РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/508 НА КОМИСИЯТА
от 1 октомври 2014 година
относно предполагаема инфраструктурна помощ от Германия в полза на Propapier PM2 GmbH - Държавна помощ SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(нотифицирано под номер C(2014) 6847)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 29 октомври 2008 г. Smurfit Kappa Group („Smurfit Kappa“ или „жалбоподателят“) подаде в Комисията жалба, съгласно която Propapier PM2 GmbH е получило инфраструктурна помощ. Жалбата беше заведена под номер CP 327/08 и беше прехвърлена в регистъра за неправомерна помощ (под номер NN 45/10).
(2)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Германия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно предполагаемата помощ.
(3)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани всички заинтересовани страни да представят мненията си относно предполагаемата помощ.
(4)
Германия представи мнението си с писмо от 28 януари 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 31 януари 2011 г.). Освен това Комисията получи мнения от следните заинтересовани лица: на 11 февруари 2011 г. - съвместно мнение от Deutscher Städtetag (Германската асоциация на градовете), Deutscher Landkreistag (Асоциацията на германските окръзи) и Deutscher Städte- und Gemeindebund (Съюза на германските градове и общини), както и от Verband kommunaler Unternehmen (VKU) (Асоциацията на общинските предприятия), а на 14 февруари 2011 г. - мнение от жалбоподателя (неповерителната версия на това мнение постъпи на 1 март 2011 г.). Комисията предаде тези мнения на германските власти, за да им даде възможност да изразят становището си; съответното становище на Германия постъпи в Комисията на 13 април 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 26 април 2011 г.).
(5)
На 17 януари 2013 г. се състоя среща между представители на службите на Комисията и Германия. С писмо от 25 февруари 2013 г. Германия представи допълнителна информация. С писмо от 26 април 2013 г., на което Германия отговори с писмо от 14 май 2013 г., службите на Комисията изискаха нова допълнителна информация.
(6)
С електронно съобщение от 23 май 2013 г. Комисията поиска още информация, която Германия предостави с електронни съобщения от 24 май 2013 г., 27 май 2013 г. и 28 май 2013 г.
(7)
След проведена на 6 юни 2013 г. среща между представителите на службите на Комисията, на Германия и на предприятието бенефициер, както и вещи лица, Германия обяви възможни допълнителни писмени изложения. В отговор на ново искане на информация от 15 октомври 2013 г. Германия представи нови обстойни мнения с електронни съобщения от 4 ноември 2013 г., 13 декември 2013 г., 18 декември 2013 г., 6 януари 2014 г. и 24 април 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
(8)
Propapier PM2 GmbH („Propapier“) принадлежи на Progroup AG („Progroup“). Progroup произвежда и продава чрез дъщерните си дружества велпапе и материали за кашони от велпапе. Жалбоподателят Smurfit Kappa е един от големите производители на хартия в Европейския съюз.
(9)
На 2 април 2008 г. Комисията одобри (4) регионална помощ за изграждане от Propapier на завод за хартия за велпапе и принадлежаща му електроцентрала в новоразработен разширен участък на съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt в провинция Бранденбург - в този момент тази зона беше подходяща за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3 буква а) от ДФЕС.
(10)
Жалбоподателят счита, че определени, финансирани чрез държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада новият завод за хартия, са били предназначени единствено за завода за хартия и следователно трябва да се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и държавна помощ в полза на Propapier.
(11)
Жалбоподателят привежда като пример в тази връзка следните инфраструктурни проекти (вж. точка 2.1): изграждане на пречиствателна станция за отпадъчни води, строеж на паркинг и нова свързваща улица, както и разширяване и увеличаване дълбочината на канала Oder-Spree.
(12)
Освен това жалбоподателят твърди, че е определен прекалено нисък размер на таксите за ползване на пречиствателната станция за отпадъчни води в полза на Propapier (вж. точка 2.2).
2.1. ПОМОЩ ЗА ИЗГРАЖДАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ И ДРУГА ИНФРАСТРУКТУРА
(13)
През юли 2008 г. провинция Бранденбург, от средства по програмата за разширяване на местната бизнес инфраструктура в рамките на Съвместната програма на федералното и провинциалните правителства (Gemeinschaftsaufgabe) „Подобряване на регионалната икономическа структура“ (по-нататък „схема СП“ (5)), предостави пряка безвъзмездна помощ в размер на 33 808 200 евро (6) за строителството на нова пречиствателна станция за отпадъчни води в разширен участък на промишлената зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt. В тази връзка следва да се отбележи, че схемата СП за финансиране на строителството, респ. разширяване на пречиствателни станции за отпадъчни води беше предмет на дело за държавна помощ N 644e/02 (7), в рамките на което Комисията, през 2003 г. за програмния период 2004 - 2006, отбеляза, че предоставената в рамките на тази схема субсидия не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на собствениците и операторите на пречиствателната станция за отпадъчни води.
(14)
В това Решение от 2003 г. Комисията счита, че субсидиите по действащата от 2004 до 2006 г. редакция на схемата СП следва да се разглеждат като вътрешен трансфер на държавни средства и не представляват държавна помощ в полза на собствениците и операторите, тъй като бенефициерите не са търговски дружества и при услугата става дума за класическа обществена отговорност на местните власти като част от предоставянето на услуги от общ интерес. Според разпоредбите на схемата СП бенефициерът трябва винаги да е местна власт или обединение на общините за осъществяване на местни проекти („Zweckverband“), на която/което да е подчинен общинският надзор. Субсидиране е възможно само ако между бенефициера на мярката, т. е. на пречиствателната станция за отпадъчни води, и потребителя на станцията не са налице правни, лични или икономически връзки.
(15)
Субсидията възлиза на 80 % от общите допустими разходи в размер на 42 260 340 евро. Бенефициерът на субсидията е Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (TAZV), публичноправна общинска асоциация, на която е поверено снабдяването с питейна вода и пречистването на отпадъчните води. TAZV е същевременно бенефициер и оператор на пречиствателната станция. Тя поема останалите 20 % от общата сума на инвестиционните разходи.
(16)
Финансирането се осъществи при условието, че до 15 август 2008 г. ще бъдат доказано изпълнени правните и финансовите предпоставки за установяването на основен инвеститор (в този случай Propapier). Изграждането на съоръжението започна през октомври 2008 г., а пускането в експлоатация се осъществи през март 2010 г.
(17)
Жалбоподателят е на мнение, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение, тъй като практически целият капацитет на пречиствателната станция ще се ползва от Propapier. Той твърди, че още от самото начало съоръжението е било проектирано като пречиствателна станция за Propapier и е представлявало задължителна предпоставка за установяването на завод за хартия в региона (тъй като за производството на хартия е необходимо голямо количество вода).
(18)
По мнение на жалбоподателя и при останалите инфраструктурни проекти - строежа на паркинг до територията на завода на Propapier и на нова улица, която да свързва промишлената зона с национален път 112, както и разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree - също става дума за инфраструктурни мерки, които са били специално предназначени за Propapier. В решението за откриване на процедурата Комисията стигна до предварителното заключение, че те не представляват избирателно предимство за Propapier и следователно не трябва да се разглеждат като инфраструктура със специално предназначение. Все пак тя покани трети страни да представят мнения относно тези мерки.
2.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(19)
Друго възражение относно пречиствателната станция се състои в това, че таксата в размер на 0,95 евро на кубичен метър, която Propapier следва да заплаща за ползването на съоръжението, е по-ниска от тази, която частен инвеститор би събирал за подобна услуга.
(20)
Размерът на таксите за ползване на съоръжението се определя в съответствие с приложимото законодателство, Закона за местните такси на провинция Бранденбург (8) (по-нататък „KAG Brandenburg“). Съгласно член 6 от KAG Brandenburg изчисляването на таксата следва да се извършва така, че да се възстановяват, но не и да се надхвърлят всички разумни разходи на съответната пречиствателна станция за отпадъчни води (за изграждане, съхранение, поддръжка, експлоатация, персонал и за данъци и такси), както и включените в калкулацията лихви и амортизации. Финансирането, което общината получава от други държавни източници (в този случай субсидия от 33,8 милиона евро по схемата СП), все пак не следва да се взема предвид при калкулираните лихви за използвания собствен капитал (9). Жалбоподателят счита, че финансирането, което TAZV получава по схемата СП, ще бъде прехвърлено от бенефициера TAZV на потребителите на пречиствателната станция под формата на намалени такси за отпадъчни води.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА (10)
(21)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(22)
В решението за откриване на процедурата не се поставя под съмнение, че всички мерки включват използването на държавни ресурси и че евентуално могат да нарушат конкуренцията на вътрешния пазар.
(23)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема помощ в полза на TAZV за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и 2) предполагаема държавна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
(24)
Освен това в решението за откриване на процедурата се разследва дали за Propapier чрез:
i)
изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води,
както и чрез други инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier, а именно:
ii)
новия паркинг;
iii)
новата улица; и
iv)
разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree,
възниква избирателно предимство, или тук става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier (11). Тъй като мярка съгласно член 107, параграф 1 може да се класифицира като държавна помощ само ако е избирателна (т. е. ако третира по различен начин предприятия, които се намират в съпоставимо правно и фактическо състояние с оглед на преследваната с мярката цел), Комисията трябваше да провери дали вследствие на мерките е възникнало избирателно предимство за Propapier.
(25)
Комисията вече одобри регионална инвестиционна помощ за Propapier. Тъй като мерките за останалите инфраструктурни проекти се провеждат в подпомаган регион, който е подходящ за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, и тези мерки очевидно са тясно свързани със, респ. са специално предназначени за инвестиционен проект, който получава регионална помощ, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките, ако се окажеха избирателни в полза на Propapier, щяха да съставляват част от инвестиционния проект на Propapier, така че трябваше да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (12) („Насоки за регионална помощ“). Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на инвестиционната помощ под формата на инфраструктура със специално предназначение, в частност по отношение на съблюдаването на максималния интензитет на помощта и стимулиращия ефект.
(26)
Съгласно Насоките за регионална помощ предприятията, на които е предоставена инвестиционна помощ, могат да получат допълнително и оперативна помощ. Съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар трябва обаче да се провери независимо от съвместимостта на инвестиционната помощ, а именно съгласно критериите на точка 5 от Насоките за регионална помощ. В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако е налице оперативна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води, която не би била съвместима с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тази оперативна помощ би следвало да се класифицира като несъвместима с Насоките за регионална помощ и съответните практики на Комисията за одобрение на оперативни помощи. Това е така, защото местоположението на бенефициера на помощта би попаднало в регион, подходящ за оперативни помощи (подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС), но не биха били изпълнени други съществени предпоставки за съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар. Така не би имало основания за това оперативната помощ да бъде оправдана нито заради вида ѝ, нито с оглед на стимулирането на регионалното развитие или за това, размерът ѝ да бъде пропорционален на затрудненията за преодоляване. Освен това оперативните помощи нямаше нито да са ограничени във времето, нито щяха да намаляват с времето. По тази причина Комисията изрази съмнения с оглед на принципната съвместимост с вътрешния пазар на оперативни помощи под формата на намалени такси.
3.1. СУБСИДИИ ЗА ПУБЛИЧНО ФИНАНСИРАНИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
3.1.1. Паркинг, разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree, нова улица
(27)
В рамките на предварителното разследване беше отбелязано, че капацитетът на паркинга не съвпада с представената от жалбоподателя информация и че паркингът не се намира в непосредствена близост до завода на Propapier. Също така беше отбелязано, че паркоместата са общодостъпни и не обслужват само промишлената зона на канала Oder-Spree, а и останалите градски индустриални зони, както и че броят на паркоместата би дал на общината възможност да закрие градски паркоместа за товарни автомобили. Освен това Propapier строи собствени паркоместа, които са достъпни и за товарни автомобили. По тази причина Комисията стигна до заключението, че строителството на паркинга вероятно няма да предостави избирателно предимство на Propapier.
(28)
С оглед на новата улица, свързваща промишлената зона с национален път 112, Комисията отбеляза, че изграждането на улицата ще намали трафика и замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, тъй като по този начин товарните автомобили ще могат да заобикалят централната част на града по пътя си към промишлената зона, а и времето за пътуване до следващия регионален център ще се съкрати. По тази причина Комисията стигна до заключението, че изграждането на новата улица вероятно няма да предостави избирателно предимство за Propapier.
(29)
По отношение на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Комисията отбеляза, че те не са били предприети, за да се предостави избирателно предимство за Propapier, а че са част от необходимата редовна поддръжка на водните пътища. По тази причина Комисията стигна до заключението, че с разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree вероятно няма да се предостави избирателно предимство за Propapier.
(30)
По това време Комисията все пак не беше в състояние да изключи напълно, че тези инфраструктурни мерки са облагодетелствали Propapier в по-голяма степен, отколкото други предприятия.
(31)
Затова Комисията покани заинтересовани трети страни да представят мнението си, преди да вземе окончателно решение относно наличието на държавна помощ с оглед на тези мерки. Същевременно тя покани Германия, докато тече процедурата по разследването, да предостави още допълнителна информация за строителството на паркинга и новата улица, както и за разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree.
3.1.2. Субсидия за изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води
(32)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако междувременно схемата за помощ N 644e/02 следва да се разглежда като помощ въз основа на развитието на вътрешния пазар, то тя би била помощ за TAZV.
(33)
Все пак Комисията изрази съмнение, че пречиствателната станция за отпадъчни води представлява инфраструктура със специално предназначение. В тази връзка беше отбелязано, че освен Propapier има само други двама потребители на съоръжението: канадският доставчик на фотоволтаична енергия 5N PV и доставчикът на електроенергия EnBW. Освен това не беше известно какъв дял от капацитета на пречиствателната станция се пада фактически на тези двама клиенти. Въз основа на наличната по това време на разследването информация за Комисията не беше възможно да оцени дали строителството на нова пречиствателна станция е необходимо само с оглед на тези две предприятия. Освен това един от тези двама други потребители, а именно експлоатираната от EnBW електроцентрала, имаше пряко участие в проекта на Propapier, тъй като тази електроцентрала доставя електричеството, необходимо за производствения процес на завода за хартия (13).
(34)
Ако Propapier използва фактически 90 % от капацитета на пречиствателната станция, както твърди жалбоподателят, то по мнение на Комисията възниква въпросът, дали този факт сам по себе си вече не е доказателство за това, че съоръжението е предназначено само или най-малкото предимно за ползване от Propapier (а с това и със специално предназначение за Propapier). Следователно аргументът на Германия, че в бъдеще пречиствателната станция ще се използва и от други потребители, трябваше да бъде проучен по-обстойно.
(35)
Освен това беше отбелязано, че трябва да се вземе под внимание колко инвеститори най-много могат да се установят в промишлената зона на канала Oder-Spree и какви капацитети на съоръжението средно биха използвали те. В тази връзка Германия беше поканена да предостави подробна информация относно общата концепция за развитието на промишлената зона и за оставащите капацитети на пречиствателната станция, които биха могли да се причислят към потенциалните потребители. Също така Германия трябваше да представи и допълнителна информация относно техническата осъществимост на модулния подход при строителството на пречиствателната станция за отпадъчни води (14).
(36)
Както вече беше посочено, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките за инфраструктурните проекти, в случай че се окажат избирателни, биха съставлявали част от инвестиционния проект на Propapier, така че би трябвало да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ, и по-специално на разпоредбите относно интензитета на помощта и стимулиращия ефект.
3.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕТО НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(37)
Също както и при мярката за изграждането на пречиствателната станция Германия беше на мнение, че ако таксата, която следва да заплаща Propapier, съдържа елементи на помощ, то тук става дума за вече съществуваща помощ. Според Германия решението на Комисията по дело N 644e/02, с което беше одобрена схемата СП, се простира и върху косвените ефекти от схемата.
(38)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че възможната помощ под формата на намалени такси за ползване не се обхваща от решение N 644e/02 и че тук, доколкото таксата би могла да се класифицира като помощ, би ставало дума за нова помощ.
(39)
При преценката на въпроса, дали таксите предоставят икономическо предимство на Propapier, в решението си за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение дали събираните от TAZV такси отразяват пълния размер на разходите и дали частен инвеститор би определил същия размер на таксите.
(40)
Комисията е на мнение, че заплащаната от Propapier такса не възстановява в пълен размер разходите за пречистване на отпадъчните води, тъй като Германия сама призна, че тези такси възстановяват само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал, тъй като субсидията в размер на 80 %, която общината е получила от други държавни източници за изграждането на съоръжението, не би трябвало да се взема предвид при определянето на включените в калкулацията лихви. В тази връзка в решението си за откриване на процедурата Комисията отбеляза най-напред, че както Директива 2000/60/ЕО („Рамкова директива на ЕС за водите“) (15), така и KAG Brandenburg предписват, че таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват всички разходи (16). При това в решението за откриване на процедурата се препраща към делата InfraLeuna (17) и Kimberly-Clark/Scott (18), в които Комисията е на мнение, че таксите в размер на пълните разходи отговарят на разходите, които стандартно понася дадено предприятие.
(41)
Жалбоподателят изрази мнение, че за определяне на предимството трябва да се сравнят размерът на фактически заплащаните от Propapier такси и размерът на таксите, които би събирал частен инвеститор на мястото на TAZV.
(42)
Германия предложи заплащаните от Propapier такси да се сравнят с установените за сектора средни тарифи и посочи изследване, съгласно което средната тарифа се движи между 0,24 евро и 1 евро на кубичен метър (19).
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване на процедурата, че принципът на частния инвеститор изглежда приложим в конкретния случай. Все пак тя изрази съмнения дали с прилагането на подобна референтна стойност може да се изключи наличието на държавна помощ, още повече ако данните са очевидно изопачени. Дори ако в други общини посочените такси отразяват пълните разходи, поради различните местни условия са налице различни тарифи, които биха оправдали различен размер на тарифата на частен инвеститор. По тази причина в решението за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение, че наличието на предимство за Propapier може да бъде изключено въз основа на тези данни.
(44)
Както е посочено в съображение 26, Комисията, доколкото мярката представлява фактически нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, се съмнява в нейната съвместимост с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС. Ако се окаже, че таксата представлява регионална оперативна помощ, то биха възникнали съмнения относно нейната съвместимост с вътрешния пазар, тъй като тази помощ нито е ограничена във времето, нито намалява във времето, нито е насочена към компенсиране на определени (недоказани) недостатъци на региона.
4. МНЕНИЯ НА ГЕРМАНИЯ И НА ТРЕТИ ЛИЦА ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
4.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ЛИ ДУМА ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
4.1.1. Паркинг
Мнение на жалбоподателя
(45)
В решението си за откриване на процедурата Комисията не призна посочения от жалбоподателя брой на паркоместата. Според жалбоподателя предоставената информация (паркоместа за 186 леки и 71 товарни автомобила) произхожда от възложения от град Eisenhüttenstadt предварителен градоустройствен план.
(46)
Според жалбоподателя първоначалните строителни планове на Propapier не предвиждат строителството на частен паркинг, а дори и Propapier да построи свой собствен паркинг, така нареченият обществен паркинг все пак ще бъде от полза предимно за Propapier: табела указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата и за завода за хартия. Освен това паркингът е в непосредствена близост до завода на Propapier (достига до границите на завода за хартия и граничи с електроцентралата, която първоначално е била част от проекта на Propapier). Паркингът не предлага зони за почивка, които по правило би трябвало да се очакват от подобен обществен паркинг.
(47)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център.
Мнение на Германия
(48)
Според Германия паркингът не предоставя избирателно предимство на Propapier. Той е общодостъпен и обслужва не само промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа (213 за леки и 27 за товарни автомобили) и вече е било издадено разрешение за строеж на допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила.
(49)
Германия възразява срещу изразеното от жалбоподателя мнение, че паркингът облагодетелства предимно Propapier и че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да може да обслужва други индустриални обекти на град Eisenhüttenstadt.
(50)
Според Германия споменатата от жалбоподателя табела, която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата. Тези работи са приключили в края на март 2011 г. Табела към подстъпа за паркинга е била поставена на новата улица, като табелата не се отнася за определено предприятие или съоръжение.
4.1.2. Улица
Мнение на жалбоподателя
(51)
Жалбоподателят възразява срещу изложението на Германия, че новата улица ще свързва промишлената зона с национален път B 112; според жалбоподателя улицата свършва няколко метра зад завода за хартия, без да е видно намерение тя да бъде продължена; ако все пак бъде продължена, тя няма да обслужва други предприятия, тъй като в частта на удължението няма установено предприятие.
(52)
По тази причина жалбоподателят е на мнение, че паркингът и улицата предоставят на Propapier избирателно предимство и са със специално предназначение за ползване от Propapier.
Мнение на Германия
(53)
Според Германия новата улица ще свърже съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Тя ще облекчи трафика и ще намали замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, като предостави възможност на товарните автомобили да избягват центъра на града, и ще съкрати времето за придвижване на промишления и търговския транспорт до Франкфурт на Одер с минимум 1/3. Тя е част от общото развитие на планираната още през 1993 г. промишлена зона и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt. Германия твърди, че улицата вече е била планирана в програмата за Одер на правителството на провинцията.
(54)
Тя ще предложи допълнителни възможности за развитие на промишлената зона ArcelorMittal и други промишлени зони. Предвидено е било строителството на улицата да протече на два етапа; след известно забавяне по технически причини последната част е била завършена в края на 2013 г.
4.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(55)
През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. Според Германия работите по разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са в рамките на необходимата редовна поддръжка на водния път, който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ). От 2003 г. насам се извършва преустройство на шлюзовете по цялата дължина на канала (понастоящем шлюзът Kersdorf, новото изграждане на шлюза Fürstenwalde е било отложено). Германия пояснява, че това няма връзка с установяването на Propapier и че не би предоставило избирателно предимство за Propapier.
4.1.4. При пречиствателната станция за отпадъчни води става ли дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier?
Мнение на жалбоподателя
(56)
Жалбоподателят пояснява, че помощта не би могла да попадне в схемата, която според решението по дело N 644e/02 не представлява помощ, защото срокът на действие на споменатата схема е изтекъл в края на 2006 г. и следователно схемата не е била в сила към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за строителството на пречиствателната станция на TAZV.
(57)
Жалбоподателят твърди също, че схемата не би била приложима и поради факта, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за приоритетно ползване от Propapier.
(58)
Според жалбоподателя хартиената индустрия - също и в Германия - по правило разполага със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води за заводи за рециклирана хартия, така че аргументът на Германия, че предприятията са задължени да се свързват към обществената канализация, не е основателен.
(59)
Според жалбоподателя пречиствателната станция за отпадъчни води не е част от обща концепция за икономическо планиране за промишлената зона, която да се простира върху всички потенциални инвеститори, а е била разработена и представена още през 2007 г., едновременно със завода за хартия на Propapier и електроцентралата. Предложението на Eisenhüttenstadt за решение относно развитието на промишлената зона от 7 ноември 2007 г. се отнася само до двама или трима инвеститори. Жалбоподателят твърди, че Eisenhüttenstadt рекламира промишлената зона едва от 2010 г. и посочва, че градът е започнал да търси други инвеститори едва във връзка с жалбата на Smurfit Kappa.
(60)
По мнение на жалбоподателя, от строителните особености на пречиствателната станция на TAZV произтича еднозначно, че е била точно съобразена с потребностите на Propapier. Техническите характеристики на пречиствателните станции за отпадъчни води са специфично определени за сектора. Съоръженията за пречистване на вода за заводи за рециклирана хартия включват по правило една стъпало за анаеробно пречистване и едно стъпало за аеробно пречистване, докато стандартните градски канализационни системи често разполагат само със стъпало за аеробно пречистване. Обстоятелството, че пречиствателната станция на TAZV разполага и с двете стъпала, е допълнителен аргумент за това, че тя не обслужва обществени интереси, а представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(61)
По мнение на жалбоподателя е много малко вероятно при планирането на съоръжението да са били взети предвид потребности от капацитет, различни от тези на завода за хартия на Propapier (и допълващата го електроцентрала, която сега е собственост на EnBW). Жалбоподателят твърди, че EnBW не е независим потребител, защото инвестицията в електроцентралата е тясно свързана с проекта на завода за хартия и не би била осъществена без завода на Propapier.
(62)
Жалбоподателят отбелязва, че другият установен в промишлената зона инвеститор, 5N PV, използва съвсем малък процент от наличния капацитет на пречиствателната станция на TAZV и че неговите потребности от пречистване на отпадъчни води биха могли да бъдат покрити от вече наличната пречиствателна станция за отпадъчни води. Тъй като 5N PV е започнало дейността си още през май 2008 г., т. е. две години преди пускането в експлоатация на новата пречиствателна станция на TAZV, първоначално то е използвало съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води.
(63)
Жалбоподателят посочва, че не са налични прогнози за очакваните потребности от пречистване на отпадъчни води на потенциални други инвеститори и че няма информация за това дали и кога ще бъдат на разположение тези допълнителни капацитети. Понастоящем във всички случаи няма свободни капацитети. По-нататък жалбоподателят се позовава на статия в пресата (Märkische Oderzeitung от 3 февруари 2011 г.), в която се съобщава за техническа неизправност в биобасейн и се отбелязва, че всички налични басейни ще са необходими за настоящите индустриални потребители.
(64)
По мнение на жалбоподателя Германия е потвърдила непряко, че друго предприятие няма да използва съоръжението за пречистване на отпадъчни води, когато заяви, че таксите за новата пречиствателна станция на TAZV ще бъдат по-ниски от тези за съществуващата пречиствателна станция, защото при новото съоръжение няма да има необходимост от скъпа канализационна система между отделните потребители (и по този начин потвърди, че няма да се добавят нови потребители).
(65)
Според жалбоподателя от данните на TAZV е видно, че Propapier ползва минимум 90 % от дневния капацитет на станцията.
(66)
Жалбоподателят разяснява, че декларираната от Германия модулна конструкция на пречиствателната станция има чисто теоретичен характер и не води до икономии от мащаба, тъй като вторият модул струва 80 % до 90 % процента от първия. Относително високите разходи за добавянето на модули говорят за това, че първоначалната инвестиция от 42 милиона евро е от полза на първо място за Propapier като избирателна мярка.
(67)
Според жалбоподателя, въз основа на обстоятелството, че новата пречиствателна станция на TAZV се намира в непосредствена близост до съоръжението на Propapier, до електроцентралата и до завода за хартия, Propapier може да използва повторно биогаза, който се образува при анаеробната обработка на отпадъчните води на предприятието.
(68)
Въз основа на горепосоченото жалбоподателят стига до заключението, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier и че публичното финансиране на изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води е инвестиционна помощ за Propapier. По мнение на жалбоподателя Комисията следва да провери дали тези мерки във връзка с предоставената за завода за хартия на Propapier регионална инвестиционна помощ (дело за държавна помощ SA.23827) отговарят на всички условия на Насоките за регионална помощ.
Мнение на Германия
(69)
Мерките, предоставени в рамките на схемата без елементи на помощ N 644e/02, не представляват помощ.
Обществената инфраструктура е на разположение на всички при еднакви условия
(70)
Германия твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не е била със специално предназначение за Propapier: тук се касае за обществена структура, която попада в областта на безопасността и служи на защитата на околната среда и на населението от заболявания. Всички предприятия, които понастоящем се намират в промишлената зона на канала Oder-Spree или ще се установят там в бъдеще, имат правото да се свържат към обществената пречиствателна станция за отпадъчни води и да я използват при равни условия. Таксите биха се калкулирали въз основа на същите предписани от закона принципи. В Германия пречистването на отпадъчните води е в рамките на компетентността на общините, като е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината.
(71)
Германия отхвърля твърдението на жалбоподателя, че по правило заводите за хартия разполагат със собствени системи за пречистване на отпадъчните води и не са задължени да се свързват към градските канализационни системи, като отбелязва също, че предприятието Propapier е задължено от закона (20) да се свърже към и да използва пречиствателната станция на TAZV. Изключенията от това задължение за свързване са силно ограничени (само ако свързването е невъзможно или нереалистично). Налице е много малко общодостъпна информация относно пречистването на отпадъчните води на производителите на хартия, но тя показва, че много заводи за хартия са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води.
Инфраструктурата не е била изградена единствено за Propapier
(72)
Германия не е съгласна с твърдението на жалбоподателя, че пречиствателната станция на TAZV е съобразена с техническите потребности на Papapier: двустепенното пречистване на отпадъчни води не е типично за хартиената индустрия, а се среща в множество различни браншове и много от пречиствателните станции за градски отпадъчни води прилагат двустепенно пречистване. Техническите характеристики на пречиствателната станция на TAZV (двустепенен биологичен процес) са базирани на актуалните технически стандарти, при което е взето предвид, че съществена част от отпадъчните води ще е силно замърсена. Германия признава, че пречиствателните станции за градски отпадъчни води, които обработват само отпадъчни води от санитарни съоръжения или леко замърсени води, по правило нямат обособено стъпало за предварителна обработка, но акцентира, че двустепенното пречистване е характерно при съоръженията, обработващи индустриални отпадъчни води. Германия представи списък с 18 завода за хартия в страната, които произвеждат рециклирана хартия и са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води, и отбелязва, че в хартиения сектор се срещат и двата вида пречиствателни станции за градски отпадъчни води (едностепенна и двустепенна).
(73)
Според Германия пречиствателната станция за отпадъчни води е част от пакет от общи инфраструктурни мерки, проведени с цел развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Никоя от тези мерки не е със специално предназначение за конкретно предприятие. Решения относно изграждане на съоръжението, свързване към съоръжението и използване на съоръжението не се вземат по преценка на Propapier или потенциални потребители.
(74)
Германия отхвърля представената информация, че пречиствателната станция на TAZV е била построена специално за Propapier. Властите посочват, че строителството е било планирано в рамките на други потенциални инвестиции през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier в промишлената зона.
(75)
Германия твърди, че наличният капацитет на инфраструктурата за пречистване на отпадъчни води е ограничен извън рамките на промишлената зона и че остатъчният капацитет би бил достатъчен за задоволяване потребностите само на един допълнителен (по-малък) инвеститор; Германия потвърждава, че първоначално предприятието 5N PV фактически е било свързано към наличната пречиствателна станция.
(76)
Обстоятелството, че установяването на Propapier в промишлената зона е дало стимул за започване изграждането на отдавна планираната пречиствателна станция за отпадъчни води, според Германия не може да се разглежда като избирателно предимство за Propapier. Германия се позовава на заключенията на генералния адвокат Van Gerven, който в рамките на делото C-255/91 (Matra/Комисия) (21) потвърди, че е неизбежно първоначално инфраструктурата да се използва преди всичко от първото предприятие, което се е установило в новосъздадената промишлена зона. Това обаче ще се промени, когато развитието на региона поеме в очакваната посока.
(77)
Германия посочва, че и трите предприятия, които понастоящем са се установили в промишлената зона на канала Oder-Spree, т. е. Propapier, 5N PV и електроцентралата EnBW, са свързани към пречиствателната станция за отпадъчни води и я използват. По-нататък Германия пояснява, че в различни моменти е вземано предвид установяването и на други предприятия (една или две инсталации за алтернативно гориво, фотоволтаичен завод за стъкло, инвестиционни предложения от няколко инвеститори в различни сектори и оглед на мястото от няколко потенциални инвеститори), но че по-нататъшното развитие на промишлената зона, в частност с оглед на кризата, която засегна особено силно районите в по-неблагоприятно положение, ще отнеме време.
Капацитет към момента
(78)
Германия отхвърля твърденията на жалбоподателя, според които тя не е посочила капацитета отпадъчни води за потребителите на пречиствателната станция на TAZV, Propapier използва минимум 90 % от наличния капацитет и не е налице свободен капацитет.
(79)
Според Германия пречиствателната станция на TAZV, в състоянието си към настоящия момент, разполага с капацитет за потенциални нови инвеститори. Тримата настоящи потребители използват общо капацитет от [ 500] (22) м3/ч, а максималният капацитет на пречиствателната станция на TAZV е 638 м3/ч. Следователно общият използван капацитет е около [60-80] % и е налице свободен капацитет от близо [150-250] m3/h. Използваният от Propapier среден капацитет възлиза на [300-500] м3/ч, а максималният е [400-500] m3/h. Така Propapier използва средно [ 70] % и максимум [ 70] % от общия капацитет на пречиствателната станция на TAZV.
Модулна конструкция на пречиствателната станция на TAZV
(80)
Германия твърди, че пречиствателната станция на TAZV е проектирана още отначало за модулно разширяване в хода на поетапното развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Модулното проектиране на съоръжението е видно от Кратко описание на TAZV 2007, в което се говори за потенциално силно замърсени води от хартиената индустрия, производството на биоетанол и други промишлени отрасли.
(81)
Германия твърди, че още на сегашния етап на разработване централни компоненти на пречиствателната станция са проектирани за максимален капацитет при евентуално разширяване. Така например номиналният вътрешен диаметър на дългия 5 km тръбопровод за изхвърляне от тръбопровода за пречистени отпадъчни води към река Одер е над три пъти по-голям от необходимото на сегашния етап на разработване (може да поеме обем от 1 945 m3/h, докато пиковият отток понастоящем е само 638 m3/h), а TAZV разполага с опцията да увеличи площта на пречиствателната станция за отпадъчни води с прилежащ парцел с площ 3,3 ha. След подобно модулно разширяване потенциалните потребители също ще имат равен достъп до пречиствателната станция за отпадъчни води.
(82)
По тази причина Германия твърди, че високият понастоящем дял на Propapier в общия капацитет на пречиствателната станция за отпадъчни води не обосновава избирателно предимство, а е само моментна оценка на ситуацията, тъй като инфраструктурата е проектирана така, че - чрез модулно разширяване - да може да поеме и други потребители при същите условия. Това ще отнеме време, защото пречиствателната станция за отпадъчни води е част от обща икономическа концепция за местността, която обхваща няколко зони за разширяване на различни етапи. Ситуацията към момента със само трима установени инвеститори е преходен период на осъществяващото се от 1994 г. развитие на индустриалните зони в тази местност. Близо половината от промишлената зона на канала Oder-Spree (35 ha) все още е на разположение за други инвеститори. През 2011 г. Германия оцени, че тази площ ще се заеме в рамките на 5 години, и добавя, че допълнително разширяване тогава ще бъде възможно и в останалите зони „Североизток“ (40 ha) и „Север“ (160 ha).
(83)
Германия отхвърля мнението на жалбоподателя, че модулната конструкция на пречиствателната станция на TAZV няма да доведе до икономии от мащаба. Германските власти посочват, че модулното разширяване на пречиствателната станция на TAZV може да се осъществи на три етапа, а именно при съществено по-малки разходи за добавен m3 капацитет, отколкото при първоначалната инвестиция:
-
Етап 1 (повишаване на капацитета с 33 %, допълнително количество отпадъчни води от 213 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 1,2 до 1,5 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 19 ha,
-
Етап 2 (повишаване на капацитета с 69 %, допълнително количество отпадъчни води от 426 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 5,3 до 5,6 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 38 ha,
-
Етап 3 (разширяване върху прилежаща земя; повишаване на капацитета със 100 %, допълнително количество отпадъчни води от 638 m3) би струвало от 17 до 18 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 57 ha. Повишаването на капацитета със 100 % би наложило упражняване на опция върху прилежащия парцел и би струвало до 18 милиона евро.
(84)
Германия твърди, че модулната конструкция на пречиствателната станция за отпадъчни води съответства на предписанието за ефикасно и икономично използване на ресурсите и може да се види в рамките на предходното прекомерно оразмеряване на пречиствателните станции за отпадъчни води в новите федерални провинции. Санкционирането на подобно модулно оразмеряване като избирателно предимство би подтикнало към икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктури още от самото начало. Освен това таксите не биха възстановили разходите за подобно прекомерно оразмеряване.
(85)
Оценяването на настоящото ограничение на пречиствателната станция като избирателно предимство би било стимул за икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктурата.
(86)
По мнение на Германия цитираната от жалбоподателя статия в пресата (сравни съображение 63) е неуместна. Според властите създаването на допълнителен неизползван басейн само за случаите на технически инциденти би попречило на изпълнението на наложените в рамките на Gemeinschaftsaufgabe правила за икономично и ефикасно планиране.
(87)
Според жалбоподателя потребителите на новата пречиствателна станция на TAZV заплащат по-ниски такси в сравнение с тези на съществуващата пречиствателна станция за градски отпадъчни води, защото при новото съоръжение не е необходима обширна тръбопроводна система, която да свързва всички потребители помежду им. Германия отхвърля заключението на жалбоподателя, че по тази причина други потребители не могат да бъдат присъединявани към пречиствателната станция. Според Германия други търговски потребители могат да бъдат свързани безпроблемно, като ограничението е обусловено на първо място от размера на тръбата, която отвежда пречистените води в река Одер.
(88)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че Propapier може да използва произвеждания от пречиствателната станция на TAZV биогаз. Потребителите на пречиствателната станция за отпадъчни води нямат възможност да използват биогаза. TAZV използва биогаза в собствената си 3-мегаватова електроцентрала.
(89)
Германия отхвърля твърдението, че рекламирането на промишлената зона пред други инвеститори е започнало едва след жалбата на Smurfit Kappa: още през 1998 г. Eisenhüttenstadt възложи на инвеститора Center Ostbrandenburg маркетинга на промишлени и търговски площи, наред с другото и в промишлената зона на канала Oder-Spree. Проектна документация за промишлената зона на канала Oder-Spree е налице от 1995 г.
(90)
Германия заключава, че пречиствателната станция на TAZV не представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(91)
Освен това Германия заключава, че инфраструктурните мерки в разширената промишлена зона на канала Oder-Spree (строителство и привеждане в готовност на пречиствателната станция за отпадъчни води и останалите строителни мерки - паркинг, улица, удълбочаване/разширяване на канала) са общи мерки за развитие, които не предоставят избирателно предимство на Propapier и не са запазени за ползване от Propapier. Според Германия обстоятелството, че понастоящем инфраструктурата се използва само от няколко първоначално установили се в района потребители, е присъщо на перспективата за развитие като преходен период.
4.2. НАЛИЦЕ ЛИ Е ПРЕДИМСТВО ЗА PROPAPIER ВСЛЕДСТВИЕ НА НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ?
Мнение на жалбоподателя
(92)
Жалбоподателят е съгласен с изразената от Комисията в решението за откриване на процедурата позиция (сравни съображение 63 от решението за откриване на процедурата и съображение 38 от настоящото решение), че решението по делото N 644e/02 не покрива таксите за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води. Следователно таксите би трябвало да отразяват общите разходи за ползването. Обстоятелството, че изчисляването на таксите се базира на Закона за местните такси (KAG), не оправдава по-ниски такси и произтичащото предимство за Propapier.
(93)
Жалбоподателят твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за първостепенното ползване от Propapier.
(94)
Според жалбоподателя и трите предложени от Комисията в нейното решение за откриване на процедурата метода (метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена) показват, че със събираните такси се предоставя предимство на Propapier.
Метод на пълните разходи
(95)
Жалбоподателят твърди, че не само член 9 от Рамковата директива на ЕС за водите, а също и фактът, че повечето заводи за рециклирана хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, говорят в полза на изчисляването на пълните разходи. Заплащаната от Propapier такса възстановява само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал и не отчита дела на собствения капитал, който се пада на 80-процентното публично участие в разходите по изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води.
Цена на частен доставчик (тест на частния инвеститор)
(96)
Според жалбоподателя частен оператор или собственик на завод за хартия желае да покрие минимум всички разходи, така че този метод съвпада с горепосочения метод на пълните разходи.
Референтна цена
(97)
Жалбоподателят е съгласен с изразеното от Комисията в решението за откриване на процедурата мнение, че наличието на държавни помощи вероятно не може да се изключи чрез използването на референтни цени. Единствено сравняването на заводи за хартия, които използват градски канализационни системи, не е представително, защото повечето заводи за хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води.
(98)
Жалбоподателят твърди, че Германия е представила само много избирателна информация за заплащаните от останалите заводи за хартия канализационни такси (научно изследване, сравнение между тарифите в промишлена зона Spreetal/Schwarze Pumpe и остаряло решение от 1990 г.) и че тези примери не могат да бъдат основание за изчисляване на референтна цена и затова, защото таксите зависят от субсидии и инвестиционни разходи и законодателството може да се различава в различните местности. Жалбоподателят прави сравнение със собствената си пречиствателна станция, която ползва градската канализационна система в (поверителна информация), и изчислява, че Propapier, при отчитане на инвестиция в строителство в размер на 42 милиона евро (като в Eisenhüttenstadt), би трябвало да заплаща 4 EUR/m3, което е далеч над понастоящем заплащаната от Propapier такса.
(99)
Жалбоподателят твърди, че цитираната от Германия статия е публикувана през 2004 г. и се позовава на публикувано през 2002 г. научно изследване, което се базира на данни от 2000/2001 г. В тази връзка той препраща към приложение 6 към писменото изложение на Германия от 30 януари 2009 г., което включва статия на онлайн източника „Das Papier 2004-T174“ (23). Според жалбоподателя научното изследване касае само седем анонимни завода за хартия и не става ясно дали те използват собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, или са свързани към градската канализация и дали взетите предвид разходи включват само оперативните разходи (без капиталови, респ. други неоперативни разходи). Ако изследването сравнява само заводи за хартия със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, капиталовите разходи би трябвало да се вземат предвид.
Мнение на Германия
(100)
Германия поддържа становището си, че евентуално предимство, произтичащо от таксите за ползването на пречиствателната станция на TAZV, не би представлявало държавна помощ, защото според Германия решението на Комисията по делото N 644e/02 покрива и косвените последици от схемата СП, т.е. таксите. Германия твърди още, че мярката, която в дело N 644e/02 е обявена като невключваща елементи на помощ, не би могла да представлява държавна помощ на ниво потребител. Германия твърди още, че по въпроса, дали помощта за оператор на инфраструктура може да бъде предадена на потребителя на дадена инфраструктура, Комисията е променила позицията си едва след решението на съда по делото Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Германия признава, че към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за TAZV срокът на решението по делото N 644e/02 е бил изтекъл. Германските власти обаче изтъкват, че съответното законодателство, залегнало в основата на решението по делото N 644e/02, е съответствало на това, въз основа на което е била предоставена мярката за TAZV. Правното основание е било само актуализирано, но при това съдържанието му е останало непроменено. Ето защо Германия твърди, че само актуализирането на дадено правно основание не поражда автоматично класифициране като държавна помощ.
(102)
Германия акцентира, че изчисляването на разходите е прозрачно и заложено в закона.
Без икономическо предимство за Propapier
(103)
Германия взема отношение относно трите възможности за определяне на таксата за дадено предприятие, което ползва услуги по пречистването на отпадъчни води (съображение 68 от решението за откриване на процедурата): метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена.
При прилагане на метода на пълните разходи не произтича предимство
(104)
Германия възразява на твърдението, че заплащаната от Propapier такса не възстановява пълните разходи. Изчисляването на разходите е продиктувано от закона (и по принцип трябва да възстановява разходите, с изключение на факта, че субсидии от трети лица не се вземат под внимание при изчисляването на включените в калкулацията лихви (25)). Според законовите разпоредби разходите трябва да бъдат покрити, но не и надвишени. Всички възникнали за TAZV разходи са покрити, включително лихвите върху дела на TAZV в инвестирания капитал. Изчисляването на фиктивни лихви върху субсидии от държавата не е оправдано, тъй като тези разходи не са възникнали за TAZV.
(105)
На Propapier не се предоставя избирателно предимство, защото таксите са еднакви за всички потребители на новата пречиствателна станция.
(106)
Дали таксите биха били по-високи без предоставените в рамките на схемата СП субсидии за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води, зависи от множество фактори, като например наличието на други финансови ресурси.
(107)
Властите не са задължени нито въз основа на принципа „замърсителят плаща“, нито въз основа на Рамковата директива на ЕС за водите да вземат предвид субсидии при изчисляването на лихвите върху вложения капитал. Рамковата директива на ЕС за водите предписва, че разходите за водни услуги трябва да бъдат покрити, но предоставя на държавите членки свобода на действие при прилагането ѝ В конкретния случай всички разходи на TAZV (за водната услуга) са покрити. Принципът „замърсителят плаща“ не важи абсолютно, но трябва да бъде „взет предвид“. В този случай той е отчетен чрез включването на всички разходи на TAZV в калкулацията.
(108)
В Рамковата директива на ЕС за водите се говори за „адекватен“ принос. Германия посочва, че платените от Propapier такси са сравнително високи, съпоставено с други области на Германия или с Европейския съюз. Освен това германските власти отбелязват, че според Рамковата директива на ЕС за водите държавите членки могат да вземат предвид социалните, екологичните и икономическите последствия от възвръщаемостта, както и географските и климатичните условия на засегнатите области или област.
(109)
Германия твърди, че сравняване с делата Kimberly-Clark или InfraLeuna (вж. и съображение 70 от решението за откриване на процедурата) не е убедително. Предмет на делото Kimberly-Clark е преференциална тарифа за предприятие, въз основа на която е налице съмнение, че е възможно да не се възстановяват всички разходи. В конкретния случай се възстановяват всички разходи и тарифните условия са еднакви за всички потребители. Делото Kimberly-Clark касае промишлена зона, разработена в съответствие със специфичните потребности на едно-единствено предприятие, докато в този случай промишлената зона е разработена за няколко установили се там предприятия.
(110)
Предмет на решението по делото InfraLeuna е ценообразуването на частни предприятия във връзка с ползването на частни инфраструктури, докато настоящото дело се отнася до използването на градска инфраструктура и предписани от закона, а не пазарни такси. В конкретния случай потребителите са поели всички разходи, които се поемат стандартно от дадено дружество в областта на услугите по пречистване на отпадъчни води. На нелиберализиран пазар за пречистване на отпадъчни води разходните фактори, които следва да се отчитат, са определени в закона и са еднакви за всички предприятия (KAG Brandenburg).
(111)
Посочените в решението за откриване на процедурата решения по делата Wagner и Weida Leder (съображение 71 и бележка под линия 19) се отнасят до субсидии за изграждането на частни пречиствателни станции за отпадъчни води. В конкретния случай Propapier обаче не получава субсидии за доброволни частни инвестиции, а заплаща определените му от закона такси за ползване.
Тестът на пазарния инвеститор е неприложим
(112)
Германия е на мнение, че водата не е стандартна търговска стока. В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е разпределен между регионални монополи на местни обществени предприятия за пречистване на отпадъчни води. Ето защо в Германия пречистването на отпадъчните води не е икономическа дейност, а задължение на общините. TAZV действа като държавен орган, а не като предприятие, чието поведение може да бъде проверено с теста на пазарния инвеститор. В Германия е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината. Таксите са предписани от закона, определят се от властите и не могат да превишават разходите.
(113)
В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е достъпен за частни предприятия само в ограничена степен. Те могат да сътрудничат при техническото изпълнение на законовите задължения за пречистване на отпадъчните води само въз основа на договори за управление или договори за предоставяне на услуги. Отговорността за изпълнение на задачата обаче остава за общината, която не е задължена от закона да обяви търг за договора. Освен това частни предприятия биха могли да изпълняват технически задачи (или по изключение да събират такси), но и в този случай таксите не могат да превишават разходите им. От страна на TAZV не имало възлагане на технически задачи на трети лица.
(114)
Тъй като таксите са предписани от закона и не могат да надвишават разходите за инфраструктурата, няма пазар, на който частни предприятия да могат да определят такси за пречистване на отпадъчни води с цел реализиране на печалба. Няма конкуренция между частни предприятия или между частни и публичноправни предприятия по отношение на крайни потребители.
(115)
Според Германия в подобен случай не е възможно поведението на оператора на услугите да се сравнява с това на частен инвеститор. Ето защо тестът на частния инвеститор е неприложим.
Референтни цени
(116)
С оглед на задължението за свързване към пречиствателната станция за отпадъчни води няма конкуренция, а следователно и пазарна цена, която да служи като бенчмарк за оценката на предимството.
(117)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че само няколко завода за хартия използват градски канализационни системи и че по тази причина залагането само на данни от тези заводи за хартия като бенчмарк няма да е представително.
(118)
В становището си Германия уточнява, че Propapier не заплаща такса от 0,95 EUR/m3 (както е посочено в съображения 72 и 80 от решението за откриване на процедурата), а от 2010 г. внася такса от 1,18 EUR/m3. В сравнение с други места в Европейския съюз тази такса е сравнително висока и във всички случаи различна от обичайната. Съгласно проведена от Verband Deutscher Papierfabriken анкета сред 77 предприятия в областта на германската хартиена индустрия, които представят 68 % от сектора, през 2007 г. таксите са били средно 1,12 EUR/m3 (диапазон от 0,31 до 2,20 EUR/m3). Заплащаната от Propapier такса е в рамките на този диапазон и е над средното ниво съгласно тази извадка.
(119)
В следващи становища Германия информира Комисията, че през 2012 г. таксата е увеличена на 1,41 EUR/m3, за да покрие загубите в пусковия период на пречиствателната станция за отпадъчни води. През 2013 г., въз основа на икономии от енергийни разходи, таксата е определена на 1,39 EUR/m3 в съответствие с правното задължение таксите да възстановяват разходите, но да не ги надвишават. Също така Propapier трябва да обработва предварително отпадъчните води, преди да ги подаде към пречиствателната станция на TAZV. Разходите за предварителната обработка са близо […] EUR/m3, което прави общите разходи на Propapier за пречистване на отпадъчни води […] EUR/m3; в сравнение с това средните разходи в сектора (2010 г.) са 1,27 EUR/m3.
(120)
Германия твърди, че сравнението с плащаните от други производители на хартия в Европейския съюз такси е правилният бенчмарк за оценката, че не е налице икономическо предимство и че опасенията на Комисията относно подобно сравнение са неоснователни.
(121)
Според Германия при представените на Комисията примери става дума за средни цени на база пълни разходи. Германия твърди, че няма доказателства за това, че тези такси включват държавни помощи.
(122)
Германия твърди, че примерът Lenzing Lyocell (26) е основателен, дори и ако фактическият състав е отпреди десет години (Propapier заплаща повече от двойния размер на таксата, но таксите за пречистване на отпадъчни води не са се увеличили с повече от 100 % през последните 10 години).
Съществуваща помощ
(123)
Германия представя два аргумента за това, защо таксите, доколкото те представляват помощи, трябва да се разглеждат като съществуващи помощи по смисъла на член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(124)
Германия пояснява, че през 2003 г. в решението си по дело N 644e/02 Комисията е стигнала до заключението, че схемата СП не представлява държавна помощ за операторите на пречиствателни станции за отпадъчни води, доколкото операторът - като при TAZV - е Zweckverband. Комисията базира тази констатация на факта, че Zweckverband подлежи на общински надзор и предоставя услуга от общ икономически интерес. Както обаче Комисията сама отбеляза в съображение 57 от решението за откриване на процедурата, схемата, дори ако междувременно въз основа на развитието на вътрешния пазар представлява помощ, би трябвало съгласно член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 да се класифицира като съществуваща помощ.
(125)
Както е посочено в съображение 100 от настоящото решение, според Германия решението по делото N 644e/02 включва и косвените ефекти от схемата Gemeinschaftsaufgabe, т. е. таксите. Таксите не изискват отделно уведомление, защото методът за изчисляването им е част от изпълнението на схемата.
(126)
С оглед на аргументацията, че при таксите става дума за съществуваща помощ, Германия изразява мнение, че тази съдържаща се в таксите помощ вече е била в сила преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност на 1 януари 1958 г. Съществуваща преди влизането в сила на договора за ЕИО помощ остава съществуваща помощ, дори и в случай на модификации на по-късен етап, доколкото се запазва „същността“ на оригиналната схема (27). Прецизирането на общо правило, действащо още преди 1 януари 1958 г., не представлява нова помощ, подлежаща на уведомяване (28).
(127)
Германия пояснява, че KAG са били налице преди влизането в сила на договора за ЕИО през 1958 г. и след това са продължили да се прилагат. Член 6, параграф 2 от действащия KAG Brandenburg, въз основа на факта, че Бранденбург попада в част от областта на някогашното Кралство Прусия, води началото си от KAG за Кралство Прусия от 14 юли 1893 г. (PrKAG) и Gemeindeabgabengesetz Bayern (BayGAG). Германия базира този аргумент на следните подаргументи:
а)
Тези закони са останали в сила и в периода от 1919 до 1933 г., както и от 1933 до 1945 г.
б)
Днешните KAG на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG.
в)
KAG Brandenburg - без оглед на специалното положение на новите федерални провинции въз основа на разделението на Германия - е в историческа приемственост с PrKAG.
Подаргумент а):
(128)
В PrKAG вече е предвидена възможността за събиране на такси от общините за ползването на обществени инфраструктури. Gebührenabgabengesetz, който е в сила в Бавария от 1938 г. (и представлява основа за редица подобни закони в останалите южногермански федерални провинции), също предвижда тази възможност (29). Съгласно PrKAG по правило таксовите единици се определят така, че да бъдат възстановени разходите за управление и поддръжка на мероприятието, включително тези за олихвяване и изплащане на вложения капитал. Въпреки че таксите съгласно PrKAG трябва да възстановяват само разходите за олихвяване на вложения (за инфраструктурата) капитал, решения от следвоенния период относно PrKAG предполагат, че при действието на PrKAG не е предвидено олихвяване на субсидии от трети лица.
(129)
PrKAG, респ. съпоставими съществуващи закони на провинциите не са били отменени нито във Ваймарската република, нито след завземането на властта от нацистите. По този начин те са останали в сила и след 1918 г.
Подаргумент б):
(130)
След Втората световна война PrKAG продължава да е в сила като национално законодателство под Основния закон от 1949 г. (по-нататък „GG“), в съответствие със законите, които не му противоречат (член 123 GG), и чрез разпоредби, които позволяват на федералните провинции да приемат закони в определени области. Това показва ясно, че PrKAG е бил в сила в германските федерални провинции още преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност.
(131)
След създаването на Федерална република Германия през 1949 г. в някои западногермански провинции PrKAG се заменя постепенно от съответните закони за местните такси. Със замяната на PrKAG от тези закони на провинциите през 60-те и 70-те години на ХХ век схемата се прецизира и адаптира терминологично, при което същината на закона все пак се запазва. По-специално се запазва това, че върху субсидии от трети лица не могат да се калкулират лихви (30). Съгласно PrKAG олихвяването се извършва само за външния капитал. Съгласно законите на провинциите олихвяването се извършва върху собствения капитал; нито PrKAG, нито тези закони на провинциите обаче предвиждат включени в калкулацията лихви върху субсидии.
(132)
Ето защо Германия е на мнение, че днешните закони за местните такси на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG. Според Германия в конкретния случай е особено важно да се разгледа KAG Nordrhein-Westfalen от 1969 г. (31), който е послужил като модел за KAG Brandenburg и е заменил PrKAG от 1906 г.; въпреки изискваната концептуална актуализация KAG Nordrhein-Westfalen съответства по съдържание на PrKAG (вж. съображение 128 от настоящото решение). Законите за местните такси на други федерални провинции (напр. Райнланд-Пфалц, Шлезвиг-Холщайн и Хесен) се основават на PrKAG и го заменят.
Подаргумент в):
(133)
Германия твърди, че с разделянето на Германия след Втората световна война KAG Brandenburg заема специално място. В годините след създаването на ГДР местното самоуправление със сферата му на влияние в Бранденбург и останалите източногермански провинции е отменено. Установяват се правила по смисъла на централизираното държавно управление. С местната конституция от 17 май 1990 г. (32) (приета от парламента на ГДР преди повторното обединение на 3 октомври 1990 г.) е възстановено местното самоуправление и е определено, че общините регламентират финансовото си управление на своя отговорност. За целта им е предоставено правото да събират възнаграждения и такси за комунални услуги.
(134)
KAG Brandenburg от 27 юни 1991 г. се основава на KAG Nordrhein-Westfalen и почти съвпада с него.
(135)
Въпреки междувременно различното развитие на правото в ГДР няма данни за различно третиране на законите за местните такси на източногерманските и западногерманските провинции. KAG Brandenburg продължава правната традиция на PrKAG и не попада в правната традиция на бившата ГДР. Няма и институционална приемственост между системата за пречистване на (отпадъчни) води на ГДР и настоящата система за пречистване на отпадъчни води на провинция Бранденбург. Местната конституция от 17 май 1990 г. постави основата за приемането на законите за местните такси в новите федерални провинции. Законите за местните такси на новите федерални провинции са свързани съдържателно със законите за местните такси на старите федерални провинции, които от своя страна водят началото си от PrKAG. Това е неизбежна последица от факта, че новите провинции на Федерална република Германия са се присъединили съгласно Основния закон (33). По-специално това става ясно от историческия произход на KAG Brandenburg. KAG Brandenburg попада в правната традиция на KAG Nordrhein-Westfalen и на PrKAG. Разделянето на Германия и прекъснатата вследствие на това правна традиция в източногерманските провинции не би могло да бъде недостатък с оглед на тълкуването на KAG Brandenburg.
(136)
KAG Brandenburg е в историческа приемственост с PrKAG.
(137)
Германия твърди също, че принципът на еквивалентност и принципът за възвръщаемост са важали още преди влизането в сила на Договора за ЕИО през 1958 г. Принципът на еквивалентност изисква дадена такса да не е в грубо несъответствие със стойността на заплащаната с нея обществена услуга. Това е компонент на заложения в Основния закон принцип на правовата държава. Принципът за възвръщаемостта следва непосредствено от PrKAG. Дори и ако този принцип не се спазва стриктно при всяко изчисляване на размера на таксите, то постъпленията от такси на дадена община не могат да надвишават значително нейните разходи.
Спазване на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на общия принцип за равно третиране
(138)
Германия твърди също така, че възстановяване на елементите на помощ, в случай че Комисията разглежда изчислените от Propapier такси като оперативна помощ, би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
(139)
Принципът на защита на оправданите правни очаквания гласи, че 1) институция на Съюза трябва да е породила у получателя основателни очаквания и 2) предпазлив и съобразителен икономически оператор не може да е в състояние да предвиди приемането на мярка, която може да засегне неговите интереси.
(140)
Тъй като схемата СП (одобрена с решението по дело N 644e/02) не се разглежда като държавна помощ, е възможно Propapier да е имало основателно очакване, че не е налице държавна помощ в полза на предприятието. По-рано не е имало съмнения относно съвместимостта на тази схема с правото на Съюза, защото досега подобни схеми не са били разследвани от Европейската комисия.
(141)
Възстановяване на несъдържащия се в таксите елемент на помощ в случай на класифициране като оперативна помощ от страна на Комисията би нарушило и принципа за равно третиране, съгласно който сходните положения трябва да се третират по еднакъв начин. Подобно възстановяване би дало предимство на конкурентите на Propapier.
4.3. МНЕНИЕ НА ГЕРМАНСКИТЕ СДРУЖЕНИЯ НА ОБЩИНИТЕ И НА СЪЮЗА НА ОБЩИНСКИТЕ ДРУЖЕСТВА (VKU)
(142)
Германските сдружения на общините и VKU приветстват мнението на Германия от 28 януари 2011 г., за което са сътрудничили. Те обръщат особено внимание на аргумента, че в Германия пречистването на отпадъчните води е неикономическа задача на общините. Общините поемат организацията и финансирането на тази дейност в рамките на задължението им за местно самоуправление в интерес на гражданите.
(143)
Германските сдружения на общините и VKU посочват, че член 6, параграф 2, изречение 5 от KAG Brandenburg, съгласно който таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват разходите, включените в калкулацията лихви и амортизациите, докато субсидиите не трябва да се вземат предвид при определянето на включените в калкулацията лихви за използвания собствен капитал, е в интерес на потребителите. Тъй като субсидиите от трети лица не представляват инвестиран от общините собствен капитал, потребителите не следва да заплащат на общините лихви върху тези субсидии.
5. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(144)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(145)
Още в решението за откриване на процедурата е безспорно, че всички въпросни мерки включват използването на държавни ресурси и че могат да нарушат конкуренцията и търговията на вътрешния пазар.
(146)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема държавна помощ в полза на Propapier чрез инфраструктури със специално предназначение (изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и определени други инфраструктури в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier) и 2) предполагаема помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
5.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ПУБЛИЧНИ СРЕДСТВА ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ДУМА ЗА ОБЩА ИНФРАСТРУКТУРА ИЛИ ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
(147)
В миналото Комисията считаше, че публичната администрация може да извършва на нейна територия дейности по териториалното устройство. В този смисъл тя може да финансира инфраструктури, които са от полза за цялото население. Освен това Комисията е на мнение, че не е от значение по каква причина се създават тези инфраструктури, доколкото това е от полза за обществеността. Ако обаче подобни инфраструктури са от полза само за дадено частно предприятие, то следва да поеме финансирането им. Това произтича от факта, че при държавни помощи Комисията разследва конкретното въздействие на мярката, а не преследваните цели. Ето защо в случая Комисията е на мнение, че трябва да се разследва кои инфраструктури служат на обществеността (включително на Propapier) и кои са от полза единствено за Propapier. Защото само последните би трябвало да се финансират от Propapier (34).
(148)
Комисията отбелязва, че паркингът, улицата и каналът Oder-Spree се експлоатират от предприятия по смисъла на законодателството на Европейския съюз в областта на конкуренцията, защото ползването им е безплатно. Ето защо в случая не става въпрос за държавни помощи в полза на собственика и оператора на тези структури.
5.1.1. Паркинг
(149)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това, градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център. В действителност Германия не е доказала обратното; самият факт обаче, че даден паркинг е в непосредствена близост до предприятие, не означава автоматично, че е предназначен за това предприятие или че е от полза предимно за него. Споменатата от жалбоподателя табела (вж. съображение 46), която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата, които са приключили в края на март 2011 г. Комисията отбелязва, че паркингът е със свободен достъп и за него е налице табела на обществената улица, която не насочва към определено предприятие. Дали паркингът предлага зони за почивка, не е от значение за класифицирането му като обща инфраструктура.
(150)
Германия представи достатъчни доказателства за това, че паркингът не е бил построен специално за Propapier, а е бил част от планираната обща икономическа концепция за промишлената зона. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа за 27 товарни и 213 леки автомобила. Планират се и допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила (разрешението за строеж вече е издадено). Още към момента на приемане на решението за откриване на процедурата Германия потвърди, че фирмените паркоместа на Propapier са достатъчни за паркиране на автомобилите на неговите служители, доставчици и посетители.
(151)
Въз основа на горните съображения Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че паркингът не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.2. Улица
(152)
При улицата става дума за обществена улица. Тя е част от общата концепция за развитие на промишлената зона, която е била планирана още през 1993 г., много преди Propapier да реши да се установи там. Противно на информацията на жалбоподателя улицата не свършва няколко метра зад завода за хартия на Propapier, а свързва актуалната промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Последният участък е бил завършен през 2013 г. Новата улица може да е от полза и за други предприятия, защото предлага нови възможности за разширяване на промишлената зона ArcelorMittal и други индустриални зони. Улицата може да съкрати времето на промишлеността и търговията за пътуване до Франкфурт (Одер) и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt.
(153)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че улицата не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(154)
В своята жалба жалбоподателят твърди, че инфраструктурните мерки в рамките на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са били предназначени единствено за Propapier и включват държавна помощ в полза на Propapier. През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. От 2003 г. насам по цялата дължина на канала (който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ) се строят шлюзове. Няма данни обаче за причинно-следствена връзка между тези инфраструктурни мерки и установяването на Propapier или за предоставянето на избирателно предимство в полза на Propapier в рамките на тези мерки; също така Комисията е съгласна с Германия, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree е част от необходимите редовни мерки по поддръжката на канала.
(155)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree не представлява избирателно предимство в полза на Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.4. Пречиствателна станция за отпадъчни води
(156)
Комисията отбелязва, че капацитетът на съществуващата инфраструктура за пречистване на отпадъчни води извън разширената промишлена зона на канала Oder-Spree е ограничен. Остатъчният капацитет на съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води в Eisenhüttenstadt би могъл да покрие потребностите само на още един малък инвеститор, но не би бил достатъчен в случай на установяване на един по-голям или няколко по-малки нови инвеститори в промишлената зона.
(157)
Също така Комисията отбелязва, че пречиствателната станция на TAZV не е изградена единствено за Propapier. Строителството е било планирано за други потенциални инвеститори още през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier. Германия представи доказателства за това, че пречиствателната станция за отпадъчни води вече е била планирана в рамките на икономическото развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Германия представи доказателства за няколко рекламни кампании за привличане на инвеститори в разширения участък на промишлената зона на канала Oder-Spree, които обаче са протичали безуспешно досега, защото регионалните власти все още не са успели да привлекат допълнителни инвеститори (освен Propapier, EnBW и 5N PV).
(158)
Въпреки че пречиствателната станция за отпадъчни води - с нейното първо стъпало за анаеробно пречистване - е така оформена технически, че да може да обработва силно замърсени индустриални отпадъчни води, като тези при производителите на хартия за велпапе от отпадъчна хартия, такова първо стъпало за анаеробно пречистване би било от интерес и за други потребители, които произвеждат силно замърсени с органични вещества индустриални отпадъчни води, като предприятията от хранително-вкусовата промишленост. Освен това пречиствателните станции с първо стъпало за анаеробно пречистване на силно замърсени с органични вещества индустриални води предлагат и многобройни икономически и екологични предимства.
(159)
Дори и ако пречиствателната станция на TAZV с нейния сегашен капацитет покрива основно потребностите на Propapier, тя се използва - при същите условия - и от двете други предприятия, установили се в зоната. Модулната ѝ конструкция позволява разширяване с цел третиране на отпадъчни води и от други потребители. Дори и без модулно разширяване понастоящем е налице резервен капацитет от около [20-40] %, който може да се използва за отпадъчни води от други предприятия, при което актуалният общ капацитет би могъл да бъде увеличен двойно (вж. съображения от 80 до 84). Пречиствателната станция за отпадъчни води е отворена за всички потребители недискриминационно (новите инвеститори, които се установяват в промишлената зона, подлежат на задължение за свързване и ползване на услугата) и съоръжението може да третира отпадъчни води и от предприятия, които не са част от хартиената индустрия.
(160)
Според Комисията фактът, че понастоящем пречиствателната станция на TAZV се използва предимно (средно на [ 70] % и максимум до [ 70] %) от Propapier, не означава непременно, че тук става дума за инфраструктура със специално предназначение, тъй като във време на ограничени публични бюджетни средства модулната конструкция на съоръжението е целесъобразна от икономическа гледна точка. Противно на твърдението на жалбоподателя разходите, необходими за удвояването на капацитета на пречиствателната станция на TAZV, които са оценени от Германия на по-малко от 50 % от разходите за първоначалната инвестиция, показват, че модулната конструкция на съоръжението позволява икономии от мащаба.
(161)
Фактът, че регионалната помощ за изграждане на пречиствателната станция е била предоставена, при условие че в разширения участък на промишлената зона се установи основен инвеститор (в случая Propapier), се разглежда от Комисията като добро публично управление на ограничените ресурси, защото нито е целесъобразно да се започне изграждане на голяма обществена инфраструктура, преди да се осигури ползването ѝ, нито тя да се оразмери прекомерно.
(162)
Аргументът, че заводите за хартия по правило разполагат със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води, може да бъде опроверган с представените от Германия данни. Дори и ако някои предприятия в хартиената индустрия, както и в други индустриални отрасли, разполагат със собствени съоръжения за (предварително) пречистване на отпадъчни води, това обстоятелство само по себе си все още не показва, че в случаите, в които индустриални потребители използват публична пречиствателна станция за отпадъчни води, държавата предоставя на потребителите предимство, защото с времето потребителите възстановяват разходите чрез заплащаните от тях такси.
(163)
Следователно Комисията стига до заключението, че при пречиствателната станция за отпадъчни води става дума за обща инфраструктура и че с това субсидията за пречиствателната станция на TAZV не представлява инвестиционна помощ за Propapier. За разлика от паркинга, улицата и канала Oder-Spree експлоатацията на пречиствателната станция за отпадъчни води представлява икономическа дейност, защото нейният оператор предлага услугата (пречистване на отпадъчни води) на пазара срещу заплащане. Комисията обаче отбеляза, че евентуално предоставена на TAZV помощ във всички случаи би представлявала съществуваща помощ (съображения от 51 до 57 от решението за откриване на процедурата). Следователно разследването на евентуалните помощи в полза на TAZV не трябва да продължава в настоящото решение.
(164)
В заключение становището на Комисията е, че финансираните с държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада заводът на Propapier, не са предназначени единствено за завода за хартия и следователно не се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и като държавна помощ в полза на Propapier. Това означава, че тези подпомогнати инвестиции не формират единичен инвестиционен проект по смисъла на точка 60 от Насоките за регионална помощ с регионалната инвестиционна помощ за завода за хартия на Propapier, одобрена от Комисията в окончателното ѝ решение по делото SA.23827 (2013/C) (вж. бележка под линия 4). Следователно оценката на инвестиционната помощ за Propapier, която е предмет на посоченото решение, остава незасегната от настоящото решение.
5.2. СЛЕДВА ЛИ НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ ДА СЕ РАЗГЛЕЖДАТ КАТО ДЪРЖАВНА ПОМОЩ?
(165)
По отношение на аргумента на Германия, че при дадена мярка, която е била предоставена на оператора в рамките на схема, некласифицирана от Комисията като помощ, не може да бъде предоставена „помощ“ на потребителя на конкретната инфраструктура, Комисията желае отново да обърне внимание, че в решението относно схемата за помощ N 644e/02 няма твърдения за това дали събираните за ползването на инфраструктурата такси при определени обстоятелства представляват помощ в полза на потребителя на инфраструктурата. Комисията поддържа заключението си от решението за откриване на процедурата, че не е била информирана за схема на таксуване, която ще бъде в сила за предоставените в рамките на нотифицираната схема субсидии; следователно решението за одобряване на схемата не може да се разглежда като одобрение за имплицитно допустими помощи, чието правно основание би бил законът за местните такси.
(166)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(167)
Наличието на държавна помощ трябва да се установи независимо от това 1) дали Рамковата директива на ЕС за водите и разпоредбите на германското законодателство за прилагането ѝ изискват пълна възвръщаемост на разходите за предоставянето на услугите по пречистване на отпадъчните води и 2) дали таксите са в съответствие с разпоредбите на това законодателство. С други думи мерки, които са в съответствие както с Рамковата директива на ЕС за водите, така и с действащите разпоредби на германското законодателство, могат все пак да представляват държавни помощи, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж. съображение 144).
Държавни ресурси и възможност за приписване на държавата
(168)
Таксите, които следва да се заплащат за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, се определят и събират от общината в съответствие с член 6 от Закона за местните такси на провинция Бранденбург. Ако таксите се определят така, че да са по-ниски от тези, които би събирал частен инвеститор, за общината това означава загуба на приходи.
(169)
Следователно мярката по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС се предоставя от държавата или от държавни ресурси, защото приходите на общината биха намалели при предоставеното на Propapier предимство.
(170)
Ако таксите се определят така, че от това да произтича предимство за дадено предприятие, това би се приписало и на държавата, защото това определяне на таксите се дължи на публичен орган - град Eisenhüttenstadt.
Икономическо предимство
(171)
Както се посочва в решението за откриване на процедурата (35), Комисията трябваше да разследва дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са били определени така, че да предоставят на Propapier (избирателно) икономическо предимство.
(172)
Съгласно установената съдебна практика на Съда концепцията за „предимство“ включва не само положителни предимства като самите субсидии, а и държавни мерки, които под различни форми облекчават разходите, които обикновено се включват в бюджета на предприятието и които поради това, без да са субсидии в прекия смисъл на думата, са подобни по характер и имат същото въздействие (36).
(173)
Ако това се приложи за конкретния случай, възниква въпросът, дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са по-ниски от разходите, които биха натоварили бюджета на сравнимо предприятие при нормални пазарни условия, т. е. дали размерът на таксите е в съответствие с принципа на оператор в условията на пазарна икономика. Според Комисията са налице две възможности да се провери това:
-
Сравняване на заплащаната от Propapier цена с референтна цена, която е обичайна за пречистването на отпадъчните води в конкретната държава членка.
-
Предварителен анализ на рентабилността, който показва, че частен доставчик би събирал такси в същия размер.
Референтни цени
(174)
С оглед на описаната от Германия организация на пазара (вж. съображения 112-113) и като се има предвид фактът, че (дори частни) оператори не могат да определят свободно цените за предоставяните от тях услуги, защото тези цени са законово предписани (от KAG Brandenburg), Комисията е на мнение, че не е възможно да бъдат определени референтни цени, които би изисквал частен оператор при нормални пазарни условия.
(175)
Комисията отбелязва също така, че Германия е представила информация за цените, които заплащат други предприятия от бранша, в който работи и Propapier. Въпреки че Германия твърди, че представените референтни цени са средни цени, които отразяват пълните разходи, няма данни за това дали тези такси включват държавни помощи. Съмнението на Комисията в полезността на тези данни като основа за сравнение не можаха да бъдат разсеяни. Това се дължи преди всичко на факта, че по мнение на Комисията тези цени при определени обстоятелства отразяват различни реални разходи и не е сигурно дали включват държавни помощи.
Предварителен анализ на рентабилността
(176)
С оглед на липсата на надеждни пазарни референтни стойности Комисията е на мнение, че въз основа на друг общоприет стандартен метод за оценка може да се определи дали дадена сделка е осъществена при пазарни условия. Комисията е на мнение, че при инфраструктури, които са отворени за всички потребители и не са със специално предназначение за определен потребител, принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика може да се разглежда като спазен, когато потребителите на инфраструктурата постепенно допринасят от ex ante гледна точка за рентабилността на нейния оператор (37).
(177)
Такъв е случаят, когато споразумението на оператора с отделните потребители позволява на оператора да покрива всички разходи, произтичащи от споразумението, с разумен марж на печалба въз основа на стабилни средносрочни перспективи (38).
(178)
В допълнение при този анализ трябва да бъдат отчетени всички приходи и всички очаквани допълнителни разходи, които ще възникнат за оператора във връзка с дейностите на съответния потребител (39).
(179)
Тези допълнителни разходи обхващат всички категории разходи и инвестиции, като например допълнителни разходи за персонал, оборудване и инвестиции, които възникват поради присъствието на потребителя (40). От друга страна, разходите, които операторът следва да понесе във всички случаи, независимо от споразумението с потребителя, не трябва да бъдат вземани предвид.
(180)
С оглед на тези фактори Комисията е на мнение, че принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е изпълнен, т.е. че намалената такса не предоставя предимство на Propapier по следните причини:
а)
Пречиствателната станция е отворена за всички потребители и не е със специално предназначение за Propapier.
б)
Заплащаната от Propapier такса включва разходите за експлоатация, възстановяване, поддръжка, персонал и финансово управление, включените в калкулацията амортизации, както и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания в пречиствателната станция за отпадъчни води собствен капитал. Следователно таксата възстановява всички допълнителни разходи, възникнали за оператора на пречиствателната станция за отпадъчни води във връзка с дейността на Propapier.
(181)
С оглед на разумния марж на печалба, който, наред с допълнителните разходи, трябва да бъде покриван от таксите, следва да се отбележи, че в този случай таксите покриват не само допълнителния капитал, но и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания собствен капитал. Дори и ако това не е определено изрично като разумна печалба съгласно дефинирания по-горе подход за изчисление на допълнителните разходи, то все пак представлява допълнителен приход за оператора, какъвто би бил и случаят при разумна печалба.
(182)
Тъй като таксите не предоставят предимство на Propapier и следователно не представляват държавна помощ, не се наложи Комисията да разследва дали те представляват съществуваща помощ (вж. съображения от 123 до 137) или оперативна помощ (вж. съображение 26), или дали подобна оперативна помощ би била съвместима с вътрешния пазар. С оглед на тази констатация Комисията може да остави отворен и въпроса, дали възстановяването на таксите (в случай на класифициране като оперативна помощ) би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(183)
Следователно Комисията стига до заключението, че нито изграждането на пречиствателната станция на TAZV, строителството на паркинга, новата улица, нито разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree представлява инфраструктурна мярка със специално предназначение.
(184)
Комисията заключава също така, че събираните за пречистването на отпадъчните води такси не представляват държавна помощ. Принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е спазен и следователно на Propapier PM2 GmbH не се предоставя икономическо предимство,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
При реализираните от Германия инфраструктурни мерки не става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier PM2 GmbH. Таксите, които TAZV събира от Propapier за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, не включват държавна помощ. Следователно инфраструктурните мерки и правилата за определяне на таксите не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 1 октомври 2014 година.
SKLEP KOMISIJE (EU) 2015/508
z dne 1. oktobra 2014
o domnevni infrastrukturni pomoči, ki jo je Nemčija izvedla za podjetje Propapier PM2 GmbH - Državna pomoč SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 6847)
(Besedilo v nemškem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (1),
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (2), in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Komisija je z dopisom z dne 29. oktobra 2008 prejela pritožbo podjetja Smurfit Kappa Group (v nadaljnjem besedilu: podjetje Smurfit Kappa ali pritožnik), v katerem je to podjetje navedlo, da je podjetje Propapier PM2 GmbH prejelo infrastrukturno pomoč. Pritožba je bila evidentirana pod referenčno številko CP 327/08 in poslana v register nezakonite pomoči (pod številko NN 45/10).
(2)
Komisija je z dopisom z dne 27. oktobra 2010 uradno obvestila Nemčijo, da bo v zvezi z domnevno pomočjo začela postopek iz člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(3)
Sklep Komisije o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evrope unije (3). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo pripombe v zvezi z domnevno pomočjo.
(4)
Nemčija je pripombe predložila z dopisom z dne 28. januarja 2011 (nezaupno različico je Komisija prejela 31. januarja 2011). Komisija je prejela pripombe naslednjih zainteresiranih strani: skupno pripombo nemških medobčinskih združenj Deutscher Städtetag, Deutscher Landkreistag in Deutscher Städte- und Gemeindebund ter tudi združenja komunalnih podjetij (Verband kommunaler Unternehmen - VKU) 11. februarja 2011, pripombo pritožnika pa 14. februarja 2011 (nezaupno različico je Komisija prejela 1. marca 2011). Komisija je pripombe posredovala Nemčiji in ji dala možnost odziva; pripombe Nemčije je prejela 13. aprila 2011 (nezaupno različico je prejela 26. aprila 2011).
(5)
Službe Komisije in nemški organi so se sestali 17. januarja 2013. Nemški organi so z dopisom z dne 25. februarja 2013 predložili nadaljnje informacije. Službe Komisije so z dopisom z dne 26. aprila 2013 zahtevale dodatne informacije, ki jih je Nemčija predložila z dopisom z dne 14. maja 2013.
(6)
Komisija je z elektronskim sporočilom z dne 23. maja 2013 zahtevala nadaljnje informacije, ki jih je Nemčija predložila z elektronskimi sporočili z dne 24. maja, 27. maja in 28. maja 2013.
(7)
Po sestanku, ki je 6. junija 2013 potekal med službami Komisije, nemškimi organi, predstavniki prejemnika pomoči in tehničnimi strokovnjaki, je Nemčija napovedala morebitne nadaljnje pripombe. Na podlagi zahteve za nadaljnje informacije z dne 15. oktobra 2013 je Nemčija z elektronskimi sporočili z dne 4. novembra, 13. decembra in 18. decembra 2013 ter 6. januarja in 24. aprila 2014 predložila izčrpne dodatne pripombe.
2. OPIS UKREPOV
(8)
Podjetje Propapier PM2 GmbH (v nadaljnjem besedilu: podjetje Propapier) je v lasti podjetja Progroup AG (v nadaljnjem besedilu: podjetje Progroup). Podjetje Progroup proizvaja in prodaja karton za embalažo in valovit karton prek svojih podružnic. Pritožnik, tj. podjetje Smurfit Kappa, je eden največjih proizvajalcev papirja v Evropski uniji.
(9)
Komisija je 2. aprila 2008 odobrila (4) regionalno pomoč za izgradnjo papirnice za izdelovanje kartona za embalažo in povezane elektrarne. To naložbo je podjetje Propapier izvedlo v novem delu obstoječega industrijskega parka „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“ v mestu Eisenhüttenstadt v Brandenburgu, tj. na območju, ki je bilo v tistem času upravičeno do regionalne pomoči v skladu s členom 107(3)(a) PDEU.
(10)
Pritožnik je navedel, da so določeni infrastrukturni projekti, financirani z državnimi sredstvi v novem delu industrijskega parka, v katerem je nova papirnica podjetja Propapier, izključno namenjeni papirnici in bi jih bilo treba zaradi tega obravnavati kot namensko infrastrukturno in državno pomoč za podjetje Propapier.
(11)
Pritožnik je navedel naslednje infrastrukturne projekte (glej oddelek 2.1): izgradnja čistilne naprave odpadnih voda, izgradnja parkirišča in nove povezovalne ceste ter širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree.
(12)
Poleg tega je pritožnik trdil, da so tarife, zaračunane za uporabo čistilne naprave odpadnih voda, ugodne za podjetje Propapier (glej oddelek 2.2).
2.1 POMOČ ZA IZGRADNJO ČISTILNE NAPRAVE ODPADNIH VODA IN DRUGE INFRASTRUKTURE
(13)
Zvezna dežela Brandenburg je julija 2008 dodelila neposredno subvencijo v višini 33 808 200 EUR (5) iz sredstev skupnega zveznega programa/programa za zvezne dežele z naslovom „Shema za izboljševanje regionalne gospodarske strukture“ (Ausbau der kommunalen wirtschaftsnahen Infrastruktur im Rahmen der Gemeinschaftsausgabe - GA) (v nadaljnjem besedilu: shema Gemeinschaftsausgabe (6)) za izgradnjo nove čistilne naprave odpadnih voda v novem delu industrijskega območja na kanalu Oder-Spree v mestu Eisenhüttenstadt. V zvezi s tem je treba navesti, da je bila shema Gemeinschaftsaufgabe za financiranje izgradnje ali razširitve čistilnih naprav odpadnih voda predmet zadeve državne pomoči N 644e/02 (7), v kateri je Komisija leta 2003 za programsko obdobje 2004-2006 ugotovila, da javna podpora ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU v korist lastnika in upravljavca čistilne naprave odpadnih voda.
(14)
Komisija je v odločbi iz leta 2003 menila, da so subvencije iz različice sheme, ki je veljala med letoma 2004 in 2006, notranji prenos državnih sredstev in ne državna pomoč za lastnike in upravljavce, predvsem zato, ker prejemniki niso bili poslovni subjekti, storitev pa je bila tipična javna storitev v splošnem interesu, ki jo morajo zagotoviti občine. Pogoji sheme določajo, da mora biti prejemnik lokalni organ (Gebietskörperschaft) ali pa medobčinsko združenje javnega prava za posebne namene (Zweckverband), ki ga nadzoruje občina. Pogoj za upravičenost je, da med upravičencem ukrepa, tj. čistilno napravo odpadnih voda, in uporabnikom naprave ni pravnega, osebnega ali poslovnega razmerja.
(15)
Subvencija je krila 80 % vseh upravičenih stroškov, ki so znašali 42 260 340 EUR. Upravičenec do subvencije je „Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt“ (v nadaljnjem besedilu: TAZV), tj. medobčinsko združenje javnega prava, ki je odgovorno za oskrbo s pitno vodo in čiščenje odpadnih voda. TAZV je lastnik in tudi upravljavec čistilne naprave odpadnih voda. Kril je preostalih 20 % javnega financiranja naložbe.
(16)
Pogoj za subvencijo je določal, da je treba do 15. avgusta 2008 dokazati zakonske in finančne zahteve za poravnavo glavnega vlagatelja (v tem primeru podjetje Propapier). Gradnja obrata se je začela oktobra 2008, obratovati pa je začel marca 2010.
(17)
Pritožnik trdi, da obrat TAZV pomeni namensko infrastrukturo, saj bo podjetje Propapier porabilo skoraj vso njegovo zmogljivost čiščenja odpadnih voda. Po navedbah pritožnika je bil obrat prvotno zasnovan za podjetje Propapier kot čistilna naprava odpadnih voda ter je bil pogoj za izgradnjo papirnice na območju (proizvodnja papirja je gospodarska dejavnost, v kateri se porabi zelo veliko vode).
(18)
V zvezi z drugimi infrastrukturnimi projekti pritožnik navaja, da so gradnja parkirišča v bližini podjetja Propapier, izgradnja nove ceste, ki povezuje industrijsko območje z avtocesto B-112, ter širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree infrastrukturni ukrepi za podjetje Propapier. Komisija je v sklepu o začetku postopka predhodno sklenila, da ti infrastrukturni projekti ne pomenijo selektivne prednosti za podjetje Propapier in zato tudi niso namenska infrastruktura. Kljub temu pa je tretje strani pozvala, naj predložijo pripombe tudi o teh ukrepih.
2.2 NIŽJE PRISTOJBINE ZA ČISTILNO NAPRAVO ODPADNIH VODA
(19)
Pritožnik se je v zvezi s čistilno napravo odpadnih voda pritožil tudi v zvezi s tarifo v višini 0,95 EUR na kubični meter, ki jo podjetje Propapier plačuje za uporabo čistilne naprave. Ta tarifa naj bi bila nižja od tarife, ki bi jo za tako storitev zaračunal zasebni vlagatelj.
(20)
Izračun pristojbin za uporabo ureja ustrezni zakon, in sicer brandenburški Zakon o komunalnih dajatvah (Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg (8)) (v nadaljnjem besedilu: zakon KAG Brandenburg). Člen 6 zakona KAG Brandenburg določa, da mora izračun dajatev za uporabo obrata kriti, vendar ne sme preseči vseh upravičenih stroškov zadevne čistilne naprave odpadnih voda (izgradnjo, vzdrževanje in popravilo, stroške obratovanja, stroške dela in stroške upravljanja dajatve), pripisanih obresti in amortizacije. Vendar se subvencije, ki jih občina prejme iz drugih javnih virov (v tem primeru subvencija v višini 33,8 milijona EUR iz sheme Gemeinschaftsaufgabe), ne sme (9) upoštevati pri izračunu pripisanih obresti na vloženi kapital. Pritožnik je mnenja, da je TAZV subvencijo, ki jo je prejel iz sredstev sheme Gemeinschaftsaufgabe, prenesel na uporabnike čistilne naprave odpadnih voda v obliki nižjih pristojbin za odpadno vodo.
3. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA (10)
(21)
Domnevni ukrepi so državna pomoč, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) pomoč mora dodeliti država članica ali mora izhajati iz državnih sredstev, (ii) pomoč mora podjetju dajati gospodarsko prednost, (iii) prednost mora biti selektivna in (iv) ukrep izkrivlja ali bi lahko izkrivljal konkurenco in vplival na trgovino med državami članicami. Obstoj državne pomoči se določi, ko so pogoji iz člena 107(1) PDEU kumulativno izpolnjeni.
(22)
V sklepu o začetku postopka je nesporno navedeno, da vsi zadevni ukrepi vključujejo uporabo državnih sredstev in da bi lahko izkrivljali konkurenco na notranjem trgu.
(23)
Komisija je navedla, da je v zvezi z elementi pritožnikove navedbe treba razlikovati med (1) morebitno državno pomočjo za TVAZ za izgradnjo čistilne naprave odpadnih voda in (2) morebitno pomočjo za podjetje Propapier v obliki nižjih dajatev za čiščenje odpadnih voda.
(24)
V sklepu o začetku postopka je bilo preverjeno tudi, ali sta izgradnja:
(i)
čistilne naprave odpadnih voda in
izvedba drugih infrastrukturnih projektov v novem delu industrijskega parka, v katerem se nahaja nov obrat podjetja Propapier, in sicer
(ii)
novo parkirišče,
(iii)
nova cesta ter
(iv)
širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree,
ustvarili selektivno prednost ali pomenili infrastrukturo, namenjeno podjetju Propapier (11). Glede na to, da je ukrep v skladu s členom 107(1) državna pomoč le v primeru, če je selektiven (tj. drugače mora obravnavati podjetja, ki so v primerljivem pravnem in dejanskem položaju, kar se tiče cilja ukrepa), je Komisija morala oceniti, ali je bilo podjetje z ukrepi obravnavano selektivno prednostno.
(25)
Komisija je že odobrila regionalno pomoč za naložbe za podjetje Propapier. Glede na to, da naj bi se ukrepi za druge infrastrukturne projekte izvedli v regiji prejemnici pomoči, ki je do regionalne pomoči upravičena v skladu s členom 107(3)(a) PDEU, in naj bi bili tesno povezani z investicijskim projektom/namenjeni investicijskemu projektu, ki ima koristi od regionalne pomoči, je Komisija zavzela predhodno stališče, da bodo ukrepi, če bo dokazano, da so selektivni v korist podjetja Propapier, tvorili del investicijskega projekta podjetja Propapier in bi zato morali izpolnjevati zahteve smernic o državni regionalni pomoči za obdobje 2007-2013 (12) (v nadaljnjem besedilu: smernice o državni regionalni pomoči). Komisija izraža dvome o združljivosti katere koli pomoči za naložbe v obliki namenske infrastrukture, zlasti v zvezi s skladnostjo s predpisi o največji intenzivnosti državne pomoči in spodbudnem učinku.
(26)
V skladu z veljavnimi pravili smernic o državni regionalni pomoči lahko upravičenci do pomoči, ki so prejeli pomoč za naložbe, prejmejo tudi dodatno pomoč za tekoče poslovanje. Vendar je treba združljivost pomoči za poslovanje z notranjim trgom oceniti neodvisno od združljivosti pomoči za naložbe, in sicer na podlagi meril, določenih v oddelku 5 smernic o državni regionalni pomoči. Komisija je v sklepu o začetku postopka sklenila, da če ima podjetje Propapier korist od pomoči za poslovanje v obliki nižjih dajatev za čiščenje odpadnih voda, ki ne izražajo načela vlagatelja pod tržnimi pogoji, te pomoči za poslovanje ni mogoče označiti za skladno s pravili smernic o državni regionalni pomoči in prakso Komisije pri odobritvi pomoči za poslovanje. Upravičenec do pomoči je sicer res v regiji, ki je bila upravičena do pomoči za poslovanje (člen 107(3)(a) PDEU - regija), vendar druga glavna merila za združljivost pomoči za poslovanje z notranjim trgom niso bila izpolnjena. Nič ni kazalo na to, da bi bila pomoč za poslovanje upravičena z vidika prispevka k regionalnemu razvoju ali njegovi naravi, prav tako pa ne, da je bila raven pomoči sorazmerna z omejitvami, ki naj bi jih odpravila. Poleg tega pomoč za poslovanje ne bi bila začasna ali bi se sčasoma znižala. Komisija je zato izrazila dvome o tem, ali je pomoč za poslovanje v obliki nižjih dajatev res združljiva z notranjim trgom.
3.1 SUBVENCIJE ZA JAVNO FINANCIRANE INFRASTRUKTURNE PROJEKTE, VKLJUČNO S ČISTILNO NAPRAVO ODPADNIH VODA
3.1.1 Parkirišče, širjenje/poglabljanje kanala Oder-Spree, nova cesta
(27)
V okviru predhodne ocene je bilo ugotovljeno, da zmogljivost parkirišča ne ustreza navedbam pritožnika in da parkirišče ni v neposredni bližini podjetja Propapier. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da je parkirišče splošno dostopno in da ne služi le industrijskemu parku „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“, temveč tudi drugim mestnim poslovnim lokacijam, zmogljivost parkirišča pa naj bi občini omogočila zaprtje parkirišč za tovornjake v mestnem središču. Poleg tega pa je podjetje Propapier gradilo lastno parkirišče, ki bi bilo dostopno tudi za tovornjake. Zaradi tega se je zdelo, da izgradnja parkirišča podjetju Propapier verjetno ni dala selektivne prednosti.
(28)
V zvezi z izgradnjo nove ceste, ki povezuje industrijsko območje z avtocesto B-112, je Komisija ugotovila, da je ta cesta zmanjšala promet in onesnaževanje zraka v središču mesta Eisenhüttenstadt, saj so se tovornjaki, namenjeni v industrijsko območje, lahko izognili mestnemu središču, cesta pa je tudi skrajšala čas, potreben za vožnjo do najbližjega regijskega središča. Zato se zdi, da izgradnja nove ceste po vsej verjetnosti ni pomenila selektivne prednosti za podjetje Propapier.
(29)
V zvezi s širjenjem in poglabljanjem kanala Oder-Spree je Komisija ugotovila, da ta dela niso bila izvedena z namenom dajanja selektivne prednosti za podjetje Propapier, temveč so bila del nujnega rednega vzdrževanja plovnih poti. Zato se zdi, da širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree verjetno ni pomenilo selektivne prednosti za podjetje Propapier.
(30)
Vendar je Komisija takrat menila, da ni mogoče v celoti izključiti dejstva, da je podjetje Propapier od teh infrastrukturnih ukrepov imelo več koristi kot druga podjetja.
(31)
Komisija je pred sprejetjem končnega stališča v zvezi z obstojem pomoči pri teh ukrepih zainteresirane tretje strani pozvala, naj podajo svoja mnenja. Hkrati je Nemčijo pozvala, naj med postopkom formalne preiskave predloži več informacij o gradnji parkirišča in nove ceste ter širjenju in poglabljanju kanala Oder-Spree.
3.1.2 Subvencija za izgradnjo čistilne naprave odpadnih voda
(32)
Komisija je v sklepu o začetku postopka sklenila, da če bi program pomoči v zadevi N 644e/02 obravnavala kot pomoč v tistem času zaradi razvoja notranjega trga, bi bila pomoč obstoječa pomoč za TAZV.
(33)
Vendar je Komisija dvomila o tem, ali čistilna naprava odpadnih voda res pomeni namensko infrastrukturo. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da poleg podjetja Propapier čistilno napravo uporabljata le še dva uporabnika, in sicer kanadski dobavitelj fotovoltaičnih komponent 5N PV in dobavitelj energije EnBW. Poleg tega ni bilo znano, kolikšna zmogljivost čistilne naprave odpadnih voda je bila dejansko dodeljena tema dvema uporabnikoma. Komisija na podlagi takrat razpoložljivih informacij ni mogla oceniti, ali je bila izgradnja nove čistilne naprave odpadnih voda potrebna z vidika potreb le teh dveh podjetij. Eden od teh dveh uporabnikov, tj. elektrarna podjetja EnBW, je bil neposredno udeležen pri projektu podjetja Propapier, saj je elektrarna podjetju Propapier dobavljala energijo za proizvodne postopke papirnice (13).
(34)
Komisija je nadalje ugotovila, da bi bilo treba, če dejanski delež podjetja Propapier znaša 90 % zmogljivosti čistilne naprave, kot je navedel pritožnik, preveriti, ali morda že to dejstvo samo ne zagotavlja zadostnega dokaza, da je bila čistilna naprava izključno ali predvsem namenjena za potrebe podjetja Propapier. Argument Nemčije v zvezi s tem, da bodo čistilno napravo odpadnih voda v prihodnosti uporabljali tudi drugi uporabniki, je zato bilo treba preveriti.
(35)
Ugotovljeno je bilo tudi, da je treba upoštevati, koliko vlagateljev bi lahko bilo v industrijskem parku „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“ in kolikšno zmogljivost bi ti v povprečju uporabljali. V zvezi s tem je Nemčija morala predložiti več podrobnih informacij o celotnem načrtu razvoja industrijskega območja in o preostali zmogljivosti čistilne naprave odpadnih voda, ki bi se lahko dodelila morebitnim uporabnikom. Komisija je Nemčijo tudi pozvala, naj predloži več informacij v zvezi s tehnično izvedljivostjo modularnega pristopa pri izgradnji čistilne naprave (14).
(36)
Kot je pojasnjeno zgoraj, je Komisija sprejela predhodno stališče, da bi, če bi se izkazalo, da so ukrepi za infrastrukturne projekte selektivni, ti bili del investicijskega projekta podjetja Propapier in bi morali izpolnjevati zahteve smernic o državni regionalni pomoči, zlasti predpise o največji intenzivnosti državne pomoči in spodbudnem učinku.
3.2 NIŽJE PRISTOJBINE ZA ČISTILNO NAPRAVO ODPADNIH VODA
(37)
Tako kot pri ukrepu za izgradnjo čistilne naprave odpadnih voda je Nemčija menila, da če bi pristojbine, ki se zaračunajo podjetju Propapier, pomenile pomoč, bi to pomenilo obstoječo pomoč. Nemčija je menila, da je odločba Komisije v zadevi N 644e/02, s katero je Komisija odobrila shemo Gemeinschaftsaufgabe, zajemala tudi posredne učinke sheme.
(38)
Vendar je Komisija v sklepu o začetku postopka sklenila, da odločba v zadevi N 644e/02 ne zajema morebitne pomoči in da bi, če pristojbina pomeni državno pomoč, ta državna pomoč bila nova pomoč.
(39)
Komisija je pri preverjanju, ali pristojbine pomenijo gospodarsko prednost za podjetje Propapier, v sklepu o začetku postopka izrazila dvome o tem, ali pristojbine, ki jih je zaračunal TAZV, res izražajo vse stroške in ali bi zasebni vlagatelj zaračunal enake pristojbine.
(40)
Komisija je menila, da pristojbine, zaračunane podjetju Propapier, niso krile vseh stroškov čiščenja odpadnih voda, saj je Nemčija priznala, da te pristojbine krijejo le 20 % pripisanih obresti na vloženi kapital, saj se 80 % subvencije, ki jo je občina za izgradnjo čistilne naprave prejela iz drugih javnih virov, ne sme upoštevati pri izračunu pripisanih obresti. V zvezi s tem je Komisija v sklepu o začetku postopka najprej ugotovila, da niti Direktiva 2000/60/ES (v nadaljnjem besedilu: okvirna direktiva EU o vodah) (15) niti zakon KAG Brandenburg ne zahtevata, da morajo pristojbine za uporabo čistilne naprave odpadnih voda kriti vse stroške (16). Vendar se je Komisija v sklepu o začetku postopka sklicevala na zadevi InfraLeuna (17) in Kimberly-Clark/Scott (18), v katerih so dajatve, določene v višini vseh stroškov, ustrezale stroškom, ki se običajno vključijo v proračun podjetja.
(41)
Pritožnik je navedel, da bi bilo treba za ugotavljanje obstoja prednosti višino pristojbin, ki jih je podjetje Propapier dejansko plačalo, primerjati z višino pristojbin, ki bi jih zaračunal zasebni vlagatelj v enakem položaju kot TAZV.
(42)
Nemčija je predlagala primerjavo pristojbin, ki jih je plačalo podjetje Propapier, s povprečno ceno v sektorju ter navedla študijo, v kateri je bilo ugotovljeno, da se povprečna cena v sektorju giblje med 0,24 in 1 EUR (19).
(43)
Komisija je v sklepu o začetku postopka navedla, da se zdi, da bi v zadevnem primeru lahko veljalo načelo zasebnega vlagatelja. Vendar je izrazila dvom o tem, ali bi uporaba referenčne vrednosti izključila obstoj pomoči, saj se je zdelo, da so predloženi podatki nesimetrični. Četudi bi navedene pristojbine drugih občin izražale vse stroške, različne cene izražajo različne lokalne razmere, kar bi za zasebnega vlagatelja pomenilo različne cene. Zaradi tega je Komisija v tistem času dvomila, da je na podlagi teh podatkov mogoče izključiti obstoj prednosti za podjetje Propapier.
(44)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 26, če ukrep dejansko pomeni novo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, Komisija dvomi o združljivosti z notranjim trgom v skladu s členom 107(3) PDEU. Če se izkaže, da so pristojbine regionalna pomoč za poslovanje, obstajajo dvomi o njihovi združljivosti, saj pristojbine niso začasne in se sčasoma ne bodo znižale, prav tako pa ne izravnavajo posebnih (nedokazanih) ovir v regiji.
4. PRIPOMBE NEMČIJE IN TRETJIH STRANI V SKLEPU O ZAČETKU POSTOPKA
4.1 ALI JAVNO FINANCIRANI INFRASTRUKTURNI PROJEKTI POMENIJO NAMENSKO INFRASTRUKTURO V KORIST PODJETJA PROPAPIER?
4.1.1 Parkirišče
Pripombe pritožnika
(45)
Komisija v sklepu o začetku postopka ni sprejela števila parkirnih mest, ki jih je navedel pritožnik. Po navedbah pritožnika ti podatki (parkirišče za 186 avtomobilov in 71 tovornjakov) izhajajo iz predhodnega razvojnega načrta, ki ga je naročilo mesto Eisenhüttenstadt.
(46)
Pritožnik navaja, da prvotni gradbeni načrti podjetja Propapier ne omenjajo izgradnje zasebnega parkirišča ter da, čeprav podjetje Propapier gradi lastno parkirišče, t. i. javno parkirišče še vedno predvsem koristi podjetju Propapier: postavljen je znak, ki označuje parkirna mesta za tovornjake, namenjene v elektrarno in papirnico. Poleg tega je parkirišče v neposredni bližini podjetja Propapier (poteka vse do meje papirnice in je poleg elektrarne, ki je bila sprva del projekta podjetja Propapier). Na parkirišču prav tako ni nobenih počivališč, ki bi jih običajno pričakovali na tovrstnem javnem parkirišču.
(47)
Pritožnik navaja, da je lokacija parkirišča neprimerna in preveč oddaljena, da bi služila drugim mestnim poslovnim lokacijam ter občini omogočila zaprtje parkirišč za tovornjake v mestnem središču.
Pripombe Nemčije
(48)
Po navedbah Nemčije parkirišče ne pomeni selektivne prednosti za podjetje Propapier. Parkirišče je vsem dostopno in ne služi le potrebam industrijskega območja ob kanalu Oder-Spree. Nemčija dodaja, da ima podjetje Propapier svoje parkirišče (z 213 parkirnimi mesti za avtomobile in 27 mesti za tovornjake) in da je bilo že izdano gradbeno dovoljenje za dodatnih 120 parkirnih mest.
(49)
Nemčija se ne strinja z navedbami pritožnika, da parkirišče služi predvsem za potrebe podjetja Propapier ter da je lokacija parkirišča neprimerna in preveč oddaljena, da bi služila drugim mestnim poslovnim lokacijam v mestu Eisenhüttenstadt.
(50)
Nemčija pojasnjuje, da je bil znak, ki je označeval parkirna mesta za tovornjake, namenjene v elektrarno, in ki ga omenja pritožnik, začasen in postavljen zaradi gradbenih del v elektrarni. Gradbena dela so se končala konec marca 2011. Dovoz na parkirišče je označen vzdolž nove ceste in se ne nanaša na določeno podjetje ali obrat.
4.1.2 Cesta
Pripombe pritožnika
(51)
Pritožnik nasprotuje trditvam Nemčije, da naj bi nova cesta industrijsko območje povezovala z avtocesto B-112; po navedbah pritožnika se cesta konča nekaj metrov za papirnico, brez načrtov o nadaljnji izgradnji, če pa bi jo speljali naprej, ne bi služila drugim podjetjem, saj jih na območju, kamor bi jo lahko speljali, ni.
(52)
Posledično pritožnik meni, da parkirišče in cesta podjetju Propapier dajeta selektivno prednost ter sta tudi namenjena uporabi podjetja Propapier.
Pripombe Nemčije
(53)
Nemčija navaja, da bo nova cesta sedanji industrijski park „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“ in njegov nov severni del povezala z avtocesto B-112. Nova cesta zmanjšuje promet in onesnaževanje zraka v središču mesta Eisenhüttenstadt, tovornjakom omogoča obvoz okoli mestnega središča ter bo čas vožnje za gospodarska in osebna vozila do Frankfurta (Oder) skrajšala za najmanj tretjino. Cesta je del splošnega razvoja industrijskega območja in je bila načrtovana že leta 1993, poleg tega pa podjetjem v Frankfurtu nudi boljši dostop do rečne luke v mestu Eisenhüttenstadt. Nemčija navaja, da je bila cesta načrtovana že v programu Oder deželne vlade.
(54)
Cesta nudi nadaljnje možnosti razvoja za ArcelorMittal in druga industrijska območja. Zgrajena je bila v dveh fazah. Po zamudi zaradi tehničnih težav je bil zadnji odsek dokončan leta 2013.
4.1.3 Širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree
(55)
Leta 2008 je mesto Eisenhüttenstadt razširilo industrijski park „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“, da bi privabilo nova podjetja. Nemčija navaja, da je širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree del nujnih rednih vzdrževalnih del plovnih poti (ki so del vseevropskega omrežja TEN). Od leta 2003 so bile vzdolž celotnega kanala narejene zapornice (trenutno se gradi zapornica Kersdorf, izgradnja zapornice Fürstenwalde je bila preložena). Nemčija navaja, da ni povezave z ustanovitvijo podjetja Propapier in da ni selektivne prednosti za to podjetje.
4.1.4 Ali čistilna naprava odpadnih voda pomeni namensko infrastrukturo v korist podjetja Propapier?
Pripombe pritožnika
(56)
Pritožnik navaja, da pomoč ne more spadati v okvir sheme, za katero je bilo v odločbi v zadevi N 644e/02 določeno, da ni pomoč, saj ta shema ni veljala v času odobritve pomoči za naložbe v izgradnjo čistilne naprave odpadnih voda TAZV. Shema se je namreč konec leta 2006 iztekla.
(57)
Pritožnik še poudarja, da shema ne velja tudi zato, ker čistilna naprava odpadnih voda ne zagotavlja javne storitve, temveč je bila izgrajena izključno zato, da jo pretežno uporablja podjetje Propapier.
(58)
Pritožnik navaja, da imajo v papirni industriji reciklažne papirnice običajno lastne čistilne naprave odpadnih voda, tudi v Nemčiji, zato argument Nemčije, da morajo biti podjetja priključena na javno kanalizacijo, ni veljaven.
(59)
Pritožnik trdi, da čistilna naprava odpadnih voda ni del splošnega načrta gospodarskega razvoja industrijskega območja, ki bi vključeval vse morebitne vlagatelje v parku, temveč je bila pripravljena in predstavljena hkrati z načrtom za papirnico Propapier in elektrarno leta 2007. Občinski osnutek sklepa mesta Eisenhüttenstadt o razvoju industrijskega parka z dne 7. novembra 2007 omenja le dva ali tri vlagatelje. Pritožnik navaja, da je mesto Eisenhüttenstadt s promocijskimi dejavnostmi za industrijsko območje začelo šele leta 2010 in da je mesto nove vlagatelje začelo iskati šele po tem, ko je podjetje Smurfit Kappa vložilo pritožbo.
(60)
Pritožnik meni, da posebne gradbene lastnosti naprave TAZV jasno nakazujejo, da je bila čistilna naprava prilagojena potrebam podjetja Propapier. Tehnične značilnosti čistilnih naprav odpadnih voda so zelo specifične za sektor. Čistilne naprave odpadnih voda za reciklažne papirnice običajno zajemajo anaerobno in aerobno fazo čiščenja, standardni komunalni kanalizacijski sistemi pa zagotavljajo le aerobno fazo čiščenja. Dejstvo, da čistilna naprava odpadnih voda TAZV zagotavlja obe fazi, za pritožnika pomeni dodatno potrditev, da čistilna naprava ne služi javnemu interesu, temveč je namenska infrastruktura za podjetje Propapier.
(61)
Pritožnik meni, da so pri zasnovi čistilne naprave po vsej verjetnosti upoštevali le potrebe papirnice Propapier (in dopolnilne elektrarne, ki je zdaj v lasti EnBW). Pritožnik še navaja, da EnBW ni neodvisni uporabnik, saj je naložba v elektrarno tesno povezana s papirnico in je, če ne bi bilo podjetja Propapier, sploh ne bi bilo.
(62)
Pritožnik še pripomni, da drugi vlagatelj na območju, tj. podjetje 5N PV, uporablja le zanemarljiv odstotek razpoložljive zmogljivosti čistilne naprave TAZV in da bi bilo njegove potrebe po čiščenju odpadnih voda mogoče zadovoljiti z že obstoječo čistilno napravo. Ker podjetje 5N PV obratuje že od maja 2008, tj. dve leti pred začetkom obratovanja nove čistilne naprave TAZV, je sprva uporabljalo obstoječo čistilno napravo odpadnih voda.
(63)
Pritožnik trdi, da ni nobenih napovedi pričakovanih potreb po zmogljivosti čistilne naprave za morebitne nove vlagatelje ter da ni nobenih podatkov o tem, če in kdaj sploh bi ta dodatna zmogljivost začela obratovati. Pritožnik navaja, da sedaj ni praktično nobenih prostih zmogljivosti. Pritožnik se sklicuje tudi na časopisni članek (Märkische Oderzeitung z dne 3. februarja 2011), ki poroča o tehnični napaki v prezračevalnem bazenu, kar naj bi pomenilo, da so vsi razpoložljivi bazeni namenjeni sedanjim industrijskim uporabnikom.
(64)
Po navedbah pritožnika je Nemčija implicitno potrdila, da čistilne naprave odpadnih voda ne bo uporabljalo nobeno drugo podjetje, ko je navedla, da so pristojbine za novo čistilno napravo TAZV nižje od pristojbin za obstoječo čistilno napravo, saj nova naprava ne zahteva dragega sistema kanalizacije med posameznimi uporabniki (s čimer je potrdila, da novih uporabnikov ne bo).
(65)
Po navedbah pritožnika podatki TAZV kažejo, da podjetje Propapier uporablja najmanj 90 % dnevnih zmogljivosti čistilne naprave.
(66)
Pritožnik trdi, da je modularnost čistilne naprave odpadnih voda, ki jo navaja Nemčija, zgolj teoretična in ne vodi do ekonomije obsega, saj bi drugi modul stal med 80 in 90 % cene prvega. Precej visoki stroški dodajanja modulov potrjujejo ugotovitev, da je prvotna naložba v višini 42 milijonov EUR v prvi vrsti selektivni ukrep za podjetje Propapier.
(67)
Pritožnik navaja, da lahko zato, ker je čistilna naprava TAZV v neposredni bližini podjetja Propapier, tj. poleg elektrarne in papirnice, podjetje Propapier ponovno uporabi bioplin, ki nastane pri anaerobnem čiščenju odpadnih voda.
(68)
Pritožnik na podlagi navedenega sklepa, da čistilna naprava TAZV pomeni namensko infrastrukturo v korist podjetja Propapier in da javna sredstva za izgradnjo čistilne naprave odpadnih voda pomenijo pomoč za naložbe za podjetje Propapier. Pritožnik trdi, da bi morala Komisija oceniti, ali ta ukrep skupaj z regionalno pomočjo za naložbe, dodeljeno papirnici Propapier (zadeva državne pomoči SA.23827), izpolnjuje vse zahteve smernic o državni regionalni pomoči.
Pripombe Nemčije
(69)
Ukrepi, odobreni po shemi N 644e/02, niso pomoč.
Javna infrastruktura, ki je vsem na voljo pod enakimi pogoji
(70)
Nemčija trdi, da čistilna naprava odpadnih voda ni namenjena podjetju Propapier: čistilna naprava je javna infrastruktura, ki spada v okvir obrambe pred nevarnostmi ter služi varstvu okolja in tudi zaščiti prebivalstva pred boleznimi. Vsa sedanja in prihodnja podjetja, ki so na območju kanala Oder-Spree, imajo pravico, da se pod enakimi pogoji povežejo na občinsko čistilno napravo odpadnih voda in jo uporabljajo. Pristojbine se izračunajo na podlagi načel, ki jih določa zakon. V Nemčiji so za čiščenje odpadnih voda odgovorne občine, zato sta povezava na čistilne naprave in njihova uporaba obvezni. Uporabniki ne morejo izbrati nobenega drugega ponudnika storitev kot občinsko podjetje.
(71)
Nemčija zavrača trditve pritožnika, da imajo papirnice običajno lastne kanalizacijske sisteme in da se jim ni treba povezati z občinskim kanalizacijskim sistemom. Navaja tudi, da podjetje Propapier zakon obvezuje (20), da se mora povezati s čistilno napravo TAZV in jo uporabljati. Izjeme od obveznosti povezave so zelo omejene (le v primerih, ko je to nemogoče ali nesmiselno). O čiščenju odpadnih voda v papirnicah obstaja le malo javno dostopnih podatkov, vendar ti podatki kažejo, da je veliko papirnic povezanih s komunalnimi čistilnimi napravami odpadnih voda.
Infrastruktura ni posebej namenjena podjetju Propapier
(72)
Nemčija se ne strinja z navedbo pritožnika, da je bila čistilna naprava TAZV prilagojena tehničnim potrebam podjetja Propapier: čiščenje odpadnih voda v dveh fazah ni značilno za papirno industrijo, temveč je običajno v veliko različnih industrijskih sektorjih; več komunalnih čistilnih naprav odpadne vode čisti v dveh fazah. Tehnične značilnosti čistilne naprave TAZV (dvofazni biološki postopek) so temeljile na veljavnih tehničnih standardih, ob upoštevanju dejstva, da bi bil precejšen del odpadne vode zelo onesnažen. Nemčija priznava, da komunalne čistilne naprave, ki čistijo le sanitarno odpadno vodo ali malo onesnaženo vodo, običajno nimajo dodatne faze predhodnega čiščenja, vendar poudarja, da je dvofazno čiščenje običajna praksa pri čiščenju tehnološke odpadne vode. Nemčija je predložila seznam 18 papirnic v Nemčiji, ki proizvajajo recikliran papir in so povezane s komunalnimi čistilnimi napravami, ter navedla, da se v sektorju papirja uporabljata obe vrsti komunalne čistilne naprave (z eno fazo in dvema fazama).
(73)
Po navedbah Nemčije je čistilna naprava odpadnih voda del svežnja splošnih infrastrukturnih ukrepov, sprejetih za razvoj območja ob kanalu Oder-Spree. Nobeden od ukrepov pa ni namenjen posameznemu podjetju. Za odločitve glede izgradnje čistilne naprave, povezave z njo in njene uporabe ni pristojno podjetje Propapier ali morebitni uporabniki.
(74)
Nemčija zavrača navedbe, da je bila čistilna naprava odpadnih voda TAZV zgrajena posebej za podjetje Propapier. Nemčija še pojasnjuje, da je bila izgradnja načrtovana že v okviru drugih morebitnih naložb v obdobju 2004-2006, tj. veliko pred prihodom podjetja Propapier.
(75)
Nemčija nadalje pojasnjuje, da je bila obstoječa zmogljivost infrastrukture za čiščenje odpadnih voda zunaj industrijskega območja omejena in da bi preostale razpoložljive zmogljivosti zadostovale le za potrebe enega dodatnega (manjšega) vlagatelja; Nemčija potrjuje, da je bilo podjetje 5N PV sprva res povezano z obstoječo čistilno napravo.
(76)
Nemčija navaja, da dejstva, da je ustanovitev podjetja Propapier spodbudila začetek izgradnje dolgo načrtovane čistilne naprave odpadnih voda, ni mogoče razumeti kot selektivne prednosti za podjetje Propapier. Nemčija se sklicuje na sklepne predloge generalnega pravobranilca Van Gervna, ki je v zadevi C-255/91 (Matra proti Komisiji) (21) potrdil, da je neizogibno, da v začetnem obdobju infrastrukturo uporablja predvsem prvo podjetje, ki obratuje v novo nastali industrijski coni. Vendar se bo to spremenilo, če se bo regija razvila v skladu s pričakovanji.
(77)
Nemčija poroča, da so vsa tri podjetja, ki obratujejo v industrijskem parku „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“, in sicer Propapier, 5N PV in elektrarna EnBW, povezana s čistilno napravo odpadnih voda in jo tudi uporabljajo. Nemčija pojasnjuje, da se je v različnih obdobjih obravnavalo več drugih obratov (en ali dva obrata za nadomestno gorivo, tovarna fotovoltaičnega stekla, naložbeni predlogi več vlagateljem v različnih sektorjih, območje je obiskalo več morebitnih vlagateljev), vendar bo zlasti zaradi krize, ki je močno vplivala na območja z omejenimi možnostmi, nadaljnji razvoj industrijskega območja trajal dlje časa.
Sedanje zmogljivosti
(78)
Nemčija zavrača navedbe pritožnika, da Nemčija ni navedla zmogljivosti odpadne vode za uporabnike čistilne naprave TAZV, da podjetje Propapier uporablja najmanj 90 % razpoložljivih zmogljivosti ter da ni prostih zmogljivosti.
(79)
Nemčija vztraja, da v sedanji konfiguraciji čistilna naprava odpadnih voda TAZV nima prostih zmogljivosti za morebitne nove vlagatelje. Sedanji trije uporabniki skupaj koristijo zmogljivost [ 500] (22) m3/h, največja zmogljivost čistilne naprave pa je 638 m3/h. Zato je skupna uporaba zmogljivosti približno [60-80] %, proste zmogljivosti pa znašajo približno [150-250] m3/h. Podjetje Propapier v povprečju koristi zmogljivost [300-500] m3/h, največja zmogljivost pa znaša [400-500] m3/h. Podjetje Propapier torej povprečno uporablja [ 70] % in največ [ 70] % skupne zmogljivosti čistilne naprave TAZV.
Modularna zasnova čistilne naprave TAZV
(80)
Nemčija navaja, da so že od samega začetka obstajali načrti za razširitev čistilne naprave TAZV v modularnih fazah, hkrati s postopnim razvojem industrijskega območja ob kanalu Oder-Spree. Modularno načrtovanje čistilne naprave je razvidno iz povzetka TAZV iz leta 2007, ki navaja morebitno močno onesnaženo vodo iz papirne industrije, proizvodnje bioetanola in drugih industrijskih sektorjev.
(81)
Nemčija pojasnjuje, da so glavni deli čistilne naprave v sedanji fazi že prilagojeni največji zmogljivosti po razširitvi: npr. nazivni premer petkilometrske cevi, ki vodo po čiščenju odvaja do reke Odre, je več kot trikrat večji od potreb sedanje faze izdelave (zmogljivost cevi je 1 945 m3/h, sedanja največja zmogljivost čistilne naprave pa je le 638 m3/h); TAZV lahko čistilno napravo odpadnih voda razširi na sosednjo parcelo, veliko 3,3 ha. Morebitni uporabniki bodo po taki modularni razširitvi imeli enak dostop do čistilne naprave odpadnih voda.
(82)
Nemčija zato vztraja, da sedanji velik del uporabe čistilne naprave odpadnih voda s strani podjetja Propapier ni dokaz o selektivni prednosti, temveč prikazuje le trenutno stanje, saj je infrastruktura prek modularne razširitve namenjena tudi drugim uporabnikom pod enakimi pogoji. To pa bo trajalo dlje časa, kajti čistilna naprava odpadnih voda je del splošnega načrta gospodarskega razvoja za regijo, ki vključuje več območij razširitve v različnih fazah. Sedanje razmere z le tremi vlagatelji so prehodno obdobje v razvoju industrijskih območij v tej regiji od leta 1994. Novim vlagateljem je na voljo približno polovica industrijskega območja (35 ha) ob kanalu Oder-Spree. Nemčija je leta 2011 ocenila, da bo ta prostor zapolnjen v roku petih let, in dodala, da bi bil nadaljnja širitev mogoča še na novih območjih „Nordost“ (40 ha) in „Nord“ (160 ha).
(83)
Nemčija zavrača mnenje pritožnika, da modularna zasnova čistilne naprave TAZV ne bo privedla do ekonomije obsega. Nemški organi pojasnjujejo, da je modularna razširitev čistilne naprave TAZV izvedljiva v treh fazah in za precej nižje stroške na dodani kubični meter zmogljivosti v primerjavi z začetno naložbo:
-
prva faza (33-odstotno povečanje zmogljivosti z dodanimi 213 m3) je izvedljiva v roku nekaj mesecev ter bi stala med 1,2 in 1,5 milijona EUR za dodatno industrijsko območje v približni velikosti 19 ha,
-
druga faza (69-odstotno povečanje zmogljivosti z dodanimi 426 m3) je izvedljiva v roku nekaj mesecev ter bi stala med 5,3 in 5,6 milijona EUR za dodatno industrijsko območje v približni velikosti 38 ha,
-
tretja faza (razširitev na sosednjo parcelo, 100-odstotno povečanje zmogljivosti z dodanimi 638 m3) bi stala med 17 in 18 milijoni EUR za dodatno industrijsko območje v približni velikosti 57 ha. 100-odstotno povečanje zmogljivosti bi pomenilo uporabo sosednje parcele in bi stalo do 18 milijonov EUR.
(84)
Nemčija navaja, da je modularna zasnova čistilne naprave odpadnih voda v skladu z učinkovito in gospodarno uporabo virov ter jo je treba obravnavati v okviru prejšnjega predimenzioniranja čistilnih naprav odpadnih voda v novih nemških zveznih deželah. Označevanje take modularne zasnove kot selektivne prednosti bi dejansko pomenilo nagovarjanje h gradnji negospodarno prevelike javne infrastrukture. Poleg tega pa pristojbine ne bi krile stroškov prevelikih gradenj.
(85)
Označevanje sedanje omejitve čistilne naprave kot selektivne prednosti bi pomenilo spodbujanje negospodarno prevelike infrastrukture.
(86)
Nemčija navaja, da časopisni članek, ki ga omenja pritožnik (glej uvodno izjavo 63), ni pomemben. Po navedbah Nemčije bi bila namestitev dodatnega neizkoriščenega bazena le za tehnične incidente v nasprotju s predpisi o varčnem in gospodarnem načrtovanju, ki ga nalaga shema Gemeinschaftsaufgabe.
(87)
Pritožnik je navedel, da uporabniki nove čistilne naprave TAZV plačujejo nižje pristojbine od tistih za obstoječo občinsko čistilno napravo, ker nova čistilna naprava ne potrebuje razvejanega sistema cevi za povezavo vseh uporabnikov. Nemčija zavrača ugotovitev pritožnika, da to pomeni, da se z novo čistilno napravo ne morejo povezati novi uporabniki. Nemčija vztraja, da se lahko novi industrijski uporabniki zlahka povežejo s čistilno napravo in da je morebitna omejitev opredeljena z velikostjo cevi, ki očiščeno vodo odvede v reko Odro.
(88)
Nemčija zavrača navedbo pritožnika, da lahko podjetje Propapier uporablja bioplin, ki ga proizvaja čistilna naprava TAZV. Uporabniki čistilne naprave odpadnih voda ne morejo uporabljati bioplina. TAZV bioplin uporablja v lastni elektrarni z zmogljivostjo v višini 3 MW.
(89)
Nemčija zavrača navedbo, da je industrijski park morebitnim vlagateljem začela ponujati šele po pritožbi podjetja Smurfit Kappa: mesto Eisenhüttenstadt je že leta 1998 investicijskemu centru Ostbrandenburg zaupalo trženje industrijskih in poslovnih območij, med drugim tudi območje ob kanalu Oder-Spree. Prostorski akti za industrijski park „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“ obstajajo že od leta 1995.
(90)
Nemčija ugotavlja, da čistilna naprava TAZV ne pomeni namenske infrastrukture v korist podjetja Propapier.
(91)
Nemčija ugotavlja tudi, da so investicijski ukrepi v razširjenem industrijskem parku „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“ (izgradnja in zagotovitev čistilne naprave odpadnih voda ter drugi ukrepi - parkirišče, cesta, širjenje/poglabljanje kanala) ukrepi za splošni razvoj, ki ne pomenijo selektivne prednosti za podjetje Propapier in niso izključno namenjeni uporabi z njegove strani. Nemčija meni, da je dejstvo, da infrastrukturo sedaj uporablja le omejeno število prvih naseljencev, običajna prehodna faza v takem postopku razvoja.
4.2 ALI IMA PODJETJE PROPAPIER ZARADI NIŽJIH PRISTOJBIN ZA UPORABO ČISTILNE NAPRAVE ODPADNIH VODA PREDNOST?
Pripombe pritožnika
(92)
Pritožnik se strinja s stališčem, ki ga je Komisija izrazila v sklepu o začetku postopka (glej uvodno izjavo 63 sklepa o začetku postopka in uvodno izjavo 38 tega sklepa), da program pomoči N 644e/02 ne zajema pristojbin za uporabo čistilne naprave odpadnih voda. Pristojbine bi morale zajemati vse stroške uporabe. Dejstvo, da izračun pristojbin temelji na zakonodaji (Kommunalabgabengesetz), ne opravičuje nižjih pristojbin in s tem prednosti za podjetje Propapier.
(93)
Pritožnik navaja, da čistilna naprava odpadnih voda ne zagotavlja javne storitve, temveč je bila zgrajena izključno za prevladujočo uporabo s strani podjetja Propapier.
(94)
Po navedbah pritožnika vsi trije preizkusi (preizkus vseh stroškov, preizkus zasebnega vlagatelja, referenčne cene), ki jih je Komisija predlagala v sklepu o začetku postopka, kažejo, da zaračunane pristojbine podjetju Propapier dajejo gospodarsko prednost.
Preizkus vseh stroškov
(95)
Pritožnik nadalje uveljavlja, da v prid izračuna vseh stroškov ne govori le člen 9 okvirne direktive EU o vodah, temveč tudi dejstvo, da ima večina reciklažnih papirnic lastno čistilno napravo odpadnih voda. Pristojbina, ki jo plačuje podjetje Propapier, krije le 20 % pripisanih obresti na vloženi kapital in ne upošteva deleža kapitala, ki izhaja iz 80-odstotnega javnega financiranja izgradnje čistilne naprave odpadnih voda.
Preizkus zasebnega vlagatelja
(96)
Pritožnik meni, da zasebni upravljavec ali lastnik papirnice običajno želi pokriti najmanj vse stroške, zato ta preizkus ustreza zgoraj navedeni analizi vseh stroškov.
Referenčne cene
(97)
Pritožnik se strinja s stališčem, ki ga je Komisija navedla v sklepu o začetku postopka, tj. da ni verjetno, da lahko uporaba referenčnih cen izključi obstoj pomoči. Primerjava le papirnic, ki uporabljajo občinske kanalizacijske sisteme, ne bi bila reprezentativna, ker ima večina papirnic lastno čistilno napravo odpadnih voda.
(98)
Pritožnik navaja, da je Nemčija predložila le zelo selektivne informacije o komunalnih pristojbinah, ki jih plačujejo druge papirnice (študija, primerjava s tarifami Spreetal/Schwarze Pumpe in stara odločba iz leta 1990), in da ti primeri ne tvorijo podlage za določitev referenčne cene, med drugim tudi zato, ker so te pristojbine odvisne od subvencij in investicijskih stroškov, zakonodaja pa se lahko med regijami razlikuje. Pritožnik razmere primerja z lastnim obratom, ki uporablja občinski kanalizacijski sistem v [zaupne informacije]. Po njegovih izračunih bi moralo podjetje Propapier ob upoštevanju gradbene investicije v višini 42 milijonov EUR (kot v mestu Eisenhüttenstadt) plačevati 4 EUR na kubični meter, kar je precej več, kot plačuje zdaj.
(99)
Pritožnik navaja, da je bil članek, ki ga omenja Nemčija, objavljen leta 2004 in temelji na študiji, ki je bila objavljena leta 2002 ter je uporabljala podatke iz let 2000 in 2001. Pritožnik se sklicuje na Prilogo 6 k pripombam Nemčije z dne 30. januarja 2009, ki vsebuje članek iz spletnega medija „Das Papier 2004 - T174“ (23). Po navedbah pritožnika študija zajema le sedem anonimnih papirnic. Ni jasno, ali imajo svojo čistilno napravo odpadnih voda ali pa so povezane z občinskim sistemom. Prav tako ni znano, ali upoštevani stroški zajemajo le stroške obratovanja (brez kapitalskih stroškov ali drugih stroškov, ki niso povezani z obratovanjem). Če študija primerja le papirnice, ki imajo svojo čistilno napravo odpadnih voda, je treba upoštevati tudi kapitalske stroške.
Pripombe Nemčije
(100)
Nemčija vztraja pri svojem stališču, da morebitna prednost, ki bi izhajala iz pristojbin, zaračunanih za uporabo čistilne naprave TAZV, ne bi pomenila državne pomoči, saj po mnenju Nemčije odločba Komisije v zadevi N 644e/02 zajema tudi posredne učinke sheme Gemeinschaftsaufgabe, tj. pristojbine. Nemčija nadalje navaja, da ukrep, za katerega je bilo v zadevi N 644e/02 ugotovljeno, da ni državna pomoč, ne more postati državna pomoč na ravni uporabnika. Po navedbah Nemčije je Komisija spremenila pristop v zvezi z vprašanjem, ali je pomoč za upravljavca infrastrukture mogoče prenesti na uporabnika infrastrukture, šele po sodbi Splošnega sodišča v zadevi Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Nemčija priznava, da je odločba v zadevi N 644e/02 potekla, ko je bila TAZV odobrena pomoč. Vendar poudarja, da je predpis, na katerem je temeljila odločba v zadevi N 644e/02, enak predpisu, na podlagi katerega je bil odobren ukrep za TAZV. Pravna podlaga je bila zgolj posodobljena, vsebina pa je ostala enaka. Zato Nemčija trdi, da zgolj posodobitev pravne podlage ne pomeni samodejno obstoja državne pomoči.
(102)
Nemčija poudarja, da je izračun stroškov pregleden in določen z zakonom.
Brez gospodarske prednosti za podjetje Propapier
(103)
Nemčija pojasnjuje svoja stališča o treh možnostih izračuna pristojbine za podjetje, ki uporablja storitve čiščenja odpadnih voda (uvodna izjava 68 sklepa o začetku postopka): metoda vseh stroškov, cena zasebnega vlagatelja in referenčna cena.
Uporaba metode vseh stroškov, ni prednosti
(104)
Nemčija se ne strinja z navedbo, da pristojbina, ki jo plačuje podjetje Propapier, ne krije vseh stroškov. Izračun stroškov je določen z zakonom (v skladu s katerim morajo biti stroški načeloma kriti, vendar se subvencije tretjih strani ne upoštevajo pri izračunu pripisanih obresti (25)). Zakon določa, da morajo biti stroški kriti, ne pa tudi preseženi. Vsi stroški TAZV so kriti, vključno z obrestmi na del TAZV vloženega kapitala. Izračun fiktivnih obresti na subvencije zvezne dežele ne bi bil upravičen, ker TAZV ni utrpel takih stroškov.
(105)
Podjetje Propapier nima selektivne prednosti, saj so pristojbine enake za vse uporabnike nove čistilne naprave.
(106)
Od veliko dejavnikov je odvisno, ali bi bila pristojbina višja brez subvencij iz sheme Gemeinschaftsausgabe za izgradnjo čistilne naprave odpadnih voda, med drugim tudi od razpoložljivosti drugega financiranja.
(107)
Organov k vključitvi subvencij v izračun obresti na vloženi kapital ne obvezujeta niti načelo „plača povzročitelj obremenitve“ niti okvirna direktiva EU o vodah. Slednja določa, da je treba stroške storitev za rabo vode povrniti, vendar državam članicam prepušča način izvedbe. V zadevnem primeru so kriti vsi stroški TAZV (storitve za rabo vode). Načelo „plača povzročitelj obremenitve“ ni absolutno, vendar ga je treba upoštevati. V zadevnem primeru je načelo upoštevano v izračunu vseh stroškov TAZV.
(108)
Okvirna direktiva EU o vodah omenja „ustrezen“ prispevek. Nemčija navaja, da je v primerjavi z drugimi regijami v Nemčiji in Evropski uniji pristojbina za podjetje Propapier precej visoka. Nadalje navaja, da okvirna direktiva EU o vodah tudi določa, da lahko države članice upoštevajo družbene, okoljske in gospodarske učinke povračil ter geografske in podnebne razmere prizadetih regij.
(109)
Po mnenju Nemčije primerjava z zadevama Kimberly-Clark in InfraLeuna (glej tudi uvodno izjavo 70 sklepa o začetku postopka) ni primerna. Zadeva Kimberly-Clark se je nanašala na preferencialno tarifo za eno podjetje, kar je vzbudilo sum, da niso bili kriti vsi stroški. V zadevnem primeru pa so kriti vsi stroški, tarifni pogoji pa so enaki za vse uporabnike. V zadevi Kimberly-Clark so industrijsko cono razvijali za posebne potrebe enega podjetja, v zadevnem primeru pa je bilo industrijsko območje razvito za več uporabnikov.
(110)
Odločba v zadevi InfraLeuna zadeva oblikovanje cene zasebnih podjetij za uporabo zasebne infrastrukture, v zadevnem primeru pa gre za uporabo občinske infrastrukture in pristojbine, ki niso povezane s trgom, saj jih predpisuje zakon. V zadevnem primeru uporabniki krijejo vse stroške, ki bi jih drugače krilo podjetje za ravnanje z odpadno vodo. Na neliberaliziranem trgu čiščenja odpadnih voda so postavke stroškov, ki jih je treba upoštevati, enake za vsa podjetja in določene z zakonom (KAG Brandenburg).
(111)
Odločbi v zadevah Wagner in Weida Leder, navedeni v sklepu o začetku postopka (uvodna izjava 71 in opomba 19), zadevata subvencije za izgradnjo zasebnih čistilnih naprav odpadnih voda. V zadevnem primeru pa podjetje Propapier ne prejema subvencij za prostovoljne zasebne naložbe, temveč plačuje pristojbine za uporabo, predpisane z zakonom.
Preizkus zasebnega vlagatelja ne velja
(112)
Nemčija meni, da voda ni običajen tržni proizvod. Sektor čiščenja odpadnih voda je v Nemčiji organiziran kot regionalni monopol javnih občinskih organov. Čiščenje odpadnih voda zato v Nemčiji ni gospodarska dejavnost, temveč obvezna dejavnost, ki jo morajo izvajati občine. TAZV deluje kot javni organ in ne kot podjetje, katerega ravnanje bi bilo mogoče preveriti s preizkusom zasebnega vlagatelja. V Nemčiji obstaja obveznost povezave in uporabe. Uporabniki ne morejo izbrati nobenega drugega ponudnika storitev kot občinsko podjetje. Pristojbine so določene z zakonom in o njih odločajo organi. Pristojbine ne smejo presegati stroškov.
(113)
Sektor čiščenja odpadnih voda je v Nemčiji za zasebna podjetja odprt le v omejenem obsegu. Zasebna podjetja lahko delujejo le kot poslovodje, upravljavci ali koncesionarji čistilne naprave odpadnih voda, in sicer s tehničnim izpolnjevanjem predpisov. Vendar občina ostaja odgovorna za to storitev, občine pa zakon ne obvezuje k izvedbi javnega razpisa za pogodbo. Poleg tega lahko zasebna podjetja izvajajo tehnične naloge (ali v izjemnih primerih zaračunavajo pristojbine), vendar tudi v tem primeru pristojbine ne smejo presegati stroškov. TAZV tehničnih nalog ni prenesel na nobeno tretjo stran.
(114)
Ker so pristojbine določene z zakonom in ne smejo presegati stroškov infrastrukture, ni trga, na katerem bi pristojbine za čiščenje odpadnih voda lahko določala zasebna podjetja z namenom ustvarjanja dobička. Med zasebnimi podjetji ali zasebnimi in javnimi podjetji ni boja za uporabnike.
(115)
Nemčija meni, da v takem primeru ravnanja upravljavca ni mogoče primerjati z ravnanjem zasebnega vlagatelja. Preizkus zasebnega vlagatelja torej ne velja.
Referenčne cene
(116)
Zaradi obveznosti povezave s čistilno napravo odpadnih voda ni konkurence, prav tako pa tudi ni tržne cene, ki bi jo bilo mogoče uporabiti kot referenco za ocenjevanje prednosti na podlagi pravil o državni pomoči.
(117)
Nemčija zavrača navedbo pritožnika, da občinske kanalizacijske sisteme uporablja le nekaj papirnic in da zato za sektor ne bi bilo reprezentativno, če bi se za referenco uporabili le podatki teh papirnic.
(118)
Nemčija je v svojih pripombah predložila popravek, da podjetje Propapier ne plačuje pristojbine v višini 0,95 EUR na kubični meter (kot je navedeno v uvodnih izjavah 72 in 80 sklepa o začetku postopka), temveč od leta 2010 plačuje pristojbino v višini 1,18 EUR na kubični meter. V primerjavi z drugimi lokacijami v Evropski uniji je ta pristojbina visoka ali vsaj ne nenavadna. Raziskava, ki jo je nemško združenje proizvajalcev papirja izvedlo med 77 nemškimi papirnicami, ki pomenijo 68 % sektorja, je v povprečju pristojbina leta 2007 znašala 1,12 EUR na kubični meter (med 0,31 in 2,20 EUR na kubični meter). Pristojbina, ki jo plačuje podjetje Propapier, je v tem razponu in višja od povprečja tega vzorca.
(119)
V poznejših pripombah je Nemčija Komisijo obvestila, da se je leta 2012 pristojbina zvišala na 1,41 EUR na kubični meter, da bi se pokrile izgube iz začetnega obdobja delovanja čistilne naprave odpadnih voda. Pristojbina od začetka leta 2013 znaša 1,39 EUR na kubični meter, ker so v zvezi s stroški energije obstajali prihranki in ker morajo po zakonu pristojbine kriti stroške, ne smejo pa jih presegati. Poleg tega mora podjetje Propapier odpadno vodo predhodno obdelati, preden jo odvede do čistilne naprave TAZV. Stroški predhodne obdelave znašajo približno […] EUR na kubični meter, kar pomeni, da skupni stroški čiščenja odpadnih voda za podjetje Propapier znašajo […] EUR na kubični meter, v sektorju pa povprečni stroški znašajo 1,27 EUR na kubični meter (podatek za leto 2010).
(120)
Nemčija trdi, da je primerjava s pristojbinami, ki jih plačujejo drugi proizvajalci papirja v Evropski uniji, prava referenca za preverjanje obstoja gospodarske prednosti, ter navaja, da so dvomi Komisije o neprimernosti take primerjave neutemeljeni.
(121)
Nemčija navaja, da so primeri, ki jih je sporočila Komisiji, povprečne cene, ki temeljijo na vrednostih vseh stroškov. Trdi, da ni bilo razloga za predpostavko, da so pristojbine državna pomoč.
(122)
Nemčija trdi, da je primer Lenzing Lyocell (26) veljaven, čeprav se nanaša na čas pred desetimi leti (pristojbina podjetja Propapier znaša več kot dvakrat več, vendar se pristojbine v zadnjem desetletju niso zvišale za več kot 100 %).
Obstoječa pomoč
(123)
Nemčija svoje mnenje, da pristojbine, če so pomoč, pomenijo obstoječo pomoč v skladu s členom 1(b)(v) Uredbe (ES) št. 659/1999, utemeljuje z dvema argumentoma.
(124)
Nemčija pojasnjuje, da je Komisija leta 2003 v svoji odločbi v zadevi N 644e/02 sklenila, da shema Gemeinschaftsausgabe ne pomeni državne pomoči za upravljavce čistilnih naprav odpadnih voda, če so ustanovljeni - kot je to pri TAZV - v obliki „Zweckverband“ (medobčinsko združenje javnega prava za posebne namene). Komisija je to oceno utemeljila na dejstvu, da je „Zweckverband“ pod nadzorom občine in da opravlja javno storitev. Če pa bi shema zaradi razvoja notranjega trga medtem obveljala kot pomoč, bi to bila, kot je Komisija sama poudarila v uvodni izjavi 57 sklepa o začetku postopka, obstoječa pomoč v skladu s členom 1(b)(v) Uredbe (ES) št. 659/1999.
(125)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 100 tega sklepa, po besedah Nemčije odločba v zadevi N 644e/02 zajema tudi posredne učinke sheme Gemeinschaftsaufgabe, tj. pristojbine. Pristojbin ni bilo treba ločeno priglasiti, saj uredba v zvezi z izračunom pristojbin predstavlja izvedbo sheme.
(126)
V zvezi z argumentom, da pristojbine pomenijo obstoječo pomoč, Nemčija navaja, da pristojbine pomenijo pomoč, ki je obstajala pred začetkom veljavnosti Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti 1. januarja 1958. Pomoč, ki je obstajala pred začetkom veljavnosti zadevne Pogodbe, ostaja obstoječa pomoč tudi v primeru naknadnih sprememb, če dejanska vsebina prvotne sheme pomoči ni bila spremenjena (27). Pojasnila splošnih predpisov, veljavnih pred 1. januarjem 1958, ne pomenijo nove pomoči, ki bi jo bilo treba priglasiti Komisiji (28).
(127)
Nemčija pojasnjuje, da so občinski zakoni o pristojbinah obstajali že pred začetkom veljavnosti Pogodbe EGS leta 1958 in veljajo vse od takrat. Člen 6(2) sedanjega zakona KAG Brandenburg zaradi dejstva, da se Brandenburg nahaja v delu ozemlja nekdanjega pruskega kraljestva, izhaja iz zakona o občinskih dajatvah pruskega kraljestva z dne 14. julija 1893 (PrKAG) in bavarskega zakona o občinskih dajatvah (BayGAG). Nemčija je ta argument utemeljila na naslednjih podargumentih:
(a)
Ta zakona sta veljala med letoma 1919 in 1933 ter med letoma 1933 in 1945.
(b)
Današnji zakoni o občinskih dajatvah starih nemških zveznih dežel segajo vse do zakona PrKAG.
(c)
Med zakonoma KAG Brandenburg in PrKAG obstaja zgodovinska kontinuiteta ne glede na posebni položaj novih dežel zaradi delitve Nemčije.
Podargument (a):
(128)
Zakon PrKAG je že vseboval možnost, da občine zaračunajo pristojbine za uporabo javne infrastrukture. To možnost vsebuje tudi uredba o občinskih dajatvah, ki je na Bavarskem veljala od leta 1938 (in je bila podlaga za vrsto podobnih uredb v drugih zveznih deželah južne Nemčije) (29). V skladu z zakonom PrKAG se pristojbine običajno izračunajo tako, da so kriti stroški upravljanja in obratovanja naprave, vključno z izdatki za obresti in poplačilo kapitala. Čeprav besedilo zakona PrKAG navaja, da morajo pristojbine kriti obresti na kapital (uporabljen za infrastrukturo), poznejše razlage zakona PrKAG iz povojnega obdobja pravijo, da zakon ne določa obresti na subvencije tretjih strani.
(129)
Zakona PrKAG ali primerljivih obstoječih deželnih zakonov Weimarska republika ni izrecno razveljavila, prav tako pa se to ni zgodilo po prihodu nacionalnih socialistov na oblast. Zato ta zakonodaja velja že od leta 1918.
Podargument (b):
(130)
Po drugi svetovni vojni je zakon PrKAG še naprej veljal v obliki deželnega zakona (Landesrecht) po nemški ustavi iz leta 1949, ki je dovoljevala nadaljnjo veljavnost zakonov, ki niso bili v nasprotju z ustavo (člen 123 ustave), in v obliki določb, ki so zveznim deželam omogočale izvajanje zakonov na določenih območjih. To dejstvo jasno kaže, da je zakon PrKAG v nemških zveznih deželah veljal že pred začetkom veljavnosti Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti.
(131)
Po nastanku Zvezne republike Nemčije leta 1949 so zakon PrKAG v posameznih nemških zveznih deželah postopoma zamenjali različni zakoni o občinskih dajatvah. Z nadomestitvijo zakona PrKAG z deželnimi zakoni v 60. in 70. letih prejšnjega stoletja je bil sistem pojasnjen, terminologija pa prilagojena, vendar dejanska vsebina zakona ostaja nespremenjena. Zlasti so zunaj obsega pripisanih obresti ostale subvencije tretjih strani (30). V skladu z zakonom PrKAG so se obresti izračunale le za dolg. V deželnih zakonih se je izračun obresti razširil na kapital, vendar niti zakon PrKAG niti zakoni nemških zveznih dežel ne govorijo o izračunu obresti na subvencije.
(132)
Nemčija zato meni, da današnji zakoni o občinskih dajatvah starih nemških zveznih dežel pomenijo nadaljevanje določb zakona PrKAG. Nemčija navaja, da je za namene tega primera zlasti pomembno preveriti Zakon o občinskih dajatvah zvezne dežele Severno Porenje-Vestfalija iz leta 1969 (31), ki je bil vzorec za zakon KAG Brandenburg in je nadomestil zakon PrKAG iz leta 1906. Vsebina zakona KAG Brandenburg kljub potrebni prilagoditvi terminologije (glej uvodno izjavo 128 tega sklepa) ostaja enaka vsebini zakona PrKAG. Poudariti je treba, da tudi zakoni o občinskih dajatvah drugih zveznih dežel temeljijo na zakonu PrKAG, ki so ga tudi nadomestili (npr. Porenje-Pfalška, Schleswig Holstein, Hessen).
Podargument (c):
(133)
Nemčija meni, da ima zakon KAG Brandenburg zaradi povojne delitve Nemčije poseben status. V letih po nastanku Nemške demokratične republike (NDR) se je končalo občinsko samoupravljanje z neodvisnim področjem delovanja v Brandenburgu in drugih vzhodnonemških zveznih deželah. Predpisi so se sprejemali na ravni osrednje vlade. Vendar se je z Zakonom o občinski ustavi (32) z dne 17. maja 1990 (sprejela ga je skupščina NDR pred združitvijo obeh Nemčij 3. oktobra 1990) spet uvedla občinska samouprava in določeno je bilo, da morajo občine stroške delovanja kriti iz lastnih virov. Zato so občine dobile pravico do pobiranja plačil in dajatev za zagotavljanje storitev.
(134)
Zakon KAG Brandenburg z dne 27. junija 1991 je temeljil na Zakonu o občinskih dajatvah dežele Severno Porenje-Vestfalija in je imel praktično enake določbe.
(135)
Nemčija navaja, da kljub različnemu razvoju zakonodaje nekdanje NDR različna obravnava zakonov o občinskih dajatvah vzhodnonemških dežel in zakonov o občinskih dajatvah zahodnonemških dežel ne bi bila pravična. Jasno je, da zakon KAG Brandenburg sledi pravni tradiciji zakona PrKAG in se odmika od pravne dediščine nekdanje NDR. Prav tako ni institucionalne kontinuitete med sistemom čiščenja (odpadnih) voda v NDR in sedanjim brandenburškim sistemom čiščenja odpadnih voda. Zakon o občinski ustavi z dne 17. maja 1990 je bil podlaga za uzakonitev zakonov o občinskih dajatvah v novih zveznih deželah. Ti zakoni so bili podobni zakonom starih zveznih dežel, ki pa izhajajo iz zakona PrKAG. To je bila neizogibna posledica pridružitve novih zveznih dežel Zvezni republiki Nemčiji v skladu z ustavo (33). To je še posebej razvidno iz razvoja zakona KAG Brandenburg, kot je opisano zgoraj. Zakon KAG Brandenburg je skladen s pravno tradicijo Zakona o občinskih dajatvah dežele Severno Porenje-Vestfalija in zakonom PrKAG. Delitev Nemčije in posledična prekinitev pravnega razvoja v vzhodnonemških deželah ne smeta voditi k slabšemu položaju v okviru razlage zakona KAG Brandenburg.
(136)
Zato med zakonoma KAG Brandenburg in PrKAG obstaja zgodovinska kontinuiteta.
(137)
Nemčija nadalje navaja, da sta načeli enakovrednosti in povračila stroškov obstajali že pred začetkom veljavnosti Pogodbe EGS leta 1958. Načelo enakovrednosti določa, da mora biti dajatev sorazmerna s storitvijo, ki jo zagotavlja javni organ. To je del koncepta vladavine prava, ki je sestavni del nemške ustave. Načelo povračila stroškov izhaja iz zakona PrKAG. Čeprav se to načelo ne bi uporabljalo dosledno v vseh izračunih dajatev, prihodki občine od dajatev ne bi bistveno presegali njenih stroškov.
Upoštevanje načela varstva legitimnih pričakovanj in splošnega načela enake obravnave
(138)
Nemčija še navaja, da bi bila, če bi Komisija odločila, da pristojbine, zaračunane podjetju Propapier, vsebujejo pomoč za poslovanje, izterjava teh elementov pomoči v nasprotju z načelom varstva legitimnih pričakovanj in splošnim načelom enake obravnave.
(139)
Načelo varstva legitimnih pričakovanj pomeni, da (1) je moral organ Unije ustvariti upravičena pričakovanja in da (2) preudaren gospodarski subjekt ne bi mogel predvidevati sprejetja ukrepa, ki bi lahko vplival na njegove interese.
(140)
Glede na to, da shema Gemeinschaftsaufgabe (odobrena z odločbo v zadevi N 644e/02) ni bila označena kot pomoč, bi lahko podjetje Propapier upravičeno pričakovalo, da ni deležno državne pomoči. Prej ni bilo nobenega dvoma o združljivosti teh ukrepov z zakonodajo Unije, saj Evropska komisija ni preiskovala nobenih podobnih ukrepov.
(141)
Izterjava elementa pomoči, ki ni vključen v te pristojbine, po ugotovitvi, da pristojbine pomenijo pomoč za poslovanje, bi prav tako bila v nasprotju z načelom enake obravnave, ki določa, da je treba enaka dejstva obravnavati na enak način. Izterjava bi konkurentom podjetja Propapier dala prednost.
4.3 PRIPOMBE NEMŠKIH OBČINSKIH ZDRUŽENJ IN VKU
(142)
Nemška občinska združenja in VKU v celoti sprejemajo pripombe Nemčije z dne 28. januarja 2011, pri katerih so tudi sodelovali. Še posebej se sklicujejo na pripombe v zvezi s tem, da je čiščenje odpadnih voda v Nemčiji neodvisna negospodarska naloga občin. Slednje organizirajo in financirajo to nalogo v okviru z ustavo določene lokalne samouprave, in sicer v interesu državljanov.
(143)
Nemška občinska združenja in VKU pojasnjujejo, da je člen 6(2)(5) zakona KAG Brandenburg, v skladu s katerim morajo pristojbine za čistilno napravo odpadnih voda kriti stroške, pripisane obresti in amortizacijo, vendar se pri izračunu obresti na vloženi kapital ne smejo upoštevati subvencije, v interesu potrošnika. Ker subvencije tretjih strani ne pomenijo lastnega vloženega kapitala občin, potrošniki občinam ne bi smeli plačevati obresti za te subvencije.
5. OCENA UKREPA V SKLADU S PRAVILI O DRŽAVNI POMOČI
(144)
Zadevni ukrepi so državna pomoč, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) pomoč mora dodeliti država članica ali mora izhajati iz državnih sredstev, (ii) pomoč mora podjetjem dajati gospodarsko prednost, (iii) prednost mora biti selektivna in (iv) ukrep izkrivlja ali bi lahko izkrivljal konkurenco in vplival na trgovino med državami članicami. Obstoj državne pomoči se določi, ko so pogoji iz člena 107(1) PDEU kumulativno izpolnjeni.
(145)
V sklepu o začetku postopka je nesporno navedeno, da vsi zadevni ukrepi vključujejo uporabo državnih sredstev ter da bi lahko izkrivljali konkurenco in trgovino na notranjem trgu.
(146)
Komisija se zaveda, da je treba v zvezi z elementi pritožbe razlikovati med (1) domnevno državno pomočjo za podjetje Propapier v obliki namenskih infrastrukturnih ukrepov (izgradnja čistilne naprave odpadnih voda in drugi infrastrukturni projekti v novem delu industrijskega parka, v katerem je novi obrat podjetja Propapier) in (2) domnevno pomočjo za podjetje Propapier v obliki nižjih pristojbin za čiščenje odpadnih voda.
5.1 ALI SO JAVNO FINANCIRANI INFRASTRUKTURNI PROJEKTI SPLOŠNA INFRASTRUKTURA ALI INFRASTRUKTURA, NAMENJENA LE ZA PODJETJE PROPAPIER?
(147)
Komisija je v preteklosti menila, da lahko javni organi pomagajo pri razvoju območij. Tako lahko na primer financirajo naložbe v infrastrukturo, ki bo koristila vsem prebivalcem. Poleg tega Komisija meni, da razlog za postavitev take infrastrukture ni pomemben, če je infrastruktura v interesu celotne lokalne skupnosti. Če pa bo infrastruktura služila le potrebam zasebnega podjetja, mora stroške financiranja nositi zasebno podjetje. To izhaja iz dejstva, da Komisija v primeru državne pomoči prouči učinek zadevnih ukrepov v praksi, ne pa zasledovanih ciljev. V zadevnem primeru zato Komisija meni, da je treba proučiti, katera infrastruktura koristi celotni skupnosti (tudi podjetju Propapier) in katera zgolj podjetju Propapier. Slednje mora financirati infrastrukturo, ki koristi le njemu (34).
(148)
Komisija opaža, da parkirišča, ceste in kanala Oder-Spree ne upravljajo podjetja v smislu konkurenčnega prava Unije, saj je njihova uporaba brezplačna. Zato v tem primeru vprašanje državne pomoči za lastnike in upravljavce te infrastrukture ne obstaja.
5.1.1 Parkirišče
(149)
Pritožnik navaja, da je lokacija parkirišča neprimerna in preveč oddaljena, da bi služila drugim mestnim poslovnim lokacijam in občini omogočila zaprtje parkirišč za tovornjake v mestnem središču. Nemčija dejansko ni dokazala nasprotnega, vendar dejstvo, da je parkirišče v neposredni bližini določenega podjetja, še ne pomeni, da je namenjeno temu podjetju ali da ima največjo korist od parkirišča ravno to podjetje. Znak, ki ga omenja pritožnik (glej uvodno izjavo 46) in ki označuje parkirna mesta za tovornjake, namenjene v elektrarno, je bil v uporabi le začasno, in sicer med izvajanjem gradbenih del v elektrarni, ki so bila zaključena konec marca 2011. Komisija upošteva, da je parkirišče prosto dostopno, dostop do njega pa je označen ob javni cesti brez omemb določenega podjetja. To, ali zagotavlja počivališča ali ne, ni pomembno za opredelitev kot javna infrastruktura.
(150)
Nemčija je predložila dovolj dokazov, da parkirišče ni bilo zgrajeno posebej za podjetje Propapier, temveč je bilo del načrta gospodarskega razvoja industrijskega parka. Poleg tega ima podjetje Propapier zasebno parkirišče za 27 tovornjakov in 213 avtomobilov. Načrtuje pa še dodatnih 120 parkirnih mest za avtomobile (gradbeno dovoljenje je že bilo izdano). Nemčija je že v času sklepa o začetku postopka potrdila, da parkirišče podjetja Propapier zadostuje za vsa vozila zaposlenih, dobaviteljev in obiskovalcev.
(151)
Na podlagi navedenega Komisija potrjuje predhodno stališče, navedeno v sklepu o začetku postopka, in sklene, da parkirišče ni namenjeno podjetju Propapier in ne vključuje državne pomoči.
5.1.2 Cesta
(152)
Cesta je javna. Je del splošnega razvoja industrijskega območja in je bila načrtovana že leta 1993, tj. veliko pred načrti podjetja Propapier o obratu na tem območju. V nasprotju z navedbami pritožnika se cesta ne konča nekaj metrov za papirnico podjetja Propapier, temveč povezuje sedanje industrijsko območje ob kanalu Oder-Spree in njegov novi severni del z avtocesto B-112. Zadnji odsek ceste je bil dokončan leta 2013. Nova cesta lahko služi tudi drugim podjetjem, saj omogoča nadaljnji razvoj za ArcelorMittal in druga industrijska območja. Skrajša lahko čas vožnje za gospodarska in osebna vozila do Frankfurta (Oder), prav tako pa podjetjem v Frankfurtu omogoča boljši dostop do rečne luke v mestu Eisenhüttenstadt.
(153)
Komisija zato potrjuje predhodno stališče, navedeno v sklepu o začetku postopka, in sklene, da cesta ni namenjena podjetju Propapier in ne vključuje državne pomoči.
5.1.3 Širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree
(154)
Pritožnik je v svoji pritožbi navedel, da so bila infrastrukturna dela za širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree izključno namenjena podjetju Propapier in so vključevala državno pomoč za podjetje Propapier. Mesto Eisenhüttenstadt je leta 2008 razširilo industrijski park „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“, da bi privabilo podjetja. Od leta 2003 so vzdolž kanala (ki je del vseevropskega omrežja TEN) zgradili zapornice. Vendar ni nobenih znakov vzročne zveze med infrastrukturnimi deli in vzpostavitvijo obrata podjetja Propapier ali znakov, da bi ta dela podjetju Propapier dajala selektivno prednost. Komisija se strinja z Nemčijo, da je širjenje/poglabljanje kanala Oder-Spree del nujnih rednih vzdrževalnih del plovnih poti.
(155)
Komisija zato potrjuje svoje predhodno stališče, navedeno v sklepu o začetku postopka, in sklene, da širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree ne pomeni selektivne prednosti za podjetje Propapier in ne vključuje državne pomoči.
5.1.4 Čistilna naprava za odpadno vodo
(156)
Komisija upošteva, da so zmogljivosti obstoječe infrastrukture za čiščenje odpadnih voda zunaj razširjenega industrijskega območja Oder-Spree omejene. Proste zmogljivosti obstoječe čistilne naprave odpadnih voda v mestu Eisenhüttenstadt bi lahko zadostile potrebam enega manjšega dodatnega vlagatelja, ne bi pa zadostovale potrebam novega večjega vlagatelja ali več manjših vlagateljev na območju.
(157)
Komisija tudi upošteva, da čistilna naprava odpadnih voda TAZV ni bila zgrajena posebej za podjetje Propapier. Izgradnja je bila načrtovana že v okviru drugih morebitnih naložb v obdobju 2004-2006, tj. veliko pred prihodom podjetja Propapier. Nemčija je predložila dokaze o tem, da je bila čistilna naprava načrtovana v okviru gospodarskega razvoja industrijskega parka „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal“. Nemčija je predložila dokaze tudi o tem, da je bilo izvedenih več promocijskih kampanj za privabljanje vlagateljev v razširjeno industrijsko območje ob kanalu Oder-Spree, ki pa doslej še niso bile uspešne, saj regionalnim oblastem še ni uspelo privabiti dodatnih vlagateljev (razen podjetij Propapier, EnBW in 5N PV).
(158)
Čeprav je čistilna naprava odpadnih voda tehnično - zaradi anaerobne prve faze čiščenja - zasnovana za čiščenje odpadnih voda velikih industrijskih onesnaževalcev, kot so proizvajalci kartona za embalažo iz recikliranih vlaken, bi bila anaerobna prva faza čiščenja primerna tudi za druge uporabnike, ki izpuščajo tehnološko odpadno vodo z visoko stopnjo organskega onesnaženja, kot so podjetja iz industrije pijač in prehrambne industrije. Poleg tega čistilne naprave odpadnih voda, ki imajo anaerobno prvo fazo čiščenja, za tehnološko odpadno vodo z visoko stopnjo organskega onesnaženja nudijo več gospodarskih in okoljskih prednosti.
(159)
Čeprav čistilna naprava v sedanji velikosti služi predvsem potrebam podjetja Propapier, jo pod enakimi pogoji uporabljata tudi dve drugi podjetji na območju. Modularna zasnova čistilne naprave omogoča razširitev za dodatne uporabnike. Tudi brez modularne razširitve je sedaj dodatnim vlagateljem na voljo približno [20 do 40] % prostih zmogljivosti z možnostjo podvojitve sedanjih skupnih zmogljivosti (glej uvodne izjave 80 do 84). Čistilna naprava odpadnih voda je na voljo vsem uporabnikom brez razlikovanja, pri čemer se morajo novi vlagatelji v skladu z zakonodajo povezati s čistilno napravo in jo uporabljati, primerna pa je tudi za čiščenje odpadnih voda iz podjetij, ki se ne ukvarjajo s proizvodnjo papirja.
(160)
Komisija meni, da to, da čistilno napravo sedaj uporablja predvsem podjetje Propapier (v povprečju [ 70] % in največ [ 70] %), še ne pomeni nujno, da je namenska infrastruktura, saj je njena modularna zasnova z ekonomskega vidika smiselna v časih omejenih javnih proračunov. V nasprotju z navedbami pritožnika stroški podvojitve zmogljivosti čistilne naprave TAZV, ki jih Nemčija ocenjuje na manj kot polovico prvotnih investicijskih stroškov, kažejo, da modularna zasnova omogoča uresničenje ekonomije obsega.
(161)
Dejstvo, da je bila regionalna pomoč za izgradnjo čistilne naprave dodeljena pod pogojem naselitve glavnega vlagatelja, v tem primeru podjetja Propapier, v novem delu industrijskega parka, je po mnenju Komisije dobro javno upravljanje redkih virov, saj je smiselno, da se ne gradi velika javna infrastruktura brez zagotovitve, da se bo tudi uporabljala, in da se ne predimenzionira.
(162)
Navedbo, da imajo papirnice običajno lastne čistilne naprave odpadnih voda, je mogoče zavrniti na podlagi podatkov, ki jih je predložila Nemčija. Res je, da imajo podjetja v papirni industriji in tudi drugih industrijah lastne naprave za (predhodno) čiščenje odpadnih voda, vendar to samo po sebi še ne pomeni, da v primerih, ko industrijski uporabniki uporabljajo občinsko čistilno napravo, država uporabnikom daje prednost, saj uporabniki s pristojbinami krijejo stroške čistilnih naprav.
(163)
Komisija zato sklene, da je čistilna naprava odpadnih voda splošna infrastruktura, zaradi česar subvencija za TAZV ne pomeni pomoči za naložbe za podjetje Propapier. Za razliko od parkirišča, ceste in kanala Oder-Spree upravljavec čistilne naprave odpadnih voda izvaja gospodarsko dejavnost, saj na trgu za plačilo zagotavlja storitev (čiščenje odpadnih voda). Komisija je ugotovila, da bi vsaka pomoč, dodeljena TAZV, v vsakem primeru pomenila obstoječo pomoč (uvodne izjave 51 do 57 sklepa o začetku postopka). Zato v okviru tega sklepa morebitne pomoči za TAZV ni treba nadalje oceniti.
(164)
Komisija torej sklene, da različni infrastrukturni projekti, financirani iz državnih sredstev v novem delu industrijskega parka, v katerem je obrat podjetja Propapier, niso izključno namenjeni papirnici ter se zato ne bi smeli šteti za namensko infrastrukturo in državno pomoč za podjetje Propapier. To pomeni, da te naložbe, ki so prejele pomoč, ne pomenijo enotnega naložbenega projekta v smislu odstavka 60 smernic o državni regionalni pomoči z regionalno pomočjo za naložbe za papirnico podjetja Propapier, odobreno v končni odločbi v zadevi SA.23827 (2013/C) (glej opombo 4). Zato na oceno pomoči za naložbe za podjetje Propapier, ki je bila predmet navedene odločbe, ta sklep ne vpliva.
5.2 ALI NIŽJE PRISTOJBINE ZA UPORABO ČISTILNE NAPRAVE ODPADNIH VODA POMENIJO DRŽAVNO POMOČ?
(165)
V zvezi z argumentom Nemčije, da v primeru, da bi bil upravljavcu dodeljen ukrep v okviru sheme, za katero je bilo ugotovljeno, da ni pomoč, na uporabnika infrastrukture ne bi bilo mogoče prenesti „pomoči“, Komisija ponovno poudarja, da v odločbi o shemi N 644e/02 ni navedeno, ali so pristojbine, zaračunane za uporabo infrastrukture, državna pomoč za uporabnike infrastrukture. Komisija vztraja pri stališču, izraženem v sklepu o začetku postopka, da ni bila opozorjena na nobene predpise o pristojbinah, ki bi veljali za subvencije po priglašeni shemi, in zato ni mogoče domnevati, da odločba o odobritvi sheme implicitno odobri tudi možno pomoč, katere pravna podlaga bi bil Zakon o občinskih dajatvah.
(166)
Člen 107(1) PDEU določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga in ki prizadene trgovino med državami članicami, nezdružljiva z notranjim trgom.
(167)
Poudariti je treba, da se obstoj državne pomoči ugotovi ne glede na to, ali (1) okvirna direktiva EU o vodah in nemška zakonodaja, ki izvaja direktivo, določata povračilo vseh stroškov zagotavljanja storitev čiščenja odpadnih voda ter ali (2) so pristojbine skladne z določbami zadevnih zakonov. To pomeni, da so ukrepi, ki so v celoti skladni z direktivo EU in veljavno nemško zakonodajo, še vedno lahko državna pomoč, če so izpolnjeni vsi pogoji iz člena 107(1) PDEU (glej uvodno izjavo 144).
Državna sredstva in odgovornost
(168)
Pristojbine za uporabo čistilne naprave odpadnih voda določa in pobira občina v skladu s členom 6 zakona Kommunalabgabengesetz Brandenburg. Določitev višine pristojbin pod ravnjo, ki bi jo zaračunal zasebni vlagatelj, bi za občino pomenila izgubo.
(169)
Zato bi ukrep dodelila država ali bi prišel iz državnih sredstev, kot določa člen 107(1) PDEU, saj bi bil prihodek občine nižji zaradi prednosti za podjetje Propapier.
(170)
Če bi višina pristojbin podjetju koristila, bi to bilo mogoče pripisati državi, saj gre za posledico dejanja javnega organa, tj. občine Eisenhüttenstadt.
Gospodarska prednost
(171)
Kot je pojasnjeno v sklepu o začetku postopka (35), je morala Komisija oceniti, ali višina pristojbin, ki jih podjetje Propapier plačuje za čiščenje odpadnih voda, podjetju daje (selektivno) gospodarsko prednost.
(172)
V skladu z ustaljeno sodno prakso pojem „prednosti“ ne zajema le pozitivnih koristi, kot so subvencije, ampak tudi ukrepe, ki v različnih oblikah zmanjšujejo obremenitve, ki jih navadno imajo podjetja, in ki so potemtakem, ne da bi bile subvencije v strogem smislu besede, enake narave in imajo enak učinek (36).
(173)
V zvezi z zadevnim primerom se zastavlja vprašanje, ali čistilna naprava odpadnih voda podjetju Propapier zaračunava nižje pristojbine, kot bi jih podobno podjetje moralo plačevati pod normalnimi tržnimi pogoji oziroma, z drugimi besedami, ali je višina pristojbin v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. To je po mnenju Komisije mogoče ugotoviti na dva načina:
-
s primerjavo pristojbin podjetja Propapier z referenčno ceno, ki je običajna za čiščenje odpadnih voda v zadevni državi članici,
-
s predhodno analizo donosnosti, ki kaže, da bi zasebni upravljavec zaračunal enake pristojbine.
Referenčna cena
(174)
Glede na ureditev trga, kot jo je opisala Nemčija (glej uvodni izjavi 112 in 113), in ob upoštevanju dejstva, da upravljavci, tudi zasebni, ne morejo prosto določati cen za storitve, saj jih zavezuje zakon KAG Brandenburg, Komisija meni, da ni mogoče določiti referenčnih cen, ki bi jih zasebni upravljavec določil pod normalnimi tržnimi pogoji.
(175)
Komisija nadalje upošteva, da je Nemčija predložila podatke o cenah, ki jih plačujejo podjetja v sektorju, v katerem je dejavno podjetje Propapier. Čeprav Nemčija trdi, da so referenčne cene, ki jih je predložila, povprečje, ki izraža vse stroške, nič ne kaže na to, ali so te pristojbine vsebovale državno pomoč. Dvomi Komisije o uporabnosti teh podatkov za primerjalno osnovo niso bili zmanjšani. Razlog je predvsem ta, da Komisija meni, da te cene morda kažejo različno stroškovno realnost in lahko vključujejo državno pomoč ali pa tudi ne.
Predhodna analiza donosnosti
(176)
Zaradi neobstoja zanesljivih tržnih meril Komisija meni, da je skladnost transakcije s tržnimi pogoji mogoče ugotoviti na podlagi druge splošno sprejete standardne metode vrednotenja. Komisija meni, da je pri infrastrukturi, ki je odprta za vse in ni namenjena določenemu uporabniku, preizkus zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu/preizkus nosilcev dejavnosti na trgu uspešen, če uporabniki infrastrukture s predhodnega vidika prispevajo k povečanju donosnosti upravljavca (37).
(177)
To velja, ko poslovni dogovor med upravljavcem in posameznim uporabnikom upravljavcu omogoča kritje vseh stroškov iz poslovnega dogovora s primerno stopnjo dobička na podlagi dobrih srednjeročnih pričakovanj (38).
(178)
Ta ocena bi poleg tega morala upoštevati vse prihodke in vse pričakovane povečane stroške, ki jih ima upravljavec v zvezi z dejavnostjo določenega uporabnika (39).
(179)
Taki povečani stroški zajemajo vse kategorije izdatkov ali naložb, kot so povečani stroški za osebje, opremo in naložbe, ki so posledica prisotnosti uporabnika (40). Vendar se stroški, ki bi jih upravljavec imel v vsakem primeru ne glede na dogovor z uporabnikom, ne bi smeli upoštevati.
(180)
Komisija na podlagi teh dejavnikov meni, da je preizkus zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu/preizkus nosilcev dejavnosti na trgu uspešen, tj. nižja pristojbina podjetju Propapier ne daje prednosti iz naslednjih razlogov:
(a)
Zgoraj je ugotovljeno, da je čistilna naprava odpadnih voda odprta vsem in ni namenjena podjetju Propapier.
(b)
Pristojbina, ki jo plačuje podjetje Propapier, vključuje stroške obratovanja, stroške vzdrževanja in popravil, stroške dela in stroške upravljanja dajatve, pripisano amortizacijo in tudi pripisane obresti na 20 % investicijskega kapitala, vloženega v čistilno napravo odpadnih voda; zato pristojbina krije vse povečane stroške, ki jih ima upravljavec čistilne naprave v zvezi z dejavnostjo podjetja Propapier.
(181)
V zvezi s primerno stopnjo dobička, ki bi jo pristojbine za uporabnika poleg povečanih stroškov še morale kriti, sedanje dajatve krijejo ne le povečane stroške, temveč tudi pripisane obresti na 20 % vloženega kapitala. Čeprav to ni izrecno opredeljeno kot primerni dobiček za namene zgoraj opredeljenega pristopa, ki temelji na povečanih stroških, upravljavcu zagotavlja dodatni prihodek tako, kot bi ga zagotavljal primerni dobiček.
(182)
Glede na to, da pristojbina ne daje prednosti in zato ne pomeni državne pomoči, Komisiji ni bilo treba proučiti vprašanja, ali pristojbine pomenijo obstoječo pomoč (glej uvodne izjave 123 do 137) ali pomoč za poslovanje (glej uvodno izjavo 26), prav tako pa ji ni bilo treba obravnavati vprašanja združljivosti take pomoči za poslovanje z notranjim trgom. Glede na te ugotovitve lahko Komisija pusti odprto tudi vprašanje, ali bi bila izterjava pristojbin (če bi se izkazalo, da pomenijo pomoč za poslovanje) v nasprotju z načeloma varstva legitimnih pričakovanj in enake obravnave.
6. SKLEPNE UGOTOVITVE
(183)
Komisija je sklenila, da izgradnja čistilne naprave odpadnih voda TAZV, parkirišča in nove ceste ter širjenje in poglabljanje kanala Oder-Spree ne pomenijo namenske infrastrukture.
(184)
Komisija je tudi sklenila, da pristojbine za uporabo čistilne naprave ne vsebujejo državne pomoči. Preizkus zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu/preizkus nosilcev dejavnosti na trgu je uspešen, zato podjetju Propapier PM2 GmbH ni bila dana gospodarska prednost -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Infrastrukturni ukrepi, ki jih je izvedla Nemčija, niso namenska infrastruktura za podjetje Propapier PM2 GmbH. Pristojbine, ki jih TAZV zaračunava podjetju Propapier za uporabo čistilne naprave odpadnih voda, ne vključujejo državne pomoči. Zato infrastrukturni ukrepi in predpisi o določitvi pristojbine ne pomenijo pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo.
V Bruslju, 1. oktobra 2014