РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2013 година
за отказ да бъде предоставена дерогация от Решение 2001/822/ЕО на Съвета по отношение на правилата за произход за захар от Кюрасао
(нотифицирано под номер C(2013) 5826)
(2013/460/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2001/822/ЕО на Съвета от 27 ноември 2001 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност („Решение за отвъдморско асоцииране“) (1), и по-специално член 37 от приложение III към него,
като има предвид:
(1)
Приложение III към Решение 2001/822/ЕО се отнася до определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество. В член 37 от него се предвижда, че дерогации от тези правила за произход могат да се приемат в случаите, когато това се налага от развитието на съществуващи производства или създаването на нови производства в дадена държава или територия.
(2)
В член 5, параграф 1, букви ж), й), к) и о) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО се предвижда, че частичното или цялостното мелене на захар, отсяването и поставянето в торби се считат за операции, които са недостатъчни, за да придадат статут на продукти с произход.
(3)
В член 6, параграф 4 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО се предвижда, че кумулацията на произход от АКТБ/ЕО-ОСТ за всички захарни продукти, класирани в глава 17 от ХС, постепенно намалява във времето и с нея прогресивно се намаляват количествата, за които е разрешена такава кумулация. С определянето на количеството на нула тона постепенното намаляване доведе в крайна сметка до забраната на такава кумулация, считано от 1 януари 2011 г.
(4)
През 2002 г. Нидерландия поиска дерогация от правилото за произход по отношение на захарните продукти, попадащи под кодове по КН 1701 11 90, 1701 99 10 и 1701 91 00, преработвани в Нидерландските Антили, за годишно количество от 3 000 тона. Това искане беше удовлетворено и дерогацията изтече на 31 декември 2007 г.
(5)
През 2009 г. Нидерландия подаде искане за удължаване на предоставената през 2002 г. дерогация, което искане беше отхвърлено с Решение 2009/699/ЕО на Комисията (2). С посоченото решение обаче беше удовлетворено ново искане за дерогация, включено в искането за удължаване, в рамките на количествата, за които на Нидерландските Антили са били предоставени лицензии за внос на захар през 2009 и през 2010 година.
(6)
През 2010 г. Нидерландия поиска нова дерогация за захарни продукти, преработвани в Нидерландските Антили, за периода 2011-2013 г. С Решение 2011/47/ЕС на Комисията (3) дерогацията беше предоставена в съответствие с член 37, параграфи 1, 3 и 7 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО и при някои условия, чиято цел беше да се балансират легитимните интереси на операторите от отвъдморските страни и територии (ОСТ) с целите на общата организация на пазара на захар в Съюза. Продуктите, за които бе предоставена дерогация, бяха действително преработвани в Нидерландските Антили и се смяташе, че създадената там добавена стойност на суровата захар е най-малко 45 % от стойността на крайния продукт.
(7)
В Решение 2011/47/ЕС се поясняваше, че постепенното прекратяване на кумулацията на произход от АКТБ/ЕО-ОСТ по отношение на захарта, предвидено в член 6, параграф 4 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО, показва намерението на Съюза да съсредоточи търговските преференции върху стопанска дейност, която допринася по устойчив начин за развитието на ОСТ, като надлежно се взема предвид секторът на захарта в Съюза. Този принцип беше приложен при определяне на количествата, за които бе предоставена дерогация с Решение 2011/47/ЕС. В подаденото през 2010 г. искане също така се посочваше, че дружеството в Кюрасао, ползвало се от предходните дерогации, се стреми към диверсификация чрез насочване към дейности, различни от производството на захар, което изисква допълнителни дерогации. Ето защо количествата, предмет на дерогация, постепенно намаляваха във времето (5 000 тона за 2011 г., 3 000 тона за 2012 г. и 1 500 тона за 2013 г.).
(8)
В подаденото през 2010 г. искане Нидерландия изтъкна, че дружеството в Кюрасао, ползвало се от предходните дерогации, се стреми към диверсификация чрез производството на смеси и „биозахар“, които са насочени към напълно различни пазари в сравнение със захарните продукти, обхванати от подаденото през 2010 г. искане. Поисканата през 2010 г. дерогация е била необходима, за да се осигури нужният капитал за инвестициите, необходими за такава диверсификация. Следователно при предоставянето на дерогацията с Решение 2011/47/ЕС се е очаквало тя да осигури необходимия оборот за финансиране на посочените инвестиции в диверсификация на продукти и дейности, така че да не е необходимо дружеството, ползващо се от дерогацията, да иска повече дерогации.
(9)
На 11 февруари 2013 г. Нидерландия поиска от името на правителството на Кюрасао нова дерогация от правилата за произход, определени в приложение III към Решение 2001/822/ЕО, за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2013 г., когато Решение 2001/822/ЕО ще престане да бъде в сила. Искането обхващаше общо годишно количество в размер на 5 500 тона захарни продукти от код по КН 1701 14 90, описани като „биозахар“, с произход от трети държави и преработвани в Кюрасао за износ в Съюза.
(10)
Това искане беше официално оттеглено от Нидерландия на 17 април 2013 г., тъй като описаните в искането преработвателни дейности вече не се извършват в Нидерландските Антили. Дружеството в Кюрасао е преместило част от дейността си по преработката на захар, по-специално производството на захар на бучки, произвеждана от сурова захар от захарна тръстика и опакована за продажба на дребно, в Белгия, откъдето понастоящем снабдява супермаркетите в Нидерландия. То е пренасочило останалата си производствена линия към отсяване, почистване, мелене и обикновено смесване на биологична захар и опаковането ѝ в 1 000-килограмови чували за транспорт.
(11)
На 17 април 2013 г. Нидерландия подаде второ искане за дерогация за 5 000 тона захарни продукти, описани като биологична сурова захар от захарна тръстика от код по КН 1701 14 90, за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2013 г. Нидерландия обясни, че от разговорите с властите на Кюрасао става ясно, че количествата, за които е предоставена дерогация за 2013 г. с Решение 2011/47/ЕС, ще бъдат недостатъчни за продължаване на дейността на дружеството, извършващо преработката на захарта в Кюрасао.
(12)
Второто искане беше аргументирано главно с промяна в обстоятелствата в засегнатото дружество, тъй като дружеството е пренасочило стопанската си дейност към преработка на биологична захар от захарна тръстика, промяна на световния пазар на захар, тъй като ЕС се е превърнал в нетен вносител на захар, фактът, че добавената стойност на суровините от трети държави е над 45 % от цената франко завод на крайния продукт, и създаването на пряка и непряка заетост в Кюрасао. На 14 юни 2013 г. и 28 юни 2013 г. Нидерландия предостави допълнителна информация в подкрепа на искането си от 17 април 2013 г.
(13)
С писмо от 16 юли 2013 г. Комисията прикани нидерландските власти да вземат под внимание направената от Комисията оценка на искането и намерението на Комисията да препоръча то да бъде отхвърлено. Комисията също така поиска от нидерландските власти да предадат тази оценка на потенциално засегнатото от дерогацията дружество, за да могат Нидерландия и засегнатото дружество да представят фактически или правни съображения, евентуално отнасящи се до искането, преди Комисията да вземе окончателното си решение. Крайният срок за отговор беше 25 юли 2013 г. Отговорът на нидерландските власти беше получен на 24 юли 2013 г.
(14)
Съгласно член 37, параграф 7 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО дерогации се предоставят, когато добавената стойност на продукти без произход, използвани в съответната ОСТ, е най-малко 45 % от стойността на завършения продукт, при условие че дерогацията не причинява сериозни вреди на съответния икономически сектор на Съюза или на една или повече държави членки.
(15)
В изпратената от дружеството в Кюрасао и предадена от Нидерландия информация относно изчисляването на стойността, създадена в Кюрасао при производството на „биозахар от захарна тръстика“ през 2013 г., е посочена добавената стойност, получена при преработката на 5 000 тона „биозахар“. Дружеството е посочило също покупната цена за тон сурова „биозахар“ с произход от трети държави и цената франко завод, на която се продава един тон „биозахар“. Според дружеството при тези данни създадената добавена стойност в сравнение с цената франко завод е 52 %. Според същата информация при производството на 1 500 тона „биозахар“ ще бъде създадена добавена стойност в размер на 88 % в сравнение с цената франко завод.
(16)
В изпратената от дружеството и предадена от Нидерландия информация относно изчисляването на стойността, създадена в Кюрасао при производството на „кафява кристална захар“ към 1 януари 2013 г., е посочена добавената стойност, получена при обработката и преработката на 5 500 тона „кафява кристална захар“. В случаите когато най-високата налична добавена стойност за тон „кафява кристална захар“ се смята за реалистична, добавената стойност спрямо цената франко завод възлиза на около 52,4 %. Извършваните операции по преработката на „биозахар“ обаче включват по-малко преработка, отколкото за „кристалната захар“, опакована за продажба на дребно. Следователно присъщата на тези операции добавена стойност и действителните разходи за преработка на „биозахарта“, опакована за транспорт в 1 000-килограмови чували, могат да бъдат само по-ниски в сравнение с „кафявата кристална захар“, опакована за продажба на дребно.
(17)
Според „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) („Глобален обзор в сектора на захарта - доклад за 2013 г.“) производствените разходи за захар от захарна тръстика в Бразилия - най-конкурентоспособния регион при производството на захар в света - възлизат на 224,7 USD на тон за производството на захарната тръстика и 95 USD на тон за преработката на захарната тръстика в сурова захар. Общите разходи, включително административните разходи, са 367,8 USD на тон или, при обменен курс 1 EUR = 1,3 USD, 283 EUR на тон сурова захар от захарна тръстика. Като се имат предвид земеделските операции и операциите по преработка, които се включват в производството на сурова захар от захарна тръстика, изглежда малко вероятно разходите за обикновено почистване, смилане и опаковане на биологична захар от захарна тръстика, което е само част от производствения процес, да бъдат по-високи. Ако 283 EUR на тон бъдат приети за реалистични производствени разходи за изчисляване на добавената стойност, получена при почистването, смилането и опаковането на биологична сурова захар от захарна тръстика от дружеството в Кюрасао, то цената франко завод възлиза на 1 020,19 EUR на тон, а добавената стойност спрямо цената франко завод е само 32,2 %.
(18)
При симулацията на съпоставимите разходи в съображение 17 добавената стойност няма да достигне 45 %. Следователно е нереалистично дружеството в Кюрасао да е постигнало такава добавена стойност чрез извършването на обикновена преработка. Вместо това трябва да се предполага, че предадените на Комисията данни включват и други режийни компоненти и печалби, които не представляват суми, допринасящи за благосъстоянието на населението на Кюрасао.
(19)
Съгласно член 37, параграф 3, буква в) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО при разглеждането на искания за дерогации следва да се вземат предвид случаите, когато може ясно да бъде показано, че е възможно преустановяване на съществени инвестиции в дадена промишленост поради правилата за произход и когато дерогацията в полза на изпълнението на инвестиционната програма би позволила удовлетворяване на тези правила поетапно.
(20)
Постепенното прекратяване на кумулацията на произход от АКТБ/ОСТ-ЕО по отношение на захарта към 1 януари 2011 г. е било известно предварително на дружеството в Кюрасао, което е имало достатъчно време да се подготви и да осъществи диверсификация с насочване към производството на продукти, неизискващи дерогация.
(21)
В периода 2009-2013 г. дружеството в Кюрасао е ползвало дерогации, спомагащи за създаване на необходимия оборот за извършването на инвестиции в диверсификация, насочена към производството на продукти, неизискващи дерогация от правилата за произход. Според информацията, получена от дружеството, инвестициите през 2009 г. са били много малки, а в периода 2010-2012 г. не са направени никакви инвестиции. Следователно дерогациите само са помогнали за запазване на настоящите дейности на дружеството в Кюрасао, без да допринесат по устойчив начин за развитието на съществуваща промишленост или за създаването на нова такава. Следователно е малко вероятно, че нова дерогация ще стимулира дружеството да направи нови инвестиции.
(22)
За да могат захарните смеси от позиция 2106 по ХС, съдържащи пектин или казеин, да се считат за продукти с произход от Кюрасао и по този начин да се ползват от преференциален достъп до Съюза, стойността на захарта без произход, използвана при производството на крайния продукт, не може да надвишава 30 % от цената франко завод на продукта. Чрез диверсификация, насочена към производството на такива смеси, както се предлага в настоящото искане, дружеството ще трябва въпреки всичко да кандидатства за дерогация, за да може да изпълни правилата за произход.
(23)
Съгласно член 37, параграф 3, буква б) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО при разглеждането на искания за дерогации следва да се вземат предвид случаите, когато прилагането на съществуващи правила за произход значително би застрашило способността на съществуваща промишленост в ОСТ да продължи износа си за Съюза, по-специално случаите, когато това би могло да доведе до преустановяване на дейностите ѝ.
(24)
Комисията води баланс, за да анализира пазара на захар и да прецени дали запасите от захар са достатъчни, дали са необходими допълнителни количества захар или трябва да бъде изтеглена захар от пазара, за да се поддържа ценово равнище, близко до референтната цена. Този баланс непрекъснато показва, че количества захар в размер на 50 000-60 000 тона се внасят при пълен размер на митото.
(25)
За захарните продукти от код по КН 1701 14 90 в Съюза се прилага митническа ставка в размер на 419 EUR на тон. Като се има предвид, че цената на бялата захар на световния пазар, включително разходите за рафиниране, търгувана на Лондонската борса за фючърсни сделки е около 380 EUR на тон и приложимата митническа ставка е 419 EUR на тон, то цената на тази захар ще бъде най-малко 800 EUR на тон при доставка в Съюза с платени мита. Средната цена на такива захарни продукти, произведени в Съюза, съгласно съобщенията на държавите членки в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (5), е около 725 EUR на тон. При такива условия е малко вероятно тези захарни продукти да се внасят с печалба в Съюза, освен ако не са първокачествена захар, като например биологична захар или захар, която е предмет на справедлива търговия, продавани на много по-висока цена от други захарни продукти.
(26)
Следователно е вероятно значителна част от количествата, внасяни в Съюза при пълен размер на митото, да са биологична захар или захар, която е предмет на справедлива търговия, тъй като цената на такава захар може да достигне 3 000 EUR на тон при продажба на дребно. Обемът на количествата биологична захар от захарна тръстика, внасяни в Съюза при пълен размер на митото, показва, че износителите на захар в целия свят успяват да останат на пазара при настоящите пазарни условия.
(27)
След като към покупната цена за сурова захар, съобщена от дружеството, се прибавят 283 EUR на тон като реалистични производствени разходи за изчисляване на добавената стойност, получена при смилането и опаковането на биологична сурова захар от захарна тръстика от дружеството в Кюрасао, маржа на печалбата и транспортните разходи, съобщени от дружеството, и вносните мита, подлежащи на плащане в Съюза, дружеството в Кюрасао би трябвало да продължава да е в състояние да осъществява икономически ефективен износ на „биозахар“ за Съюза, без да се налага да разчита на дерогация, която ще освободи вносителя в Съюза от плащане на действащите вносни мита. Нещо повече, равнището на продажната цена на тон „биозахар“ за купувача в Нидерландия, според посоченото в искането на Нидерландия, може да се смята за достатъчно, за да компенсира въздействието на прилагания пълен размер на митото.
(28)
Като оператор от ОСТ дружеството в Кюрасао, извършващо дейностите по преработка на захарните продукти, излиза на световния пазар и е свободно да изнася продуктите си навсякъде по света, включително и в Съюза. Следователно това дружество може да бъде сравнявано с други оператори от целия свят, извършващи същата дейност. По-специално равнището на транспортните разходи от ОСТ до Съюза, които според получената от дружеството информация възлизат на 42,59 EUR на тон, не поставя дружеството в Кюрасао в по-неблагоприятно положение при конкурирането му с други участници на пазара, защото дружеството е свободно да продава продуктите си на пазари, които се намират по-близо до мястото му на дейност, отколкото Съюза.
(29)
Износът на захар, меласа и пчелен мед представлява само 6 % от общия износ на стоки от Кюрасао, с изключение на нефтопродуктите. Дейностите по обработка на контейнери във връзка с вноса и износа на захарни продукти представляват само 2 % от всички дейности по обработка на контейнери във връзка с вноса и износа. В най-добрия случай този износ би могъл да има само малък принос в развитието на територията.
(30)
От гледна точка на заетостта се очаква в резултат на дерогацията да бъдат създадени 10 допълнителни работни места, което е несъразмерно малко в сравнение с исканото увеличение на обема на производството. По-специално 10-те допълнителни работни места, които се очаква да бъдат създадени, са по-малко от 20-те работни места, закрити в периода между искането от 2010 г., в което Нидерландия беше посочила, че в дружеството в Кюрасао работят 35 души, и второто искане от 2013 г., в което се посочва, че в дружеството работят 15 души.
(31)
Отказът да бъде предоставена новата дерогация, поискана на 17 април 2013 г., би имал минимално въздействие. Отказът няма да попречи на дружеството да продължи да изнася захарни продукти за Съюза, нито ще възпрепятства инвестициите в захарната промишленост в Кюрасао, тъй като маржът на печалбата ще бъде все така достатъчен за поощряване на инвестициите, дори при заплащане на пълната ставка на митото в Съюза.
(32)
Поради това исканата дерогация не е обоснована от гледна точка на член 37, параграф 1, член 37, параграф 3, букви б) и в) и член 37, параграф 7 от приложение III към Решение 2001/822/ЕО.
(33)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отхвърля се искането, подадено от Нидерландия на 17 април 2013 г. и допълнено на 14 и 28 юни 2013 г., за дерогация от Решение 2001/822/ЕО по отношение на правилата за произход за захар от Кюрасао.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2013 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 17. septembra 2013
o zavrnitvi sprejetja izjeme iz Sklepa Sveta 2001/822/ES kar zadeva pravila o poreklu za sladkor iz Curaçaa
(notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Sklepa Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti („Sklep o pridružitvi čezmorskih držav“) (1) in zlasti člena 37 Priloge III k Sklepu,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Priloga III k Sklepu 2001/822/ES zadeva definicijo pojma „proizvodi s poreklom“ in načine upravnega sodelovanja. Člen 37 Priloge določa, da se lahko sprejmejo izjeme od pravil o poreklu, če jih upravičuje razvoj sedanjih ali ustvarjanje novih industrij v državi ali na območju.
(2)
Člen 5(1)(g), (j), (k) in (o) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da delno ali popolno mletje sladkorja, sejanje in pakiranje v vreče ne zadostujejo za pridobitev statusa proizvoda s poreklom.
(3)
Člen 6(4) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da se kumulacija porekla AKP/ES-ČDO za vse izdelke iz sladkorja iz poglavja 17 HS postopoma zmanjšuje in na koncu odpravi. Z določitvijo količine na nič ton je postopna odprava privedla do prepovedi take kumulacije od 1. januarja 2011.
(4)
Nizozemska je leta 2002 vložila zahtevek za izjemo od pravila o poreklu v zvezi z izdelki iz sladkorja iz oznak KN 1701 11 90, 1701 99 10 in 1701 91 00, predelanimi na Nizozemskih Antilih, in sicer za letno količino 3 000 ton. Zahtevek je bil odobren, izjema pa je nehala veljati 31. decembra 2007.
(5)
Leta 2009 je Nizozemska vložila zahtevek za podaljšanje izjeme, ki ji je bila odobrena leta 2002, ta zahtevek pa je bil zavrnjen z Odločbo Komisije 2009/699/ES (2). Vendar pa je bil z navedeno odločbo za količine, za katere so bile Nizozemskim Antilom dodeljena uvozna dovoljenja za leti 2009 in 2010, odobren nov zahtevek za izjemo, ki je bil vključen v zahtevek za podaljšanje.
(6)
Nizozemska je leta 2010 vložila zahtevek za novo izjemo v zvezi z izdelki iz sladkorja, predelanimi na Nizozemskih Antilih, za obdobje od 2011 do 2013. S Sklepom Komisije 2011/47/EU (3) je bila izjema odobrena v skladu s členom 37(1), (3) in (7) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES ter pod nekaterimi pogoji, katerih namen je bil uravnotežiti legitimne interese subjektov iz čezmorskih držav in ozemelj (v nadaljnjem besedilu: ČDO) ter cilje skupne tržne ureditve Unije za sladkor. Izdelki, za katere je bila izjema odobrena, so bili dejansko predelani na Nizozemskih Antilih, dodana vrednost v primerjavi s surovim sladkorjem pa naj bi znašala vsaj 45 % vrednosti končnega izdelka.
(7)
V Sklepu 2011/47/EU je razloženo, da postopno zmanjševanje kumulacije porekla AKP/ES-ČDO v zvezi s sladkorjem, kot je določeno v členu 6(4) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES, kaže, da je namen Unije, da se trgovinski preferenciali osredotočijo na gospodarsko dejavnost, ki trajnostno prispeva k razvoju ČDO ob upoštevanju sektorja sladkorja v Uniji. To načelo je bilo uporabljeno za določitev količin, za katere je bila s Sklepom 2011/47/EU odobrena izjema. V zahtevku, vloženem leta 2010, je bilo tudi navedeno, da se namerava družba v Curaçau, za katero so veljale prejšnje izjeme, preusmeriti od proizvodnje sladkorja, za katero se zahteva nova izjema. Zato so se količine, za katere je veljala izjema, postopoma zmanjšale (5 000 ton za leto 2011, 3 000 ton za leto 2012 in 1 500 ton za leto 2013).
(8)
V zahtevku, vloženem leta 2010, je Nizozemska poudarila, da se je družba v Curaçau, za katero so veljale prejšnje izjeme, nameravala preusmeriti v proizvodnjo mešanic in „bio sladkorja“, ki so namenjeni povsem drugačnim trgom kot izdelki iz sladkorja, za katere je bil leta 2010 predložen zahtevek za izjemo. Izjema, za katero je bil vložen zahtevek leta 2010, je bila potrebna za zagotovitev zadostnega kapitala za naložbe, ki so potrebne za tako preusmeritev. Po pričakovanjih naj bi se tako z odobritvijo izjeme s Sklepom 2011/47/EU ustvaril promet, potreben za financiranje navedenih naložb v preusmeritev izdelkov in dejavnosti, tako da družbi, za katero se je uporabljala izjema, ne bi bilo treba več zahtevati izjeme.
(9)
Nizozemska je v imenu vlade Curaçaa 11. februarja 2013 vložila zahtevek za novo izjemo od pravil o poreklu iz Priloge III k Sklepu 2001/822/ES za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013, ko preneha veljati Sklep 2001/822/ES. Zahtevek se je nanašal na skupno letno količino 5 500 ton izdelkov iz sladkorja iz oznake KN 1701 14 90, opisanih kot „bio sladkor“, po poreklu iz tretjih držav in predelanih v Curaçau za izvoz v Unijo.
(10)
Ta zahtevek je Nizozemska uradno umaknila 17. aprila 2013, ker predelovalne dejavnosti, opisane v zahtevku, niso več potekale na Nizozemskih Antilih. Družba v Curaçau je del predelovalnih dejavnosti, zlasti proizvodnjo sladkorja v kockah, proizvedenega iz surovega trsnega sladkorja, pakiranega za prodajo na drobno, preselila v Belgijo, od kjer trenutno dobavlja veleblagovnicam na Nizozemskem. Svojo preostalo proizvodno linijo je preusmerila v sejanje, čiščenje, mletje in preprosto mešanje ekološko pridelanega sladkorja ter njegovo pakiranje v vreče po 1 000 kg za prevoz.
(11)
Nizozemska je 17. aprila 2013 vložila drugi zahtevek za izjemo za 5 000 ton izdelkov iz sladkorja, opisanih kot ekološko pridelani surovi trsni sladkor iz oznake KN 1701 14 90, za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013. Nizozemska je pojasnila, da se je glede na razprave z organi Curaçaa zdelo, da količine, za katere je bila za leto 2013 s Sklepom 2011/47/EU odobrena izjema, ne bi zadostovale za nadaljevanje dejavnosti družbe iz Curaçaa, ki predeluje sladkor.
(12)
Drugi zahtevek je bil predvsem posledica spremenjenih razmer v zadevni družbi, saj je ta svoje poslovne dejavnosti preusmerila v predelavo ekološko pridelanega trsnega sladkorja, sprememb na svetovnem trgu sladkorja, ker je EU postala neto uvoznica sladkorja, dejstva, da je dodana vrednost v primerjavi s surovinami iz tretjih držav, znašala več kot 45 % cene končnega izdelka franko tovarna, ter ustvarjanja neposrednih in posrednih delovnih mest v Curaçau. Nizozemska je 14. junija 2013 in 28. junija 2013 zagotovila dodatne informacije v podporo svojemu zahtevku z dne 17. aprila 2013.
(13)
Komisija je v dopisu z dne 16. julija 2013 od nizozemskih organov zahtevala, da upoštevajo njeno oceno glede zahtevka in njen namen, da priporoči zavrnitev zahtevka. Komisija je od nizozemskih organov tudi zahtevala, da to oceno posredujejo družbi, ki bi jo lahko zadevala izjema, da se tako tej družbi kot tudi nizozemskim organom omogoči, da navedejo morebitne dejanske in pravne okoliščine, ki bi se lahko nanašale za zahtevek, še preden Komisija sprejme končno odločitev. Kot rok za odgovor je bil določen 25. julij 2013. Odgovor nizozemskih organov je prispel 24. julija 2013.
(14)
Člen 37(7) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da se izjema odobri, kadar je dodana vrednost v primerjavi z izdelki brez porekla, uporabljenimi v zadevni ČDO, vsaj 45 % vrednosti končanega izdelka, pod pogojem, da ta izjema ni taka, da bi povzročila hujšo škodo gospodarskemu sektorju Unije ali ene ali več držav članic.
(15)
Informacije, ki jih je zagotovila družba v Curaçau in so jih posredovali nizozemski organi, v zvezi z izračunom vrednosti, ustvarjene v Curaçau za proizvodnjo „bio trsnega sladkorja“ v letu 2013, se nanašajo na dodano vrednost, ustvarjeno pri predelavi 5 000 ton „bio sladkorja“. Družba je navedla tudi nakupno ceno za eno tono surovega „bio sladkorja“ po poreklu iz tretjih držav in ceno franko tovarna, po kateri se prodaja tona „bio sladkorja“. Po navedbah družbe ti podatki v primerjavi s ceno franko tovarna ustvarjajo dodano vrednost v višini 52 %. V skladu z istimi informacijami bi se s proizvodnjo 1 500 ton „bio sladkorja“ v primerjavi s ceno franko tovarna ustvarila dodana vrednost v višini 88 %.
(16)
Informacije, ki jih je zagotovila družba in so jih posredovali nizozemski organi, v zvezi z izračunom vrednosti, ustvarjene v Curaçau za proizvodnjo „rjavega kristalnega sladkorja“ na dan 1. januarja 2013, se nanašajo na dodano vrednost, ustvarjeno pri predelavi 5 500 ton „rjavega kristalnega sladkorja“. Medtem ko najvišja razpoložljiva dodana vrednost na tono za „rjavi kristalni sladkor“ velja za realistično, pa dodana vrednost glede na ceno franko tovarna znaša približno 52,4 %. Vendar pa so predelovalne dejavnosti za „bio sladkor“ manj obsežne kot za „kristalni sladkor“, pakiran za prodajo na drobno. Dodana vrednost na podlagi teh postopkov in dejanski stroški predelave so tako lahko le nižji za „bio sladkor“, pakiran za prevoz v vreče po 1 000 kg, kot pa za „rjavi kristalni sladkor“, pakiran za prodajo na drobno.
(17)
Glede na poročilo „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) proizvodni stroški trsnega sladkorja v Braziliji, ki je najbolj konkurenčno območje za proizvodnjo sladkorja na svetu, znašajo 224,7 USD na tono za pridelavo sladkornega trsa in 95 USD na tono za predelavo trsa v surovi sladkor. Skupni stroški, vključno z upravnimi stroški, znašajo 367,8 USD na tono oziroma, pri menjalnem razmerju 1 EUR = 1,3 USD, 283 EUR na tono surovega trsnega sladkorja. Ob upoštevanju postopkov pridelave in predelave, potrebnih pri proizvodnji surovega sladkorja iz sladkornega trsa, se ne zdi verjetno, da bi bili samo stroški čiščenja, mletja in pakiranja ekološko pridelanega trsnega sladkorja, ki predstavlja le majhen delež proizvodnega procesa, višji. Če kot realistične proizvodne stroške za izračun dodane vrednosti za čiščenje, mletje in pakiranje ekološko pridelanega surovega trsnega sladkorja v družbi v Curaçau upoštevamo 283 USD na tono, znaša cena franko tovarna 1 020,19 EUR na tono, dodana vrednost glede na ceno franko tovarna pa samo 32,2 %.
(18)
Pri izračunu primerljivih stroškov iz uvodne izjave 17 dodana vrednost ne bi dosegla 45 %. Zato ni realistično, da bi družba v Curaçau tako dodano vrednost dosegla samo z običajno predelavo. V nasprotju s tem je treba predvidevati, da podatki, ki so bili posredovani Komisiji, vsebujejo druge stroške in prejemke, ki ne prispevajo k dobrobiti prebivalcev Curaçaa.
(19)
Člen 37(3)(c) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da je treba pri obravnavi zahtevkov za izjemo upoštevati primere, pri katerih je mogoče jasno pokazati, da bi lahko pravila o poreklu odvrnila obsežne naložbe v industrijo, in pri katerih bi izjema, ki bi dala prednost uresničevanju investicijskih programov, omogočila postopno izpolnjevanje teh pravil.
(20)
Družba v Curaçau je vedela, da bo kumulacija porekla AKP/ES-ČDO za sladkor do 1. januarja 2011 postopno odpravljena, zato je imela dovolj časa, da se pripravi in preusmeri k proizvodnji izdelkov, ki ne zahtevajo izjeme.
(21)
V obdobju od 2009 do 2013 so za družbo v Curaçau veljale izjeme, ki so prispevale k ustvarjanju prometa, potrebnega za naložbe v preusmeritev proizvodnje k izdelkom, ki ne zahtevajo izjeme od pravil o poreklu. Glede na informacije, ki jih je posredovala družba, so bile naložbe leta 2009 zelo majhne, med letoma 2010 in 2012 pa jih sploh ni bilo. Izjeme so tako samo pomagale pri ohranjanju trenutnih dejavnosti družbe v Curaçau, niso pa trajnostno prispevale k razvoju obstoječe industrije ali vzpostavljanju nove. Zato je dvomljivo, da bi nova izjema družbo spodbudila k novim naložbam.
(22)
Da za sladkorne mešanice iz HS 2106, ki vsebujejo pektin ali kazein, velja, da so s poreklom iz Curaçaa in zato zanje velja preferenčni dostop do Unije, vrednost sladkorja brez porekla, ki se uporablja pri proizvodnji končnega izdelka, ne sme presegati 30 % cene izdelka franko tovarna. S preusmeritvijo proizvodnje k takim mešanicam, kot se predlaga v sedanjem zahtevku, bi družba še vedno morala zaprositi za izjemo, da bi lahko izpolnjevala pravila o poreklu.
(23)
Člen 37(3)(b) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da je treba pri obravnavi zahtevkov za izjemo upoštevati primere, v katerih bi uporaba obstoječih pravil o poreklu bistveno vplivala na sposobnost obstoječe industrije v ČDO, da še naprej izvaža v Unijo, ob posebnem sklicevanju na primere, pri katerih bi to lahko vodilo do prenehanja njenih dejavnosti.
(24)
Komisija vodi bilanco stanja za analizo trga sladkorja in pregled nad tem, ali so zaloge sladkorja dovolj velike, ali je potreben dodaten sladkor ali ga je treba umakniti s trga, da se ohrani višina cene, ki je blizu referenčni ceni. Iz te bilance stanja je stalno razvidna količina 50 000 ali 60 000 ton sladkorja, ki se uvozi s polno carino.
(25)
Za izdelke iz sladkorja iz oznake KN 1701 14 90 se v Uniji uporablja carinska tarifa 419 EUR na tono. Glede na ceno belega sladkorja na svetovnem trgu, vključno s stroški rafinacije, s katerim se trguje na londonskem terminskem trgu, ki znaša 380 EUR na tono, in glede na carino, ki znaša 419 EUR na tono, bi cena tega sladkorja znašala vsaj 800 EUR na tono, če bi bil uvožen v Unijo s plačanimi dajatvami. Povprečna cena takih izdelkov iz sladkorja, proizvedenih v Uniji, ki jo predložijo države članice v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (5), znaša približno 725 EUR na tono. Pod takimi pogoji ni verjetno, da bi se ti izdelki iz sladkorja uvažali z dobičkom v Unijo, razen če gre za visokokakovosten sladkor, na primer ekološko pridelani sladkor ali sladkor iz pravične trgovine, ki se prodaja po veliko višji ceni kot drugi izdelki iz sladkorja.
(26)
Zato je verjetno, da je precejšen del sladkorja, uvoženega v Unijo s polno carino, ekološko pridelan sladkor ali sladkor iz pravične trgovine, saj lahko tak sladkor v maloprodaji doseže ceno do 3 000 EUR na tono. Iz količine uvoza ekološko pridelanega trsnega sladkorja s polno carino v Unijo je razvidno, da izvozniki sladkorja s celega sveta uspejo preživeti v obstoječih tržnih razmerah.
(27)
Če se nakupni ceni surovega sladkorja, kot jo je posredovala družba, doda 283 EUR na tono kot realistični proizvodni stroški za izračun dodane vrednosti za mletje in pakiranje ekološko pridelanega surovega trsnega sladkorja v družbi v Curaçau, profitna marža in stroški prevoza, kot jih je posredovala družba, in uvozne dajatve, ki se plačajo v Uniji, bi morala biti družba v Curaçau še vedno sposobna izvažati v Unijo „bio sladkor“ na stroškovno učinkovit način, ne da bi se morala zanašati na izjemo, ki bi uvoznika v Uniji oprostila plačila veljavnih uvoznih carin. Poleg tega višina prodajne cene „bio sladkorja“ na tono za kupca na Nizozemskem, kot jo je v zahtevku navedla Nizozemska, lahko velja za zadostno, da izravna učinek zaračunane polne carine.
(28)
Kot subjekt iz ČDO se družba iz Curaçaa, ki predeluje izdelke iz sladkorja, uvršča na svetovni trg in lahko svobodno izvaža svoje izdelke v kateri koli del sveta, tudi v Unijo. To družbo lahko zato primerjamo z drugimi podjetji z vsega sveta, ki opravljajo isto dejavnost. Prevozni stroški iz ČDO v Unijo, ki glede na informacije, prejete od družbe, znašajo 42,59 EUR na tono, družbe v Curaçau ne postavljajo v slabši položaj pri konkuriranju drugim akterjem na trgu, saj lahko družba svoje izdelke izvaža na trge, ki so bližje njenemu kraju delovanja kot Unija.
(29)
Izvoz sladkorja, melase in meda predstavlja samo 6 % skupnega izvoza blaga iz Curaçaa, razen naftnih derivatov. Dejavnosti pretovarjanja zabojnikov, povezane z uvozom in izvozom izdelkov iz sladkorja, predstavljajo samo 2 % vseh dejavnosti pretovarjanja zabojnikov v povezavi z uvozom in izvozom. Prispevek tega izvoza k razvoju območja je v najboljšem primeru majhen.
(30)
Kar zadeva zaposlovanje, naj bi bilo zaradi izjeme ustvarjenih 10 dodatnih delovnih mest, kar je nesorazmerno malo glede na zahtevano povečanje obsega proizvodnje. 10 dodatnih delovnih mest, ki naj bi bila ustvarjena, je manj od 20 delovnih mest, ki so bila ukinjena od zahtevka leta 2010, ko je Nizozemska navedla, da v družbi v Curaçau dela 35 oseb, do drugega zahtevka leta 2013, ko je navedla, da jih v družbi dela 15.
(31)
Učinek zavrnitve nove izjeme, za katero je bilo zaprošeno 17. aprila 2013, bi bil minimalen. Zavrnitev ne bi ovirala družbe pri nadaljnjem izvažanju izdelkov iz sladkorja v Unijo niti ne bi preprečevala naložb v sladkorno industrijo v Curaçau, saj bi bila profitna marža še vedno dovolj velika, da bi olajšala naložbe, tudi če se v Uniji plača polna carina.
(32)
Zato zahtevana izjema ni upravičena glede na člen 37(1), člen 37(3)(b) in (c) in člen 37(7) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES.
(33)
Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Zahtevek, ki ga je Nizozemska predložila dne 17. aprila 2013 ter dopolnila 14. in 28. junija 2013, za izjemo od Sklepa 2001/822/ES, kar zadeva pravila o poreklu za sladkor iz Curaçaa, se zavrne.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 17. septembra 2013