РЕШЕНИЕ № 1386/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно Обща програма на Европейския съюз за действие за околната среда до 2020 година „Да живеем добре в пределите на нашата планета“
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът си постави за цел да се превърне в интелигентна, устойчива и приобщаваща икономика до 2020 г. чрез набор от политики и мерки с цел изграждане на нисковъглеродна и ефективна от гледна точка на използването на ресурсите икономика (4).
(2)
Няколко последователни програми за действие за околната среда осигуриха рамката за действие на Съюза в тази област от 1973 г. насам.
(3)
Шестата програма за действие на Общността за околната среда (5) (наричана по-долу „6-а ПДОС“) приключи през юли 2012 г., но продължава изпълнението на много от мерките и действията, предприети по тази програма.
(4)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС се заключава, че програмата е допринесла за околната среда и е осигурила обща стратегическа насока за политиката в областта на околната среда. Въпреки тези постижения, все още се запазват неустойчиви тенденции в четирите приоритетни области, определени в 6-а ПДОС: изменение на климата, природа и биологично разнообразие, околна среда, здраве и качество на живота и природни ресурси и отпадъци.
(5)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС са изтъкнати някои недостатъци. Ето защо постигането на целите, изложени в Седмата програма за действие за околната среда (наричана по-долу „7-а ПДОС“), изисква пълна ангажираност от страна на държавите членки и съответните институции на Съюза, както и готовност за поемане на отговорност за осигуряването на очакваните ползи от програмата.
(6)
Според доклада на Европейската агенция за околната среда, озаглавен „Европейската околна среда - състояние и перспективи за 2010 г.“ (наричан по-долу „ДСПОС 2010“), в областта на околната среда продължават да съществуват редица сериозни предизвикателства, които ще доведат до сериозни последици, ако не бъдат предприети никакви действия за справянето с тях.
(7)
Глобалните системни тенденции и предизвикателства, свързани с динамиката на населението, урбанизацията, болестите и пандемиите, ускорените технологични промени и неустойчивия икономически растеж, усложняват още повече справянето с екологичните предизвикателства и постигането на устойчиво развитие в дългосрочен план. За осигуряването на дългосрочния просперитет на Съюза се изисква предприемането на допълнителни действия за справяне с тези предизвикателства.
(8)
От съществено значение е да бъдат установени приоритетни цели на Съюза за 2020 г. в съответствие с ясна дългосрочна перспектива до 2050 г. Това също така би осигурило стабилна среда за устойчиви инвестиции и растеж. 7-ата ПДОС следва да се основава на политически инициативи по стратегията „Европа 2020“ (6), включително законодателния пакет на Съюза в областта на климата и енергетиката (7), съобщението на Комисията относно „Пътна карта за постигане до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност“ (8), Стратегията на ЕС за биологичното разнообразие до 2020 г. (9), Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа (10), водещата инициатива „Съюз за иновации“ (11) и Стратегията на Европейския съюз за устойчиво развитие.
(9)
7-ата ПДОС следва да спомогне за постигане на целите по отношение на околната среда и изменението на климата, които Съюзът вече е приел, и да установи пропуските по отношение на политиката, където може да са необходими допълнителни цели.
(10)
Съюзът прие да постигне намаление на своите емисии на парникови газове с поне 20 % до 2020 г. (30 %, ако и други развити държави се ангажират с подобно намаляване на емисиите, а развиващите се държави допринесат по подходящ начин съобразно своите отговорности и съответни възможности), да осигури дял от 20 % на възобновяемите енергийни източници в потреблението на енергия през 2020 г. и да постигне намаление с 20 % на потреблението на първична енергия в сравнение с очакваните равнища чрез повишаване на енергийната ефективност (12).
(11)
Съюзът прие до 2020 г. да спре загубата на биологично разнообразие и влошаването на екосистемните услуги в Съюза, както и да ги възстанови, доколкото това е възможно, като се увеличи приносът на Съюза за възпиране на загубата на биологично разнообразие в световен мащаб (13).
(12)
Съюзът подкрепя целите за спиране на загубата на горски територии в световен мащаб най-късно до 2030 г. и за намаляване на общото обезлесяване на тропическите гори до 2020 г. най-малко с 50 % спрямо равнищата от 2008 г. (14)
(13)
Съюзът прие до 2015 г. да постигне добро състояние на всички води в Съюза, включително сладководните (реки и езера, подпочвени води), преходните (речни устия/делти) и крайбрежните води до една морска миля от брега (15).
(14)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне добро екологично състояние на всички морски води на Съюза (16).
(15)
Съюзът прие да постигне равнище на качество на въздуха, което да не води до значителни отрицателни въздействия върху здравето на човека и околната среда, както и рискове за тях (17).
(16)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне целта производството и употребата на химикалите да се извършва по начини, които свеждат до минимум значителните неблагоприятни ефекти върху здравето на човека и околната среда (18).
(17)
Съюзът прие да опазва околната среда и човешкото здраве, като предотвратява или намалява неблагоприятното въздействие от генерирането и управлението на отпадъци, както и като намалява цялостното въздействие от използването на ресурси и повишава ефективността на това използване посредством прилагането на следната йерархия на отпадъците: предотвратяване, подготовка за повторна употреба, рециклиране, друго оползотворяване и обезвреждане (19).
(18)
Съюзът прие да насърчава прехода към зелена икономика и да се стреми към пълно премахване на връзката между икономическия растеж и влошаването на състоянието на околната среда (20).
(19)
Съюзът прие да се стреми към прекратяване на влошаването на състоянието на земите в световен мащаб в условията на устойчиво развитие (21).
(20)
Съгласно член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) политиката на Съюза в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита при отчитане на различното състояние на регионите в рамките на Съюза и се основава на принципа на предпазните мерки и на превантивните действия, на принципа на приоритетно отстраняване още при източника на замърсяването и на принципа „замърсителят плаща“.
(21)
В съответствие с принципа на субсидиарност на 7-ата ПДОС, за да се постигнат приоритетните цели, следва да се предприемат действия на различни равнища на управлението.
(22)
Прозрачното участие на неправителствени участници е от важно значение, за да се осигури успехът на 7-ата ПДОС и да се постигнат нейните приоритетни цели.
(23)
Загубата на биологично разнообразие и влошаването на състоянието на екосистемите в Съюза имат важни последствия за околната среда и благосъстоянието на човека, те също така оказват въздействие върху бъдещите поколения и струват скъпо на обществото като цяло - особено за икономическите субекти от сектори, които са пряко зависими от екосистемните услуги.
(24)
В Съюза съществуват значителни възможности за намаляване на емисиите на парникови газове и за повишаване на енергийната ефективност и на ефективността на използването на ресурсите. Това ще намали въздействието върху околната среда и ще доведе до повишена конкурентоспособност, както и до нови източници на растеж и работни места посредством икономии на разходи благодарение на повишената ефективност, пазарната реализация на иновациите и по-доброто управление на ресурсите през целия им жизнен цикъл. С цел реализиране на този потенциал по-всестранната политика на Съюза в областта на изменението на климата следва да отчита, че всички сектори на икономиката трябва да допринасят за справянето с изменението на климата.
(25)
Екологичните проблеми и въздействия продължават да пораждат значителни рискове за здравето и благосъстоянието на човека, докато мерките за подобряване на състоянието на околната среда могат да бъдат от полза.
(26)
Пълното и еднакво прилагане в целия Съюз на достиженията на правото в областта на околната среда представлява добра инвестиция за околната среда и здравето на човека, а също и за икономиката.
(27)
Политиката на Съюза в областта на околната среда следва да продължи да се основава на надеждни знания и следва да гарантира, че данните, които са в основата на формирането на политиката, включително случаите, в които се използва принципът на превантивните действия, могат да бъдат по-добре разбрани на всички равнища.
(28)
Постигането на екологичните цели и на целите в областта на климата следва да бъде подкрепено с достатъчни инвестиции, като финансовите средства следва да бъдат разходвани по-ефективно в съответствие с тези цели. Използването на публично-частни инициативи следва да бъде насърчавано.
(29)
Отразяването на проблемите на околната среда във всички съответни области на политиката е от съществено значение за намаляването на въздействието върху околната среда, дължащо се на политиките и дейностите в други сектори, и за постигането на специфичните цели, свързани с околната среда и с климата.
(30)
Съюзът е гъсто населен, а над 70 % от неговите граждани живеят в градски и периферни градски райони, където са изправени пред конкретни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
(31)
Много от предизвикателствата, свързани с околната среда, са с глобален характер и могат да бъдат напълно преодолени само чрез мащабен глобален подход, докато други екологични предизвикателства са със силно изразен регионален характер. Това налага сътрудничество с държави партньори, включително съседни държави и отвъдморски държави и територии.
(32)
7-ата ПДОС следва да подпомага изпълнението в рамките на Съюза и на международно равнище на заключителните документи и ангажиментите, приети на Конференцията на Организацията на обединените нации по въпросите на устойчивото развитие през 2012 г. („Рио + 20“), насочени към превръщането на световната икономика в приобщаваща и зелена икономика в контекста на устойчивото развитие и намаляването на бедността.
(33)
Подходящото съчетаване на политически инструменти би позволило на предприятията и потребителите по-добре да разберат въздействието на своята дейност върху околната среда и да управляват това въздействие. Тези политически инструменти включват икономически стимули, пазарни инструменти и изисквания за информация, както и доброволни инструменти и мерки за допълване на нормативната уредба и за участието на заинтересованите страни на различни равнища.
(34)
Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, следва да бъдат развивани в съответствие с принципите на разумно регулиране (22) и, когато е целесъобразно, да подлежат на цялостна оценка на въздействието.
(35)
Напредъкът в изпълнението на целите на 7-ата ПДОС следва да бъде наблюдаван, анализиран и оценяван въз основа на одобрени показатели.
(36)
В съответствие с член 192, параграф 3 ДФЕС приоритетните цели по отношение на политиката на Съюза в областта на околната среда следва да бъдат изложени в обща програма за действие.
(37)
Във връзка с приоритетните цели, заложени в настоящото решение, в 7-ата ПДОС, изложена в приложението, се набелязват редица мерки и действия за постигане на тези цели,
(38)
Доколкото целта на настоящото решение, а именно създаването на обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда, която излага приоритетни цели, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради мащаба и последиците на тази програма за действие, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приема се обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда за периода до 31 декември 2020 г. (наричана по-долу „7-ата програма за действие за околната среда“ или „7-ата ПДОС“) съгласно изложеното в приложението.
Член 2
1. 7-ата програма за действие за околната среда има следните приоритетни цели:
а)
опазване, съхранение и увеличаване на природния капитал на Съюза;
б)
превръщане на Съюза в ефективна от гледна точка на използването на ресурсите, зелена и конкурентоспособна нисковъглеродна икономика;
в)
закрила на гражданите на Съюза от свързани с околната среда въздействия и рискове за здравето и бласъстоянието им;
г)
осигуряване на максимални ползи от законодателството на Съюза в областта на околната среда чрез подобряване на неговото прилагане;
д)
подобряване на базата от знания и данни за политиката на Съюза в областта на околната среда;
е)
осигуряване на инвестиции за политиката в областта на околната среда и климата и предприемане на мерки по отношение на външните за околната среда фактори;
ж)
по-добро отразяване на проблемите на околната среда и повишена съгласуваност на политиките;
з)
повишаване на устойчивостта на големите градове в Съюза;
и)
повишаване на ефективността на Съюза в справянето с международни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
2. 7-ата ПДОС се основава на принципа на предпазните мерки, принципите на превантивните действия и на отстраняване на замърсяването още при източника и на принципа „замърсителят плаща“.
3. 7-ата ПДОС допринася за високо равнище на опазване на околната среда и подобряване на качеството на живот и благосъстояние за гражданите.
4. Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, се предлагат и изпълняват в съответствие с принципите на разумното регулиране и, когато е целесъобразно, подлежат на цялостна оценка на въздействието.
Член 3
1. Съответните институции на Съюза и държавите членки са отговорни за предприемане на подходящи действия с цел изпълнението на приоритетните цели, определени в 7-ата ПДОС. Действията се предприемат при надлежно съобразяване с принципите на предоставената компетентност, субсидиарността и пропорционалността съгласно член 5 от Договора за Европейския съюз.
2. Държавните органи на всички равнища работят съвместно с предприятията, социалните партньори, гражданското общество и отделните граждани за изпълнението на 7-ата ПДОС.
Член 4
1. Комисията гарантира, че изпълнението на съответните елементи на 7-ата ПДОС се наблюдава в контекста на редовния процес на мониторинг по стратегията „Европа 2020“. В този процес се включват показателите на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда, както и показателите, използвани за мониторинг на напредъка по постигането на съществуващото законодателство и целите, свързани с околната среда и климата, като например целите за климата и енергията, целите за биологичното разнообразие и етапните цели за ефективността на използването на ресурсите.
2. Комисията също така извършва оценка на 7-ата ПДОС. Оценката се основава, inter alia, на доклада на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда и на консултация със заинтересованите страни. Въз основа на тази оценка Комисията своевременно представя доклад на Европейския парламент и на Съвета преди края на 7-ата ПДОС.
3. С оглед на тази оценка и на други съответни промени в политиките Комисията, когато е целесъобразност, своевременно представя предложение за 8-ама ПДОС с цел избягване на прекъсване между 7-ата ПДОС и 8-ата ПДОС.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
SKLEP št. 1386/2013/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 20. novembra 2013
o splošnem okoljskem akcijskem programu Unije do leta 2020 „Dobro živeti ob upoštevanju omejitev našega planeta“
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(3) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Unija si je s svežnjem politik in ukrepov z namenom vzpostavitve nizkoogljičnega in z viri gospodarnega gospodarstva (4) zadala cilj, da bo do leta 2020 postala pametno, trajnostno in vključujoče gospodarstvo.
(2)
Zaporedni okoljski akcijski programi od leta 1973 zagotavljajo okvir za delovanje Unije na področju okolja.
(3)
Šesti okoljski akcijski program Skupnosti (5) (v nadaljnjem besedilu: šesti okoljski akcijski program) se je iztekel julija 2012, vendar se mnogo ukrepov in dejavnosti iz tega programa še vedno izvaja.
(4)
S končno oceno šestega okoljskega akcijskega programa je bilo ugotovljeno, da je program koristil okolju in da je zagotovil celovito strateško usmeritev okoljske politike. Kljub tem dosežkom še vedno obstajajo netrajnostni trendi na štirih prednostnih področjih iz šestega okoljskega akcijskega programa: podnebne spremembe, narava in biotska raznovrstnost, okolje in zdravje ter kakovost življenja in naravni viri ter odpadki.
(5)
V končni oceni šestega okoljskega akcijskega programa so bile izpostavljene nekatere pomanjkljivosti. Države članice in ustrezne institucije Unije se morajo zato v celoti zavezati, da se dosežejo cilji iz sedmega okoljskega akcijskega programa, in se zavzemati za to, da bi program prinesel pričakovane koristi.
(6)
V skladu s poročilom Evropske agencije za okolje z naslovom „Evropsko okolje - stanje in napovedi 2010“ (v nadaljnjem besedilu: SOER 2010) še vedno ostajajo številni večji okoljski izzivi in da bodo posledice hude, če se ne bomo z njimi spoprijeli.
(7)
Zaradi svetovnih sistemskih trendov in izzivov v zvezi s populacijsko dinamiko, urbanizacijo, boleznimi in pandemijami, vse hitrejšimi tehnološkimi spremembami ter netrajnostno gospodarsko rastjo sta obravnavanje okoljskih izzivov in doseganje dolgoročnega trajnostnega razvoja še bolj zapletena. Za zagotovitev dolgoročne blaginje Unije je treba sprejeti nadaljnje ukrepe za obravnavo navedenih izzivov.
(8)
Bistveno je, da se v skladu z jasno dolgoročno vizijo za leto 2050 določijo prednostni cilji Unije za leto 2020. S tem bi zagotovili tudi trdno okolje za trajnostne naložbe in rast. Sedmi okoljski akcijski program bi moral temeljiti na pobudah politike iz strategije Evropa 2020 (6), vključno s svežnjem pravil Unije na področjih podnebja in energije (7), sporočilom Komisije o načrtu za prehod na nizkoogljično gospodarstvo do leta 2050 (8), strategijo EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020 (9), načrtom za Evropo, gospodarno z viri (10), vodilno pobudo o Uniji inovacij (11) in strategijo Evropske unije za trajnostni razvoj.
(9)
Sedmi okoljski akcijski program bi moral prispevati k doseganju okoljskih ciljev in ciljev, povezanih s podnebnimi spremembami, ki jih je Unija že določila, in opredeliti vrzeli v politiki, kjer bi lahko bili potrebni dodatni cilji.
(10)
Unija je sklenila, da do leta 2020 za vsaj 20 % zmanjša svoje emisije toplogrednih plinov (30 %, pod pogojem, da se druge razvite države zavežejo primerljivim zmanjšanjem emisij, države v razvoju pa ustrezno prispevajo glede na svoje odgovornosti in zmožnosti); zagotovila, da se 20 % porabe energije do leta 2020 pridobi iz obnovljivih virov in dosegla za 20 % zmanjšano porabo primarne energije v primerjavi s predvidenimi ravnmi z večjo energetsko učinkovitostjo (12).
(11)
Unija je sklenila, da bo do leta 2020 zaustavila izgubo biotske raznovrstnosti in degradacijo ekosistemskih storitev v Uniji ter dosegla njihovo obnovitev, kolikor je to mogoče in povečala prispevek Unije k preprečevanju svetovne izgube biotske raznovrstnosti (13).
(12)
Unija podpira cilje za zaustavitev svetovne izgube gozdnih površin najpozneje do leta 2030 in zmanjšanje bruto vrednosti krčenja tropskih gozdov do leta 2020 za vsaj 50 % v primerjavi z ravnjo leta 2008 (14).
(13)
Unija je sklenila, da bo do leta 2015 dosegla dobro stanje vseh voda Unije, vključno s sladko vodo (reke in jezera, podzemna voda), somornicami (rečna ustja/delte) in obalnim morjem, ki je eno navtično miljo oddaljeno od obale (15).
(14)
Unija je sklenila, da bo dosegla dobro okoljsko stanje v vseh morskih vodah Unije do leta 2020 (16).
(15)
Unija je sklenila, da bo dosegla ravni kakovosti zraka, ki nimajo znatnih negativnih vplivov na in tveganj za človekovo zdravje in okolje (17).
(16)
Unija je sklenila, da bo do leta 2020 dosegla cilj, da bodo načini proizvodnje in uporabe kemikalij takšni, da se čim bolj zmanjšajo znatni škodljivi učinki na človekovo zdravje in okolje (18).
(17)
Unija je sklenila, da bo varovala okolje in človekovo zdravje s preprečevanjem ali zmanjšanjem škodljivih vplivov nastajanja odpadkov in ravnanja z njimi ter z zmanjšanjem skupnega vpliva rabe virov in izboljšanjem njene učinkovitosti na podlagi naslednje hierarhije ravnanja z odpadki: preprečevanje nastajanja, priprava za ponovno uporabo, recikliranje, druge vrste predelave in odstranjevanje (19).
(18)
Unija je sklenila, da bo spodbujala prehod na zeleno gospodarstvo in si bo prizadevala za popolno ločevanje gospodarske rasti od degradacije okolja (20).
(19)
Unija je sklenila, da si bo v okviru trajnostnega razvoja prizadevala za doseganje nevtralnosti na področju degradacije zemljišč (21).
(20)
Okoljska politika Unije se v skladu s členom 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) zavzema za visoko raven varstva, pri čemer se upošteva raznolikost razmer v posameznih regijah Unije, in temelji na previdnostnem načelu in na načelih, da bi bilo treba delovati preventivno, da bi bilo treba okoljsko škodo prednostno odpravljati pri viru in da bi moral plačati povzročitelj obremenitve.
(21)
V skladu z načelom subsidiarnosti bi bilo treba ukrepe za doseganje prednostnih ciljev sedmega okoljskega akcijskega programa sprejeti na različnih ravneh upravljanja.
(22)
Pri zagotavljanju uspešnosti sedmega okoljskega akcijskega programa in doseganju njegovih prednostnih ciljev je pomembno pregledno sodelovanje z nevladnimi udeleženci.
(23)
Ne le, da izguba biotske raznovrstnosti in degradacija ekosistemov v Uniji pomembno vplivata na okolje in dobro počutje človeka, marveč vplivata tudi na prihodnje generacije in predstavljata visoke stroške za celotno družbo, zlasti za gospodarske udeležence v sektorjih, ki so neposredno odvisni od ekosistemskih storitev.
(24)
V Uniji so na voljo znatne možnosti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in učinkovitejšo rabo energije in virov. S tem se bo na podlagi prihranka stroškov zaradi boljše učinkovitosti, trgovanja z inovacijami in boljšega upravljanja virov v njihovem celotnem življenjskem ciklu zmanjšal pritisk na okolje, konkurenčnost se bo povečala ter ustvarili se bodo novi viri rasti in delovnih mest. Da bi se ta potencial uresničil, bi bilo treba pri celovitejši politiki Unije o podnebnih spremembah upoštevati, da morajo k spoprijemanju s podnebnimi spremembami prispevati vsi gospodarski sektorji.
(25)
Okoljske težave in vplivi še vedno predstavljajo znatna tveganja za človekovo zdravje in njegovo dobro počutje, pri čemer so lahko ukrepi za izboljšanje stanja okolja koristni.
(26)
Popolno in usklajeno izvajanje okoljskega pravnega reda v Uniji je dobra naložba za okolje in človekovo zdravje ter tudi za gospodarstvo.
(27)
Okoljska politika Unije bi morala še naprej temeljiti na dobrem znanju in bi morala zagotavljati, da bi na vseh ravneh bolje razumeli dejavnike, na katerih temelji oblikovanje politik, vključno s primeri, v katerih se uporablja previdnostno načelo.
(28)
Okoljske in podnebne cilje bi bilo treba podpreti z ustreznimi naložbami, sredstva pa bi bilo treba v skladu z navedenimi cilji učinkoviteje porabiti. Spodbujati bi bilo treba javno-zasebne pobude.
(29)
Vključevanje okoljskih vidikov v vsa ustrezna področja politike je ključno, da se zmanjšajo pritiski na okolje, ki so posledica politik in dejavnosti drugih sektorjev, ter pri izpolnjevanju okoljskih in podnebnih ciljev.
(30)
Za Unijo je značilna visoka gostota prebivalstva, pri čemer več kot 70 % njenih državljanov živi na mestnih in primestnih območjih ter se srečuje s posebnimi okoljskimi in podnebnimi izzivi.
(31)
Številni okoljski izzivi so svetovni in se lahko v celoti obravnavajo le s celovitim globalnim pristopom, drugi okoljski izzivi pa imajo izrazito regionalno razsežnost. Zato je zanje potrebno sodelovanje s partnerskimi državami, tudi s sosednjimi državami ter čezmorskimi državami in ozemlji.
(32)
Sedmi okoljski akcijski program bi moral podpirati izvajanje, v Uniji in na mednarodni ravni, sklepov in zavez, sprejetih na konferenci Združenih narodov o trajnostnem razvoju (Rio + 20) leta 2012 ter ki imajo namen preoblikovati svetovno gospodarstvo v vključujoče in zeleno gospodarstvo v smislu trajnostnega razvoja in zmanjševanja revščine.
(33)
Ustrezna kombinacija instrumentov politike bi podjetjem in potrošnikom omogočala boljše razumevanje vpliva njihovih dejavnosti na okolje in obvladovanje tega vpliva. Takšni instrumenti politike vključujejo gospodarske pobude, tržne instrumente, zahteve glede informacij ter prostovoljne instrumente in ukrepe za dopolnitev zakonodajnih okvirov ter za sodelovanje zainteresiranih strani na različnih ravneh.
(34)
Vsi ukrepi, dejavnosti in cilji iz sedmega okoljskega akcijskega programa bi se morali razvijati v skladu z načeli pametne pravne ureditve (22) ter po potrebi na podlagi celovite presoje vplivov.
(35)
Napredek pri doseganju ciljev sedmega okoljskega akcijskega programa bi bilo treba spremljati, ocenjevati in vrednotiti na podlagi dogovorjenih kazalnikov.
(36)
V skladu s členom 192(3) PDEU bi morali biti prednostni cilji okoljske politike Unije določeni v splošnem delovnem programu.
(37)
Za uresničevanje prednostnih ciljev tega sklepa je v sedmem okoljskem akcijskem programu v Prilogi opredeljenih več ukrepov in dejavnosti.
(38)
Ker cilja tega sklepa, namreč vzpostaviti splošni akcijski program Unije, ki določi prednostne cilje, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ta cilj zaradi obsega in učinkov akcijskega programa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Sprejme se splošni akcijski program Unije na področju okolja za obdobje do 31. decembra 2020 (v nadaljnjem besedilu: sedmi okoljski akcijski program), kakor je določeno v Prilogi.
Člen 2
1. Prednostni cilji sedmega okoljskega akcijskega programa so:
(a)
varovanje, ohranjanje in izboljšanje naravnega kapitala Unije;
(b)
spreminjanje Unije v z viri gospodarno, zeleno in konkurenčno nizkoogljično gospodarstvo;
(c)
varovanje državljanov Unije pred pritiski ter tveganji za zdravje in dobro počutje, ki so povezani z okoljem;
(d)
povečanje koristi okoljske zakonodaje Unije z izboljšanjem izvajanja;
(e)
izboljšanje zbirke znanja in dokazov, na katerih temelji okoljska politika Unije;
(f)
zagotovitev naložb za okoljsko in podnebno politiko ter odpravljanje okoljskih posledic;
(g)
izboljšanje vključevanja okoljskih vidikov in usklajenosti politike;
(h)
krepitev trajnosti mest v Uniji;
(i)
povečanje učinkovitosti Unije pri spoprijemanju z mednarodnimi okoljskimi in podnebnimi izzivi.
2. Sedmi okoljski akcijski program temelji na previdnostnem načelu, načelu preventivnega delovanja in odpravljanja onesnaževanja pri viru in na načelu odgovornosti povzročitelja obremenitve.
3. Sedmi okoljski akcijski program prispeva k visoki ravni varstva okolja in boljši kakovosti življenja in dobrega počutja državljanov.
4. Vsi ukrepi, dejavnosti in cilji iz sedmega okoljskega akcijskega programa se predlagajo in izvajajo v skladu z načeli pametne pravne ureditve ter po potrebi na podlagi celovite presoje vplivov.
Člen 3
1. Ustrezne institucije Unije in države članice so odgovorne za sprejemanje ustreznih ukrepov za zagotavljanje doseganja prednostnih ciljev iz sedmega okoljskega akcijskega programa. Ukrepi se sprejmejo ob upoštevanju načel prenosa pristojnosti, subsidiarnosti in sorazmernosti v skladu s členom 5 Pogodbe o Evropski uniji.
2. Javni organi na vseh ravneh sodelujejo s podjetji in socialnimi partnerji, civilno družbo in posameznimi državljani pri izvajanju sedmega okoljskega akcijskega programa.
Člen 4
1. Komisija zagotovi, da se izvajanje ustreznih delov sedmega okoljskega akcijskega programa spremlja v rednem postopku spremljanja v okviru strategije Evropa 2020. Ta postopek temelji na kazalnikih Evropske agencije za okolje o stanju okolja in kazalnikih za spremljanje napredka pri izvajanju obstoječe zakonodaje in ciljev na področju okolja in podnebja, kot so podnebni in energetski cilji, cilji glede biotske raznovrstnosti in temeljni cilji glede učinkovite rabe virov.
2. Komisija sedmi okoljski akcijski program tudi ocenjuje. Navedena ocena med drugim temelji na poročilu Evropske agencije za okolje o stanju okolja in na posvetovanju z zainteresiranimi stranmi. Komisija na osnovi te ocene v ustreznem času pred zaključkom sedmega okoljskega akcijskega programa predloži poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu.
3. Komisija na podlagi navedene ocene in razvoja drugih ustreznih politik po potrebi pravočasno poda predlog za osmi okoljski akcijski program, da se prepreči presledek med sedmim in osmim okoljskim akcijskim programom.
Člen 5
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Strasbourgu, 20. novembra 2013