РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юни 2013 година
за изменение на Решение 2011/30/ЕС относно равностойността на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества в някои трети държави и относно преходния период за одиторски дейности в Европейския съюз на някои одитори и одиторски дружества от трети държави
(нотифицирано под номер C(2013) 3491)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/288/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 46, параграф 2, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/30/ЕС на Комисията (2) беше разрешено на одиторите и одиторските дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към посоченото решение, да продължат дейността си в Съюза във връзка с одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2012 г.
(2)
Комисията извърши оценки на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към Решение 2011/30/ЕС. Оценките бяха проведени със съдействието на Европейската група на представителите на органите за надзор върху одиторите. Системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави и територии бяха оценени в контекста на критериите, посочени в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО, които уреждат системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството и за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от държавите членки. Крайната цел на сътрудничеството между системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки и третите държави следва да бъде постигането на взаимна надеждност на системите за надзор, основана на тяхната равностойност.
(3)
От тези оценки става ясно, че Абу Даби, Бразилия, Международният финансов център Дубай, Гърнзи, Индонезия, Остров Ман, Джърси, Малайзия, Тайван и Тайланд разполагат със системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества, които функционират съгласно правила, подобни на посочените в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО. Вследствие на това е целесъобразно системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави да се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки.
(4)
Бермуда, Каймановите острови, Египет, Мавриций, Нова Зеландия, Русия и Турция са създали или са в процес на създаване на системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества. Въпреки това няма достатъчно информация относно функционирането и правилата, уреждащи тези системи. За да бъде извършена последваща оценка с цел вземане на окончателно решение по отношение на равностойността във връзка с тези системи, е необходимо да бъде получена допълнителна информация от тези трети държави и територии с оглед по-доброто запознаване със системите им. Поради това е целесъобразно да се удължи преходният период, отпуснат по силата на Решение 2011/30/ЕС, по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави и територии.
(5)
Одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в Хонконг, Индия и Израел, се възползваха от преходния период, предоставен по силата на Решение 2011/30/ЕС. Оттогава тези трети държави или територии не са създали независима система за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции. Те не са предоставили информация за своята одиторска регулаторна система и система за надзор. При дадените обстоятелства изглежда, че тези трети държави или територии не са предприели необходимите мерки, за да постигнат признаване от страна на Комисията на тяхното одиторско регулиране като равностойно на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки. Поради това преходният период, отпуснат им по силата на Решение 2011/30/ЕС, следва да не бъде удължаван по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави.
(6)
С оглед защитата на инвеститорите одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, следва да могат да продължат своите одиторски дейности в Европейския съюз по време на преходния период, без да бъдат регистрирани по член 45 от Директива 2006/43/ЕО, единствено ако предоставят изискваната информация. В случай че подадат информацията, тези одитори и одиторски дружества следва да могат да продължат своите дейности по отношение на одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 1 август 2012 г. и 31 юли 2015 г. Настоящото решение не следва да се отразява на правото на държавите членки да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на такива одитори и одиторски дружества.
(7)
Решение 2011/30/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(8)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 48, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2011/30/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следната втора алинея:
„За целите на член 46, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на следните трети държави и територии се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки по отношение на одиторски дейности във връзка с годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало 1 август 2012 г.:
1)
Абу Даби;
2)
Бразилия;
3)
Международният финансов център Дубай;
4)
Гърнзи;
5)
Индонезия;
6)
Остров Ман;
7)
Джърси;
8)
Малайзия;
9)
Тайван;
10)
Тайланд.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
думата „приложението“ във встъпителното изречение на параграф 1 се заменя с „приложение I“;
б)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Държавите членки не прилагат член 45 от Директива 2006/43/ЕО във връзка с одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави и териториите, посочени в приложение II към настоящото решение, както се отбелязва в член 45, параграф 1 от същата директива, за финансовите години с начало през периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2015 г., когато съответният одитор или одиторско дружество предостави на компетентните органи на държавата членка всички данни, посочени по-долу:
а)
името и адреса на съответния одитор или одиторско дружество и информация за неговата правна структура;
б)
дали одиторът или одиторското дружество са членове на мрежа и описание на мрежата;
в)
одиторските стандарти и изискванията за независимост, приложени при съответния одит;
г)
описание на системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество;
д)
датата на последната проверка за гарантиране на качеството на одитора или одиторското дружество и, освен ако се предоставя от компетентния орган на третата държава, необходимата информация за резултатите от нея. Когато необходимата информация за резултатите от последната проверка за гарантиране на качеството не е публично достояние, компетентните органи на държавите членки третират тази информация като поверителна.
3. Държавите членки гарантират, че обществеността е информирана за името и адреса на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, и за това, че системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции в тези държави все още не са признати за равностойни съгласно член 46, параграф 2 от Директива 2006/43/ЕО. За тези цели компетентните органи на държавите членки, посочени в член 45 от Директива 2006/43/ЕО, също могат да регистрират одиторите и одиторските дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение.
4. Независимо от параграф 2 държавите членки могат да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на одитори и одиторски дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II.“;
в)
добавя се следният параграф 5:
„5. Параграф 2 не засяга договореностите за сътрудничество при проверките за гарантиране на качеството между компетентните органи на дадена държава членка и компетентните органи на трета държава, посочена в приложение II, при условие че такава договореност отговаря на всички критерии, посочени по-долу:
а)
включва проверки за гарантиране на качеството при равнопоставено отношение;
б)
предварително е съобщена на Комисията;
в)
не се опитва да замести решение на Комисията по член 47 от Директива 2006/43/ЕО.“
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Точка 10 от член 1, първа алинея престава да се прилага от 31 юли 2013 г.“
4)
Приложението се заменя с приложение I към настоящото решение.
5)
Добавя се приложение II, както е посочено в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 13 юни 2013 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 13. junija 2013
o spremembi Sklepa 2011/30/EU o enakovrednosti sistemov javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte nekaterih tretjih držav ter o prehodnem obdobju za revizijske dejavnosti revizorjev in revizijskih subjektov nekaterih tretjih držav v Evropski uniji
(notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 3491)
(Besedilo velja za EGP)
(2013/288/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS (1) in zlasti prvega pododstavka člena 46(2) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Sklep Komisije 2011/30/EU (2) je dovolil revizorjem in revizijskim subjektom iz tretjih držav in ozemelj, navedenih v Prilogi k navedenemu sklepu, da nadaljujejo svoje dejavnosti v Uniji v zvezi z revizijskimi poročili o letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazih za poslovna leta, ki se začnejo v obdobju od 2. julija 2010 do 31. julija 2012.
(2)
Komisija je ocenila sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte iz tretjih držav in ozemelj, naštetih v Prilogi k Sklepu 2011/30/EU. Ocene so bile izvedene s pomočjo Evropske skupine organov za nadzor revizorjev. Sistemi javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte navedenih tretjih držav in ozemelj so bili ocenjeni glede na merila, določena v členih 29, 30 in 32 Direktive 2006/43/ES, ki veljajo za sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijska podjetja držav članic. Končni cilj sodelovanja med sistemi javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte držav članic in tretjih držav bi moral biti doseganje vzajemnega zaupanja v sisteme nadzora drug drugega, kar temelji na enakovrednosti sistemov.
(3)
Glede na te ocene se zdi, da imajo Abu Dabi, Brazilija, Mednarodni finančni center Dubaj, Guernsey, Indonezija, otok Man, Jersey, Malezija, Tajvan in Tajska sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte, ki delujejo na podlagi pravil, ki so podobna tistim iz členov 29, 30 in 32 Direktive 2006/43/ES. Zato je primerno šteti sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte navedenih tretjih držav za enakovredne sistemom javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijska podjetja držav članic.
(4)
Bermudi, Kajmanski otoki, Egipt, Mauritius, Nova Zelandija, Rusija in Turčija so vzpostavili ali so v postopku vzpostavitve sistemov javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti ter preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte. Vendar informacije o delovanju in pravilih, ki veljajo za take sisteme, niso zadostne za oceno enakovrednosti. Da bi se izvedla dodatna ocena za namen sprejetja končne odločitve o enakovrednosti takih sistemov, je treba od navedenih tretjih držav in ozemelj pridobiti dodatne informacije za boljše razumevanje njihovih sistemov. Zato je primerno podaljšati prehodno obdobje, dodeljeno s Sklepom 2011/30/EU, za revizorje in revizijske subjekte, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v navedenih tretjih državah in na ozemljih.
(5)
Revizorji in revizijski subjekti, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v Hongkongu, Indiji, in Izraelu, so izkoristili prehodno obdobje, dodeljeno s Sklepom 2011/30/EU. Od takrat te tretje države ali ozemlja niso vzpostavili neodvisnega sistema javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni. Niso zagotovili informacij o svojih sistemih revizijske ureditve in nadzora. V teh okoliščinah se zdi, da navedene tretje države ali ozemlja niso sprejeli potrebnih ukrepov, da bi Komisija njihovo revizijsko ureditev priznala kot enakovredno sistemom javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte držav članic. Zato ne bi smeli podaljšati prehodnega obdobja, ki jim je bilo dodeljeno s Sklepom 2011/30/EU, za revizorje in revizijske subjekte, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v navedenih tretjih državah.
(6)
Da bi zaščitili vlagatelje, bi bilo treba revizorjem in revizijskim subjektom, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II k temu sklepu, omogočiti, da med prehodnim obdobjem nadaljujejo svoje revizijske dejavnosti v Uniji, ne da bi bili registrirani na podlagi člena 45 Direktive 2006/43/ES, samo če zagotovijo zahtevane informacije. Če bodo navedeni revizorji in revizijski subjekti poslali informacije, bi jim bilo treba omogočiti, da nadaljujejo svoje dejavnosti v zvezi z revizijskimi poročili o letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazih za poslovna leta, ki se pričnejo v obdobju od 1. avgusta 2012 do 31. julija 2015. Ta sklep ne bi smel vplivati na pravico držav članic, da uporabijo svoje sisteme preiskav in kazni za take revizorje in revizijske subjekte.
(7)
Sklep 2011/30/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(8)
Ukrepi, predvideni v tem sklepu, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega po členu 48(1) Direktive 2006/43/ES -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Sklep 2011/30/EU se spremeni:
1.
Členu 1 se doda naslednji drugi odstavek:
„Za namen člena 46(1) Direktive 2006/43/ES se sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte naslednjih tretjih držav in ozemelj šteje za enakovredne sistemom javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijska podjetja držav članic v povezavi z revizijskimi dejavnostmi glede letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazov za poslovna leta od 1. avgusta 2012 dalje:
1.
Abu Dabi
2.
Brazilija
3.
Mednarodni finančni center Dubaj
4.
Guernsey
5.
Indonezija
6.
Otok Man
7.
Jersey
8.
Malezija
9.
Tajvan
10.
Tajska“.
2.
Člen 2 se spremeni:
(a)
V uvodnem stavku odstavka 1 se beseda „Priloge“ nadomesti z besedo „Priloge I“.
(b)
Odstavki 2, 3 in 4 se nadomestijo z naslednjim:
„2. Države članice v skladu s členom 45(1) Direktive 2006/43/ES ne uporabijo člena 45 navedene direktive glede revizorjev in revizijskih subjektov, ki pripravijo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v tretjih državah in na ozemljih iz Priloge II k temu sklepu, za poslovna leta, ki se pričnejo v obdobju od 2. julija 2010 do 31. julija 2015, v primerih, ko zadevni revizor ali revizijski subjekt pristojnim organom države članice priskrbi:
(a)
ime in naslov zadevnega revizorja ali revizijskega subjekta in informacije o njegovi pravni strukturi;
(b)
opis omrežja, če mu revizor ali revizijski subjekt pripada;
(c)
revizijske standarde in zahteve glede neodvisnosti, ki so se uporabljali za zadevno revizijo;
(d)
opis sistema notranjega nadzora kakovosti revizijskega subjekta;
(e)
navedbo, ali in kdaj je bil opravljen zadnji pregled zagotavljanja kakovosti revizorja ali revizijskega subjekta, ter potrebne informacije o rezultatu pregleda, če teh informacij ne zagotovi pristojni organ tretje države. Če potrebne informacije o rezultatu zadnjega pregleda zagotavljanja kakovosti niso javne, jih pristojni organi držav članic obravnavajo kot zaupne.
3. Države članice zagotovijo, da je javnost obveščena o imenih in naslovih revizorjev in revizijskih subjektov, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II k temu sklepu, ter o dejstvu, da sistemi javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni navedenih držav in ozemelj v skladu s členom 46(2) Direktive 2006/43/ES še niso priznani za enakovredne. Pristojni organi držav članic iz člena 45 Direktive 2006/43/ES lahko za te namene registrirajo tudi revizorje in revizijske subjekte, ki opravljajo revizije letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazov družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II k temu sklepu.
4. Ne glede na odstavek 2 lahko države članice uporabijo svoje sisteme preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte, ki opravljajo revizije letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazov družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II.“
(c)
Doda se naslednji odstavek 5:
„5. Odstavek 2 ne posega v dogovore o sodelovanju pri pregledih zagotavljanja kakovosti med pristojnimi organi države članice in pristojnimi organi tretje države iz Priloge II pod pogojem, da takšen dogovor izpolnjuje naslednja merila:
(a)
vključuje opravljanje pregledov zagotavljanja kakovosti na podlagi enakega obravnavanja;
(b)
predhodno se sporoči Komisiji;
(c)
ne določa vnaprej nobene odločitve Komisije na podlagi člena 47 Direktive 2006/43/ES.“
3.
Člen 4 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 4
Točka 10 prvega odstavka člena 1 preneha veljati 31. julija 2013.“
4.
Priloga se nadomesti s Prilogo I k temu sklepu.
5.
Doda se Priloga II, kakor je določeno v Prilogi II k temu sklepu.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 13. junija 2013