението между горите и земеделската земя, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява с помощта на данни, предоставяни от Евростат. Ако няма данни от Евростат относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи в необходимия мащаб, за да се направи оценка на съотношението на горите на равнище площ, равняващо се на равнището на местните административни единици (LAU2), или на равнището на ясно очертана единица, която обхваща един-единствен ясно указан прилежащ географски район със сходни селскостопански условия, могат да се използват и други източници на данни.
Държавите членки доказват, че относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи са използвали актуални и последователни данни, които отразяват във възможно най-голяма степен действителната ситуация.
3. Данните и изчисленията, посочени в параграфи 1 и 2, са валидни в продължение на три години. След изтичането на този срок държавите членки, които вземат решение да продължат да прилагат освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и да подновят този тригодишен срок, преизчисляват съотношенията в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член, като използват най-новите налични данни.
В случай на промяна на административните граници, която се отразява върху съотношението, посочено в параграф 2, данните и изчисленията се подлагат на нова оценка, като Комисията се уведомява за евентуалните промени в прилагането на освобождаването.
ГЛАВА 4
ПЛАЩАНЕ ЗА МЛАДИ ЗЕМЕДЕЛСКИ СТОПАНИ
Член 49
Достъп на юридически лица до плащане за млади земеделски стопани
1. Годишното плащане за млади селскостопански производители по член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предоставя на юридически лица, независимо от правната им форма, ако са изпълнени следните условия:
а)
юридическото лице има право на плащане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и има активирани права за плащане или е декларирало отговарящи на условията за подпомагане хектари, както е посочено в член 50, параграф 4 от същия регламент;
б)
млад земеделски стопанин по смисъла на член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 упражнява ефективен и дългосрочен контрол върху юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове през първата година, в която юридическото лице подава заявление за плащане по схема за млади земеделски стопани. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лице или лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други земеделски стопани;
в)
най-малко един от младите земеделски стопани, които отговарят на условието, посочено в буква б), отговаря на критериите за допустимост, установени от държавите членки съгласно член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако има такива, освен ако държавите членки са решили, че тези критерии се прилагат по отношение на всички подобни млади земеделски стопани.
Когато юридическо лице се контролира самостоятелно или съвместно от друго юридическо лице, условията, определени в първата алинея на буква б), се прилагат за всяко физическо лице, което упражнява контрол върху това друго юридическо лице.
2. Плащането, посочено в член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, повече не се отпуска, ако всички млади земеделски стопани, които отговарят на критериите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), и по целесъобразност - в параграф 1, първа алинея, буква в), са престанали да упражняват контрол върху юридическото лице.
3. За целите на настоящия член:
а)
всяко позоваване в член 50, параграфи 4-10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на „земеделски стопанин“ се тълкува като позоваване на юридическото лице, посочено в настоящия член;
б)
позоваването на посоченото в член 50, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 първо подаване на заявление за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, се тълкува като позоваване на първото заявление на юридическото лице за плащане по схемата за млади земеделски стопани;
в)
без да се засяга параграф 4 от настоящия член, позоваването в член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на понятието „създаване“ се тълкува като позоваване на създаване от младите земеделски стопани, упражняващи контрол върху юридическото лице в съответствие с параграф 1, първа алинея, буква б) от настоящия член.
4. Когато няколко млади земеделски стопани по параграф 1, първа алинея, буква б) са придобили контрол над юридическото лице по различно време, най-ранното придобиване на контрол се счита за момент на създаване по член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 50
Достъп на групи физически лица до плащане за млади земеделски стопани
Член 49 се прилага mutatis mutandis по отношение на група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за които изискванията, посочени в член 49, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, са изпълнени на равнище група.
ГЛАВА 5
ОБВЪРЗАНО С ПРОИЗВОДСТВОТО ПОДПОМАГАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Доброволно обвързано с производството подпомагане
Член 51
Определения
За целите на настоящия раздел „мерки за обвързано с производството подпомагане“ означава мерки за прилагане на доброволно обвързаното с производството подпомагане, посочено в член 52, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 52
Общи принципи
1. Държавите членки определят регионите по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като например агрономически и социално-икономически характеристики, регионален селскостопански потенциал или институционална или административна структура. Тези региони могат да се различават от региони, определени съгласно други схеми за подпомагане, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. При определянето на специфичните видове селскостопански практики или специфичните селскостопански сектори по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки вземат предвид по-специално съответните производствени структури и условия на региона и на съответния сектор.
3. За целите на член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че определени видове селскостопански практики или специфични селскостопански сектори изпитват трудности, ако е налице риск от изоставяне или от спад на производството между другото поради ниска рентабилност на извършваната дейност, което оказва неблагоприятно въздействие върху икономическото, социалното или екологичното равновесие в съответния регион или сектор.
Член 53
Условия за отпускане на подпомагането
1. Държавите членки определят критерии за допустимост по отношение на мерки за обвързано с производството подпомагане в съответствие с рамката, установена с Регламент (ЕС) № 1307/2013, и условията, посочени в настоящия регламент.
2. Площите, добивите и броят на животните по член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят на регионално или секторно равнище от държавите членки. Те отразяват максималния добив, максималната обработваема площ или максималния брой животни в целевия регион или сектор за най-малко една година през петгодишния период, предхождащ годината на решението по член 53, параграф 1 от посочения регламент.
Годишното плащане се изразява като размер на подпомагането за съответна единица. То е резултат от съотношението между сумата, определена за финансиране на мярката, за която е подадено уведомление съгласно приложение I, точка 3, буква и) от настоящия регламент, и или площта/броя животни, които отговарят на условията за подпомагане за съответната година, или определените площ/брой животни, както е посочено в първа алинея от настоящия параграф.
3. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за маслодайните семена, посочени в приложението към Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент, общият размер на максималната площ, за която държавите членки са подали уведомление и за която се отпуска подпомагане, не надхвърля определена максимална площ за целия Съюз.
Когато максималната площ по първа алинея е надхвърлена, съответните държави членки коригират площта, за която е подадено уведомление, като прилагат коефициент за намаление, изчислен като съотношение между максималната площ и общия размер на площите, за които е подадено уведомление и за които се отпуска подпомагане на маслодайните семена по първа алинея.
Комисията определя коефициента за намаление по втора алинея посредством актове за изпълнение, които се приемат, без да се прилага процедурата по член 71, параграф 2 или параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за едър рогат добитък и/или овце и кози, държавите членки определят като условие за допустимост за подпомагане изискванията за идентификация и регистрация на животните, предвидени съответно в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (25) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (26).
5. Държавите членки не могат да отпускат обвързано с производството подпомагане за площи, които не отговарят на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Когато държавите членки отпускат обвързано с производството подпомагане за коноп, се прилага условието по член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 9 от настоящия регламент.
Член 54
Съответствие и натрупване на различни видове подпомагане
1. За целите на член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 мерките, предвидени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (27), се считат за „други мерки и политики на Съюза“.
2. Държавите членки гарантират съответствието между:
а)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, прилагани съобразно други мерки и политики на Съюза;
б)
различните мерки за обвързано с производството подпомагане;
в)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, финансирани от държавни помощи.
Държавите членки гарантират, че мерките за обвързано с производството подпомагане не пречат на правилното функциониране на други мерки, посочени в първата алинея.
3. В случаите на подпомагане по една мярка за обвързано с производството подпомагане, което може да бъде отпуснато и по друга мярка за обвързано с производството подпомагане или по мярка, прилагана съобразно други мерки и политики на Съюза, държавите членки гарантират, че земеделският стопанин може да получи подпомагане, съобразено с целта, посочена в член 52, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, само по една такава мярка.
Член 55
Критерии за одобрение от Комисията
1. За целите на член 55, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че липсват алтернативи, ако:
а)
в целевия регион или сектор не може да се извършва никакво друго производство, освен производството, обхванато от мярката за обвързано с производството подпомагане, или ако продължаването на това производство изисква значителни промени в производствените структури; или
б)
възможностите за преминаване към друго производство са силно ограничени поради липсата на земя или подходяща за това производство инфраструктура, поради следващото от това значително намаляване на броя на стопанствата, поради равнището на необходимите в резултат на преобразуването инвестиции или поради сходни причини.
2. За целите на член 55, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е необходимо да се осигури постоянно снабдяване на местната преработвателна промишленост, когато се очаква евентуално спиране или намаляване на производството в целевия регион или сектор да окаже отрицателно въздействие върху дейността и свързаната с това икономическа жизнеспособност или заетост в предприятията по веригата на доставки, които зависят в голяма степен от това производство, като например преработватели на суровини или предприятия от хранително-вкусовата промишленост. Тези предприятия трябва да се намират в съответния регион или продължаването на дейността им да е сериозно зависимо от сектора.
3. За целите на член 55, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се смята, че са налице продължаващи смущения на съответния пазар, когато селскостопанските производители в целевия регион или сектор са засегнати от икономическите загуби, произтичащи по-специално от замърсяване, контаминация или влошаване на качеството на околната среда, свързани с конкретно събитие с ограничен териториален обхват.
4. При оценката на равнището на обвързаното с производството подпомагане във връзка с мерките, които трябва да бъдат одобрени съобразно съобщената от държавата членка информация, Комисията взема предвид равнището на обвързаните с производството директни плащания, отпускани в продължение на най-малко една година в рамките на референтния период 2010-2014 г., както е посочено в член 53, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Специално плащане за култура - памук
Член 56
Предоставяне на разрешение за земеделска земя за производство на памук
Държавите членки установяват обективни критерии, въз основа на които се одобряват земеделски земи в съответствие с член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Тези критерии се основават на едно или няколко от следните условия:
а)
аграрната икономика на регионите, в които памукът е основна култура;
б)
почвата и климата на въпросните площи;
в)
управлението на водите за напояване;
г)
системи за ротация и методи за отглеждане, които са съобразени с околната среда.
Член 57
Предоставяне на разрешение за сортове за засаждане
За целите на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки предоставят разрешение за сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове, посочен в Директива 2002/53/ЕО, които са съобразени с нуждите на пазара.
Член 58
Изисквания за допустимост
Засаждането на площите, посочени в член 57, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се извършва с минимална гъстота на посевите, която се определя от съответната държава членка въз основа на почвено-климатичните условия и конкретните регионални характеристики, където това е целесъобразно.
Член 59
Агрономически практики
Държавите членки могат да определят специални правила относно агрономическите практики, необходими за поддържането на културите и прибирането на реколтата при обичайни условия на отглеждане.
Член 60
Одобряване на междубраншови организации
1. Всяка година държавите членки одобряват за срок от една година, започващ не по-късно от 1 март, междубраншовите организации по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които кандидатстват за получаване на статут на одобрена организация и които:
а)
покриват обща площ от най-малко 4 000 ha, както е установено от държавата членка, отговарящи на критериите за одобрение, определени в член 56 от настоящия регламент;
б)
включват най-малко едно предприятие за омаганяване; и
в)
са приели вътрешен правилник за работа, по-специално относно условията за членство и членския внос, съгласно националните и съюзните правила.
2. Ако се установи, че одобрена междубраншова организация не спазва критериите за одобрение, посочени в параграф 1, държавата членка оттегля одобрението, освен ако съответното неспазване на критериите бъде коригирано. В случай, че планира да оттегли одобрението, държавата членка уведомява междубраншовата организация за това си намерение, както и за основанията за оттеглянето. Държавата членка дава възможност на междубраншовата организация да представи своите коментари в рамките на определен срок.
Земеделски производители, които са членове на одобрена междубраншова организация, одобрението за която е оттеглено в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, губят правото на увеличаване на помощите, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 61
Задължения на производителите
1. Производителят не може да членува в повече от една одобрена междубраншова организация по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Производител, който членува в одобрена междубраншова организация, доставя своя памук само на предприятие за омаганяване, което членува в същата организация.
3. Участието на производителите в одобрена междубраншова организация се основава на доброволно членство.
ГЛАВА 6
УВЕДОМЛЕНИЯ
Член 62
Уведомления във връзка с определенията и свързаните с тях разпоредби
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 63
Уведомления във връзка с коефициента за намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 8, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 64
Уведомления във връзка с основното плащане
1. Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 22, параграфи 2 и 3, член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание на тези решения. При решенията съгласно член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от посочения регламент освен това при необходимост се включва и обосновка.
Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 23, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети, по-специално критериите, използвани за определянето на регионите съгласно член 23, параграф 1 от посочения регламент, критериите, използвани за регионалното разпределение на националните тавани съгласно член 23, параграф 2 от посочения регламент, и критериите, използвани за годишни прогресивни изменения съгласно член 23, параграф 3 от посочения регламент.
2. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 30, параграф 7, член 30, параграф 11, буква б), член 32, параграф 3, буква б), член 32, параграф 5 и член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на първата година на прилагане на тези решения, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
В случай на преразглеждане на решението, посочено в член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информацията, посочена в първа алинея от настоящия параграф, се съобщава на Комисията до 31 януари на първата година от прилагането на преразгледаното решение.
3. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 34, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари на първата година на прилагане на това решение.
4. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 39, параграф 1, втора алинея и член 40, параграфи 2 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на годината, предхождаща годината, през която то се прилага за първи път, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
5. Когато държава членка реши да прилага схемата за единно плащане на площ съгласно член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 септември на всяка година за общия брой хектари за съответната референтна година, декларирани от земеделските стопани съгласно член 36, параграф 2 от посочения регламент.
Член 65
Уведомления във връзка с екологизирането
1. Държавите членки уведомяват Комисията за следното:
а)
до 15 декември 2014 г.:
i)
ако е приложимо, за своето решение да изчисляват плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно третата алинея от същия параграф;
ii)
ако е приложимо, за своето решение да определят допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
ако е приложимо, за своето решение да прилагат плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, на регионално равнище, както е предвидено в член 47, параграф 2 от същия регламент;
б)
до 15 декември на съответната година - за решението да определят нови екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, както е посочено в член 41, втора алинея от настоящия регламент;
в)
до 15 декември на всяка година за съответната референтна година:
i)
общия брой на земеделските стопани, които трябва да изпълняват най-малко едно задължение за екологизиране, посочено в член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и общия брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
ii)
общия брой на земеделските стопани, освободени от една или повече практики за екологизиране, и броя хектари, декларирани от тези земеделски стопани; броя на земеделските стопани, освободени от всички практики, тъй като отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 834/2007; броя на земеделските стопани, освободени от задължението за диверсификация на културите, и броя на земеделските стопани, освободени от задължението за екологично насочени площи, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани. Тези данни не включват земеделските стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани;
iii)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат равностойни мерки, като се разграничават земеделските стопани, които прилагат еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) или буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
iv)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация на културите, с разбивка по брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с две култури, и брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с три култури, включително съответния брой хектари обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
v)
общия брой на земеделските стопани, взет предвид при изчисляването на съотношението на постоянно затревените площи и общата земеделска площ, и общия брой на хектарите, заети с постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани;
vi)
общия брой на земеделските стопани, които декларират екологично чувствителни постоянно затревени площи; общия брой на хектарите, заети с екологично чувствителни постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани, и общия брой на хектарите, определени за екологично чувствителни постоянно затревени площи;
vii)
общия брой на земеделските стопани, към които се прилага задължението за екологично насочена площ; общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани; и общия брой на хектарите, декларирани като екологично насочена площ, преди прилагането на тегловните коефициенти, с разбивка по видове екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
viii)
общия брой на земеделските стопани, които изпълняват задължението за екологично насочени площи на регионално или колективно равнище, и общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
г)
до 15 декември на всяка година - референтното съотношение и годишното съотношение на постоянно затревените площи към общата земеделска площ, както и информация относно задълженията, установени на равнището на стопанството в съответствие с член 45, параграф 2, пета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 44 от настоящия регламент.
2. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август 2014 г. съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
своето решение по отношение на това кои площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, трябва да се считат за екологично насочени площи. До 1 октомври 2014 г. това уведомление се допълва с подробна информация за това решение, включително относно условията, които се прилагат по отношение на тези площи, в резултат на решенията, взети от държавите членки;
б)
подробна информация относно прилагането на коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
за държавите членки, избрали регионалното изпълнение, посочено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013: информация за определянето на регионите, за определянето на районите, за избраните площи за целите на член 46, параграф 4 от настоящия регламент, и информация, с която се обосновава по какъв начин с регионалното изпълнение се укрепва прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие;
б)
за държавите членки, които са разрешили колективното изпълнение, посочено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информация за определянето на районите и за избраните площи за целите на член 47, параграф 3 от настоящия регламент, ако това е приложимо.
4. В уведомлението, което трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки, отговарящи на условието, посочено в член 46, параграф 7 от посочения регламент и взели решение за прилагане на освобождаването, предвидено в тази разпоредба, предоставят на Комисията подробни данни за това решение, включително данните и изчисленията, които доказват, че всички условия за освобождаването, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, са изпълнени.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis към решенията за продължаване прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за подновяване на тригодишния срок, посочен в член 48, параграф 3 от настоящия регламент.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за евентуални промени в прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 66
Уведомления във връзка с плащането за млади земеделски стопани
1. Когато държава членка реши при изчисляването на плащането за млади земеделски стопани да приложи член 50, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията относно избрания метод за изчисляване на плащането и относно максималния срок, определен в съответствие с член 50, параграф 9 от посочения регламент, до 31 януари 2015 г.
2. Когато държава членка реши да определи критериите за допустимост в съответствие с член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или да приложи метода за изчисляване, посочен в член 50, параграф 10 от същия регламент, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари 2015 г.
3. Когато държава членка реши да се възползва от възможността за преизчисляване на фиксирания брой хектари, както е предвидено в член 50, параграф 10, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това решение и представя обосновка, както и обективните критерии, въз основа на които е взето решението, до 1 август на годината, в която ще се прилага това преизчисляване.
Член 67
Уведомления във връзка с доброволно обвързаното с производството подпомагане
1. Уведомленията, посочени в член 54, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включват елементите, изброени в приложение I към настоящия регламент.
2. За всяка мярка за обвързано с производството подпомагане и за всеки специфичен вид селскостопанска практика или специфичен селскостопански сектор държавите членки уведомяват Комисията за общия брой бенефициери, размера на отпуснатите плащания, както и общата площ и общия брой животни, за които подпомагането е действително изплатено. Уведомяването се извършва до 15 септември на годината, следваща годината, за която са отпуснати плащанията.
Член 68
Уведомления относно минималните изисквания за получаване на директни плащания
Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 69
Уведомления относно преразпределителното плащане
Когато държава членка реши да отпусне преразпределително плащане съгласно дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението, посочено в член 41, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включва подробна информация за това решение, включително подробна информация и обосновка на изчисляването на преразпределителното плащане, а когато е целесъобразно, и информация за прилагане на регионално равнище съгласно член 41, параграф 2 от посочения регламент, както и относно всякакво деление в рамките на броя на хектарите съгласно член 41, параграф 5 от посочения регламент.
Член 70
Уведомления относно плащането за райони с природни ограничения
Когато държава членка реши да отпусне плащане за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 48 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Уведомлението включва подробна информация за това решение, включително, когато е целесъобразно, информация относно всяко ограничаване на плащанията до определени площи в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, относно прилагането на максималните граници, посочени в член 48, параграф 4 от същия регламент, както и относно всякакво прилагане на регионално равнище в съответствие с член 48, параграф 5 от същия регламент.
Член 71
Уведомления относно схемата за дребни земеделски стопани
Когато държава членка реши да прилага схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с посочения дял.
Уведомлението включва подробна информация за това решение, в това число възможното автоматично включване на земеделски стопани съгласно член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изчислението на плащанията съгласно член 63 от посочения регламент.
Държавите членки информират Комисията относно решението за финансиране по член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 своевременно и не по-късно от 1 декември на календарната година, за която се отнася плащането.
Член 72
Прилагане на член 8, параграф 1, член 41, параграф 4 или член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 към членове на юридически лица или групи
Когато държава членка реши да приложи член 8, параграф 4, член 41, параграф 8 или член 52, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за това си решение.
Член 73
Линейни намаления на плащанията
Когато се прилагат линейни намаления по член 7, параграф 1, втора алинея, по член 51, параграф 2 или по член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки информират Комисията за приложения процент на намаление незабавно и не по-късно от 30 юни на годината, следваща календарната година, през която са поискани линейно намалените директни плащания.
Член 74
Искане за информация относно взетите от държавите членки мерки
Когато това е необходимо за осигуряване на правилното прилагане на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 или в настоящия регламент, Комисията може да поиска от държавите членки да предоставят подробна информация за мерките, предприети в изпълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 или всички разпоредби, приети от Комисията въз основа на същия регламент.
Член 75
Доклади
1. Когато България и Румъния решат да отпуснат допълнителни национални директни плащания съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те представят доклад до Комисията до 30 юни 2016 г. За всяко допълнително национално директно плащане в доклада се посочват броят на бенефициерите, общият размер на отпуснатите допълнителни национални директни плащания, хектарите, за които е отпуснато плащането, и равнището на плащането, според случая.
2. Когато държава членка реши да отпусне преходна национална помощ съгласно член 37, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя представя годишен доклад до Комисията до 15 септември на годината, следваща отпускането на тази преходна национална помощ. За всеки сектор докладът включва броя на бенефициерите, размера на отпуснатата преходна национална помощ, хектарите, броя на животните или други единици, за които е била отпусната помощта, и равнището на тази помощ, според случая.
Член 76
Уведомяване за решение в резултат от преразглеждане
Когато се преразглежда решение, за което Комисията е уведомена в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, Комисията се уведомява относно решението в резултат от преразглеждането в срок от четири седмици, считано от датата на вземане на това решение, освен ако в Регламент (ЕС) № 1307/2013 е предвиден друг срок за такова уведомление.
Уведомлението включва подробно описание на решението, а когато е приложимо, и обосновката и обективните критерии, въз основа на които е взето.
ГЛАВА 7
ИЗМЕНЕНИЕ, ОТМЯНА И ВЛИЗАНЕ В СИЛА
Член 77
Изменение на Регламент (ЕС) № 1307/2013
Приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 78
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 се отменят.
Те обаче продължават да се прилагат към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години преди календарната 2015 г.
Член 79
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 639/2014
z dne 11. marca 2014
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi pravil za neposredna plačila kmetom v podpornih shemah v okviru skupne kmetijske politike ter o spremembi Priloge X k navedeni uredbi
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi pravil za neposredna plačila kmetom v podpornih shemah v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (1), zlasti členov 4(3), 8(3), 9(5), 35(1), (2) in (3), 36(6), 39(3), 43(12), 44(5), 45(5) in (6), 46(9), 50(11), 52(9), 57(3), 58(5), 59(3), 67(1) in (2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 1307/2013 je razveljavila in nadomestila Uredbo Sveta (ES) št. 73/2009 (2). Uredba (EU) št. 1307/2013 določa nov pravni okvir, sestavljen iz novega sistema neposredne podpore, ki vključuje osnovna plačila za kmete in nadaljnje sheme podpore. Komisijo pooblašča za sprejetje delegiranih in izvedbenih aktov. Da bi se zagotovilo nemoteno delovanje shem v novem pravnem okviru, bi bilo treba s takšnimi akti sprejeti določena pravila. Za zmanjšanje upravne obremenitve bi morala biti ta pravila preprosta in enostavna za nadzor. Z navedeni akti bi bilo treba nadomestiti pravila iz Uredbe Komisije (ES) št. 1120/2009 (3) in (ES) št. 1121/2009 (4).
(2)
Navedeni okvir je treba s to uredbo dopolniti glede nekaterih splošnih določb, sheme osnovnega plačila, sheme enotnega plačila na površino, plačila za kmete, ki izvajajo kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, plačila za mlade kmete, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost, prostovoljno vezane podpore, posebnih plačila za bombaž in glede uradnih obvestil, ki so potrebna za vsako shemo podpore.
(3)
Za zagotovitev pravilne uporabe prilagoditev neposrednih plačil glede na finančno disciplino je potrebno določiti splošna pravila o zaporedju za izračun takšnih znižanj v zvezi z znižanji iz Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).
(4)
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (6) bi bilo primerno pojasniti, da bi države članice pri sprejemanju ukrepov za izvajanje prava Unije morale diskrecijsko pravico izvajati v skladu z določenimi načeli, zlasti z načelom nediskriminacije.
(5)
Pri podpori, ki ni vezana podpora, bi bilo treba upoštevati zahteve, ki se štejejo kot nevezana dohodkovna podpora v smislu „zelene škatle“ Sporazuma o kmetijstvu, sklenjenega med urugvajskim krogom večstranskih trgovinskih pogajanj (7), pri vezani podpori pa bi bilo treba spoštovati zahteve, ki spadajo v „modro škatlo“ omenjenega sporazuma.
(6)
V skladu s členom 4(1)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013 „kmetijska dejavnost“ ne zahteva proizvodnje, reje ali gojenja kmetijskih proizvodov. Kmetje lahko namesto tega vzdržujejo kmetijske površine v stanju, primernem za pašo ali pridelavo brez posebnih pripravljalnih ukrepov, ki bi presegali uporabo običajnih kmetijskih metod in strojev, ali na kmetijskih površinah, ki se naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo, izvajajo določeno minimalno aktivnost. Ker obe navedeni aktivnosti od kmeta zahtevata določene ukrepe, je treba vzpostaviti okvir Unije, znotraj katerega države članice določijo nadaljnja merila za navedene aktivnosti.
(7)
Zaradi okoljskih razlogov opredelitev „trajnega travinja“ v členu 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013 vključuje tudi nezelnate vrste, kot so grmičevje in/ali drevesa, ki se lahko uporabljajo za pašo pod pogojem, da so na zadevnem zemljišču trave in druge zelene krmne rastline prevladujoče. Zato je treba določiti merilo za ugotavljanje, v katerih primerih so trave in ostale zelene krmne rastline še vedno prevladujoče.
(8)
Navedena opredelitev „trajnega travinja“ državam članicam omogoča, da kot trajno travinje obravnavajo tudi zemljišča, ki se lahko uporabljajo za pašo in so del uveljavljenih lokalnih praks, kjer trave in druge zelene krmne rastline tradicionalno ne prevladujejo na pašnih površinah. Za ta namen je treba določiti merila, na podlagi katerih se lahko določijo take uveljavljene lokalne prakse.
(9)
V skladu z drugim pododstavkom člena 4(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 lahko države članice kot trajno travinje obravnavajo zemljišče, ki se lahko uporablja za pašo in je del uveljavljenih lokalnih praks, kjer trave in druge zelene krmne rastline tradicionalno ne prevladujejo na površinah za pašo. Za tako trajno travinje se lahko v skladu s členom 32(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 uporabi koeficient znižanja. Za sorazmerno izvajanje te določbe bi bilo treba zagotoviti možnost razlikovanja med različnimi kategorijami površin in zanje uporabiti različne koeficiente znižanja.
(10)
V skladu s členom 9(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se neposredna plačila ne dodelijo fizičnim ali pravnim osebam oziroma skupinam fizičnih ali pravnih oseb, katerih kmetijske površine se večinoma naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo, in ki na teh površinah ne izvajajo minimalnih aktivnosti, ki so jih določile države članice. Za ta namen je treba določiti, kdaj so te površine glavni del kmetovega kmetijskega zemljišča, in pojasniti področje uporabe navedene določbe.
(11)
V skladu s členom 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se subjekti, ki sodijo na področje uporabe tako imenovanega negativnega seznama, štejejo za aktivne kmete, če lahko dokažejo, da izpolnjujejo eno od meril iz navedene določbe. Po enem izmed navedenih meril je treba dokazati, da letni znesek neposrednih plačil pomeni najmanj 5 % skupnih prihodkov, prejetih iz nekmetijskih dejavnosti. Zato je treba sprejeti določbe za določitev, ali prihodki izvirajo iz kmetijskih ali nekmetijskih dejavnosti.
(12)
Poleg tega je treba določiti tudi pravila, kako se določi letni znesek neposrednih plačil za namene člena 9(2) in po potrebi člena 9(3) ter člena 9(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013, s katerimi se nekatere kmete oprosti uporabe člena 9(2) in (3) navedene uredbe. Za zagotovitev enakega obravnavanja kmetov v Bolgariji, na Hrvaškem in v Romuniji, kjer za neposredna plačila velja postopno uvajanje, bi moral v navedenih državah članicah letni znesek neposrednih plačil temeljiti na končnih zneskih, ki se dodelijo ob koncu postopka postopnega uvajanja.
(13)
V skladu s členom 9(2) in po potrebi členom 9(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 so lahko kmetje izločeni iz prejemanja podpore, če so njihove kmetijske dejavnosti zanemarljive ali da je njihova glavna dejavnost ali poslovni namen ni opravljanje kmetijske dejavnosti. V zvezi s tem je treba opredeliti nekatera merila, pri čemer bo državam članicam dana možnost uvedbe alternativnih meril za kmetijske dejavnosti, ki so zelo obrobne.
(14)
Uredba (EU) 1307/2013 določa različne možnosti dodelitve plačilnih pravic kmetom. Zaradi pravne varnosti bi bilo treba določiti, da se v primeru dejanskega ali pričakovanega dedovanja ali pričakovanega dedovanja, ki se lahko prekliče, združitve ali razdružitve kmetijskega gospodarstva število in vrednost plačilnih pravic, ki se prejmejo, določita pod enakimi pogoji, kot bi veljali za kmeta, ki je prvotno upravljal kmetijsko gospodarstvo. Nadalje je treba določiti pravila o tem, kako določiti število plačilnih pravic, ki jih je treba dodeliti v primeru kmetijskih gospodarstev, ki nastanejo ob razdružitvi, kadar se ta gospodarstva nahajajo v državah članicah, ki uporabljajo člen 24(4) ali (5) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Zaradi legitimnega pričakovanja kmetov spremembe pravnega statusa kmeta ne bi smele vplivati na število ali vrednost plačilnih pravic, ki jih kmet lahko prejme, kadar navedeni kmet še naprej nadzoruje kmetijsko gospodarstvo v smislu upravljanja, ugodnosti in finančnih tveganj.
(15)
Zaradi pravne varnosti in zagotovitve pravilnega upravljanja plačilnih pravic je treba pojasniti, da bi se morali za dodelitev in aktiviranje plačilnih pravic upoštevati samo tisti upravičeni hektarji, ki so opredeljeni v skladu s točko (23)(a) drugega pododstavka člena 2(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 640/2014 (8).
(16)
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (9) bi morali plačilne pravice dodeliti osebi, ki ima pristojnosti odločanja, uživa ugodnosti in nosi finančna tveganja v zvezi s kmetijsko dejavnostjo na zemljišču, za katero se zahteva takšna dodelitev. Treba bi bilo pojasniti, da to načelo velja še zlasti, kadar za upravičeni hektar vlogo za dodelitev plačilnih pravic vloži več kmetov.
(17)
Člen 24(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 državam članicam omogoča, da uporabijo koeficient znižanja za nekatere upravičene hektarje s trajnim travinjem na območjih s težkimi podnebnimi pogoji, predvsem zaradi nadmorske višine in drugih naravnih omejitev. Da bi zagotovili sorazmerno uporabo navedene določbe, bi bilo treba določiti okvir uporabe takšnega koeficienta znižanja, zlasti glede omejitev navedenega znižanja.
(18)
Člen 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa osnovno načelo, da lahko neposredna plačila prejmejo samo aktivni kmetje. Poleg tega člen 24(9) navedene uredbe državam članicam omogoča, da določijo najmanjšo velikost na kmetijsko gospodarstvo za dodelitev plačilnih pravic. Te določbe bi bilo treba upoštevati tudi pri določanju vrednosti plačilnih pravic.
(19)
Kadar se za določitev začetne vrednosti na enoto plačilnih pravic v skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 1307/2013 upošteva podpora, dodeljena za koledarsko leto 2014, bi bilo treba pojasniti, da se lahko države članice odločijo, da ne bodo upoštevale vseh ukrepov iz navedene določbe. Da kmetov ne bi neupravičeno kaznovali, referenčni zneski, ki se upoštevajo pri določitvi vrednosti plačilnih pravic, ne bi smeli vključevati znižanj ali izključitev, določenih na podlagi poglavja 4 naslova II Uredbe (ES) št. 73/2009. Primerno je določiti način upoštevanja navedene podpore in določiti dodatna merila, potrebna za spoštovanje nevezanosti nekaterih shem, ki bi se jih lahko upoštevalo.
(20)
Poleg tega je treba za določitev začetne vrednosti na enoto plačilnih pravic pojasniti, da v členu 26(3)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013 plačilne pravice, ki jih ima kmet, vključujejo tiste plačilne pravice, ki so na datum predložitve vloge zakupodajalca za leto 2014 dane v zakup drugemu kmetu.
(21)
Da bi se omogočilo napovedovanje dohodkovne podpore za kmete, bi bilo treba določiti rok, do katerega morajo države članice vzpostaviti in kmetom sporočiti dokončne vrednosti in število plačilnih pravic, o katerih so bili kmetje obveščeni na podlagi začasnih podatkov.
(22)
Za namene člena (26) ali člena 40(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 bi bilo treba v primerih, ko kmeta v referenčnem letu iz navedenih členov prizadene višja sila ali izjemne okoliščine, vrednost plačilnih pravic določiti na podlagi zadnjega referenčnega leta, v katerem ni bilo primerov višje sile ali izjemnih okoliščin. Vendar morajo imeti države članice možnost, da določijo prag v zvezi z učinki višje sile ali izrednih okoliščin na neposredno podporo, prejeto v referenčnem letu, da bi se zmanjšala upravna obremenitev.
(23)
Za prodajo ali zakup gospodarstva ali dela gospodarstva, do katerega je prišlo v obdobju pred rokom za predložitev vloge za dodelitev pravic v prvem letu uporabe sheme, bi bilo treba določiti, da lahko države članice odločijo, da lahko kmetje s pogodbo prenesejo plačilne pravice, ki se dodelijo skupaj z gospodarstvom ali delom gospodarstva. Na podlagi take klavzule o zasebni pogodbi, bi morale biti plačilne pravice dodeljene prodajalcu ali zakupodajalcu in neposredno prenesene na kupca ali zakupnika, ki bo lahko po potrebi uporabil plačila, ki jih je prodajalec ali zakupodajalec prejel za leto 2014, ali vrednosti pravic, ki jih je prodajalec ali zakupodajalec imel v lasti leta 2014, kakor je določeno v členu 26 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kot referenco za določitev začetne vrednosti na enoto plačilnih pravic. Treba bi bilo še pojasniti, da se člen 34(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013 ne uporablja za takšne prenose.
(24)
Za izračun vrednosti enote plačilnih pravic bi bilo treba določiti jasna pravila o zaokrožanju zneskov navzgor, možnosti razdelitve obstoječih plačilnih pravic, če velikost parcele, ki je bila prijavljena ali prenesena s pravico, obsega samo del hektarjev, ter možnosti za združitev pravic in delov.
(25)
Zaradi pravne varnosti bi bilo treba določiti rok, do katerega je treba določiti regije iz člena 34(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
(26)
Določiti bi bilo treba posebne določbe za upravljanje nacionalne ali regionalne rezerve.
(27)
Določiti je treba merila in najvišje odstotke za izvajanje člena 34(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013, da se prepreči, da bi kakršno koli zmanjšanje iz navedene določbe povzročilo resnejšo oviro ali prepoved prenosa plačilnih pravic.
(28)
Zaradi pravne varnosti bi bilo treba pojasniti določitev zneska, ki se lahko v skladu s členom 28 ali 40(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 vrne v nacionalno ali regionalno rezervo pri določitvi plačilnih pravic v prvem letu izvajanja sheme osnovnega plačila.
(29)
Člen 30 Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa obvezne in neobvezne primere dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve. Treba bi bilo določiti pravila za izračun števila in vrednosti plačilnih pravic, ki se dodelijo na takšen način, in določiti, da prednostne pravice iz člena 30(6) navedene uredbe niso ogrožene zaradi odločitev, ki jih lahko države članice sprejmejo na podlagi člena 30(7) in (10) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Podobno bi morala biti uporaba člena 30(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 skladna s členom 24 (6) in (7) navedene uredbe in s pravili o težavnih okoliščinah iz te uredbe. Da bi zagotovili nevezanost sheme osnovnega plačila, izračun števila in vrednosti plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve po datumu, ki ga države članice v skladu s členom 11(2) Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 (10) določijo za leto vloge 2013, ne bi smel temeljiti na posebnih merilih za sektor.
(30)
Zaradi pravne varnosti in zagotovitve enakega obravnavanja kmetov, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost, bi bilo treba pojasniti pojem „kmet, ki začenja opravljati kmetijsko dejavnost“ iz člena 30(11)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
(31)
Če države članice dodelijo plačilne pravice na podlagi člena 30(7)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013, bi bilo treba vrednost teh pravic izračunati v skladu s členom 25 ali 40 Uredbe (EU) št. 1307/2013.
(32)
Člen 24(3) do (7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 daje državam članicam več možnosti za omejitev števila plačilnih pravic, ki se dodelijo kmetom. Nekateri kmetje imajo lahko velik delež upravičenih hektarjev, ki jih plačilne pravice ne zajemajo, kar lahko povzroči težave, saj nekatere sheme podpore, ki so dodatne shemi osnovnega plačila, zlasti plačilo za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, temeljijo na upravičenih hektarjih, prijavljenih za aktiviranje plačilnih pravic. Zato bi moralo biti pojasnjeno, da imajo države članice možnost dodeliti plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve, kadar na kmeta bistveno vplivajo omejitve iz člena 24(3) do (7) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Ker za nekatera področja ne veljajo obveznosti zelene komponente ali vključujejo le omejene stroške za izpolnjevanje zahtev za zeleno komponento, bi morale države članice imeti možnost, da takih območij ne upoštevajo pri določanju težavnih okoliščin.
(33)
Člen 21(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa, da plačilne pravice kmeta (v lasti ali zakupu), ki presegajo število upravičenih hektarjev, ki jih ima na voljo, prenehajo. Zaradi pravne varnosti bi bilo treba pojasniti prednostni vrstni red prenehanja navedenih plačilnih pravic in določiti nadaljnja pravila o izvajanju. Poleg tega bi bilo treba državam članicam omogočiti, da te določbe upoštevajo tudi pri določanju vrednosti plačilnih pravic.
(34)
Uredba (EU) št. 1307/2013 določa, da se lahko osnovno plačilo v nekaterih državah članicah največ do leta 2020 izvaja v obliki sheme enotnega plačila na površino. Glede na dejstvo, da se enotno plačilo na površino na hektar izračuna vsako leto in da je upravičenost do osnovnega plačila pogoj za dostop do večine drugih shem neposrednih plačil in tako neločljivo povezana z njimi, je treba pojasniti, da bi bilo za namene zadevnih shem treba upoštevati samo tiste upravičene hektarje, ki so določeni na podlagi točke (23)(a) drugega pododstavka člena 2(1) Delegirane uredbe (EU) št. 640/2014.
(35)
Država članica, ki uporablja shemo enotnega plačila na površino in shemo osnovnega plačila najpozneje od 1. januarja 2018, lahko diferencira shemo enotnega plačila na površino na hektar ob upoštevanju nekaterih plačil, dodeljenih za koledarsko leto 2014. Za namene takšne diferenciacije bi bilo primerno določiti, kako navedena plačila upoštevati, in dodatna merila, potrebna za upoštevanje nevezanosti nekaterih shem. Če je kmeta v koledarskem letu 2014 prizadela višja sila ali izjemne okoliščine, bi bilo primerno diferenciacijo določiti na podlagi zadnjega leta, v katerem ni bilo primerov višje sile ali izjemnih okoliščin. Vendar morajo imeti države članice možnost, da določijo prag v zvezi z učinki višje sile ali izrednih okoliščin na neposredno podporo, prejeto v referenčnem letu, da bi se zmanjšala upravna obremenitev. Poleg tega bi bilo zaradi pravne varnosti treba določiti pravila za primer dejanskega ali pričakovanega dedovanja.
(36)
Poglavje 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa pogoje za dodelitev plačil za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje (plačila za zeleno komponento). Zahteve v zvezi s plačili za zeleno komponento, kot so določene v osnovnem aktu, so posplošene (veljajo po enakem vzorcu za vse upravičence) ter urejajo nepogodbene ukrepe, s čimer na splošno zagotavljajo, da kmetijstvo EU temelji na praksah, ki presegajo zahteve navzkrižne skladnosti. Ta načela iz osnovnega akta se upoštevajo pri določanju natančnih pravil glede praks zelene komponente.
(37)
Za ustrezno stopnjo zanesljivosti glede obveznosti iz člena 43(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 v zvezi z enakovrednimi praksami, ki so zajete v nacionalnih ali regionalnih shemah certificiranja, bi bilo treba določiti merila glede imenovanja javnih ali zasebnih certifikacijskih organov.
(38)
Za spoštovanje načela preprečevanja dvojnega financiranja je treba določiti pravila za izračun plačil za nekatere posebne obveznosti, ki zajemajo prakse iz točk 3 in 4 oddelka I in točke 7 oddelka III iz Priloge IX k Uredbi (EU) št. 1307/2013. Ker navedene obveznosti zadevajo enakovredne prakse, ki kmetom omogočajo prevzem takšnih obveznosti, da izpolnijo eno ali več zahtev, da bi lahko prejeli plačilo „za zeleno komponento“ iz poglavja 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, bi se morala plačila za te obveznosti v primerjavi z normalnim plačilom, ki ga določa člen 28(6) Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11), zmanjšati za znesek, ki se izračuna na podlagi stopnje plačila za zeleno komponento v zadevni državi članici ali regiji ali v specifičnih primerih na podlagi posameznega plačila za zeleno komponento kmetu.
(39)
Člen 44 Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa obveznosti v zvezi s številom kmetijskih rastlin in njihovimi sorazmernimi deleži na orni zemlji. Določiti je treba pravila o natančnem izračunu deležev različnih kmetijskih rastlin.
(40)
Določiti bi bilo treba pravila o obdobju za izračun relativnega deleža kmetijskih rastlin ter pri tem upoštevati dejansko časovno razporeditev njihovega pridelovanja in potrebo po enostavni administraciji.
(41)
Da bi se zagotovila večja jasnost za kmete in države članice ter da bi se prispevalo k varstvu elementov krajine na ornih poljih, je treba stanje pojasniti glede na površino, ki ima te krajinske lastnosti.
(42)
Za izračun deležev različnih kmetijskih rastlin je treba določiti tudi dodatna pravila za posebne primere mešanih kmetijskih rastlin, gojenih v različnih vrstah, setev podsevkov in uporabo mešanic semen.
(43)
Člen 45(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa obveznosti, katerih cilj je ohranjanje površin trajnega travinja, ki najbolj prispevajo k varstvu okolja ter zlasti k skladiščenju ogljikovega dioksida, biotski raznovrstnosti in varovanju tal. Takšne površine travinja, ki predstavljajo območja visokega okoljskega interesa se nahajajo tudi zunaj omrežja Natura 2000. Za površine, ki se nahajajo zunaj omrežja, je za zagotovitev njihovega učinkovitega varovanja potrebno vzpostaviti okvir, po katerem bodo države članice določale takšne površine in ki bi moral dopuščati, da upoštevajo pogoje v državi članici ter bi moral nadgrajevati sinergije z obstoječimi okoljskimi politikami.
(44)
Da bi zagotovili dolgoročno varstvo takšnih površin trajnega travinja, bi bilo treba določiti pravila o ponovni spremembi takšnih površin, kadar kmet ne upošteva strogega varstva.
(45)
Člen 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa ohranjanje deleža trajnega travinja glede na celotno kmetijsko površino. Za dosego tega cilja bi morale države članice spremljati razvoj deleža trajnih pašnikov. Omogočiti bi jim bilo treba, da vzpostavijo sistem predhodne odobritve. Posamične ponovne spremembe in prepoved nadaljnjih sprememb bi se morale zahtevati v primeru zmanjšanja za več kot 5 %. Zaradi jasnosti in sorazmernega izvajanja bi bilo treba določiti pravila za kmete in površine, za katere so potrebne odobritve in ponovne spremembe.
(46)
Državam članicam bi bilo treba zaradi učinkovite uporabe postopka odobritev spremembe površin trajnega travinja omogočiti prožnost pri izbiri prednostnih površin ali skupin kmetov, ki se jim odobritev izda po objektivnih merilih.
(47)
Določiti bi bilo treba pravila za metodo določanja razmerja trajnega travinja in kmetijske površine, da bi se preprečili primeri, v katerih bi se površine trajnega travinja upoštevale dvakrat zaradi prakse dolgoročnega kolobarjenja travinja, ter da bi se preprečilo, da bi spremembe, ki jih izvedejo majhni in ekološki kmetje, ki so izvzeti iz obveznosti ponovnih sprememb, neposredno vplivale na obveznost ponovne spremembe zemljišča drugih kmetov. Državam članicam bi bilo treba omogočiti, da v utemeljenih primerih prilagodijo svoje referenčno razmerje.
(48)
Člen 46 Uredbe (EU) št. 1307/2013 navaja značilnosti in površine, ki jih države članice lahko uporabljajo kot površine z ekološkim pomenom. Določiti je treba nadaljnja merila, po katerih se bodo te lastnosti in površine opredelile kot površine z ekološkim pomenom. Da bi dosegli cilj biotske raznovrstnosti, bi morala navedena merila zagotoviti ohranitev in izboljšanje biotske raznovrstnosti na kmetijah. Hkrati bi morala merila upoštevati že obstoječa prizadevanja kmetov.
(49)
Na zemljišču v prahi prepoved proizvodnje, s katero se bo omejila uporaba pesticidov in gnojil, ne bi smela izključiti prostovoljnih ukrepov, kot je sejanje mešanice divjih cvetlic, saj se tako lahko izboljšajo koristi biotske raznovrstnosti. Pojasniti bi bilo treba, da zemljišče, ki je zaradi izpolnitve zahteve po površinah z ekološkim pomenom več kot 5 let v prahi, ostane orno zemljišče in se ne opredeli kot trajno travinje.
(50)
Zaradi raznolikosti strukture teras po Uniji bi morale biti države članice tiste, ki na podlagi nacionalnih ali regionalnih posebnosti določijo podrobne pogoje, pri čemer upoštevajo njihovo vrednost za biotsko raznovrstnost.
(51)
Zaradi jasnosti bi bilo treba navesti vse krajinske značilnosti, ki se lahko štejejo za površino z ekološkim pomenom, pojasniti pa bi bilo treba tudi povezavo z značilnostmi, ki so v državah članicah že zaščitene v okviru navzkrižne skladnosti. Za nekatere značilnosti bi bilo treba določiti najmanjšo ali največjo velikost, kar bi pomagalo pri njihovi identifikaciji in zagotovitvi, da je površina pretežno kmetijska.
(52)
Varovalni pasovi, ki se nahajajo blizu meje ornih polj vzdolž vodnih tokov ali pa na samih poljih višje na pobočju, so koristni za zmanjševanje odtekanja onesnaževal v površinske vode. Za povečanje koristi biotske raznovrstnosti bi bilo treba določiti, da se površine, opredeljene kot površine z ekološkim pomenom, ne smejo uporabljati za proizvodnjo, s čimer se bo mogoče izogniti tudi uporabi pesticidov ter omejiti uporabo gnojil. Da bi še dodatno povečali koristi biotske raznovrstnosti, se ne bi smelo izključiti prostovoljnih ukrepov, kot so sejanje mešanic divjih cvetlic. Države članice bi se morale same odločiti, ali sta na varovalnih pasovih paša in košnja za krmo dovoljena ali ne.
(53)
Kar zadeva hektarje kmetijsko-gozdnih površin, bi bilo treba pojasniti, da so površine, ki jih je treba upoštevati, tiste površine ornih zemljišč, ki se nahajajo na površini, vključeni v kmetijsko-gozdarski sistem, ki še vedno izpolnjuje pogoje, na podlagi katerih prejema ali je prejela podporo za razvoj podeželja. Države članice, ki za izpolnitev obveznosti glede površine z ekološkim pomenom izberejo navedene površine, bi morale pri oblikovanju dodatnih pogojev za prejemanje podpore za uvedbo kmetijsko-gozdarskih sistemov v svojih programih razvoja podeželja upoštevati cilj biotske raznovrstnosti.
(54)
Kar zadeva pasove upravičenih hektarjev ob gozdu, bi morale države članice same odločati, ali bodo na njih prepovedale pridelavo, kar bi onemogočilo uporabo vložkov na pasu ob gozdu, s čimer bi se ustvaril varovalni prehod do gozda. Takšna prepoved bo zagotovila višjo vrednost površine z ekološkim pomenom, kar bi se moralo kazati v spremenjeni vrednosti za utežni faktor za to vrsto površine.
(55)
Omejena uporaba vložkov, ki so potrebni za pridelavo hitro rastočega panjevca, posredno koristno vpliva na biotsko raznovrstnost. Zaradi tega bi morale države članice določiti pogoje, ki se uporabljajo za to vrsto površine z ekološkim pomenom, in sicer z opredelitvijo drevesnih vrst, ki se lahko uporabljajo, in pravil v zvezi z uporabo vložkov.
(56)
Da bi se omogočilo izvajanje, ki je prilagojeno nacionalnim pogojem, ter za optimalno uporabo zmogljivosti naknadnih posevkov in travne ruše, da učinkovito absorbirajo preostali dušik z namenom, da se prepreči gola zemlja in razpršeno onesnaževanje podtalnice, bi morale države članice določiti datume za setev teh rastlin. Naknadni posevki ali travne ruše bi morale nastati s setvijo mešanice vrst kmetijskih rastlin ali setvijo podsevkov trave za optimizacijo kmetijskih in okoljskih rezultatov v smislu biotske raznovrstnosti. Države članice lahko v področje uporabe dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev 4, kakor so določeni v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1306/2013, dodajo datume, po katerih je dovoljeno mehansko uničenje naknadnih posevkov in travne ruše.
(57)
Kar zadeva površine s kmetijskimi rastlinami, ki vežejo dušik, bi morale države članice določiti pravila, ki bodo preprečila, da bi gojenje kmetijskih rastlin, ki vežejo dušik, na površinah z ekološkim pomenom vodilo do povečanja izpiranja dušika in poslabšanja kakovosti vode, kar ne bi bilo skladno s cilji Direktive Sveta 91/676/EGS (12) in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (13) ter bi ogrozilo cilj biotske raznovrstnosti. Države članice bi morale vzpostaviti tudi seznam kmetijskih rastlin, ki vežejo dušik in za katere se šteje, da prispevajo k izboljšanju biotske raznovrstnosti.
(58)
Za povečanje koristi površine z ekološkim pomenom na ornem zemljišču in za zagotovitev, da površine z ekološkim pomenom zajemajo odstotek iz člena 46(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, bi bilo treba v interesu učinkovitega upravljanja jasno določiti, da se pri izpolnjevanju zahteve po površini z ekološkim pomenom parcela ali krajinska značilnost ne sme šteti dvakrat v istem letu.
(59)
Člen 46(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 državam članicam omogoča, da na regionalni ravni izvedejo do 50 % zahtev po površinah z ekološkim pomenom Da bi se zagotovile dodatne koristi takšnega regionalnega izvajanja z okoljskega in krajinskega stališča ter prispevalo k izvajanju strategije zelene infrastrukture (14), bi bilo treba uvesti pravila o značilnostih, ki se lahko uporabijo pri vzpostavitvi sosednjih površin z ekološkim pomenom. Določiti bi bilo treba tudi pravila glede določanja površin z namenom, da se pri izvajanju kmetijskih in okoljskih politik Unije ustvarijo sinergije.
(60)
Za namen odločitve, ki jo sprejmejo države članice in ki kmetom omogoča, da polovico njihove individualne obveznosti glede površine z ekološkim pomenom izpolnijo prek skupinskega izvajanja, kot je določeno v členu 46(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, bi bilo treba uvesti pravila, ki bodo podobna pravilom o regionalnem izvajanju, glede značilnosti, ki se lahko uporabijo pri vzpostavitvi sosednjih površin z ekološkim pomenom za zagotovitev dodane vrednosti za okolje in prispevka k izboljšanju zelene infrastrukture. Pravila o merilih, ki jih morajo izpolnjevati kmetje, bi morala določati, da se njihova kmetijska gospodarstva nahajajo v neposredni bližini, hkrati pa bi morala ta pravila dopuščati dovolj prožnosti, da države članice lahko upoštevajo različne upravne strukture. Zaradi pravne jasnosti bi bilo treba določiti pravila o vsebini pisnega dogovora, ki se sklene med vsemi sodelujočimi z namenom, da se določijo pravice in obveznosti vsakega od njih.
(61)
Kar zadeva možnost, da bi določene države članice kmete na močno gozdnatih področjih izvzele iz obveznosti glede površine z ekološkim pomenom, bi bilo treba določiti pravila, ki bodo zagotavljala jasnost v zvezi z metodami in podatki, ki se bodo uporabljali za izračun deleža gozda v skupni površini in razmerja med gozdom in kmetijskim zemljiščem.
(62)
Uredba (EU) št. 1307/2013 določa pogoje za upravičenost do plačil za mlade kmete. Za plačilo zlasti velja pogoj, da mladi kmet prvič ustanavlja kmetijsko gospodarstvo kot vodja gospodarstva ali je takšno gospodarstvo že ustanovil v obdobju petih let pred prvo vlogo za plačilo in da kmet v letu predložitve prve vloge za plačilo nima več kot 40 let. V primeru pravnih oseb je primerno, da navedene pogoje izpolnjujejo vse fizične osebe, ki izvajajo učinkovit in dolgoročni nadzor nad pravno osebo, kot jo opredeljuje Sodišče Evropske unije (15). Poleg tega je treba pojasniti, katere pogoje morajo izpolnjevati pravna oseba in fizične osebe, ki imajo nadzor nad navedeno pravno osebo.
(63)
Da bi preprečili morebitna izogibanja plačilom za mlade kmete, bi bilo treba zagotoviti, da se plačilo pravnim osebam dodeli samo dokler vsaj ena od fizičnih oseb, ki so imele nadzor nad pravno osebo v prvem letu vloge za plačilo na podlagi sheme, ohranja tak nadzor. Za določitev najdaljšega obdobja plačila v skladu s členom 50(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 je treba določiti pravila za primere, v katerih ima nad pravno osebo nadzor več kot ena fizična oseba.
(64)
Da bi se preprečila diskriminacija med pravnimi osebami in skupino fizičnih oseb, ki vložijo vlogo za shemo za mlade kmete, bi bilo treba v skladu s členom 4(1)(a) Uredbe (EU) št. 1307/2013 za skupino fizičnih oseb uporabljati enaka pravila, če vloge za osnovno plačilo in shemo za mlade kmete vloži ta skupina in ne posamezni člani skupine.
(65)
Poglavje 1 naslova IV Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa možnost, da se kmetom dodeli prostovoljna vezana podpora. Treba bi bilo določiti pogoje za dodelitev podpore iz navedenega poglavja.
(66)
V skladu s členom 52(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se lahko prostovoljna vezana podpora dodeli le tistim sektorjem ali regijam države članice, katerih posebni načini kmetovanja ali posebni kmetijski sektorji se soočajo z določenimi težavami in so zlasti pomembni z gospodarskega in/ali družbenega in/ali okoljskega vidika. Poleg tega se lahko prostovoljna vezana podpora v skladu s členom 52(5) in (6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 dodeli le v obsegu, ki je potreben za ohranitev trenutne ravni pridelave v zadevnih regijah ali sektorjih. Imeti bi morala obliko letnega plačila, pri čemer bi morala biti dodeljena v okviru določenih količinskih omejitev ter temeljiti na določenih površinah in donosih ali na določenim številu živali. Za zagotovitev ustrezne usmerjenosti in upravljanja ukrepov v okviru prostovoljne vezane podpore, pri čemer lahko države članice prostovoljno vezano podporo prilagodijo svojim zahtevam, bi bilo treba vključiti določbo, s katero se državam članicam dodeli odgovornost za določitev regij in/ali načinov kmetovanja, ki so upravičeni do podpore, ter določitev količinskih omejitev in ustrezne ravni podpore. Za preprečevanje izkrivljanj trga pa plačila ne bi smela temeljiti na nihanjih tržnih cen ali biti enakovredna sistemu izravnalnih plačil, pri čemer države članice nacionalno podporo za kmetijstvo kmetom izplačajo na podlagi razlike med ciljno ceno in domačo tržno ceno.
(67)
Na podlagi memoranduma o soglasju o oljnicah, sklenjenega med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike v okviru Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (16), bi bilo treba določiti ločeno osnovno površino za proizvajalce, ki prejemajo plačila za oljnice iz Priloge k navedenemu memorandumu o soglasju. Glede na to, da so oljnice vključene na seznam sektorjev in pridelav, ki so upravičeni do prostovoljne vezane podpore, bi bilo treba v to shemo podpore vključiti največjo površino za oljnice iz navedenega Memoranduma o soglasju na ravni Unije, da se zagotovi skladnost s to mednarodno zavezo. V primeru prekoračitve te največje površine bi morale države članice prilagoditi priglašeno površino na podlagi koeficienta znižanja, ki ga izračuna in sporoči Komisija.
(68)
V skladu s členom 52(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se zahteva skladnost prostovoljne vezane podpore, dodeljene na podlagi navedenega člena, z drugimi podpornimi ukrepi Unije ali ukrepi, financiranimi z državno pomočjo. Za ustrezno upravljanje shem in preprečevanje kakršnega koli dvojnega financiranja se podobni ukrepi ne bi smeli financirati dvakrat, in sicer v okviru prostovoljne vezane podpore in drugih podpornih shem Unije. Zaradi raznolikih možnosti, ki so državam članicam na voljo pri izvajanju prostovoljne vezane podpore, bi morale biti države članice odgovorne za zagotavljanje takšne skladnosti v okviru, ki ga določa Uredba (EU) št. 1307/2013, in v skladu s pogoji iz te uredbe.
(69)
V skladu s členom 55(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 Komisija odobri odločitev iz člena 53(4) ali po potrebi člena 53(6)(a) navedene uredbe, če so v zadevni regiji ali sektorju izkazane določene potrebe. Da bi zagotovili pravilno uporabo navedenega člena, bi bilo treba sprejeti določbo, s katero se določijo merila, ki veljajo za navedene potrebe.
(70)
Poglavje 2 naslova IV Uredbe (EU) št. 1307/2013 določa posebno plačilo za bombaž. Komisija bi morala določiti pravila in pogoje za odobritev kmetijskih zemljišč in sort za namene tega plačila. Poleg tega bi bilo treba določiti pravila glede pogojev za upravičenost. Objektivna zahteva je, da se setev na zemljišču opravi tako, da se zagotovi najmanjša gostota sadik, ki jo določijo države članice glede na pedoklimatske razmere in posebne regionalne značilnosti. Določitev posebnih pravil o agronomskih praksah bi bilo treba prepustiti državam članicam.
(71)
Države članice bi morale odobriti medpanožne organizacije za proizvodnjo bombaža na podlagi objektivnih meril glede velikosti medpanožnih organizacij in njihove notranje organizacije. Velikost medpanožne organizacije bi morala biti pogojena z zahtevo, da se lahko sprejmejo samo tisti obrati za odzrnjevanje, ki lahko sprejmejo ustrezne količine neodzrnjenega bombaža.
(72)
Da bi se izognili zapletom pri upravljanju sheme pomoči, isti proizvajalec ne bi smel biti član več kot ene medpanožne organizacije. Iz istega razloga bi moral proizvajalec, ki je član medpanožne organizacije in ki želi dostaviti bombaž, ki ga je proizvedel, ta bombaž dostaviti samo obratu za odzrnjevanje, ki je član iste organizacije.
(73)
Za spremljanje pravilne uporabe pravil iz Uredbe (EU) št. 1307/2013 in za oceno izvajanja politike je treba določiti obveznosti obveščanja držav članic, zlasti o informacijah, ki jih morajo države članice priglasiti glede odločitev, ki jih sprejmejo v skladu s poglavji II do V navedene uredbe.
(74)
Zlasti za prostovoljno vezano podporo je treba nadalje opredeliti vsebino informacij, ki jih morajo države članice sporočiti, da se zagotovi pravilno izvajanje pravil o tej podpori in da bi bila takšna obvestila učinkovita, s čimer bi Komisiji omogočili, da preveri, ali države članice pri oblikovanju podpornih ukrepov spoštujejo zahteve o skladnosti in nekumulaciji podpore ter najvišji odstotek nacionalne zgornje meje, kot je navedeno v členu 53 Uredbe (EU) št. 1307/2013, in povezane skupne zneske.
(75)
Države članice se lahko odločijo, da pod določenimi pogoji dodelijo nacionalne pomoči. Da bi preverili, ali je takšna pomoč dodeljena v okviru določenih meja, bi bilo treba določiti obveznost, da se Komisiji predložijo letna poročila o nekaterih podrobnostih v zvezi z dodeljeno pomočjo.
(76)
Komisija bi po potrebi morala biti obveščena o vseh odločitvah, ki so bile sprejete na podlagi pregleda odločitev, o katerih je bila uradno obveščena v skladu z Uredbo (EU) št. 1307/2013 ali to uredbo, da se Komisiji omogoči spremljanje pravilne uporabe in učinka takšnega pregleda. Zato je treba določiti pravila o obveznosti uradnega obveščanja v zvezi s tem.
(77)
Priloga X k Uredbi (EU) št. 1307/2013 vsebuje tabelo za navedbo faktorjev pretvorbe in utežnih faktorjev iz člena 46(3) navedene uredbe za različne vrste površin z ekološkim pomenom. V času sprejetja Uredbe (EU) št. 1307/2013 je tabela ostala neizpolnjena. Navedeno prilogo bi zato bilo treba prilagoditi. Faktorji pretvorbe bi morali temeljiti na izkušnjah, pridobljenih z meritvami, in posebnih značilnostih. Utežni faktorji bi morali biti sestavljeni iz treh različnih vrednosti in tako odražati razlike v smislu pomembnosti za biotsko raznovrstnost. Prilogo X k Uredbi (EU) št. 1307/2013 je zato treba ustrezno spremeniti. Za izračun površine z ekološkim pomenom bi se pretvorba in utežni faktorji morali uporabljati tudi za značilnosti, ki so zajete z enakovrednimi praksami, če so navedene značilnosti enake kot značilnosti, naštete v navedeni prilogi.
(78)
Zaradi jasnosti in pravne varnosti bi bilo treba Uredbi (ES) št. 1120/2009 in št. 1121/2009 razveljaviti.
(79)
Ta uredba bi se morala uporabljati za vloge za pomoč za koledarska leta, ki sledijo koledarskemu letu 2014,
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE 1
PODROČJE UPORABE IN SPLOŠNE DOLOČBE
ODDELEK 1
Področje uporabe in splošna načela
Člen 1
Področje uporabe
Ta uredba vsebuje določbe za dopolnitev nekaterih nebistvenih elementov Uredbe (EU) št. 1307/2013 v zvezi z:
(a)
splošnimi določbami o neposrednih plačilih;
(b)
shemo osnovnega plačila;
(c)
shemo enotnega plačila na površino;
(d)
plačilom za kmete, ki izvajajo kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje;
(e)
plačilom za mlade kmete, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost;
(f)
prostovoljno vezano podporo;
(g)
posebnim plačilom za bombaž;
(h)
obveznostmi držav članic glede obveščanja.
Člen 2
Splošna načela
1. Države članice to uredbo izvajajo v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov ter preprečuje izkrivljanje trga in konkurence, pri čemer spodbuja trajnostno upravljanje naravnih virov in trajnostno podnebno politiko.
2. Države članice zagotovijo, da so vsi pogoji za podporo, ki se izvaja v okviru te uredbe, preverljivi in jih je mogoče nadzorovati.
3. Države članice izvajajo to uredbo:
(a)
glede podpore, ki ni vezana podpora, upoštevajo zahteve iz odstavkov 1, 5 in 6 Priloge 2 Sporazuma o kmetijstvu; ter
(b)
glede vezane podpore pa zahteve člena 6(5) Sporazuma o kmetijstvu.
Člen 3
Znižanja zaradi finančne discipline
Znižanja zaradi finančne discipline, določene v členu 8 Uredbe (EU) št. 1307/2013, se uveljavijo pri znesku plačil iz različnih shem neposredne podpore iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1307/2013, do katerega je kmet upravičen po uveljavitvi ukinitev in upravnih kazni, povezanih z neposrednimi plačili v skladu s poglavjem IV naslova II Delegirane uredbe (EU) št. 640/2014 ter pred uveljavitvijo upravnih kazni v zvezi z navzkrižno skladnostjo v skladu s poglavjem II naslova IV navedene delegirane uredbe.
ODDELEK 2
določbe v zvezi z opredelitvami iz Uredbe (EU) št. 1307/2013
Člen 4
Okvir za merila glede vzdrževanja kmetijskih površin v stanju, primernem za pašo ali pridelavo
1. Za namene točke (ii) člena 4(1)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013 države članice merila, ki jih morajo kmetje izpolnjevati, da izpolnijo obveznost vzdrževanja kmetijskih površin v stanju, primernem za pašo ali pridelavo brez pripravljalnih ukrepov, ki presegajo uporabo običajnih kmetijskih metod in strojev, določijo na enega od obeh ali oba naslednja načina:
(a)
Države članice zahtevajo, da kmet izvede vsaj eno letno aktivnost. Države članice se lahko odločijo tudi, da priznajo aktivnosti, ki se izvajajo samo vsako drugo leto, če je to utemeljeno z okoljskimi razlogi.
(b)
Države članice določijo, kakšne lastnosti morajo imeti kmetijske površine, da se štejejo za vzdrževane v stanju, primernem za pašo ali pridelavo.
2. Pri določitvi meril iz odstavka 1 lahko države članice razlikujejo med različnimi vrstami kmetijskih površin.
Člen 5
Okvir za minimalne aktivnosti na kmetijskih površinah, ki se naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo
Za namene točke (iii) člena 4(1)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013 je minimalna aktivnost, ki jo določi država članica in se izvaja na kmetijskih površinah, ki se naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo, vsaj ena letna aktivnost, ki jo izvede kmet. Države članice se lahko odločijo tudi, da priznajo aktivnosti, ki se izvajajo le vsako drugo leto, če je to utemeljeno z okoljskimi razlogi.
Člen 6
Prevladovanje trav in drugih zelenih krmnih rastlin v primeru trajnega travinja
Za namene člena 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se trave in druge zelene krmne rastline štejejo za prevladujoče, če pokrivajo več kot 50 % upravičene površine na ravni kmetijske parcele v smislu člena 67(4)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 7
Uveljavljene lokalne prakse v primeru trajnega travinja
Uveljavljene lokalne prakse iz člena 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013 so ena ali kombinacija več naslednjih praks:
(a)
tradicionalne prakse na površinah za pašo živine, ki so na zadevnih površinah običajne,
(b)
prakse, ki so pomembne za ohranjanje habitatov, navedenih v Prilogi I k Direktivi Sveta 92/43/EGS (17), ter biotopov in habitatov, ki jih zajema Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta (18).
Člen 8
Koeficient znižanja iz člena 32(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013
Pri uporabi člena 32(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 za trajno travinje, ki se lahko uporablja za pašo in je del uveljavljenih lokalnih praks, kjer trave in druge zelene krmne rastline tradicionalno ne prevladujejo na pašnih površinah, lahko države članice razlikujejo med različnimi kategorijami površin in zanje uporabijo različne koeficiente znižanja.
Člen 9
Proizvodnja konoplje
Za namene člena 32(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 je upravičenost površin, ki se uporabljajo za proizvodnjo konoplje, pogojena z uporabo semen sort, naštetih v „Skupnem katalogu sort poljščin“ 15. marca v letu, za katerega se dodeli plačilo, in objavljenih v skladu s členom 17 Direktive Sveta 2002/53/ES (19). Seme je certificirano v skladu z Direktivo Sveta 2002/57/ES (20).
ODDELEK 3
Aktivni kmet
Člen 10
Primeri, v katerih se kmetijske površine večinoma naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo
1. Za namene člena 9(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se za fizične ali pravne osebe ali skupine fizičnih ali pravnih oseb šteje, da se njihove kmetijske površine večinoma naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo, če te površine obsegajo več kot 50 % vseh kmetijskih površin, prijavljenih v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Člen 9(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se ne uporablja za fizične ali pravne osebe oziroma skupino fizičnih ali pravnih oseb, ki na kmetijskih površinah, ki se naravno vzdržujejo v stanju, primernem za pašo ali pridelavo, opravljajo kmetijsko dejavnost v smislu točke (i) člena 4(1)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 11
Prihodki iz nekmetijskih dejavnosti
1. Za namene točke (a) tretjega pododstavka člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in po potrebi člena 13 te uredbe so prihodki iz kmetijskih dejavnosti tisti, ki jih je kmet na svojem kmetijskem gospodarstvu prejel iz kmetijske dejavnosti v smislu člena 4(1)(c) navedene uredbe, vključno s podporo Unije v okviru Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) ter vsako nacionalno pomočjo, dodeljeno za kmetijske dejavnosti, razen dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil v skladu s členoma 18 in 19 Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Prihodki kmetijskega gospodarstva iz predelave kmetijskih proizvodov v smislu člena 4(1)(d) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se štejejo kot prihodki iz kmetijskih dejavnosti pod pogojem, da predelani proizvodi ostanejo v lasti kmeta in da je rezultat predelave drug kmetijski proizvod v smislu člena 4(1)(d) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Vse druge prihodke je treba obravnavati kot prihodke iz nekmetijskih dejavnosti.
2. V odstavku 1 „prihodki“ pomenijo bruto prihodke pred odbitkom povezanih stroškov in davkov.
3. Podpora Unije iz odstavka 1 se izračuna:
(a)
v Bolgariji in Romuniji se za leto 2015 izračuna na podlagi ustreznega zneska iz točke A Priloge V k Uredbi (EU) št. 1307/2013;
(b)
na Hrvaškem se za vsako leto iz člena 17 Uredbe (EU) št. 1307/2013 izračuna na podlagi zneska iz točke A Priloge VI k navedeni uredbi.
Člen 12
Znesek neposrednih plačil iz člena 9(2) in (4) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in člena 13(2) te uredbe
1. Letni znesek neposrednih plačil za kmete iz točke (a) tretjega pododstavka člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in po potrebi iz člena 13(2) te uredbe je enak skupnemu znesku neposrednih plačil, do katerih je bil kmet upravičen v skladu z Uredbo (EU) št. 1307/2013 za zadnje obračunsko leto, za katero je na voljo dokaz o prihodkih iz nekmetijskih dejavnosti. Navedeni znesek se izračuna brez upoštevanja uporabe členov 63 in 91(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Če je zadnje obračunsko leto iz prvega pododstavka 2014 ali prej, je letni znesek neposrednih plačil enak skupnemu znesku neposrednih plačil, do katerih je bil kmet upravičen v skladu z Uredbo (ES) št. 73/2009 pred znižanji in izključitvami iz členov 21 in 23 navedene uredbe.
2. Če kmet ni predložil vloge za pomoč za neposredna plačila v skladu z Uredbo (EU) št. 1307/2013 v zadnjem obračunskem letu iz prvega pododstavka odstavka 1, države članice določijo skupni znesek neposrednih plačil iz prvega pododstavka odstavka 1 tako, da pomnožijo število upravičenih hektarjev, ki jih navedeni kmet prijavi v letu predložitve vloge za pomoč v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013, z nacionalnim povprečjem plačila neposredne podpore na hektar za leto iz prvega pododstavka odstavka 1.
Nacionalno povprečje plačila neposredne podpore na hektar iz prvega pododstavka se določi tako, da se nacionalna zgornja meja, določena v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1307/2013 za zadevno leto, deli s skupnim številom upravičenih hektarjev, prijavljenih v zadevni državi članici za zadevno leto v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Če je leto iz prvega pododstavka odstavka 1 leto 2014 ali prej, se nacionalno povprečje plačila neposredne podpore na hektar iz prvega pododstavka tega odstavka določi tako, da se nacionalna zgornja meja iz Priloge VIII k Uredbi (ES) št. 73/2009 za zadevno leto, deli s skupnim številom upravičenih hektarjev, prijavljenih v zadevni državi članici za zadevno leto v skladu s členom 19(1)(a) Uredbe (ES) št. 73/2009.
3. Znesek neposrednih plačil za kmeta iz člena 9(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013 je enak skupnemu znesku neposrednih plačil, do katerih je bil kmet upravičen za prejšnje leto v skladu z Uredbo (EU) št. 1307/2013 pred uporabo členov 63 in 91 (1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Če je leto iz prvega pododstavka 2014 ali prej, je znesek neposrednih plačil enak skupnemu znesku neposrednih plačil za leto 2014, do katerih je bil kmet upravičen v skladu z Uredbo (ES) št. 73/2009 pred znižanji in izključitvami iz členov 21 in 23 navedene uredbe.
4. Če kmet ni predložil vloge za pomoč za neposredna plačila v skladu z Uredbo (EU) št. 1307/2013 za predhodno leto, kakor je določeno v prvem pododstavku odstavka 3, države članice določijo skupni znesek neposrednih plačil iz prvega pododstavka odstavka 3 tako, da pomnožijo število upravičenih hektarjev, ki jih je prijavil navedeni kmet v letu predložitve vloge za pomoč v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013, z nacionalnim povprečjem plačila neposredne podpore na hektar za preteklo leto.
Nacionalno povprečje plačila neposredne podpore na hektar iz prvega pododstavka se določi tako, da se nacionalna zgornja meja, določena v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1307/2013 za zadevno leto, deli s skupnim številom upravičenih hektarjev, prijavljenih v zadevni državi članici za zadevno leto v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Če je leto iz prvega pododstavka odstavka 3 leto 2014 ali prej, države članice določijo letni znesek neposrednih plačil za navedenega kmeta tako, da pomnožijo število upravičenih hektarjev, ki jih je navedeni kmet prijavil za leto 2015 v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013, z nacionalnim povprečjem plačila neposredne podpore na hektar za leto 2014.
Nacionalno povprečje plačila neposredne podpore na hektar za leto 2014 se določi tako, da se nacionalna zgornja meja za leto 2014, določena v Prilogi VIII k Uredbi (ES) št. 73/2009, deli s skupnim številom upravičenih hektarjev, prijavljenih v zadevni državi članici v letu 2014 v skladu s členom 19(1)(a) navedene uredbe.
5. Skupni znesek neposrednih plačil iz odstavkov 1 in 2 se izračuna:
(a)
v Bolgariji in Romuniji se za leto 2015 izračuna na podlagi ustreznega zneska iz točke A Priloge V k Uredbi (EU) št. 1307/2013;
(b)
na Hrvaškem se za vsako leto iz člena 17 Uredbe (EU) št. 1307/2013 izračuna na podlagi zneska iz točke A Priloge VI k navedeni uredbi.
Člen 13
Merila za dokazovanje, da kmetijske dejavnosti niso zanemarljive in da je glavna dejavnost ali poslovni namen podjetja izvajanje kmetijske dejavnosti
1. Za namene točke (b) tretjega pododstavka člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, kmetijske dejavnosti niso zanemarljive, če skupni prihodki iz kmetijskih dejavnosti v smislu člena 11 te uredbe v zadnjem obračunskem letu, za katero so na voljo takšni dokazi, znašajo najmanj tretjino skupnih prihodkov, prejetih v zadnjem obračunskem letu, za katero so takšni dokazi na voljo.
Države članice se lahko odločijo, da bodo določile prag za skupne prihodke iz kmetijskih dejavnosti na manj kot tretjino pod pogojem, da tak nižji prag ne omogoča, da se fizične ali pravne osebe z obrobnimi kmetijskimi dejavnostmi štejejo za aktivne kmete.
Z odstopanjem od prvega in drugega pododstavka lahko države članice določijo nadomestna merila, ki subjektom omogočajo dokazovanje, da njihove kmetijske dejavnosti niso zanemarljive v skladu s točko (b) tretjega pododstavka člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Za namene točke (a) člena 9(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 lahko države članice odločijo, da kmetijske dejavnosti pomenijo le zanemarljiv del celote gospodarskih dejavnosti fizične ali pravne osebe oziroma skupine fizičnih ali pravnih oseb z uporabo naslednjih metod:
(a)
če letni znesek neposrednih plačil znaša manj kot 5 % skupnih prihodkov, prejetih iz nekmetijskih dejavnosti v smislu člena 11 te uredbe v zadnjem obračunskem letu, za katero so takšni dokazi na voljo;
(b)
če so skupni prihodki iz kmetijskih dejavnosti v smislu člena 11 te uredbe v zadnjem obračunskem letu, za katero so takšni dokazi na voljo, nižji od praga, ki ga določijo države članice in ne presegajo tretjine skupnega zneska prihodkov, prejetih v zadnjem obračunskem letu, za katero so takšni dokazi na voljo.
Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko države članice določijo nadomestna merila, v skladu s katerimi se kmetijske dejavnosti štejejo za nepomembne na podlagi točke (a) člena 9(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
3. Za namene točke (c) tretjega pododstavka člena 9(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in po potrebi točke (b) člena 9(3) navedene uredbe se kmetijska dejavnost šteje za glavno dejavnost ali poslovni namen pravne osebe, če je ta kot glavna dejavnost ali poslovni namen zabeležena v uradnem poslovnem registru ali se to dokaže z drugim enakovrednim uradnim dokazom države članice. V primeru fizičnih oseb se zahteva enakovredni dokaz.
Če taki registri ne obstajajo, države članice uporabijo enakovredni dokaz.
Z odstopanjem od prvega in drugega pododstavka, lahko države članice določijo nadomestna merila, v skladu s katerimi se kmetijska dejavnost šteje kot glavna dejavnost ali poslovni namen fizične ali pravne osebe v skladu s točko (c) tretjega pododstavka člena 9(2) in po potrebi s točko (b) člena 9(3) navedene uredbe.
POGLAVJE 2
SHEMA OSNOVNEGA PLAČILA IN SHEMA ENOTNEGA PLAČILA NA POVRŠINO
ODDELEK 1
Pravila za izvajanje sheme osnovnega plačila iz oddelkov 1, 2, 3 in 5 poglavja 1 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013
Pododdelek 1
Prva dodelitev plačilnih pravic
Člen 14
Primeri dedovanja, sprememb pravnega statusa ali poimenovanja ter združitev in razdružitev
1. Če kmet kmetijsko gospodarstvo ali del kmetijskega gospodarstva prejme z dejanskim ali pričakovanim dedovanjem, je upravičen, da v svojem imenu zahteva število in vrednost plačilnih pravic, ki se dodelijo, za prejeto kmetijsko gospodarstvo ali njegov del pod enakimi pogoji kot kmet, ki je prvotno upravljal kmetijsko gospodarstvo.
V primerih pričakovanega dedovanja, ki se lahko prekliče, se plačilne pravice dodelijo samo dediču, ki je kot tak določen na datum iz člena 24(1) ali 39 (1) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Sprememba poimenovanja ne vpliva na število in vrednost plačilnih pravic, ki se dodelijo.
Sprememba pravnega statusa ne vpliva na število in vrednost plačilnih pravic, ki se dodelijo, če kmet, ki je nadzoroval prvotno kmetijsko gospodarstvo v smislu upravljanja, ugodnosti in finančnih tveganj, upravlja tudi novo kmetijsko gospodarstvo.
3. Združitev ali razdružitev ne vpliva na skupno število in vrednost plačilnih pravic, ki se dodelijo kmetijskim gospodarstvom.
Kadar država članica uporablja člen 24(4) ali (5) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se v primeru razdružitve število plačilnih pravic, ki se dodelijo posameznemu kmetijskemu gospodarstvu, nastalemu ob razdružitvi, določi s pomnožitvijo števila upravičenih hektarjev, ki so na razpolago zadevnemu novemu kmetijskemu gospodarstvu, in sicer s povprečnim znižanjem števila pravic, ki bi jih imelo prvotno kmetijsko gospodarstvo v skladu s členom 24(4) ali (5) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
V tem odstavku se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„združitev“ pomeni združitev dveh ali več ločenih kmetov v smislu člena 4(1)(a) Uredbe (EU) št. 1307/2013 v enega novega kmeta v smislu navedenega člena, ki ga v smislu upravljanja, ugodnosti in finančnih tveganj nadzorujejo kmetje, ki so prvotno upravljali kmetijska gospodarstva, ali eden izmed njih;
(b)
„razdružitev“ pomeni razdružitev enega kmeta v smislu člena 4(1)(a) Uredbe (EU) št. 1307/2013 v:
(i)
najmanj dva ločena kmeta v smislu navedenega člena, od katerih vsaj enega v smislu upravljanja, ugodnosti in finančnih tveganj še naprej nadzoruje vsaj ena fizična ali pravna oseba, ki je prvotno upravljala kmetijsko gospodarstvo; ali
(ii)
prvotnega kmeta in vsaj enega novega ločenega kmeta v smislu navedenega člena.
Člen 15
Določitev upravičenih hektarjev za namene člena 24(2) in člena 39(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013
1. Za določitev števila plačilnih pravic, ki se dodelijo na podlagi člena 24(2) in člena 39(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 v primerih, kjer ni priznana višja sila ali izjemne okoliščine, se upoštevajo samo tisti upravičeni hektarji, ki se določijo na podlagi točke (23)(a) drugega pododstavka člena 2(1) Delegirane uredbe (EU) št. 640/2014.
2. Če za upravičeni hektar iz odstavka 1 vlogo za dodelitev plačilnih pravic vložita dva ali več vložnikov, odločitev, komu se dodeli plačilna pravica, temelji na tem, kdo je pristojen za odločanje glede kmetijskih dejavnosti, ki se izvajajo na zadevnem hektaru, ter komu pripadajo ugodnosti in kdo nosi finančna tveganja v zvezi s temi dejavnostmi.
Člen 16
Uporaba člena 24(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013
1. Nobeno znižanje na podlagi člena 24(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 ne preseže 85 % števila plačilnih pravic, ki se nanašajo na upravičene hektarje trajnega travinja na območjih s težkimi podnebnimi pogoji.
2. Za namene uporabe koeficienta znižanja iz odstavka 1 lahko države članice na podlagi naravnih omejitev iz člena 24(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 razlikujejo med kategorijami območij s težkimi podnebnimi pogoji in za navedene kategorije uporabijo različne koeficiente znižanja.
Člen 17
Določitev vrednosti plačilnih pravic v skladu s členoma 26 in 40 Uredbe (EU) št. 1307/2013
1. Za določitev ustreznih neposrednih plačil ali vrednosti plačilnih pravic za leto 2014, kakor je določeno v členu 26 Uredbe (EU) št. 1307/2013, se upoštevajo samo plačila kmetom ali vrednosti plačilnih pravic kmetov, ki so upravičeni do dodelitve neposrednih plačil v skladu s členom 9 in členom 24(9) Uredbe (EU) št. 1307/2013 v letu 2015.
Za določitev ustreznih neposrednih plačil za leto, ki je predhodno izvajanju sheme osnovnega plačila, kakor je določeno v členu 40(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se upoštevajo samo plačila tistim kmetom, ki so v prvem letu izvajanja sheme osnovnega plačila upravičeni do dodelitve neposrednih plačil v skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Za namene člena 26(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se uporabljajo naslednja pravila:
(a)
sklicevanje na ukrepe posebne podpore, določene v členu 68(1)(a), (b) in (c) Uredbe (ES) št. 73/2009, ne posega v možnost, da države članice upoštevajo samo enega ali več ukrepov, ki se izvršijo v okviru navedenih ukrepov posebne podpore;
(b)
za izračun podpore, ki se kmetu dodeli za koledarsko leto 2014 v okviru ene ali več shem podpore iz člena 26(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se ne upoštevajo znižanja ali izključitve iz poglavja 4 naslova II Uredbe (ES) št. 73/2009;
(c)
države članice lahko na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril določijo raven podpore, ki se upošteva za eno ali več shem, naštetih v členu 26(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki jih zadevna država članica izvaja.
Države članice pri uporabi tega odstavka ne ogrozijo nevezanosti podpore, dodeljene v skladu s členom 68(1)(c) in členi 126, 127 in129 Uredbe (ES) št. 73/2009.
3. Za namene tretjega pododstavka člena 26(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se podpora, ki se za koledarsko leto 2014 dodeli na podlagi člena 72a in člena 125a Uredbe (ES) št. 73/2009, izračuna brez upoštevanja znižanj ali izključitev iz poglavja 4 naslova II Uredbe (ES) št. 73/2009.
4. Sklicevanje iz člena 26(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 na plačilne pravice, ki jih ima kmet, vključuje tudi tiste plačilne pravice, ki so na dan, ko kmet predloži vlogo za leto 2014 dane v zakup drugemu kmetu.
Člen 18
Dokončna določitev vrednosti in števila plačilnih pravic
Če informacije kmetom iz člena 25(10) ali drugega pododstavka člena 40(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013 temeljijo na začasnih podatkih, se dokončna vrednost in število plačilnih pravic določita in sporočita kmetom po tem, ko so opravljena vsa potrebna preverjanja v skladu s členom 74 Uredbe (EU) št. 1306/2013, v vsakem primeru pa najpozneje do 1. aprila leta, ki sledi prvemu letu uporabe sheme osnovnega plačila s strani zadevne države članice.
Člen 19
Določitev vrednosti plačilnih pravic v težavnih okoliščinah
1. Če je eno ali več neposrednih plačil iz člena 26 ali člena 40(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki se nanašajo na leto 2014 oziroma leto pred izvajanjem sheme osnovnega plačila, nižje od ustreznih zneskov v letu, ki je predhodno letom, v katerih je prišlo do višje sile ali izjemnih okoliščin, se začetna vrednost na enoto določi na podlagi zneskov, ki jih je kmet prejel v letu pred leti, v katerih je prišlo do višje sile ali izjemnih okoliščin.
2. Države članice se lahko odločijo za omejitev uporabe odstavka 1 na primere, v katerih so neposredna plačila, ki se nanašajo na leto 2014 ali na leto pred izvajanjem sheme osnovnega plačila, nižja od določenega odstotka ustreznih zneskov v letu, ki je predhodno letom, v katerih je prišlo do višje sile ali izjemnih okoliščin. Ta odstotek ne sme biti nižji od 85 %.
Člen 20
Klavzula o zasebni pogodbi v primeru prodaje
1. Države članice se lahko odločijo, da lahko kmetje v primeru prodaje gospodarstva ali dela gospodarstva, s pogodbo, sklenjeno pred zadnjim rokom za oddajo vloge za dodelitev pravic do plačila, ki ga določi Komisija na podlagi člena 78(b) Uredbe (EU) št. 1306/2013, skupaj z gospodarstvom ali delom gospodarstva prenesejo ustrezne plačilne pravice, ki se dodelijo. V tem primeru se plačilne pravice dodelijo prodajalcu in neposredno prenesejo na kupca, ki bo lahko po potrebi uporabil plačila, ki jih je prodajalec prejel za leto 2014, ali vrednosti pravic, ki jih je prodajalec imel v lasti leta 2014, kakor je določeno v členu 26 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kot referenco za določitev začetne vrednosti na enoto navedenih plačilnih pravic.
Za takšen prenos mora prodajalec spoštovati določbe člena 24(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in kupec določbe člena 9 navedene uredbe.
Takšna prodaja se ne šteje za prenos brez zemljišča v smislu člena 34(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Odstavek 1 se smiselno uporablja za države članice, ki uporabljajo določbe oddelka 5 poglavja 1 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 21
Klavzula o zasebni pogodbi v primeru zakupa
1. Države članice se lahko odločijo, da lahko kmetje v primeru zakupa gospodarstva ali dela gospodarstva, s pogodbo, sklenjeno pred rokom iz prvega pododstavka člena 20(1), skupaj z gospodarstvom ali delom gospodarstva dajo v zakup ustrezne plačilne pravice, ki se dodelijo. V tem primeru se plačilne pravice dodelijo zakupodajalcu in se neposredno dajo v zakup zakupniku, ki bo lahko po potrebi uporabil plačila, ki jih je zakupodajalec prejel za leto 2014, ali vrednosti pravic, ki jih je zakupodajalec imel v lasti leta 2014, kakor je določeno v členu 26 Uredbe (EU) št. 1307/2013, kot referenco za določitev začetne vrednosti enote navedenih plačilnih pravic.
Za takšen prenos mora zakupodajalec spoštovati določbe člena 24(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, zakupnik določbe člena 9 navedene uredbe, zakupna pogodba pa se mora izteči po zadnjem datumu za predložitev vloge v okviru sheme osnovnega plačila.
Takšen zakup se ne šteje za prenos brez zemljišča v smislu člena 34(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Odstavek 1 se smiselno uporablja za države članice, ki uporabljajo določbe oddelka 5 poglavja 1 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 22
Upravičenci v skladu s členom 24(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013
V prvi alinei člena 24(1)(3)(a)(i) Uredbe (EU) št. 1307/2013 „jedilni krompir“ in „semenski krompir“ pomenita krompir iz oznake KN 0701 razen tistega, ki je namenjen za pridelavo krompirjevega škroba.
Pododdelek 2
Aktiviranje in prenos pravic
Člen 23
Izračun vrednosti plačilnih pravic
1. Plačilne pravice se najprej izračunajo na tri decimalke, nato pa zaokrožijo navzgor ali navzdol na najbližjo drugo decimalko. Če je pri izračunu tretja decimalka 5, se rezultat zaokroži navzgor na drugo decimalko.
2. Če kmet prenese del pravice, se vrednost tega dela izračuna sorazmerno za vsako preostalo zadevno leto, kakor je določeno v členu 25 ali 40 Uredbe (EU) št. 1307/2013.
3. Države članice lahko plačilne pravice spremenijo z združitvijo delov pravic, ki jih ima v lasti kmet. Vrednost združenih pravic se določi za vsako preostalo zadevno leto, kakor je določeno v členu 25 ali 40 Uredbe (EU) št. 1307/2013 s prištetjem vrednosti delov.
Člen 24
Zahteve za aktiviranje plačilnih pravic
1. Plačilne pravice lahko kmet, ki jih ima v lasti ali zakupu, prijavi za plačilo na zadnji dan za oddajo enotne vloge.
Če pa kmet uporabi možnost, da spremeni enotno vlogo v skladu s pravili, ki jih določi Komisija na podlagi člena 78(b) Uredbe (EU) št. 1306/2013, lahko prijavi za plačilo tudi plačilne pravice, ki jih ima v lasti ali zakupu na datum svojega uradnega obvestila o spremembah pristojnemu organu, pod pogojem, da zadevnih plačilnih pravic ni za plačilo isto leto prijavil drug kmet.
Če kmet pridobi plačilne pravice s prenosom od drugega kmeta in je ta drugi kmet že prijavil navedene plačilne pravice za plačilo, se dodatne prijave navedenih plačilnih pravic prevzemnika dovolijo le, če je prenosnik pristojni organ že obvestil o prenosu v skladu pravili, ki jih določi Komisija na podlagi člena 34(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013, in če umakne navedene plačilne pravice iz lastne enotne vloge v roku za spremembo enotne vloge, ki ga določi Komisija na podlagi člena 78(b) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Če kmet po prijavi parcel, ki ustrezajo vsem njegovim razpoložljivim plačilnim pravicam iz člena 33(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki so izražene s celimi števili, še vedno razpolaga s parcelo, katere velikost znaša del hektarja, lahko prijavi nadaljnjo plačilno pravico, izraženo v celem številu, kar mu da pravico do plačila, izračunanega sorazmerno z velikostjo parcele. Za namene člena 31(1)(b) navedene uredbe velja plačilna pravica za aktivirano v celoti.
Člen 25
Prenos pravic
1. Plačilne pravice se lahko prenesejo kadar koli med letom.
2. Če država članica uporabi možnost iz člena 34(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, določi regije iz navedene določbe v prvem letu uporabe člena 34(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in najkasneje en mesec pred datumom, ki ga država članica določi v skladu s členom 33(1) navedene uredbe.
Pododdelek 3
Nacionalne ali regionalne rezerve
Člen 26
Vrnitev v nacionalno ali regionalno rezervo zaradi zadržanja prenosa plačilnih pravic
Če država članica uporabi možnost iz člena 34(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se lahko v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo med kmeti in preprečuje izkrivljanje trga in konkurence, odloči, da v nacionalno ali regionalno rezervo vrne do 30 % letnih vrednosti na enoto vsake plačilne pravice, ki je bila prenesena brez ustreznih upravičenih hektarjev v smislu člena 32(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ali enakovreden znesek, izražen v številu plačilnih pravic.
Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko države članice določijo, da se v prvih treh letih izvajanja sheme osnovnega plačila vrne do 50 % letne vrednosti na enoto vsake plačilne pravice ali enakovredni znesek, izražen v številu plačilnih pravic, kakor je določeno v prvem pododstavku.
Člen 27
Uporaba klavzule o nepričakovanih dobičkih
Za namene člena 28 in člena 40(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se povečanje vrednosti plačilnih pravic iz navedenih določb določi s primerjavo vrednosti plačilnih pravic kmeta, ki so posledica uporabe člena 25(4) in člena 26 oziroma člena 40(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, po prodaji oziroma zakupu iz člena 28 ali člena 40(5) navedene uredbe z vrednostjo plačilnih pravic, ki bi jih imel kmet, če ne bi bilo prodaje ali zakupa.
Člen 28
Določitev plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve v skladu s členom 30(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013
1. Za namene člena 30(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 v primeru, če mladi kmet ali kmet, ki začenja opravljati kmetijsko dejavnost, predloži vlogo za plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve in nima (v lasti in zakupu) nobene plačilne pravice, prejme število plačilnih pravic, ki je enako številu upravičenih hektarjev, ki jih ima (v lasti ali zakupu) najpozneje na rok za predložitev vloge za dodelitev ali povečanje plačilnih pravic, ki ga določi Komisija na podlagi člena 78(b) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Če mladi kmet ali kmet, ki začenja opravljati kmetijsko dejavnost, predloži vlogo za plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve in že ima (v lasti in zakupu) plačilne pravice, prejme število plačilnih pravic, ki je enako številu upravičenih hektarjev, ki jih ima (v lasti ali zakupu) najpozneje na dan roka za predložitev vloge iz odstavka 1, za katere nima (v lasti ali zakupu) nobenih plačilnih pravic.
Če je vrednost pravic, ki jih kmet že ima (v lasti ali zakupu), pod nacionalnim ali regionalnim povprečjem iz drugega pododstavka člena 30(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se letna vrednost na enoto navedenih pravic lahko poveča do vrednosti nacionalnega ali regionalnega povprečja, kot določa člen 30(10) navedene uredbe.
Vendar je v državah članicah, ki uporabljajo povečanje iz člena 30(10) Uredbe (EU) št. 1307/2013 za namene člena 30(7) navedene uredbe, povečanje iz drugega pododstavka tega odstavka v zadevni državi članici obvezno. Stopnja takšnega povečanja bi morala ustrezati najvišji stopnji povečanja, ki se uporabi za namene člena 30(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
3. V državah članicah, ki uporabljajo člen 24(6) ali (7) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se lahko omejitve dodelitve plačilnih pravic iz navedenih določb smiselno uporabljajo za dodelitve plačilnih pravic na podlagi člena 30(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Vendar se lahko države članice odločijo, da se kmetu v primeru, ko uporaba ene ali več omejitev iz prvega pododstavka omejuje skupno število plačilnih pravic, ki jih kmet že ima in ki jih je treba na novo dodeliti iz rezerve, na raven, ki je nižja od fiksnega odstotka njegovih upravičenih hektarjev v letu, v katerem zaprosi za dodelitev plačilnih pravic iz rezerve, dodeli dodatno število plačilnih pravic, ki ustreza deležu skupnega števila njegovih upravičenih hektarjev, ki jih je prijavil v svoji vlogi za zadevno leto v skladu s členom 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Fiksni odstotek iz drugega pododstavka tega člena se izračuna po metodi iz drugega pododstavka člena 31(2) te uredbe.
Delež skupnega števila upravičenih hektarjev kmeta iz drugega pododstavka tega odstavka se izračuna kot polovica razlike v odstotnih točkah med fiksnim odstotkom iz tretjega pododstavka tega odstavka in deležem plačilnih pravic, ki jih ima kmet za svoje upravičene hektarje, ki jih je v vlogi za zadevno leto iz drugega pododstavka tega odstavka prijavil v skladu s členom 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013. V tem pododstavku „plačilne pravice, ki jih ima kmet“ pomenijo plačilne pravice, ki jih kmet že ima in ki jih je treba na novo dodeliti iz rezerve.
Pri izračunu števila upravičenih hektarjev iz drugega, tretjega in četrtega pododstavka tega odstavka se države članice lahko odločijo, da ne bodo vključile površin, ki se uporabljajo kot trajni nasadi, trajno travinje na območjih s težkimi podnebnimi pogoji iz člena 24(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 ali kot površine, priznane kot trajno travinje v skladu z drugim pododstavkom člena 4(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Če države članice uporabijo možnost iz člena 23 Uredbe (EU) št. 1307/2013, da na regionalni ravni uporabijo shemo osnovnega plačila, lahko metoda za izračun iz drugega pododstavka tega odstavka temelji na skupnem številu, dodeljenem/prijavljenem v letu 2015 v ustrezni regiji.
Za določitev praga iz drugega pododstavka se zemljišča, ki jih je kmet pridobil ali zakupil po 19. oktobru 2011, ne upoštevajo.
4. Za namene tega člena se upoštevajo samo tisti kmetje, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost, ki so svojo kmetijsko dejavnost začeli v koledarskem letu 2013 ali v katerem koli letu po tem letu ter ki vlogo za shemo osnovnega plačila predložijo najpozneje dve leti po koledarskem letu, v katerem so začeli opravljati kmetijsko dejavnost.
Člen 29
Določitev plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve v skladu s členom 30(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013
1. Za namene člena 30(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se v primeru, ko se nove plačilne pravice dodelijo v skladu s členom 30(10) navedene uredbe, te dodelijo v skladu s pogoji iz tega člena in z objektivnimi merili, ki jih določi zadevna država članica.
2. Če je kmet, ki nima (v lasti ali zakupu) nobenih plačilnih pravic, v skladu s členom 30(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 upravičen do prejemanja plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve in zanje predloži vlogo, prejme število plačilnih pravic, ki ne presegajo števila upravičenih hektarjev, ki jih ima v lasti ali zakupu na zadnji dan roka za predložitev vloge, kot je določeno v členu 28(1).
3. Če je kmet, ki ima plačilne pravice v lasti ali zakupu, v skladu s členom 30(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 upravičen do prejemanja plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve in zanje predloži vlogo, prejme število plačilnih pravic, ki ne presegajo števila upravičenih hektarjev, ki jih ima v lasti ali zakupu na zadnji dan roka za predložitev vloge, kot je določeno v členu 28(1), za katere nima (v lasti ali zakupu) nobenih plačilnih pravic.
Če je vrednost pravic, ki jih kmet že ima (v lasti ali zakupu), pod nacionalnim ali regionalnim povprečjem iz drugega pododstavka člena 30(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se letna vrednost na enoto navedenih pravic lahko poveča do vrednosti nacionalnega ali regionalnega povprečja, kot določa člen 30(10) navedene uredbe.
4. Za namene odstavka 1 države članice ne določijo meril, vezanih na proizvodnjo ali druge posebne podatke za sektor, za obdobje po datumu, ki ga države članice določijo v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1122/2009 za leto vloge 2013.
Člen 30
Dodatna pravila za določitev plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve
1. Pri povečanju letnih vrednosti na enoto plačilnih pravic, kakor je določeno v členu 30(10) Uredbe (EU) št. 1307/2013, države članice povečajo vrednosti na enoto pravic, ki jih kmet že ima (v lasti ali zakupu) na datum predložitve vloge za dodelitev pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve, v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo med kmeti ter preprečuje izkrivljanje trga in konkurence.
2. Za namene odstavka 1 države članice ne določijo meril, vezanih na proizvodnjo ali druge posebne podatke za sektor, za obdobje po datumu, ki ga države članice določijo v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1122/2009 za leto vloge 2013.
Člen 31
Težavne okoliščine
1. Če kmetu višja sila ali izjemne okoliščine preprečijo, da bi predložil vlogo za dodelitev plačilnih pravic v skladu s členom 24(1) ali 39(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, in predloži vlogo za plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve, se mu plačilne pravice dodelijo na podlagi člena 30(7)(c) navedene uredbe. Države članice določijo letne vrednosti na enoto plačilnih pravic, ki se dodelijo, v skladu s členom 25 ali 40 Uredbe (EU) št. 1307/2013 in na podlagi odločitev, ki jih države članice sprejmejo v zvezi z možnostmi iz navedenih členov.
2. Države članice se lahko odločijo, da v primeru, ko uporaba ene ali več omejitev dodelitve plačilnih pravic, določenih v členu 24(3) do (7) Uredbe (EU) št. 1307/2013, omejuje število plačilnih pravic, dodeljenih kmetu, na raven, ki je nižja od fiksnega odstotka njegovih upravičenih hektarjev, in če kmet predloži vlogo za plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve, za navedenega kmeta velja, da je v „specifično slabšem položaju“ v smislu člena 30(7)(b) navedene uredbe. V takšnem primeru se navedenemu kmetu dodeli število plačilnih pravic v skladu s členom 30(7)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki ustreza deležu skupnega števila njegovih upravičenih hektarjev, ki jih je prijavil v svoji vlogi za leto 2015 v skladu s členom 72(1) Uredbe 1306/2013.
Fiksni odstotek iz prvega pododstavka se izračuna kot skupno število plačilnih pravic, dodeljenih v državi članici v letu 2015 po uporabi omejitev iz člena 24(3) do (7)) Uredbe (EU) št. 1307/2013, deljeno s skupnim številom upravičenih hektarjev, ki jih je država članica v skladu s členom 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 prijavila v letu 2015.
Delež skupnega števila upravičenih hektarjev kmeta iz prvega pododstavka se izračuna kot polovica razlike v odstotnih točkah med fiksnim odstotkom iz prvega in drugega pododstavka in deležem plačilnih pravic, ki jih ima kmet za svoje upravičene hektarje, prijavljene za leto 2015 v skladu s členom 72(1)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Pri izračunu števila upravičenih hektarjev iz prvega, drugega in tretjega pododstavka tega odstavka se države članice lahko odločijo, da ne bodo vključile površin, ki se uporabljajo kot trajni nasadi, trajno travinje na območjih s težkimi podnebnimi pogoji, kakor je določeno v členu 24(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ali kot površine, priznane kot trajno travinje v skladu z drugim pododstavkom člena 4(2) te uredbe.
Če države članice uporabijo možnost iz člena 23 Uredbe (EU) št. 1307/2013, da na regionalni ravni uporabijo shemo osnovnega plačila, lahko metoda za izračun iz drugega pododstavka tega odstavka temelji na skupnem številu, dodeljenem/prijavljenem v letu 2015 v ustrezni regiji.
Za namene določitve praga iz prvega pododstavka se zemljišča, pridobljena ali zakupljena po 19. oktobru 2011, ne upoštevajo.
Pododdelek 4
Države članice, ki uporabljajo člen 21(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013
Člen 32
Izvajanje v državah članicah, ki uporabljajo člen 21(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013
Če ni drugače določeno v tem pododdelku, se določbe iz tega oddelka uporabljajo za države članice, ki uporabljajo člen 21(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 33
Uporaba člena 21(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013
Pri določanju, katere plačilne pravice prenehajo v skladu s členom 21(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se da prednost plačilnim pravicam z najnižjo vrednostjo.
Če imajo plačilne pravice isto vrednost, se v enakem deležu zmanjša število plačilnih pravic v lasti in plačilnih pravic v zakupu.
Države članice se lahko odločijo za uporabo prvega in drugega odstavka na regionalni ravni.
Člen 34
Določitev vrednosti plačilnih pravic v skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 1307/2013 za države članice, ki uporabljajo člen 21(3) navedene uredbe
Za določitev začetne vrednosti na enoto plačilnih pravic lahko države članice, ki uporabljajo člen 21(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, prilagodijo znesek plačil za leto 2014, kakor je določeno v členu 26(5) navedene uredbe, in sicer tako, da pred izvedbo znižanj in izključitev odštejejo znesek, ki izvira iz plačilnih pravic, ki so na podlagi člena 21(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013 prenehale.
ODDELEK 2
Shema enotnega plačila na površino
Člen 35
Upravičeni hektarji v državah članicah, ki izvajajo shemo enotnega plačila na površino
Za namene sheme enotnega plačila na površino iz oddelka 4 poglavja 1 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, vključno z vsakršnim sklicevanjem v Uredbi (EU) št. 1307/2013 na upravičene hektarje, prijavljene za namene navedene sheme, se upoštevajo samo tisti upravičeni hektarji, ki so določeni v smislu točke (23)(a) drugega pododstavka člena 2(1) Delegirane uredbe (EU) št. 640/2014.
Člen 36
Uporaba člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013
1. Za diferenciacijo enotnega plačila na površino, kot določa člen 36(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se uporabljajo naslednja pravila:
(a)
sklicevanje na ukrepe posebne podpore, določene v členu 68(1)(a), (b) in (c) Uredbe (ES) št. 73/2009, ne posega v možnost, da države članice upoštevajo samo enega ali več ukrepov, ki se izvršijo v okviru navedenih ukrepov posebne podpore;
(b)
države članice lahko na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril določijo raven podpore, ki se upošteva za eno ali več shem, ki jih zadevna država članica izvaja v skladu z drugim pododstavkom člena 36(3) navedene uredbe in po potrebi s tretjim pododstavkom navedene določbe; Vendar pa, pri upoštevanju podpore, dodeljene v okviru ustrezne sheme v letu 2014, znesek, ki se uporabi za diferenciacijo enotnega plačila na površino, ne sme biti višji od ustreznega zneska, ki se dodeli posameznemu kmetu v okviru te sheme v letu 2014;
(c)
pri upoštevanju podpore, dodeljene v skladu s členom 68(1)(c) ter členi 126, 127 in 129 Uredbe (ES) št. 73/2009, takšna diferenciacija ne ogroža nevezanosti navedenih shem.
Takšna diferenciacija je na voljo kmetom, ki so leta 2014 prejeli podporo iz drugega, tretjega in četrtega pododstavka člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Znesek na hektar se določi vsako leto tako, da se znesek za diferenciacijo enotnega plačila na površino, ki je na voljo za posameznega kmeta, deli s številom upravičenih hektarjev, ki jih kmet prijavi v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Če je znesek podpore v okviru ene ali več shem podpore iz drugega pododstavka člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki se nanašajo na leto 2014, nižji od ustreznih zneskov v letu, ki je predhodno letom, v katerih je prišlo do višje sile ali izjemnih okoliščin, država članica upošteva podporo, dodeljeno na podlagi zadevnih shem podpore v letu pred leti, v katerih je prišlo do višje sile ali izjemnih okoliščin.
Države članice se lahko odločijo za omejitev uporabe prvega pododstavka na primere, v katerih so neposredna plačila, ki se nanašajo na leto 2014, nižja od določenega odstotka ustreznih zneskov v letu, ki je predhodno letom, v katerih je prišlo do višje sile ali izjemnih okoliščin. Ta odstotek ne sme biti nižji od 85 %.
3. Države članice se lahko odločijo, da je v primeru dejanske ali pričakovane dediščine, diferenciacija enotnega plačila na površino na voljo kmetu, ki je podedoval kmetijsko gospodarstvo, in sicer pod pogojem, da je kmet upravičen do sredstev iz sheme enotnega plačila na površino.
Člen 37
Proizvodnja konoplje v okviru sheme enotnega plačila na površino
Člen 9 se smiselno uporablja za shemo enotnega plačila na površino.
POGLAVJE 3
ZELENA KOMPONENTA
ODDELEK 1
Enakovrednost
Člen 38
Zahteve za nacionalne ali regionalne sheme certificiranja
1. Države članice, ki se odločijo, da bodo izvajale enakovredne prakse iz člena 43(3)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013, imenujejo enega ali več javnih ali zasebnih certifikacijskih organov, ki bodo potrjevali, da kmet na svojem kmetijskem gospodarstvu upošteva prakse, ki so v skladu s členom 43(3) navedene uredbe.
2. Javni ali zasebni certifikacijski organi izpolnjujejo naslednje pogoje:
(a)
imajo strokovno znanje, opremo in infrastrukturo, potrebno za izvajanje nalog certificiranja;
(b)
imajo zadostno število usposobljenega in izkušenega osebja;
(c)
so nepristranski, brez kakršnega koli nasprotja interesov v zvezi z izvajanjem nalog certificiranja.
Zasebni certifikacijski organi se akreditirajo v skladu z EN ISO/IEC 17021 (Zahteve za organe, ki presojajo in certificirajo sisteme vodenja) ali EN ISO/IEC 17065 (Ugotavljanje skladnosti - Zahteve za organe, ki certificirajo proizvode, procese in storitve) v sektorju kmetijske proizvodnje. Akreditacijo izvaja samo nacionalni akreditacijski organ v državi članici v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (21).
3. Imenovanje javnega ali zasebnega certifikacijskega organa se prekliče, kadar organ ne izpolnjuje pogojev za imenovanje iz odstavka 2.
Člen 39
Izračun zneska iz člena 28(6) Uredbe (EU) št. 1305/2013
1. Za kmete, ki se odločijo upoštevati prakse iz točk 3 in 4 oddelka I in točke 7 oddelka III iz Priloge IX k Uredbi (EU) št. 1307/2013 in morebitne dodatne enakovredne prakse, dodane v navedeno prilogo kot enakovredne prakse v skladu s členom 43(3)(a) navedene uredbe, za katere je potreben specifičen izračun, da se prepreči dvojno financiranje, države članice od zneska podpore na hektar, ki je izračunan v skladu s členom 28(6) Uredbe (EU) št. 1305/2013, odštejejo znesek, ki ustreza eni tretjini povprečnega plačila za zeleno komponento na hektar v zadevni državi članici ali regiji za vsako prakso zelene komponente, ki ji je zadevna praksa enakovredna.
Povprečno plačilo za zeleno komponento na hektar v zadevni državi članici ali regiji se izračuna na podlagi odstotka iz člena 47(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki se uporabi pri povprečju nacionalnih zgornjih mej za leta 2015 do 2019, določenih v Prilogi II k navedeni uredbi, in števila upravičenih hektarjev, prijavljenih v letu 2015 v skladu s členom 33 ali členom 36 Uredbe (EU) št. 1307/2013. Države članice, ki se odločijo izvajati prakse iz prvega pododstavka tega odstavka že v letu 2015, lahko ocenijo število upravičenih hektarjev, prijavljenih v letu 2015, na podlagi prijav v letu 2014 v skladu s členom 34(2) Uredbe (ES) št. 73/2009.
2. Z odstopanjem od odstavka 1 se lahko države članice, ki se odločijo uporabiti tretji pododstavek člena 43(9) Uredbe (EU) št. 1307/2013, odločijo, da odbitek iz odstavka 1 tega člena uporabijo na individualni ravni v znesku, ki ustreza eni tretjini povprečnega plačila za zeleno komponento na hektar zadevnega kmeta.
Povprečno plačilo za zeleno komponento za kmeta se izračuna na podlagi povprečja posameznega plačila, izračunanega v skladu s tretjim in četrtim pododstavkom člena 43(9) Uredbe (EU) št. 1307/2013 za leta 2015 do 2019, in števila upravičenih hektarjev, ki jih je kmet prijavil v skladu s členom 33 navedene uredbe v letu 2015.
ODDELEK 2
Diverzifikacija kmetijskih rastlin
Člen 40
Izračun deležev različnih kmetijskih rastlin za njihovo diverzifikacijo
1. Pri izračunu deležev različnih kmetijskih rastlin, kot to določa člen 44(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, se upošteva tisto obdobje, ki je najustreznejši del obdobja pridelovanja, ob upoštevanju tradicionalnih pridelovalnih praks v nacionalnem kontekstu.
Države članice kmete pravočasno obvestijo o tem obdobju. V celotnem obsegu orne zemlje kmetijskega gospodarstva se pri izračunu deležev različnih kmetijskih rastlin vsak hektar upošteva le enkrat v vsakem letu vloge.
2. Pri izračunu deležev različnih kmetijskih rastlin lahko površina, na kateri se prideluje kmetijska rastlina, vključuje krajinske lastnosti, ki so del upravičene površine skladno s členom 9 Delegirane uredbe (EU) št. 640/2014.
3. Na površinah z mešanimi kmetijskimi rastlinami, na katerih se dve ali več vrst kmetijskih rastlin hkrati goji v ločenih vrstah, se vsaka vrsta kmetijske rastline šteje kot posamezna vrsta, če pokriva vsaj 25 % te površine. Površina, ki jo pokrivajo različne kmetijske rastline, se izračuna z deljenjem površine z mešanimi kmetijskimi rastlinami s številom kmetijskih rastlin, ki pokrivajo vsaj 25 % te površine, ne glede na dejanski delež kmetijske rastline na tej površini.
Površine z mešanimi kmetijskimi rastlinami, na katerih se goji glavna kmetijska rastlina, med njo je pa posejana druga kmetijska rastlina, se štejejo kot površine, pokrite le z glavno kmetijsko rastlino.
Površine, na katerih se sejejo semenske mešanice, se ne glede na kmetijske rastline, ki so vključene v mešanici, štejejo kot površine, ki jih pokriva le ena kmetijska rastlina. Brez poseganja v člen 44(4)(d) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se takšna ena kmetijska rastlina navaja kot mešana kmetijska rastlina. Če je mogoče dokazati, da se vrste, vključene v različnih semenskih mešanicah, med seboj razlikujejo, lahko države članice priznajo te različne semenske mešanice kot različne posamične kmetijske rastline, pod pogojem, da se te različne semenske mešanice ne uporabljajo za kmetijske rastline iz člena 44(4)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
ODDELEK 3
Trajno travinje
Člen 41
Okvir za označevanje nadaljnjih okoljsko občutljivih površin s trajnim travinjem zunaj območij Natura 2000
Okoljsko občutljive površine s trajnim travinjem zunaj površin iz Direktive 92/43/EGS ali Direktive 2009/147/ES, kakor je določeno v drugem pododstavku člena 45(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, so opredeljene na podlagi enega ali več naslednjih meril:
(a)
pokrivajo organska tla z visokim deležem organskega ogljika, kot so šotišča ali mokrišča;
(b)
gostijo habitate iz Priloge I k Direktivi 92/43/EGS ali so varovana z nacionalno zakonodajo;
(c)
gostijo rastlinske vrste iz Priloge II k Direktivi 92/43/EGS ali so varovane z nacionalno zakonodajo;
(d)
so izjemno pomembne za prosto živeče vrste ptic iz Priloge I k Direktivi 2009/147/ES;
(e)
so izjemno pomembne za prosto živeče vrste živali, ki so varovane z Direktivo 92/43/EGS ali nacionalno zakonodajo;
(f)
pokrivajo trajno travinje visoke naravne vrednosti, kot je opredeljeno z objektivnimi merili, ki jih morajo določiti države članice;
(g)
pokrivajo tla z visokim tveganjem erozije;
(h)
se nahajajo na občutljivih območjih, določenih v načrtih upravljanja povodij v skladu z Direktivo 2000/60/ES.
Države članice se lahko vsako leto odločijo dodati nove opredeljene površine in kmete, ki jih navedena odločitev zadeva, o tem pravočasno obvestijo.
Člen 42
Ponovna sprememba v primeru neupoštevanju obveznosti na okoljsko občutljivih površinah s trajnim travinjem
Brez poseganja v Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta (22) država članica, kadar kmet spremeni ali zorje trajno travinje, za katerega velja obveznost iz tretjega pododstavka člena 45(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, določi obveznost ponovne spremembe te površine v trajno travinje in lahko za vsak posamezen primer izda natančna navodila, ki jih mora zadevni kmet upoštevati, o načinu povračila povzročene okoljske škode za to, da se ponovno vzpostavi okoljsko občutljivo stanje.
Kmeta se takoj, ko se ugotovi neizpolnjevanje obveznosti, obvesti o obveznosti za ponovno spremembo in o datumu, do katerega mora to obveznost izpolniti. Ta datum ne bo pozneje od datuma za predložitev enotne vloge za prihodnje leto ali v primeru Švedske in Finske 30. junij prihodnje leto.
Ne glede na člen 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se ponovno spremenjeno zemljišče šteje kot trajno travinje s prvim dnem ponovne spremembe in zanj velja obveznost iz tretjega pododstavka člena 45(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 43
Izračun razmerja trajnega travinja
1. Površine, ki jih prijavijo kmetje, ki sodelujejo v shemi za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, in enote kmetijskih gospodarstev, ki se uporabljajo za ekološko pridelavo v skladu s členom 11 Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 (23), niso vključene v razmerje med površinami s trajnim travinjem in celotnim kmetijskim zemljiščem ter referenčno razmerje iz člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Površine, ki jih je kmet v letu 2012 prijavil kot površine s trajnimi pašniki in ki so bile spremenjene v zemljišča za druge rabe, se lahko odbijejo pri izračunu površin s trajnim travinjem v skladu s točko (a) drugega pododstavka člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, pri čemer ne presegajo števila hektarjev površin s trajnimi pašniki ali trajnim travinjem, ki jih je kmet vzpostavil po letu 2012 in prijavil v letu 2015 na nacionalni, regionalni, podregionalni ravni ali na ravni gospodarstva, če so izpolnjena veljavna pravila o ohranjanju trajnih pašnikov iz člena 6(2) Uredbe (ES) št. 73/2009 in člena 93(3) Uredbe (ES) št. 1306/2013.
Pri izračunu števila hektarjev površin s trajnimi pašniki ali trajnim travinjem, vzpostavljenih po letu 2012, kakor je določeno v prvem pododstavku, se upoštevajo le hektarji trajnih pašnikov ali travnega travinja na kmetijskih površinah, prijavljenih v letih 2012, 2013 ali 2014 v skladu s členom 34(2) Uredbe (ES) št. 73/2009.
3. Države članice prilagodijo referenčno razmerje, če ocenijo, da obstaja znaten vpliv na razvoj razmerja, in sicer zlasti zaradi spremembe površin za ekološko pridelavo ali spremembe populacije, ki sodeluje v shemi za male kmete. V takih primerih države članice Komisijo nemudoma obvestijo o prilagoditvi in utemeljitvi za to prilagoditev.
Člen 44
Ohranjanje razmerja trajnega travinja
1. Države članice lahko določijo posamično obveznost kmetov, da površin s trajnim travinjem ne spremenijo brez predhodnega posamičnega dovoljenja. Kmetje so o navedeni obveznosti nemudoma obveščeni, v vsakem primeru pa pred 15. novembrom leta, v katerem je zadevna država članica predpisala navedeno obveznost. Navedena obveznost veja le za kmete, ki morajo upoštevati obveznosti iz poglavja 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 glede površin s trajnim travinjem, za katere ne velja člen 45(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Izdaja dovoljenja je lahko odvisna od uporabe objektivnih in nediskriminatornih meril, vključno z okoljskimi. Kadar za takšno dovoljenje iz prvega pododstavka velja pogoj, da je treba drugo površino z ustreznim številom hektarjev vzpostaviti kot trajno travinje, se takšna površina šteje kot trajno travinje od prvega dne spremembe ne glede na člen 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Takšne površine se uporabljajo za gojenje trave ali drugih zelenih krmnih rastlin za obdobje vsaj pet zaporednih let od datuma ponovne spremembe, lahko pa se uporabljajo tudi, če država članica tako odloči, kadar kmetje spremenijo površine, ki so se že uporabljale za gojenje trave ali drugih zelenih krmnih rastlin, v površine s trajnim travinjem, za preostalo število let do dopolnjenih pet zaporednih let.
2. Kadar se ugotovi, da se je razmerje iz prvega pododstavka člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 zmanjšalo pod 5 % v primerjavi z referenčnim razmerjem iz navedenega člena, zadevna država članica določi obveznost ponovne spremembe površin v površine s trajnim travinjem in sprejme pravila, s katerimi bi se preprečile vnovične spremembe površin s trajnim travinjem.
Države članice izberejo kmete, za katere se zahtevajo ponovne spremembe, izmed kmetov, ki:
(a)
morajo upoštevati obveznosti iz poglavja 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 glede površin s trajnim travinjem, za katere ne velja člen 45(1) navedene Uredbe; ter
(b)
na podlagi vlog, predloženih v skladu s členom 72 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ali členom 19 Uredbe (ES) št. 73/2009 v predhodnih dveh koledarskih letih, ali na podlagi vlog za leto 2015, predloženih v predhodnih treh koledarskih letih, razpolagajo s kmetijskimi površinami, ki so bile spremenjene iz površin s trajnim travinjem ali površin s trajnimi pašniki v površine za druge rabe.
Kadar obdobja iz točke (b) drugega pododstavka vključujejo koledarska leta pred letom 2015, obveznost ponovne spremembe velja tudi za površine, ki so bile s površin s trajnimi pašniki, za katere veljajo obveznosti iz člena 6(2) Uredbe (ES) št. 73/2009 ali člena 93(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, spremenjene v površine za druge rabe.
Pri določanju, kateri kmetje morajo ponovno spremeniti površine v površine s trajnim travinjem, države članice naložijo to obveznost najprej kmetom, ki razpolagajo s površino, ki je bila spremenjena iz površine s trajnim travinjem ali površine s trajnimi pašniki v površine za druge rabe v nasprotju z zahtevo po odobritvi, če se uporablja, iz odstavka 1 tega člena ali člena 4(1) Uredbe (ES) št. 1122/2009. Ti kmetje ponovno spremenijo vse spremenjene površine.
3. Če uporaba četrtega pododstavka odstavka 2 ne povzroči povečanja razmerja iz prvega pododstavka člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 prek praga 5 %, države članice določijo, da morajo kmetje, ki razpolagajo s površino, ki je bila v obdobjih iz točke (b) drugega pododstavka odstavka 2 spremenjena iz površine s trajnim travinjem ali trajnimi pašniki v površino za druge rabe, ponovno spremeniti tudi odstotni delež te spremenjene površine v površine s trajnim travinjem ali vzpostaviti drugo površino, ki ustreza temu deležu, kot površino s trajnim travinjem. Odstotni delež se izračuna na podlagi površine, ki jo je kmet spremenil v obdobjih iz točke (b) drugega pododstavka odstavka 2 tega člena, in površine, ki je potrebna za povečanje razmerja iz člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 nad prag 5 %.
Za izračun odstotka iz prvega pododstavka lahko države članice iz površine, ki jo je kmet spremenil, izločijo tiste površine, ki po 31. decembru 2015 postanejo površine s trajnim travinjem, če države članice izvajajo upravna navzkrižna preverjanja površin s trajnim travinjem, ki se letno prijavijo v vlogi za geoprostorsko pomoč, in sicer prek prostorskih sečišč s površino, prijavljeno kot trajni pašniki v letu 2015 in registrirano v sistemu identifikacije za kmetijske parcele, ter če navedena območja s trajnim travinjem niso bila vzpostavljena zaradi obveznosti ponovne spremembe ali vzpostavitve površine s trajnim travinjem na podlagi odstavka 2 ali tega odstavka. Vendar pa v primerih, ko takšno izvzetje ne omogoča povečanja razmerja iz prvega pododstavka člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 prek praga 5 %, države članice teh površin ne izvzamejo.
Površine s trajnim travinjem ali trajnimi pašniki, ki so jih kmetje ustvarili v okviru obvez v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 (24) in Uredbo (EU) št. 1305/2013, se pri izračunu odstotnega deleža iz prvega pododstavka ne štejejo kot površine, ki jih je kmet spremenil.
Kmetje so o posamični obveznosti ponovne spremembe in o pravilih, s katerimi bi se preprečile vnovične spremembe površin s trajnim travinjem, nemudoma obveščeni, v vsakem primeru pa pred 31. decembrom tistega leta, v katerem je bilo ugotovljeno zmanjšanje prek 5 %. Ta obveznost ponovne spremembe se izpolni pred rokom za predložitev enotne vloge za prihodnje leto ali v primeru Švedske in Finske 30. junij prihodnje leto.
Ne glede na člen 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se ponovno spremenjene površine ali površine, vzpostavljene kot površine s trajnim travinjem, štejejo kot trajno travinje s prvim dnem ponovne spremembe ali vzpostavitve. Navedene površine se uporabljajo za gojenje trave ali drugih zelenih krmnih rastlin za obdobje vsaj pet zaporednih let od dneva spremembe, lahko pa se uporabljajo tudi, če država članica tako odloči, kadar kmetje spremenijo površine, ki so se že uporabljale za gojenje trave ali drugih zelenih krmnih rastlin, v površine s trajnim travinjem, za preostalo število let do dopolnjenih pet zaporednih let.
ODDELEK 4
Površina z ekološkim pomenom
Člen 45
Dodatna merila za vrste površin z ekološkim pomenom
1. Za uvrščanje vrst površin, navedenih v prvem pododstavku člena 46(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, med površine z ekološkim pomenom se uporabljajo odstavki 2 do 11 tega člena.
2. Na zemljišču v prahi ni kmetijske proizvodnje. Z odstopanjem od člena 4(1)(h) Uredbe (EU) št. 1307/2013 zemljišče, ki je zaradi izpolnitve zahteve po površinah z ekološkim pomenom več kot 5 let v prahi, ostane orno zemljišče.
3. Terase so tiste terase, ki so zaščitene v okviru GAEC 7, kot je določeno v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1306/2013, pa tudi druge terase. Države članice se lahko odločijo, da se kot površina z ekološkim pomenom štejejo samo terase, zaščitene v okviru GAEC 7. Države članice, ki se odločijo, da bodo upoštevale tudi druge terase, določijo merila za navedene druge terase, vključno z najmanjšo višino, in sicer na podlagi nacionalnih ali regionalnih posebnosti.
4. Kmetu so za upravljanje na voljo krajinske značilnosti, ki so zaščitene na podlagi GAEC 7, SMR 2 ali SMR 3, kakor je navedeno v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1306/2013, ter naslednje značilnosti:
(a)
žive meje in gozdnati pasovi s širino do 10 metrov;
(b)
posamična drevesa s premerom krošnje najmanj 4 metre;
(c)
drevesa v vrsti s premerom krošnje najmanj 4 metre; Prostor med krošnjami ne presega 5 metrov.
(d)
drevesa v skupini, ki so povezana s prekrivanjem zastrtosti krošnje, in poljske goščave; v obeh primerih je površina največ 0,3 ha;
(e)
robovi polj s širino med 1 in 20 metrov, na katerih ni kmetijske proizvodnje;
(f)
ribniki z velikostjo največ 0,1 ha. Vodni zbiralniki iz betona ali plastike se ne štejejo za površino z ekološkim pomenom.
(g)
jarki s širino največ 6 metrov, vključno z odprtimi vodotoki za namakanje ali odvajanje vode. Kanali z betonskimi zidovi se ne štejejo za površino z ekološkim pomenom.
(h)
tradicionalni kamniti zidovi.
Država članica se lahko odloči omejiti izbiro krajinskih značilnosti na tiste, ki so zaščitene v okviru GAEC 7, SMR 2 ali SMR 3, kakor je določeno v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1306/2013 in/ali na eno ali več tistih, ki so naštete v točkah (a) do (h) prvega pododstavka, če je to ustrezno utemeljeno.
Za namene točk (b) in (c) prvega pododstavka lahko države članice vključijo drevesa s premerom krošnje manj kot 4 metre, za katera menijo, da so dragocena krajinska značilnost.
Za namene točke (e) prvega pododstavka lahko države članice določijo manjšo največjo širino.
Za namene točke (f) prvega pododstavka lahko države članice določijo najmanjšo velikost za ribnike, prav tako lahko določijo, da se pas z obrežnim rastlinjem vzdolž vode širine do 10 metrov vključi v velikosti ribnika. Določijo lahko merila za zagotovitev naravne vrednosti ribnikov, pri čemer se upošteva vloga, ki jo imajo naravni ribniki pri ohranjanju habitatov in vrst.
Za namene točke (h) prvega pododstavka države članice določijo najmanjša merila na podlagi nacionalnih in regionalnih posebnosti, vključno z omejitvami za dimenzije višine in širine.
5. Varovalni pasovi vključujejo varovalne pase vzdolž vodnih tokov, kot so zahtevani v okviru GAEC 1, SMR 1 ali SMR 10, kakor je določeno v Prilogi II Uredbe št. 1306/2013, pa tudi druge vrste varovalnih pasov. Najmanjšo širino navedenih drugih varovalnih pasov določi država članica, ne sme pa znašati manj kot 1 meter. Nahajajo se na ali ob ornem polju, in sicer tako, da so njihovi dolgi robovi vzporedni z robom vodnega toka ali vodnega telesa. Vzdolž vodnih tokov lahko vključujejo pasove z obrežnim rastlinstvom s širino do 10 metrov. Na varovalnih pasovih ni kmetijske proizvodnje. Z odstopanjem od zahteve, da na varovalnih pasovih ni proizvodnje, države članice lahko na njih dovolijo pašo ali košnjo, pod pogojem, da varovalni pas ostane razločljiv od sosednjega kmetijskega zemljišča.
6. Hektarji kmetijsko-gozdnih površin so orno zemljišče ter so upravičeni do sheme osnovnega plačila ali sheme enotnega plačila iz poglavja 1 Naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 in izpolnjujejo pogoje, za katere je ali je bila dodeljena podpora v okviru člena 44 Uredbe (ES) št. 1698/2005 ali člena 23 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
7. Kar zadeva pasove upravičenih hektarjev ob gozdu, se lahko države članice same odločijo, ali bodo kmetijsko proizvodnjo dovolile ali prepovedale oziroma ali bodo odločitev o tem prepustile kmetom. Če se države članice odločijo, da kmetijske proizvodnje ne dovolijo, in sicer z odstopanjem od zahteve, da na varovalnih pasovih ni proizvodnje, lahko na njih dovolijo pašo ali košnjo, pod pogojem, da varovalni pas ostane razločljiv od sosednjega kmetijskega zemljišča. Države članice določijo minimalno širino teh pasov, vendar ti ne smejo biti ožji od 1 metra. Maksimalna širina je 10 metrov.
8. Za površine s hitro rastočim panjevcem, na katerih se ne uporabljajo mineralna gnojila in/ali fitofarmacevtska sredstva, države članice določijo seznam vrst, ki se lahko uporabljajo za ta namen, in sicer tako, da s seznama, ki je določen v skladu s členom 4(2)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013, izberejo vrste, ki so najbolj primerne z ekološkega vidika, in tako izločijo vrste, ki očitno niso avtohtone. Države članice določijo tudi zahteve v zvezi z uporabo mineralnih gnojil in fitofarmacevtskih sredstev, pri tem pa upoštevajo cilj površin z ekološkim pomenom, zlasti za zaščito in izboljšanje biotske raznovrstnosti.
9. Površine pod naknadnimi posevki ali travno rušo vključujejo površine, ki so nastale v skladu z zahtevami v okviru SMR 1, kakor je določeno v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 1306/2013, pa tudi druge površine pod naknadnimi posevki ali travno rušo, pod pogojem, da so nastale s setvijo mešanice vrst kmetijskih rastlin ali setvijo podsevkov trave med glavno kmetijsko rastlino. Države članice pripravijo seznam mešanic vrst kmetijskih rastlin, ki se uporabijo, in določijo obdobje za setev naknadnih posevkov ali travne ruše; poleg tega lahko določijo dodatne pogoje, zlasti glede metod pridelave. Obdobje, ki ga določijo države članice, mora biti pred 1. oktobrom.
Površine pod naknadnimi posevki ali travno rušo ne vključujejo površin pod zimskimi posevki, ki se posejejo v jeseni, navadno za žetev ali pašo. Ne vključujejo niti površin, zajetih v enakovrednih praksah iz točk I.3 in 4 Priloge IX k Uredbi (EU) št. 1307/2013, ki se izvajajo prek obveznosti iz člena 43(3)(a) navedene uredbe.
10. Na površinah s kmetijskimi rastlinami, ki vežejo dušik, kmetje pridelujejo tiste kmetijske rastline, ki vežejo dušik in so vključene na seznam, ki ga določi država članica. Ta seznam vsebuje kmetijske rastline, ki vežejo dušik in jih država članica šteje kot tiste, ki prispevajo k ciljem izboljšanja biotske raznovrstnosti. Navedene kmetijske rastline so prisotne v rastni sezoni. Države članice določijo pravila o tem, kje se lahko gojijo kmetijske rastline, ki vežejo dušik in izpolnjujejo pogoje za površino z ekološkim pomenom. Ta pravila upoštevajo potrebo po izpolnjevanju ciljev Direktive 91/676/EGS in Direktive 2000/60/ES, saj kmetijske rastline, ki vežejo dušik, lahko povečajo tveganje za izpiranje dušika v jeseni. Države članice lahko določijo dodatne pogoje, zlasti v zvezi z metodami pridelave.
Površine s kmetijskimi rastlinami, ki vežejo dušik, ne vključujejo površin, zajetih v enakovrednih praksah iz točk I.3 in 4 Priloge IX k Uredbi (EU) št. 1307/2013, ki se izvajajo prek obveznosti iz člena 43(3)(a) navedene uredbe.
11. V enem letu vloge lahko kmet za izpolnjevanje zahteve po površini z ekološkim pomenom le enkrat prijavi posamezno površino ali krajinsko značilnost.
Člen 46
Pravila za regionalno izvajanje površin z ekološkim pomenom
1. Države članice, ki se odločijo za regionalno izvajanje iz člena 46(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013, opredelijo regije za namene navedenega člena. Regije, ki se opredelijo, sestavljajo posamezna in enotna geografska območja s podobnimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji. Za ta namen se enotnost nanaša na tip prsti, nadmorsko višino, pa tudi na prisotnost naravnih in polnaravnih območij.
2. Znotraj opredeljenih regij države članice določijo površine, na katerih se mora izvesti do pol odstotnih točk zahteve za površino z ekološkim pomenom.
3. Za površine, ki se opredelijo, države članice določijo posebne obveznosti za sodelujoče kmete ali skupine kmetov. Navedene obveznosti zagotovijo povezane strukture sosednjih površin z ekološkim pomenom. Obveznosti za sodelujoče kmete ali skupine kmetov vključujejo zahtevo, da ima vsak sodelujoči kmet vsaj 50 % površine, za katero velja obveznost iz člena 46(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, na zemljišču svojega kmetijskega gospodarstva znotraj regije in v skladu s petim pododstavkom člena 46(2) navedene uredbe.
4. Obveznosti za sodelujoče kmete ali skupine kmetov zagotovijo, da bodo povezane površine z ekološkim pomenom iz odstavka 3 sestavljene iz ene ali več površin iz točk (a), (c), (d) in (h) prvega pododstavka člena 46(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
5. Pri opredelitvi površin in določitvi obveznosti, kakor je določeno v odstavkih 2 in 3, države članice po potrebi upoštevajo obstoječo nacionalno in regionalno biotsko raznovrstnost in/ali strategije prilagajanja podnebnim spremembam in ublažitve njihovih posledic, načrte upravljanja povodij ali ugotovljene potrebe, da zagotovijo ekološko usklajenost omrežja Natura 2000 iz člena 10 Direktive 92/43/EGS ali prispevajo k izvajanju strategije zelene infrastrukture.
6. Pred določitvijo obveznosti za kmete se države članice posvetujejo z zadevnimi kmeti ali skupinami kmetov ter drugimi pomembnimi deležniki. Po posvetovanju države članice dokončno izoblikujejo podroben načrt za regionalno izvajanje ter interesne skupine, ki so sodelovale pri posvetovanju, in zadevne kmete ali skupine kmetov obvestijo o tem načrtu, vključno z opredelitvijo površin in določitvijo obveznosti za sodelujoče kmete ali skupine kmetov in zlasti s točnim deležem, ki ga mora posamezni kmet izvesti na lastnem kmetijskem gospodarstvu. Države članice to informacijo sporočijo kmetu najpozneje do 30. junija v letu pred tistim, v katerem se uporabi regionalno izvajanje, ali pa v prvem letu uporabe te uredbe, in sicer še pravočasno, da lahko kmet ustrezno prične z izvajanjem.
Brez poseganja v plačila kmetom, ki so določena v členu 43(9) Uredbe (EC) št. 1307/2013, države članice zagotovijo, da se določijo postopki v zvezi s finančnimi nadomestili med kmeti in glede upravnih kazni v primeru neizpolnjevanja pravil o povezanih površinah z ekološkim pomenom.
Člen 47
Pravila za skupinsko izvajanje in merila, ki jih morajo kmetijska gospodarstva izpolnjevati, da se zanje šteje, da so v neposredni bližini
1. Države članice, ki se odločijo, da bodo dovolile skupinsko izvajanje iz člena 46(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, opredelijo merila, ki jih morajo kmetijska gospodarstva izpolnjevati, da se zanje šteje, da so v neposredni bližini, in sicer z uporabo ene od naslednjih opredelitev:
(a)
kmetje, katerih 80 % kmetijskega gospodarstva je v isti občini;
(b)
kmetje, katerih 80 % kmetijskega gospodarstva je na območju, katerega polmer določijo države članice, ne sme pa presegati 15 kilometrov.
2. Države članice, ki se odločijo za opredelitev površin, na katerih je skupinsko izvajanje možno, in ki se odločijo kmetom ali skupinam kmetov naložiti obveznosti, pri tem upoštevajo obstoječo nacionalno ali regionalno biotsko raznovrstnost in/ali strategije prilagajanja na podnebne spremembe in ublažitve njihovih posledic, načrte upravljanja povodij ali ugotovljene potrebe, da se zagotovi ekološka usklajenost omrežja Natura 2000 iz člena 10 Direktive 92/43/EGS ali prispeva k izboljšanju zelene infrastrukture.
3. Obveznosti za sodelujoče kmete ali skupine kmetov iz odstavka 2 vključujejo pogoj, da so povezane površine z ekološkim pomenom sestavljene iz ene ali več površin iz točk (a), (c), (d) in (h) drugega pododstavka člena 46(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
4. Kmetje, ki sodelujejo v skupinskem izvajanju, sklenejo pisni dogovor, ki vključuje podrobnosti o notranjih dogovorih o finančnem nadomestilu in o upravnih kaznih v primeru neizpolnjevanja pravil o skupni površini z ekološkim pomenom.
Člen 48
Določitev razmerja med gozdom in kmetijskimi zemljišči
1. Države članice, ki se odločijo za izvajanje člena 46(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013, določijo odstotek gozdov v primerjavi s skupno površino zemljišča iz prvega pododstavka navedenega odstavka na podlagi razpoložljivih podatkov Eurostata. Podatki o gozdovih se nanašajo na opredelitev, kot jo je uporabila Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo, in izključujejo druge gozdne površine. Skupna površina zemljišča izključuje območje s celinskimi vodami, vključno z rekami in jezeri.
2. Razmerje med gozdovi in kmetijskim zemljiščem iz člena 46(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se izračuna z uporabo razpoložljivih podatkov Eurostata. Če podatki Eurostata o gozdovih in kmetijskih zemljiščih niso dovolj podrobni za oceno deleža gozda na ravni, ki ustreza ravni LAU 2, ali na ravni jasno omejene enote, ki zajema eno samo jasno omejeno, povezano zemljepisno območje, na katerem obstajajo podobne razmere za kmetijstvo, se lahko uporabijo drugi viri podatkov.
Države članice dokažejo, da so uporabile najnovejše in skladne podatke o gozdovih in kmetijskih zemljiščih, ki čim bolj odražajo dejansko stanje.
3. Podatki in izračuni iz odstavkov 1 in 2 veljajo tri leta. Po poteku tega obdobja države članice, ki se odločijo še naprej uporabljati izvzetje iz člena 46(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in obnoviti triletno obdobje, ponovno izračunajo razmerja v skladu z odstavkoma 1 in 2 tega člena, pri tem pa uporabijo najnovejše razpoložljive podatke.
V primeru sprememb upravnih meja, ki bi vplivale na razmerje iz odstavka 2, se podatki in izračuni ponovno ocenijo, vse morebitne spremembe pri uporabi izvzetja pa se uradno sporočijo Komisiji.
POGLAVJE 4
PLAČILO ZA MLADE KMETE
Člen 49
Dostop pravnih oseb do plačila za mlade kmete
1. Letno plačilo za mlade kmete iz člena 50(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se pravni osebi dodeli ne glede na njeno pravno obliko, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
pravna oseba je upravičena do plačila v okviru sheme osnovnega plačila ali sheme enotnega plačila na površino iz Poglavja 1 Naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 in je aktivirala plačilne pravice ali prijavila upravičene hektarje, kakor je določeno v členu 50(4) navedene uredbe;
(b)
mladi kmet v smislu člena 50(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 izvaja učinkovit in dolgotrajni nadzor nad pravno osebo v smislu odločitev, povezanih z upravljanjem, ugodnostmi in finančnimi tveganji v prvem letu, za katerega pravna oseba vloži vlogo za plačilo v okviru sheme za mlade kmete. Kadar je pri kapitalu pravne osebe ali njenem upravljanju udeleženih več fizičnih oseb, vključno z osebami, ki niso mladi kmetje, lahko mladi kmet izvaja takšen učinkovit in dolgoročni nadzor sam ali skupaj z drugimi kmeti;
(c)
vsaj eden od mladih kmetov, ki izpolnjuje pogoje iz točke (b), izpolnjuje merila za upravičenost, ki so jih določile države članice v skladu s členom 50(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, če ta obstajajo, razen če so države članice določile, da zadevna merila veljajo za vse takšne mlade kmete.
Kadar pravno osebo posamično ali skupaj nadzira druga pravna oseba, se pogoji iz točke (b) prvega pododstavka uporabljajo za vsako fizično osebo, ki ima nadzor nad to drugo pravno osebo.
2. Plačilo iz člena 50(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se ne dodeli več, če so vsi mladi kmetje, ki izpolnjujejo merila iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 1 in po potrebi točke (c) prvega pododstavka odstavka 1, prenehali nadzorovati pravno osebo.
3. V tem členu:
(a)
se vsako sklicevanje v členu 50(4) do (10) Uredbe (EU) št. 1307/2013 na „kmeta“ šteje za sklicevanje na pravno osebo iz tega člena;
(b)
se sklicevanje na prvo predložitev vloge v okviru sheme osnovnega plačila ali sheme enotnega plačila na površino iz člena 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1307/2013 šteje za sklicevanje na prvo vlogo pravne osebe za plačilo v okviru sheme za mlade kmete;
(c)
brez poseganja v odstavek 4 tega člena se sklicevanje v drugem stavku člena 50(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013 na „ustanovitev“ šteje za sklicevanje na ustanovitev s strani mladih kmetov, ki imajo nadzor nad pravno osebo v skladu s točko (b) prvega pododstavka odstavka 1 tega člena.
4. Kadar več mladih kmetov v skladu s točko (b) prvega pododstavka odstavka 1 pridobi nadzor nad pravno osebo v različnih obdobjih, se najzgodnejša pridobitev nadzora šteje za čas „ustanovitve“ iz drugega stavka člena 50(5) Uredbe EU št. 1307/2013.
Člen 50
Dostop skupine fizičnih oseb do plačila za mlade kmete
Člen 49 se smiselno uporablja za skupino fizičnih oseb, kakor je določena s členom 4(1)(a) Uredbe (EU) št. 1307/2013, v zvezi s katero so zahteve iz člena 49(1)(a) te Uredbe izpolnjene na ravni skupine.
POGLAVJE 5
VEZANA PODPORA
ODDELEK 1
Prostovoljna vezana podpora
Člen 51
Opredelitev pojmov
V tem oddelku „ukrepi vezane podpore“ pomenijo ukrepe za izvajanje prostovoljne vezane podpore iz člena 52(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 52
Splošna načela
1. Regije iz člena 52(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 opredelijo države članice v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so agronomske in socialno-ekonomske značilnosti in regionalni kmetijski potencial ali institucionalna ali administrativna struktura. Te regije se lahko razlikujejo od regij, opredeljenih v okviru drugih podpornih shem iz Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Pri opredelitvi posebnih načinov kmetovanja ali posebnih kmetijskih sektorjev iz člena 52(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 države članice upoštevajo zlasti ustrezne proizvodne strukture in razmere v zadevni regiji ali sektorju.
3. Za namene člena 52(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se nekateri načini kmetovanja ali posebni kmetijski sektorji obravnavajo, kot da so „v težavah“, če obstaja tveganje opustitve ali zmanjšanja proizvodnje, med drugim zaradi nizke donosnosti dejavnosti, ki se izvaja, kar negativno vpliva na gospodarsko, družbeno ali okoljsko ravnovesje v zadevni regiji ali sektorju.
Člen 53
Pogoji za odobritev podpore
1. Države članice določijo merila za upravičenost do ukrepov vezane podpore v skladu z okvirom iz Uredbe (EU) št. 1307/2013 in pogoji, določenimi v tej uredbi.
2. Površine, donose in število živali iz člena 52(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 določijo države članice na regionalni ali sektorski ravni. Ti izražajo največje donose, obdelane površine ali število živali, ki so bili v ciljni regiji ali sektorju doseženi v najmanj enem letu petletnega obdobja pred letom odločitve iz člena 53(1) navedene uredbe.
Letno plačilo je izraženo kot znesek podpore na enoto. Dobljeno je na podlagi razmerja med zneskom, določenim za financiranje ukrepa, kot je bil priglašen v skladu s točko (3)(i) Priloge I k tej uredbi, in površino ali številom živali, upravičenih do podpore v zadevnem letu, oziroma površino ali številom živali, kot sta bila določena v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka.
3. Kadar ukrep vezane podpore zadeva oljnice iz Priloge k memorandumu o soglasju o oljnicah, sklenjenim med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike v okviru Splošnega sporazuma o carinah in trgovini, skupni obseg največjih površin, ki lahko prejemajo podporo, v skladu s priglasitvijo držav članic, ne presega največje površine za celotno Unijo, in sicer zaradi zagotovitve skladnosti z mednarodnimi obveznostmi.
Kadar je največja površina iz prvega pododstavka presežena, zadevne države članice prilagodijo priglašeno površino, pri čemer uporabijo koeficient znižanja, dobljen na podlagi razmerja med največjo površino in skupnim obsegom površin, priglašenih za podporo za oljnice iz prvega pododstavka.
Koeficient znižanja iz drugega pododstavka izračuna Komisija z izvedbenimi akti, sprejetimi brez uporabe postopka iz člena 71(2) ali (3) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
4. Kadar ukrep vezane podpore zadeva govedo in/ali ovce in koze, države članice kot pogoj za upravičenost do podpore opredelijo zahteve za identifikacijo in registracijo živali iz Uredbe (ES) št. 1760/2000 Evropskega parlamenta in Sveta (25) ali Uredbe Sveta (ES) št. 21/2004 (26).
5. Države članice ne smejo dodeliti vezane podpore na površino za površine, ki niso upravičene površine v smislu člena 32(2), (3) in (4) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Kadar države članice dodelijo vezano podporo za konopljo, se uporablja pogoj iz člena 32(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in člena 9 te uredbe.
Člen 54
Skladnost in kopičenje podpore
1. V členu 52(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se ukrepi iz Uredbe (EU) št. 1305/2013 in Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (27) štejejo za „druge ukrepe in politike Unije“.
2. Države članice zagotavljajo skladnost med:
(a)
ukrepi vezane podpore in ukrepi, ki se izvajajo v okviru drugih ukrepov in politik Unije;
(b)
različnimi ukrepi vezane podpore;
(c)
ukrepi vezane podpore in ukrepi, financiranimi z državnimi pomočmi.
Države članice zagotovijo, da ukrepi vezane podpore ne ovirajo pravilnega delovanja drugih ukrepov iz prvega pododstavka.
3. Kadar se lahko podpora v okviru določenega ukrepa vezane podpore dodeli tudi v okviru drugega ukrepa vezane podpore ali v okviru ukrepa, ki se izvaja v okviru drugih ukrepov in politik Unije, države članice zagotovijo, da lahko zadevni kmet prejme podporo, usmerjeno v cilj iz člena 52(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013, le v okviru enega od teh ukrepov.
Člen 55
Merila za odobritev s strani Komisije
1. V členu 55(1)(a) Uredbe (EU) št. 1307/2013 primanjkuje nadomestnih možnosti, če:
(a)
v ciljni regiji ali sektorju ni mogoče izvajati nobene druge proizvodnje, razen proizvodnje, ki prejema vezano podporo, ali če so za nadaljevanje te proizvodnje potrebne bistvene spremembe proizvodnih struktur; ali
(b)
je prehod na drugo proizvodnjo močno omejen zaradi nerazpoložljivosti zemljišč ali infrastrukture, ki bi bili prilagojeni tej proizvodnji, zaporednega bistvenega zmanjšanja števila gospodarstev, ravni potrebnih naložb za prehod ali zaradi podobnih razlogov.
2. Za namene člena 55(1)(b) Uredbe (EU) št. 1307/2013 je nujno zagotoviti stalno oskrbo lokalne predelovalne industrije, kadar je zaradi prekinitve ali zmanjšanja proizvodnje v ciljni regiji ali sektorju mogoče pričakovati negativen vpliv na dejavnost in povezano ekonomsko sposobnost ali zaposlovanje v podjetjih nižje v proizvodni verigi, ki so močno odvisna od te proizvodnje, na primer predelovalci surovin, klavnice ali živilskopredelovalna industrija. Zadevna podjetja nižje v proizvodni verigi se morajo nahajati v ustrezni regiji ali se morajo pri nadaljevanju svoje dejavnosti močno opirati na sektor.
3. Za namene člena 55(1)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013 so stalne motnje na povezanem trgu prisotne, če kmete v ciljni regiji ali sektorju prizadenejo gospodarske izgube, ki izhajajo zlasti iz onesnaženja, kontaminacije ali degradacije kakovosti okolja, ki je nastala zaradi posebnega geografsko omejenega dogodka.
4. Pri oceni ravni vezane podpore, ki izhaja iz ukrepov, ki jih je treba odobriti in kot jih je priglasila država članica, Komisija upošteva raven vezanih neposrednih plačil, odobrenih v najmanj enem letu v referenčnem obdobju 2010-2014 iz člena 53(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
ODDELEK 2
Proizvodno vezano plačilo za bombaž
Člen 56
Odobritev kmetijskih zemljišč za proizvodnjo bombaža
Države članice določijo objektivna merila, na podlagi katerih je kmetijsko zemljišče odobreno v skladu s členom 57(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Ta merila temeljijo na enem ali več od naslednjih elementov:
(a)
kmetijskem gospodarstvu regij, v katerih je bombaž glavni pridelek;
(b)
pedoklimatskih razmerah zadevnih površin;
(c)
upravljanju z namakalnimi vodami;
(d)
okolju prijaznih sistemih kolobarjenja in pridelovalnih metodah.
Člen 57
Odobritev sort za setev
Za namene člena 57(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 države članice odobrijo sorte, vpisane v „Skupni katalog sort poljščin“ iz Direktive 2002/53/ES, ki so prilagojene potrebam trga.
Člen 58
Pogoji za upravičenost
Setev na površinah iz člena 57(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se opravi z zagotovitvijo najmanjše gostote sadik, ki jo določi zadevna država članica glede na pedoklimatske razmere in posebne regionalne značilnosti, če je to primerno.
Člen 59
Agronomske prakse
Države članice lahko določijo posebna pravila glede agronomskih praks, potrebnih za vzdrževanje in žetev kmetijskih rastlin pod običajnimi pridelovalnimi pogoji.
Člen 60
Odobritev medpanožnih organizacij
1. Države članice vsako leto za obdobje enega leta, ki se začne najpozneje 1. marca, odobrijo vsako medpanožno organizacijo iz člena 59(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki predloži vlogo za takšno odobritev in ki:
(a)
pokriva skupno površino vsaj 4 000 ha, kot določi država članica, in ki izpolnjuje pogoje za odobritev iz člena 56 te Uredbe;
(b)
vključuje vsaj en obrat za odzrnjevanje ter
(c)
je sprejela pravila notranjega delovanja, zlasti glede pogojev pristopa in članarin v skladu z nacionalnimi predpisi in predpisi Unije.
2. Kadar je ugotovljeno, da odobrena medpanožna organizacija ne izpolnjuje meril za odobritev iz odstavka 1, država članica prekliče odobritev, razen če se neizpolnjevanje zadevnih meril odpravi. Kadar je predviden preklic odobritve, država članica o tem obvesti odobreno medpanožno organizacijo in navede razloge za preklic. Država članica medpanožni organizaciji omogoči, da v določenem roku predloži svoje pripombe.
Kmetje, ki so člani odobrene medpanožne organizacije, katere odobritev je preklicana v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka, izgubijo pravico do povečanja pomoči iz člena 60(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 61
Obveznosti proizvajalcev
1. Proizvajalec je član največ ene odobrene medpanožne organizacije iz člena 59(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
2. Proizvajalec, ki je član odobrene medpanožne organizacije, dostavlja proizvedeni bombaž le obratu za odzrnjevanje, ki pripada isti organizaciji.
3. Proizvajalci v odobreni medpanožni organizaciji sodelujejo na podlagi prostovoljnega pristopa.
POGLAVJE 6
URADNA OBVESTILA
Člen 62
Uradna obvestila glede opredelitev in določb
Države članice do 31. januarja 2015 Komisijo uradno obvestijo o vseh odločitvah, sprejetih v skladu s členom 4(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013. Tako uradno obvestilo vsebuje podrobnosti teh odločitev, njihovo utemeljitev in objektivna merila, na podlagi katerih so bile te odločitve sprejete.
Člen 63
Uradna obvestila glede koeficienta znižanja v skladu s členom 32(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013
Države članice do 31. januarja 2015 uradno obvestijo Komisijo o vsaki odločitvi v skladu s členom 8. Tako uradno obvestilo vsebuje podrobnosti teh odločitev, njihovo utemeljitev in objektivna merila, na podlagi katerih so bile te odločitve sprejete.
Člen 64
Uradna obvestila glede sheme osnovnega plačila
1. Če država članica Komisijo uradno obvesti o svojih odločitvah v skladu s členom 22(2) in (3), členom 24(10), 29 in 40(4) Uredbe (EU) št. 1307/2013, takšno uradno obvestilo vsebuje podrobnosti o navedenih odločitvah. Poteg tega se v zvezi z odločitvami v skladu s členi 24(10), 29 in 40(4) navedene uredbe po potrebi vključi utemeljitev.
Če država članica uradno obvesti Komisijo o svojih odločitvah v skladu s členom 23(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, tako obvestilo vsebuje podrobnosti o takšnih odločitvah, njihovo utemeljitev in objektivna merila, na podlagi katerih so bile te odločitve sprejete, zlasti merila, ki se uporabljajo za opredelitev regij v skladu s členom 23(1) navedene uredbe, merila, ki se uporabljajo za razdelitev nacionalnih zgornjih mej med regijami v skladu s členom 23(2) navedene uredbe in merila, ki se uporabljajo za vse postopne letne spremembe v skladu s členom 23(3) navedene uredbe.
2. Če se država članica odloči za uporabo možnosti iz člena 30(7), člena 30(11)(b) člena 32(3)b), člena 32(5) in člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, uradno obvesti Komisijo do 31. januarja prvega leta izvrševanja takšne odločitve o podrobnostih navedenih odločitev ter o utemeljitvi in po potrebi o objektivnih merilih, na podlagi katerih so bile odločitve sprejete.
V primeru revizije odločitve iz člena 30(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 se Komisijo do 31. januarja prvega leta izvrševanja takšne revidirane odločitve uradno obvesti o informacijah iz prvega pododstavka tega odstavka.
3. Če se država članica odloči za uporabo možnost iz člena 34(3) in (4) Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisijo o svoji odločitvi uradno obvesti do 31. januarja prvega leta izvrševanja takšne odločitve.
4. Če se država članica odloči za uporabo možnosti iz drugega pododstavka člena 39(1) ter člena 40(2) in (5) Uredbe (EU) št. 1307/2013, uradno obvesti Komisijo do 31. julija leta, ki je pred prvim letom izvrševanja takšne odločitve, o podrobnostih navedenih odločitev ter o utemeljitvi in objektivnih merilih, na podlagi katerih so bile odločitve sprejete.
5. Če se država članica odloči, da bo uporabila shemo enotnega plačila na površino v skladu s členom 36(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, do 1. septembra vsakega leta za leto vloge uradno obvesti Komisijo o skupnem številu hektarjev, ki jih kmetje prijavijo v skladu s členom 36(2) navedene uredbe.
Člen 65
Uradna obvestila glede zelene komponente
1. Države članice Komisijo uradno obvestijo o naslednjih informacijah:
(a)
do 15. decembra 2014:
(i)
če je to primerno, svojo odločitev, da plačilo iz člena 43(9) Uredbe (EU) št. 1307/2013 izračunajo v skladu s tretjim pododstavkom navedenega člena;
(ii)
če je to primerno, svojo odločitev, da določijo dodatne občutljive površine s trajnim travinjem iz drugega pododstavka člena 45(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(iii)
če je to primerno, svojo odločitev, da plačilo iz člena 43(9) Uredbe (EU) št. 1307/2013 uporabijo na regionalni ravni, kakor je določeno v drugem pododstavku člena 47(2) navedene uredbe;
(b)
do 15. decembra zadevnega leta odločitev, da na novo določijo okoljsko občutljivo površino s trajnim travinjem, kakor je določena v drugem pododstavku člena 41 te uredbe;
(c)
vsako leto do 15. decembra za zadevno leto vloge:
(i)
skupno število kmetov, ki morajo izpolniti vsaj eno obveznost zelene komponente iz člena 43(2) in (3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, in skupno število hektarjev, ki jih ti kmetje prijavijo;
(ii)
skupno število kmetov, ki so izvzeti iz ene ali več praks zelene komponente, in število hektarjev, ki jih ti kmeti prijavijo, število kmetov, izvzetih iz vseh praks, ker izpolnjujejo zahteve Uredbe (ES) št. 834/2007, število kmetov, ki so izvzeti iz obveznosti diverzifikacije kmetijskih rastlin, ter število kmetov, ki so izvzeti iz obveznosti glede površine z ekološkim pomenom, in število hektarjev, ki jih ti kmetje prijavijo. Navedeni podatki ne vključujejo kmetov, ki sodelujejo v shemi za male kmete;
(iii)
skupno število kmetov, ki uporabljajo enakovredne ukrepe, pri čemer se določijo kmeti, ki uporabljajo enakovrednost v skladu s členom 43(3)(a) ali (b) Uredbe (EU) št. 1307/2013, in število hektarjev, ki jih ti kmetje prijavijo;
(iv)
skupno število kmetov, ki morajo upoštevati diverzifikacijo kmetijskih rastlin, razčlenjeno po številu kmetov, ki morajo upoštevati diverzifikacijo z dvema vrstama kmetijskih rastlin, in številu kmetov, ki morajo upoštevati diverzifikacijo s tremi vrstami kmetijskih rastlin, poleg tega pa še število hektarjev ornega zemljišča, ki jih ti kmetje prijavijo;
(v)
skupno število kmetov, ki se upoštevajo pri izračunu deleža površin s trajnim travinjem v skupni kmetijski površini, in skupno število hektarjev s trajnim travinjem, ki jih ti kmetje prijavijo;
(vi)
skupno število kmetov, ki prijavijo okoljsko občutljivo trajno travinje, skupno število hektarjev z okoljsko občutljivim trajnim travinjem, ki jih ti kmetje prijavijo, in skupno število hektarjev opredeljenega občutljivega trajnega travinja;
(vii)
skupno število kmetov, ki morajo izpolniti obveznost glede površine z ekološkim pomenom, skupno število ornih hektarjev, ki jih ti kmetje prijavijo, in skupno število hektarjev, ki so bili še pred uporabo utežnih faktorjev prijavljeni kot površina z ekološkim pomenom, razčlenjeno po vrstah površin z ekološkim pomenom, kot so naštete v prvem pododstavku člena 46(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(viii)
skupno število kmetov, ki obveznost glede površine z ekološkim pomenom izvajajo na regionalni ravni ali skupinsko, in skupno število ornih hektarjev, ki jih ti kmetje prijavijo;
(d)
do 15. decembra vsako leto, referenčni delež in letni delež površin s trajnim travinjem v celotni kmetijski površini, ter informacije o obveznostih, določenih na ravni kmetijskega gospodarstva v skladu s petim pododstavkom člena 45(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in člena 44 te Uredbe.
2. V uradnem obvestilu, ki ga morajo v skladu s členom 46(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013 države članice Komisiji poslati do 1. avgusta 2014, te sporočijo:
(a)
svojo odločitev o tem, katere površine iz prvega pododstavka člena 46(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 bodo veljale za površine z ekološkim pomenom; uradno obvestilo se do 1. oktobra 2014 dopolni s podrobnimi informacijami, med drugim tudi o pogojih, ki se bodo zaradi odločitev držav članic uporabljali za navedene površine;
(b)
podrobne informacije o uporabi faktorjev pretvorbe in utežnih faktorjev iz člena 46(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
3. V uradnem obvestilu, ki se v skladu s členom 46(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013 pošlje do 1. avgusta leta, ki je pred prvim letom izvrševanja zadevne odločitve, države članice Komisiji uradno sporočijo:
(a)
države članice, ki se odločijo za regionalno izvajanje iz člena 46(5) Uredbe (EU) št. 1307/2013, informacije o opredelitvi regij, določitvi površin, izbranih površinah za namene člena 46(4) te uredbe in informacije, ki upravičujejo podporo tega regionalnega izvajanja za izvajanje politik Unije o okolju, podnebju in biotski raznovrstnosti;
(b)
države članice, ki se odločijo, da bodo dovolile skupinsko izvajanje iz člena 46(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, vključijo informacije o določitvi površin in izbranih površinah za namene člena 47(3) te uredbe, če je to primerno.
4. V uradnem obvestilu, ki se pošlje do 1. avgusta leta, ki je pred prvim letom izvrševanja zadevne odločitve v skladu s členom 46(8) Uredbe (EU) št. 1307/2013, države članice, ki izpolnjujejo pogoj iz člena 46(7) navedene uredbe in se odločijo, da uporabijo izvzetje iz navedene določbe, Komisijo uradno obvestijo o podrobnostih navedene odločitve, vključno s podatki in izračuni, ki prikazujejo, da so vsi pogoji za oprostitev iz člena 46(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013 izpolnjeni.
Prvi pododstavek se smiselno uporablja za odločitve za nadaljnjo uporabo izvzetja iz člena 46(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013, in obnovitev triletnega obdobja, kakor je določeno v členu 48(3) te uredbe.
Države članice Komisijo uradno obvestijo o kakršnih koli spremembah pri uporabi izvzetja, določenega v členu 46(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 66
Uradna obvestila glede plačil za mlade kmete
1. Kadar se država članica odloči, da bo za izračun plačila za mlade kmete uporabila člen 50(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisijo do 31. januarja 2015 obvesti o izbrani metodi za izračun plačila in najvišji omejitvi, določeni v skladu s členom 50(9) navedene uredbe.
2. Kadar se država članica odloči, da bo merila za upravičenost opredelila v skladu s členom 50(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013 ali da bo uporabila metodo za izračun iz člena 50(10) navedene uredbe, Komisijo do 31. januarja 2015 uradno obvesti o takšni odločitvi.
3. Kadar se država članica odloči, da bo izkoristila možnost ponovnega izračuna določenega števila hektarjev, kakor je to določeno v tretjem pododstavku člena 50(10) Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisijo o tej odločitvi uradno obvesti do 1. avgusta leta, v katerem bi se ta ponovni izračun uporabljal, ter predloži utemeljitev in objektivna merila, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev.
Člen 67
Uradna obvestila glede prostovoljne vezane podpore
1. Uradna obvestila iz člena 54(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013 vključujejo podatke iz Priloge I k tej uredbi.
2. Za vsak ukrep vezane podpore in vsako specifično vrsto kmetovanja ali specifični kmetijski sektor, države članice uradno obvestijo Komisijo o skupnem številu upravičencev, znesku plačil, ki so bila dodeljena, ter o skupni površini in skupnem številu živali, za katere je bila plačana pomoč. Ta obvestila se predložijo do 15. septembra leta po letu, za katero so plačila dodeljena.
Člen 68
Uradna obvestila o minimalnih zahtevah za prejemanje neposrednih plačil
Države članice Komisijo do 1. avgusta 2014 uradno obvestijo o vseh odločitvah, sprejetih v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 69
Uradna obvestila o prerazporeditvenem plačilu
Kadar se država članica odloči, da bo dodelila prerazporeditveno plačilo v skladu s poglavjem 2 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, uradno obvestilo iz drugega pododstavka člena 41(1)Uredbe (EU) št. 1307/2013 vključuje podrobnosti o takšni odločitvi, vključno s podrobnostmi in utemeljitvijo izračuna prerazporeditvenega plačila, ter po potrebi informacije o vsakršni regionalni uporabi v skladu s členom 41(2) navedene uredbe in o vsakršnem stopnjevanju v okviru števila hektarjev v skladu s členom 41(5) navedene uredbe.
Člen 70
Uradna obvestila o plačilu za območja z naravnimi omejitvami
Kadar se država članica odloči za dodelitev plačila za območja z naravnimi omejitvami v skladu s poglavjem 4 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisijo do 1. avgusta 2014 uradno obvesti o vseh odločitvah, sprejetih v skladu s členom 48 Uredbe (EU) št. 1307/2013. Takšno uradno obvestilo zajema podrobnosti o takšni odločitvi, po potrebi vključno z informacijami o vsakršni omejitvi plačil na nekatera območja v skladu s členom 48(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013, o vsakršni uporabi zgornje meje iz člena 48(4) navedene uredbe in o vsakršni regionalni uporabi v skladu s členom 48(5) navedene uredbe.
Člen 71
Uradna obvestila o shemi za male kmete
Kadar se država članica odloči, da bo uporabila shemo za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisijo do 1. avgusta 2014 uradno obvesti o vseh odločitvah, sprejetih v skladu z navedenim naslovom.
Takšno uradno obvestilo zajema podrobnosti o takšni odločitvi, vključno z morebitno samodejno vključitvijo imen kmetov v skladu s členom 62(2) Uredbe (EU) št. 1307/2013 in izračunom plačila v skladu s členom 63 navedene uredbe.
Države članice Komisijo nemudoma obvestijo o odločitvi o financiranju iz člena 65(2) iz Uredbe (EU) št. 1307/2013, najpozneje pa 1. decembra v koledarskem letu, na katerega se plačilo nanaša.
Člen 72
Uporaba členov 8(1), 41(4) ali 52(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 za člane pravnih oseb ali skupin
Kadar se država članica odloči za uporabo členov 8(4), 41(8) ali 52(7) Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisijo do 1. avgusta 2014 uradno obvesti o podrobnostih navedenih odločitev.
Člen 73
Linearno znižanje plačil
Pri uporabi katerega koli linearnega znižanja iz drugega pododstavka člena 7(1), člena 51(2) ali člena 65(2)(c) Uredbe (EU) št. 1307/2013, države članice Komisijo nemudoma uradno obvestijo o uporabljenem odstotku znižanja, najpozneje pa 30. junija leta, ki sledi koledarskemu letu, v katerem so bila zahtevana linearno znižana neposredna plačila.
Člen 74
Vloga za informacije o ukrepih, ki jih sprejmejo države članice
Kadar je treba zagotoviti pravilno uporabo pravil iz Uredbe (EU) št. 1307/2013 ali te uredbe, lahko Komisija od držav članic zahteva, da zagotovijo podrobnosti o vseh ukrepih, ki so jih sprejele za izvajanje Uredbe (EU) št. 1307/2013 ali pravilih, ki jih je sprejela Komisija na podlagi navedene uredbe.
Člen 75
Poročila
1. Kadar se Bolgarija in Romunija odločita dodeliti dopolnilna nacionalna neposredna plačila v skladu s členom 18 Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisiji do 30. junija 2016 predložita poročilo. Poročilo za vsako dopolnilno nacionalno neposredno plačilo zajema število upravičencev, skupni znesek dodeljenih dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil, hektarje, za katere je bilo dodeljeno plačilo, in stopnjo plačila, kadar je to ustrezno.
2. Kadar se država članica odloči, da bo dodelila prehodno nacionalno pomoč v skladu s členom 37(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013, Komisiji do 15. septembra v letu, ki sledi izvajanju navedene prehodne nacionalne pomoči, predloži letno poročilo. Poročilo za vsak sektor zajema število upravičencev, znesek dodeljene prehodne nacionalne pomoči, hektarje, število živali ali drugih enot, za katere je bila pomoč dodeljena, ter stopnjo navedene pomoči, kadar je to ustrezno.
Člen 76
Uradno obvestilo o odločitvi, ki je bila sprejeta na podlagi revizije
Kadar se odločitev, o kateri je bila Komisija uradno obveščena v skladu z Uredbo (EU) št. 1307/2013 ali to uredbo, lahko revidira, se Komisiji pošlje uradno obvestilo o odločitvi, ki je bila sprejeta na podlagi revizije, v roku štirih tednov po sprejetju takšne odločitve, razen če v Uredbi (EU) št. 1307/2013 ni določen drugačen rok za takšno uradno obvestilo.
Takšno uradno obvestilo zajema podrobnosti odločitve ter po potrebi utemeljitev in objektivna merila, na podlagi katerih je bila taka odločitev sprejeta.
POGLAVJE 7
SPREMEMBA, RAZVELJAVITEV IN ZAČETEK VELJAVNOSTI
Člen 77
Sprememba Uredbe (EU) št. 1307/2013
Priloga X k Uredbi (EU) št. 1307/2013 se nadomesti z besedilom iz Priloge II k tej uredbi.
Člen 78
Razveljavitev
Uredbi (ES) št. 1120/2009 in (ES) št. 1121/2009 se razveljavita.
Še naprej pa se uporabljata za vloge za pomoč, ki se nanašajo na koledarska leta pred koledarskim letom 2015.
Člen 79
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se za vloge za pomoč za koledarska leta, ki sledijo koledarskemu letu 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 11. marca 2014