РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1257/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно рециклирането на кораби и за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и Директива 2009/16/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Корабите, които представляват отпадъци и които са предмет на трансгранично движение за рециклиране, са регламентирани от Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане („Базелската конвенция“) и от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3). Регламент (ЕО) № 1013/2006 е за прилагане на Базелската конвенция, както и на изменение (4) на същата Конвенция, прието през 1995 г., което обаче още не е влязло в сила на международно равнище, и с което е въведена забрана за износ на опасни отпадъци за държави, които не са членки на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Корабите обикновено са класифицирани като опасни отпадъци и са забранени за износ с цел рециклиране в съоръжения, намиращи се в държави, които не са членки на ОИСР.
(2)
Механизмите за мониторинг на прилагането и за изпълнението на действащото право на Съюза и международно право не са адаптирани към особеностите на корабите и международното корабоплаване. Усилията, включващи сътрудничество между Международната организация на труда (МОТ), Международната морска организация (ИМО) и секретариата на Базелската конвенция, доведоха до успешно постигане на споразумение относно включването на задължителни изисквания на глобално равнище за обезпечаване на ефикасно и ефективно решаване на проблема с опасните и ненадеждни практики при рециклирането на кораби посредством Международната конвенция от Хонконг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби („Конвенцията от Хонконг“).
(3)
Настоящият капацитет за рециклиране на кораби в държави от ОИСР, който е законно достъпен за корабите, плаващи под знамето на държава-членка, е недостатъчен. Настоящият безопасен и надежден капацитет за рециклиране на кораби в държави, които не са членки на ОИСР, е достатъчен за обработване на всички кораби, плаващи под знамето на държава-членка, и се очаква да нараства до 2015 г. в резултат от предприетите действия за изпълнение на изискванията по Конвенцията от Хонконг от страна на държави, в които се извършва рециклиране.
(4)
Конвенцията от Хонконг е приета на 15 май 2009 г. под егидата на Международната морска организация. Конвенцията от Хонконг ще влезе в сила едва 24 месеца след датата на ратификация от не по-малко от 15 държави, чийто комбиниран търговски флот съставлява най-малко 40 % от брутния тонаж на корабите от световния търговски флот и чийто общ максимален годишен обем на рециклирани кораби през предходните 10 години представлява не по-малко от 3 % от брутния тонаж на корабите от комбинирания търговски флот на същите държави. Посочената конвенция обхваща проектирането, строежа, експлоатацията и подготовката на корабите с оглед улесняване на безопасното и екологосъобразното им рециклиране, без рискове за безопасността и експлоатационната ефективност на корабите. Тя обхваща и експлоатацията на съоръженията за рециклиране на кораби по безопасен и екологосъобразен начин, както и създаването на подходящ механизъм за правоприлагане при рециклирането на кораби.
(5)
Настоящият регламент има за цел да способства за своевременната ратификация на Конвенцията от Хонг Конг както в Съюза, така и в трети държави, чрез прилагане на пропорционални механизми за контрол по отношение на кораби и съоръжения за рециклиране на кораби въз основа на посочената Конвенция.
(6)
Конвенцията от Хонконг предвижда изрично страните по нея да предприемат по-строги мерки в съответствие с международното право по отношение на безопасното и екологосъобразно рециклиране на кораби, с цел предотвратяване, намаляване или свеждане до минимум на всякакви неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда. Като се има предвид това, настоящият регламент следва да осигури защита от евентуалното вредно въздействие на опасните материали на борда на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, като същевременно гарантира спазването на разпоредбите, приложими за тези материали по силата на международното право. За да се осигури контрол върху спазването на изискванията относно опасни материали съгласно настоящия регламент, държавите-членки следва да прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5). Понастоящем проверката на сертификатите и активното тестване за опасни материали, в т.ч. азбест, се извършва от инспекторите, осъществяващи държавен пристанищен контрол, съгласно Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море („SOLAS“). Меморандумът за разбирателство от Париж за контрола от държавата на пристанището осигурява хармонизиран подход към тези дейности.
(7)
Целта на настоящия регламент е също да намали съществуващите неравенства между операторите в Съюза, в държавите от ОИСР и в съответните трети държави по отношение на здравословните и безопасни условия на работното място и екологичните стандарти, както и да насочи корабите, плаващи под знамето на държава-членка, към съоръжения за рециклиране на кораби, които използват безопасни и екологосъобразни методи за разглобяване на кораби, вместо към места, които не отговарят на стандартите, каквато е практиката сега. Това следва също да допринесе за увеличаването на конкурентоспособността на екологосъобразното и безопасно рециклиране и третиране на кораби в съоръжения за рециклиране, разположени в държави-членки. Установяването на европейски списък на съоръжения за рециклиране на кораби („европейски списък“), които отговарят на изискванията по настоящия регламент, ще допринесе за постигането на тези цели, както и за по-доброто правоприлагане чрез улесняване на контрола върху корабите, предназначени за рециклиране от страна на държавите-членки на знамето. Тези изисквания към съоръженията за рециклиране на кораби следва да се основават на изискванията на Конвенцията от Хонконг. В тази връзка одобрените в съответствие с настоящия регламент съоръжения за рециклиране на кораби следва да отговарят на необходимите изисквания за опазване на околната среда, здравето на работниците и осигуряване на тяхната безопасност и на екологосъобразното управление на оползотворените от рециклирани кораби отпадъци. За съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета страна изискванията следва да са такива, че да се постигне висока степен на защита на здравето на човека и околната среда, която в общи линии е равностойна на защитата в Съюза. Поради това съоръженията за рециклиране на кораби, които не отговарят на тези минимални стандарти, следва да не бъдат включени в европейския списък.
(8)
Заложеният в правото на Съюза принцип на равенство следва да се прилага, а за прилагането му да се следи, по-конкретно при съставянето и актуализирането на европейския списък по отношение на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в държави-членки и на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, които отговарят на изискванията, установени в настоящия регламент.
(9)
Държавите-членки се насърчават да приемат подходящи мерки, с които да гарантират, че корабите, изключени от обхвата на настоящия регламент, извършват дейност по съгласуван с него начин, доколкото е разумно и приложимо.
(10)
За да се избегне дублиране, е необходимо корабите, плаващи под знамето на държава-членка, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да се изключат от обхвата и приложното поле съответно от Регламент (ЕО) № 1013/2006 и от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). Регламент (ЕО) № 1013/2006 се прилага за превози на отпадъци от Съюза, подлежащи на изключване за определени категории отпадъци, когато се прилага алтернативен режим. Съгласно настоящия регламент корабите, които попадат в обхвата му, подлежат на контрол през целия им жизнен цикъл, като целта му е да осигури екологосъобразното рециклиране на тези кораби. Поради това е уместно да се уточни, че кораб, подлежащ на алтернативния режим на контрол през целия му жизнен цикъл съгласно настоящия регламент, не следва да бъде в обхвата на Регламент (ЕО) № 1013/2006. Корабите, които не са обхванати нито от Конвенцията от Хонг Конг, нито от настоящия регламент, и всички отпадъци на борда на кораб, различни от отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, следва да продължат да бъдат в обхвата съответно на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и на Директива 2008/98/ЕО и Директива 2008/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
(11)
Наред с това се отчита фактът, че корабите продължават да бъдат в обхвата на други международни конвенции, за да се гарантира безопасното им функциониране в морето по време на периода на експлоатация от жизнения им цикъл и въпреки че могат да упражняват определени навигационни права и свободи, корабите са длъжни да отправят предварително уведомление, преди да влязат в пристанище. Държавите-членки следва да могат да изберат прилагане и на допълнителен контрол в съответствие с други международни договори. Следователно в настоящия регламент не е необходимо да се предвижда допълнителен контрол върху транзита.
(12)
При тълкуването на изискванията по настоящия регламент следва да се вземат предвид насоките, разработени от ИМО („насоки на ИМО“) в подкрепа на Конвенцията от Хонконг.
(13)
За целите на настоящия регламент терминът „рециклиране“ не следва да има същото значение, както определението в Директива 2008/98/ЕО. Поради това настоящият регламент следва да въведе специфично определение за термина „рециклиране на кораби“.
(14)
Чрез Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) на равнището на Съюза се прилага Глобалната хармонизирана система за класифициране и етикетиране на химикали. Посоченият регламент заедно с Директива 67/548/ЕИО на Съвета (9) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) осигуряват полезни насоки за определянето на характеристиките на понятието „опасен материал“.
(15)
Наличието на инвентарен списък на опасните материали на борда на кораб през целия му жизнен цикъл е основно изискване, установено в Конвенцията от Хонг Конг и в настоящия регламент. В съответствие с регламент 8, параграф 2 от Конвенцията от Хонг Конг кораб, който е предназначен за рециклиране, следва да намали до минимум количествата отпадъци, генерирани в резултат на експлоатацията през периода преди да влезе в съоръжение за рециклиране. Ако отпадъците, генерирани в резултат на експлоатацията, са предназначени за доставка заедно с кораба в съоръжение за рециклиране, приблизителните количества и разположението на тези отпадъци следва да бъдат включени в част II от инвентарния опис.
(16)
Държавите-членки следва да предприемат мерки за предотвратяване заобикалянето на разпоредбите за рециклирането на кораби и за увеличаване на прозрачността при рециклирането на кораби. Както е предвидено в Конвенцията от Хонконг, държавите-членки следва да предоставят информация относно корабите, за които е издадено свидетелство за инвентарния опис, относно кораби, за които е получена декларация за приключване, както и информация относно незаконно рециклиране на кораби и извършени от съответната държава последващи действия.
(17)
Държавите-членки следва да установят правила относно приложимите санкции при нарушения на настоящия регламент и да гарантират, че тези санкции се прилагат така, че да се предотврати заобикалянето на разпоредбите за рециклиране на кораби. Санкциите могат да имат гражданскоправен или административен характер и следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
(18)
В съответствие с практиката на Съда на Европейския Съюз от съдилищата на държавите-членки се изисква да тълкуват в най-пълна възможна степен процедурните правила, свързани с условията, които трябва да бъдат спазени, за да се приведат административните и съдебни процедури в съответствие с целите на член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция.
(19)
В интерес на защитата на здравето на човека и околната среда и с оглед на принципа „замърсителят плаща“, Комисията следва да прецени осъществимостта на финансов механизъм, приложим по отношение на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, независимо от това под чие знаме плават, чрез който да се набират средства за целите на улесняването на екологосъобразното рециклиране и третиране на кораби, без да се създава стимул за смяна на знамето.
(20)
С цел съгласуване с развитието във връзка с Конвенцията от Хонг Конг на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на актуализирането на приложения I и II към настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(22)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно предотвратяване, намаляване или премахване на неблагоприятното въздействие върху здравето на човека и околната среда, причинено от рециклирането, експлоатацията и поддръжката на плаващи под знамето на държава-членка кораби, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради международния характер на корабоплаването и рециклирането на кораби, и следователно с оглед мащаба и въздействието си може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и цел
Настоящия регламент има за цел да предотврати, намали, сведе до минимум и, доколкото е практически възможно, да премахне произшествията, нараняванията и други неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда, причинени от рециклирането на кораби. Целта на настоящия регламент е да повиши безопасността и да осигури по-добра защита на човешкото здраве и на морската среда в Съюза по време на жизнения цикъл на корабите, по-специално като се гарантира, че опасните отпадъци от рециклирането на корабите подлежат на екологосъобразно управление.
Настоящият регламент също установява правила за осигуряване на надлежно управление на опасните материали на корабите.
Настоящият регламент има за цел и да способства за ратифицирането на Международната конвенция от Хонг Конг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби от 2009 г. („Конвенцията от Хонг Конг“).
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент с изключение на член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на държава-членка.
Член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на трета държава, които посещават пристанище или застават на котва в държава-членка.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на:
а)
военните кораби, военни спомагателни или други кораби, които са собственост на дадена държава или са експлоатирани от нея и които към момента се използват единствено за правителствени нетърговски цели;
б)
кораби с тонаж, по-малък от 500 бруто тонаж (БТ);
в)
кораби, експлоатирани през целия им жизнен цикъл само във води, намиращи се под суверенитета или юрисдикцията на държавата-членка, под чието знаме плава корабът.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„кораб“ означава плавателен съд от всякакъв тип, който се експлоатира или е бил експлоатиран в морска среда и включва подводни морски съдове, плаващи по повърхността кораби, плаващи платформи, самоподемни платформи, плаващи складови съоръжения (FSU) и плаващи съоръжения за производство, складиране и разтоварване на товари (FPSO), както и плавателен съд, който е с демонтирано оборудване или влачен;
2)
„нов кораб“ означава кораб:
а)
за който договорът за строеж е сключен на датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
б)
при липса на договор за строеж, килът е заложен или корабът се намира на подобен етап на построяване шест месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
в)
чиято доставка се извършва тридесет месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това;
3)
„танкер“ означава петролен танкер съгласно определението в приложение I към Конвенцията за предотвратяване на замърсяването от кораби („Конвенцията MARPOL“) или танкер за вредни вещества под формата на течности съгласно определението в приложение II към същата конвенция;
4)
„опасен материал“ означава всеки материал или вещество, което може да създаде опасност за здравето на човека и/или за околната среда;
5)
„отпадъци, генерирани по време на експлоатацията“ означава отпадъчни води и остатъци, образували се вследствие на нормалното функциониране на кораби, за които важат изискванията по Конвенцията MARPOL;
6)
„рециклиране на кораби“ означава дейност по пълно или частично разглобяване на кораби за скрап в съоръжение за рециклиране на кораби с цел оползотворяване на елементи и материали за преработване, подготовка за повторна употреба и повторна употреба при едновременно осигуряване управлението на опасни и други материали, като тази дейност включва свързани с нея операции като складиране и третиране на компоненти и материали на място, но не включва тяхната допълнителна преработка или обезвреждане в отделни съоръжения;
7)
„съоръжение за рециклиране на кораби“ означава определена зона, представляваща режище или инсталация, намиращи се в държава-членка или в трета държава и използвани за рециклиране на кораби;
8)
„предприятие за рециклиране на кораби“ означава собственикът на съоръжение за рециклиране на кораби или друга организация или лице, които са поели от собственика на съоръжение за рециклиране на кораби отговорността за извършване на дейността по рециклирането на кораби;
9)
„администрация“ означава държавен орган, определен от държава-членка като натоварен с изпълнение на задължения, свързани с корабите, плаващи под нейното знаме или които се експлоатират под нейна юрисдикция;
10)
„призната организация“ означава организация, която е призната в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12);
11)
„компетентен орган“ означава правителствен орган или органи, определен(и) от държава-членка или от трета държава като компетентен за съоръженията за рециклиране на кораби в определен географски район или в определена област на професионална компетентност, по отношение на всички дейности в рамките на юрисдикцията на тази държава;
12)
„бруто тонаж“ означава брутният тонаж (БТ), изчислен в съответствие с разпоредбите за измерване на тонажа, които се съдържат в приложение I към Международната конвенция за измерване на тонажа на корабите от 1969 г., или в съответствие с всяка последваща конвенция;
13)
„компетентно лице“ означава лице с подходяща квалификация, обучение и достатъчно знания, опит и умения за изпълнение на конкретната работа;
14)
„корабособственик“ означава физическо или юридическо лице, регистрирано като собственик на кораба, включително физическо или юридическо лице, което е собственик на кораба за ограничен период от време в очакване на продажбата или предаването му в съоръжение за рециклиране на кораби или - при липса на регистрация - физическо или юридическо лице, което е собственик на кораб, или друга организация или лице, например управителя или беърбоут чартьора, които са поели от собственика на кораба отговорността за експлоатация на кораба, както и всяко юридическо лице, експлоатиращо кораб, който е собственост на държавата;
15)
„нова инсталация“ означава инсталиране на системи, оборудване, изолация или други материали на кораб след датата на прилагане на настоящия регламент;
16)
„план за рециклиране на кораб“ означава план, разработен от оператора на съоръжението(ята) за рециклиране на кораби за всеки отделен кораб, като са взети предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
17)
„план на съоръжението за рециклиране на кораби“ означава план, разработен от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби и приет от управителния съвет или от съответния управителен орган на дружеството за рециклиране на кораби, в който се описват оперативните процеси и процедури по рециклирането на даден кораб в съоръжението за рециклиране на кораби и който по-конкретно включва въпросите по безопасността и обучението на работниците, опазването на здравето на човека и околната среда, функциите и отговорностите на персонала, готовността и реагирането в аварийни ситуации и системите за наблюдение, докладване и отчетност, като се вземат предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
18)
„безопасно за влизане“ означава пространство, което отговаря на всичките следни критерии:
а)
съдържанието на кислород в атмосферата и концентрацията на запалими пари са в безопасни граници;
б)
всички евентуални токсични материали в атмосферата са в рамките на допустимите концентрации;
в)
остатъчните вещества или материали, свързани с разрешената от компетентното лице работа, не водят до неконтролируемо изпускане на токсични материали или до опасна концентрация на запалими пари в рамките на съществуващите атмосферни условия, при поддържането им съгласно разпорежданията;
19)
„безопасно за високотемпературни работи“ означава пространство, което отговаря на всички следни критерии:
а)
намира се в състояние, което е безопасно и не създава опасност от взрив, включително състояние след обезгазяване, и при което може да бъде използвано оборудване за електродъгово или газово заваряване, за рязане или изгаряне, или други форми на открит пламък, както и състояние, при което могат да бъдат извършвани дейности, свързани с отопление, шлайфане или образуване на искри;
б)
спазени са критериите по точка 18 за „безопасно за влизане“;
в)
съществуващите атмосферни условия няма да се променят в резултат от високотемпературните работи;
г)
всички прилежащи пространства са били почистени или обезвредени или третирани в достатъчна степен с оглед предотвратяване на започване или разпространение на огън;
20)
„декларация за приключване“ означава направено от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби изявление, с което се потвърждава, че рециклирането на даден кораб е приключило в съответствие с настоящия регламент;
21)
„свидетелство за инвентарен опис“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5;
22)
„свидетелство за годност за рециклиране“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9, параграф 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5, параграф 7 и от одобрения план за рециклиране на кораба в съответствие с член 7;
23)
„свидетелство за съответствие“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е придружено от инвентарен опис на опасните материали и е в съответствие с член 12;
24)
„тонове водоизместимост при празен кораб (LDT)“ означава теглото на кораб, изразено в тонове, без товар, гориво, смазочно масло в резервоарите за съхранение, баластна вода, прясна и питателна вода, припаси за консумация, и пътници и екипаж и техните вещи и същото представлява съвкупност от теглото на корпуса, констукцията, машините, оборудването и арматурата на кораба.
2. За целите на член 7, параграф 2, буква г) и членове 13, 15 и 16 се прилагат следните определения:
а)
„отпадъци“, „опасни отпадъци“, „третиране“ и „управление на отпадъци“ имат същия смисъл, както по член 3 от Директива 2008/98/ЕО;
б)
„проверка на място“ означава проверка на съоръжение за рециклиране на кораби с цел установяване дали състоянието му отговаря на описаното в представен относим документ;
в)
„работник“ означава всяко лице, което извършва някаква работа, редовно или временно, в рамките на трудово правоотношение, включително персоналът, работещ за изпълнители и подизпълнители;
г)
„екологосъобразно управление“ означава предприемане на всякакви практически стъпки за гарантиране, че отпадъците и опасните материали се управляват по начин, който опазва здравето на човека и околната среда срещу нежелателни въздействия, които биха могли да се появят в резултат на тези отпадъци и материали;
3. За целите на параграф 1, точка 13 компетентно лице може да бъде обучен работник или ръководен служител, който може да разпознае и оцени професионални и други рискове и излагане на работниците и служителите на въздействието на потенциално опасни материали или небезопасни условия в дадено съоръжение за рециклиране на кораби, и който е в състояние да посочи необходимите защитни средства и предпазните мерки, които трябва да се вземат, за да се премахнат или намалят тези рискове и излагания на въздействия.
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), компетентният орган може да дефинира подходящи критерии за назначаване на такива лица и може да определи задълженията, които да им бъдат възложени.
ДЯЛ II
КОРАБИ
Член 4
Контрол на опасни материали
Инсталацията или употребата на опасните материали, посочени в приложение I, на корабите се забранява или ограничава съгласно определеното в приложение I, без да се засягат други изисквания на приложимо право на Съюза, което може да изисква допълнителни мерки.
Член 5
Инвентарен опис на опасните материали
1. На борда на всеки нов кораб се държи инвентарен опис на опасните материали, който съдържа най-малко тези опасни материали, които са посочени в приложение II, и се съдържат в конструкцията или оборудването на кораба, и в който се посочват местоположението и приблизителните им количества.
2. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) съществуващите кораби са в съответствие доколкото е практически възможно с параграф 1.
Корабите, които отиват за рециклиране, са в съответствие, доколкото е практически възможно, с параграф 1 от настоящия член, считано от датата на публикуване на европейския списък на съоръженията за рециклиране на кораби („европейски списък“) съобразно установеното в член 16, параграф 2.
При спазване на член 32, параграф 2, буква б) при съставянето на списъка на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали.
3. Инвентарният опис на опасните материали:
а)
е специфичен за всеки кораб;
б)
предоставя доказателство, че корабът отговаря на изискването за забрана или на ограниченията за инсталиране или използване на опасни материали в съответствие с член 4;
в)
се съставя, като се отчитат приложимите насоки на ИМО;
г)
е проверен от администрацията или от овластена от нея призната организация.
4. Освен предвиденото по параграф 3 за съществуващите кораби се изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е изготвен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
5. Инвентарният опис на опасните материали се състои от три части:
а)
списък на опасните материали, посочени в приложения I и II, в съответствие с разпоредбите на параграфи 1 и 2 от настоящия член, и съдържащи се в конструкцията или оборудването на кораба, с посочване на тяхното разположение и приблизителните количества (част I);
б)
списък на генерираните в резултат на експлоатацията отпадъци, намиращи се на борда на кораба (част II);
в)
списък на складовете, намиращи се на борда на кораба (част III).
6. Част I от инвентарния опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в структурата и оборудването на кораба.
7. Преди рециклирането и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, в допълнение към водената и актуализирана по надлежен начин част I, в инвентарния опис на опасните материали се включват част II за отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, и част III за складовете, и описът се проверява от администрацията или от овластена от нея призната организация.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 във връзка с актуализирането на списъка с позиции за инвентарния опис на опасните материали в приложения I и II, за да се гарантира, че в списъка са включени най-малко веществата, изброени в Допълнения I и II към Конвенцията от Хонг Конг.
Комисията приема отделен делегиран акт за всяко вещество, което се включва или заличава от приложения I или II.
Член 6
Общи изисквания за корабособствениците
1. При подготовката за изпращане на кораб за рециклиране корабособствениците:
а)
предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби цялата свързана с кораба информация, необходима за разработването на плана за рециклиране на кораб, установен в член 7;
б)
уведомяват писмено съответната администрация в указания от нея срок за намерението си да рециклират кораба в конкретно(и) съоръжение(я) за рециклиране на кораби. Уведомлението включва най-малкото:
i)
описа на опасните материали; и
ii)
цялата свързана с кораба информация, предоставена съгласно буква а).
2. Корабособствениците следят предназначените за рециклиране кораби да:
а)
се рециклират само в съоръжения за рециклиране на кораби, които са включени в европейския списък;
б)
изпълняват работи в периода преди влизане в съоръжението за рециклиране на кораби по такъв начин, че да сведат до минимум количеството на остатъците от товари, останалия мазут и генерираните от самия кораб отпадъци, оставащи на борда;
в)
притежават сертификат за годност за рециклиране, издаден от администрацията или от овластена от нея призната организация преди всяко рециклиране на кораб след получаването на одобрения план за рециклиране на кораб в съответствие с член 7, параграф 3.
3. Корабособствениците гарантират, че танкерите пристигат на съоръжението за рециклиране на кораби с товарни резервоари и помпени отделения в състояние, годно за сертифициране като „безопасно за високотемпературни работи“.
4. Корабособствениците предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби екземпляр от свидетелството за годност за рециклиране, издадено в съответствие с член 9.
5. Корабособствениците носят отговорност за кораба и вземат мерки, за да го поддържат в съответствие с изискванията на администрацията на държавата, под чието знаме корабът плава до момента, в който отговорността за него бъде поета от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби. Операторът на съоръжението за рециклиране на кораби може да откаже да приеме кораба за рециклиране, ако състоянието на кораба до голяма степен не отговаря на данните от свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не е надлежно водена и актуализирана, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба. При тези обстоятелства корабособственикът продължава да носи отговорността за кораба, като той незабавно уведомява администрацията за това.
Член 7
План за рециклиране на кораб
1. Преди всякакво рециклиране на кораби се разработва специфичен за кораба план за рециклиране на кораб. Планът за рециклиране на кораб включва всички специфични за кораба аспекти, които не са визирани в плана на съоръжението за рециклиране на кораби или за които се изискват специални процедури.
2. Планът за рециклиране на кораб:
а)
се разработва от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби в съответствие със съответните разпоредби на Конвенцията и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и релевантната за кораба информация, предоставена от корабособственика в съответствие с член 6, параграф 1, буква а), така че съдържанието му надлежно да отразява информацията, съдържаща се в описа на опасните материали;
б)
изяснява дали и в каква степен подготвителна работа, като предварително третиране, идентифициране на потенциалните опасности и премахване на складовете предстои да се проведе на място, различно от съоръжението за рециклиране на кораби, посочено в плана за рециклиране на кораба. Планът за рециклиране на кораба включва мястото, където корабът ще бъде поставен по време на дейностите по рециклиране, и кратък план за пристигането и безопасно поставяне на конкретния кораб за рециклирането му;
в)
включва информация относно създаването, поддържането и наблюдението на условията за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ за конкретния кораб, като се отчитат характеристики като конструкция, конфигурация и предходен товар на кораба, както и друга необходима информация относно начина за изпълнение на плана за рециклиране на кораба;
г)
включва информация за вида и количеството на опасните материали и на отпадъците, получени от рециклирането на конкретния кораб, включително материалите и отпадъците, посочени в описа на опасните материали, както и за това как ще бъдат управлявани и съхранявани в съоръжението за рециклиране на кораби и в последващите съоръжения; и
д)
когато се използва повече от едно съоръжение за рециклиране на кораби, по принцип се изготвя отделно за всяко от участващите съоръжения и се посочват редът на използване на съоръженията и разрешените дейности, които ще се извършат в тези съоръжения.
3. Планът за рециклиране на кораб се одобрява мълчаливо или изрично от компетентния орган в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо.
Изрично одобрение е дадено, ако компетентният орган изпрати писмено уведомление за решението си относно плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията.
Счита се, че е дадено мълчаливо съгласие, ако компетентният орган не е изпратил писмено възражение срещу плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията в рамките на срок за разглеждане, определен в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо, и не е направил уведомление в съответствие с член 15, параграф 2, буква б).
4. Държавите-членки могат да изискат от своята администрация да изпрати на компетентния орган на държавата, в която се намира съоръжението за рециклиране на кораби, информацията, предоставена от корабособственика съгласно член 6, параграф 1, буква б), както и следните данни:
i)
датата, на която корабът е регистриран в държавата, под чието знаме плава;
ii)
идентификационния номер на кораба (номер по ИМО);
iii)
заводския номер на корпуса при доставка за ново строителство;
iv)
името и типа на кораба;
v)
пристанището, на което корабът е регистриран;
vi)
името и адреса на корабособственика, а също и идентификационния номер на собственика, както е регистриран по ИМО;
vii)
името и адреса на дружеството;
viii)
наименованията на всички класификационни организации, които са присъждали клас на кораба;
ix)
основни данни за кораба (обща дължина (LOA), теоретична ширина, теоретична височина, LDT, бруто и нето тонаж и тип и мощност на двигателя).
Член 8
Прегледи
1. Прегледите на корабите се извършват от служители на администрацията или на овластена от нея призната организация, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
2. Когато администрацията, използва признати организации за извършването на прегледи съгласно параграф 1, тя упълномощава такива признати организации най-малко да:
-
изискат от кораб, на който извършват преглед, да се съобрази с настоящия регламент; и
-
извършват прегледи, поискани от надлежните органи на държава-членка.
3. Корабите подлежат на следните прегледи:
а)
първоначален преглед;
б)
преглед при подновяване;
в)
допълнителен преглед;
г)
окончателен преглед.
4. Първоначалният преглед на нов кораб се извършва преди корабът да бъде пуснат в експлоатация или преди да бъде издадено свидетелството за инвентарния опис. За съществуващите кораби се извършва първоначален преглед до 31 декември 2020 г. С прегледа се проверява дали част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
5. Прегледът при подновяване се извършва през интервали, посочени от администрацията, които не може да надхвърлят пет години. С прегледа при подновяване се удостоверява че част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
6. Допълнителният преглед, общ или частичен, в зависимост от обстоятелствата, се извършва по искане на корабособственика след промяна, замяна или значителен ремонт на конструкцията, оборудването, системите, арматурата, приспособленията и материалите, който е оказал въздействие върху списъка на опасните материали. Прегледът се провежда така, щото да се гарантира, че всяка промяна, замяна или значителен ремонт са били направена по начин, който гарантира корабът да продължи да бъде в съответствие с изискванията на настоящия регламент, а част I от описа на опасните материали при необходимост да бъде съответно изменена.
7. Окончателният преглед се извършва преди корабът да бъде изведен от експлоатация и преди рециклирането на кораба да е започнало.
Прегледът удостоверява, че:
а)
описът на опасните материали е в съответствие с изискванията на член 5;
б)
планът за рециклиране на кораб отразява надлежно информацията, съдържаща се в инвентарния опис на опасните материали и изпълнява изискванията по член 7;
в)
съоръжението за рециклиране на кораби, в което корабът предстои да бъде рециклиран, е включено в европейския списък.
8. За съществуващите кораби, предназначени за рециклиране, първоначалният и окончателният преглед могат да се извършват по едно и също време.
Член 9
Издаване и одобрение на свидетелства
1. След успешно приключване на първоначален преглед или на преглед при подновяване администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за инвентарния опис. Това свидетелство се допълва с част I от инвентарния опис на опасните материали, посочени в член 5, параграф 5, буква а).
Когато, съгласно предвиденото в член 8, параграф 8, първоначалният преглед и окончателният преглед се извършват по едно и също време, се издава само свидетелството за годност за рециклиране, посочено в параграф 9 от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за инвентарния опис, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Свидетелство за инвентарен опис се одобрява по молба на корабособственика от администрацията или от овластена от нея призната организация след успешното приключване на допълнителен преглед, проведен в съответствие с член 8, параграф 6.
3. При условията на параграф 4 администрацията или овластена от нея призната организация издава или одобрява свидетелство за инвентарен опис, според случая, ако прегледът при подновяване е приключил успешно:
а)
в срок от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
б)
след изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
в)
повече от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
4. Ако прегледът при подновяване е приключил успешно и ново свидетелство за инвентарен опис не може да се издава, нито да се използва на борда преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, администрацията или овластена от нея призната организация одобрява наличното свидетелство и то се приема за валидно за срок, не по-дълъг от пет месеца след датата на изтичане на валидността.
5. В случай на свидетелство за инвентарен опис, издадено за срок, по-кратък от пет години, администрацията или овластена от нея призната организация може да продължи срока на валидност на наличното свидетелство за срок, който не надхвърля пет години.
6. При специфични обстоятелства, определени от администрацията, новото свидетелство за инвентарен опис не е необходимо да има дата от датата на изтичане на валидността на наличното, съгласно изискванията по параграф 3, букви а) и б) и параграфи 7 и 8. При такива обстоятелства новото свидетелство е валидно до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
7. Когато даден кораб не се намира на пристанището или мястото за заставане на котва, където ще бъде подложен на преглед при изтичане на валидността на свидетелството за инвентарния опис, администрацията може, ако е уместно, да продължи валидността на свидетелството за срок, не по-дълъг от три месеца, за да даде възможност на кораба да завърши пътуването си до пристанището, на което ще му бъде извършен преглед. Всяко продължаване на срока е при условие че прегледът ще бъде извършен преди корабът да напусне въпросното пристанище. Кораб, на който е продължен срокът, няма право по силата на това продължаване да напусне пристанището, на което ще му бъде извършен преглед, без да е получил ново свидетелство. Когато приключи проверката на обновяването, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно до дата, не по-късна от пет години от датата на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването му.
8. Свидетелство за инвентарен опис на кораб, извършващ кратки пътувания, и чийто срок не е бил продължен при условията, посочени в параграф 7, може да бъде продължен от администрацията за гратисен срок до един месец след изтичането на валидността на свидетелството. Когато приключи прегледът при подновяване, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно за срок не повече от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването.
9. След успешното приключване на окончателен преглед в съответствие с член 8, параграф 7, администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за годност за рециклиране. Това свидетелство се допълва с инвентарния опис на опасните материали и плана за рециклиране на кораб.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за годност за рециклиране, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 4 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено след окончателен преглед в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се приема от другите държави-членки и се счита за целите на настоящия регламент, че има същата сила, каквато има свидетелство за годност за рециклиране, издадено от тях.
Член 10
Продължителност и валидност на свидетелствата
1. При условията на член 9 свидетелство за инвентарния опис се издава за период, чиято продължителност се установява от администрацията и не надвишава пет години.
2. Свидетелството за инвентарния опис, издадено или одобрено съгласно член 9, престава да бъде валидно във всеки от следните случаи:
а)
ако състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не се води и актуализира надлежно, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО;
б)
когато прегледът при подновяване не е извършен в интервалите, посочени в член 8, параграф 5.
3. Свидетелство за годност за рециклиране се издава от администрацията или от овластена от нея призната организация за период, не по-дълъг от три месеца.
4. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено съгласно член 9, параграф 9, престава да бъде валидно, когато състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис.
5. Чрез дерогация от параграф 3 свидетелството за годност за рециклиране може да бъде продължено от администрацията или от овластена от нея призната организация за единично пътуване от точка до точка до съоръжението за рециклиране на кораби.
Член 11
Контрол на държавата на пристанището
1. Държавите-членки прилагат разпоредби за контрол за корабите в съответствие с националното си законодателство, като вземат предвид Директива 2009/16/ЕО. При условията на параграф 2 всяка такава инспекция се ограничава до проверка дали на борда се държи свидетелство за инвентарен опис или свидетелство за годност за рециклиране, които, ако са валидни, се считат достатъчни за одобрението на инспекцията.
2. Може да се извърши подробна инспекция от компетентния орган, извършващ дейности по контрол на държавата на пристанището, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, когато кораб не носи валидно свидетелство или има ясни основания да се счита, че:
а)
състоянието на кораба или на неговото оборудване в значителна степен не съответства на данните, посочени в това свидетелство, в част I на инвентарния опис на опасните материали или и в двете; или
б)
на борда на кораба не се прилага процедура за водене на част I от инвентарния опис на опасните материали.
3. Всеки кораб може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за инвентарен опис или, по искане на тези органи и според случая, от свидетелството за годност за рециклиране, без да се засяга член 9. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно съответната администрация. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на съответната администрация и се коригират при извършването на следващ преглед.
4. Достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
Член 12
Изисквания за кораби, плаващи под знамето на трета държава
1. При спазване на член 32, параграф 2, буква б), когато посещава пристанище или застава на котва в държава-членка, кораб, плаващ под знамето на трета държава, разполага на борда си със списък на опасните материали, който е в съответствие с член 5, параграф 2.
Независимо от първа алинея достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност, или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие че собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
2. Инсталирането на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I.
Използването на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I, без да се засягат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
3. Инвентарният опис на опасните материали е специфичен за всеки кораб, съставя се, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и служи за изясняване на това, че корабът е в съответствие с параграф 2 от настоящия член. При съставянето на инвентарния опис на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали. Корабът, плаващ под знамето на трета държава, изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е съставен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
4. Инвентарният опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в конструкцията и оборудването на кораба, като се отчитат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
5. Всеки кораб, плаващ под знамето на трета държава, може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за съответствие съгласно параграфи 6 и 7, придружено, когато е необходимо и по искане на тези органи, от инвентарния опис на опасните материали. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава въпросният кораб. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на компетентните органи на третата държава, под чието знаме корабът плава.
6. Свидетелството за съответствие се издава след проверка на инвентарния опис на опасните материали от компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, или от организация, овластена от тях съгласно националните изисквания. За образец на свидетелството за съответствие може да се използва допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг.
7. Свидетелството за съответствие и инвентарният опис на опасните материали се изготвят на един от официалните езици на издаващите компетентни органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, а когато използваният език не е английски, френски или испански, те се превеждат на един от тези езици.
8. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) корабите, плаващи под знамето на трета държава, за които е подадено заявление за регистрация под знамето на държава-членка, гарантират, че в съответствие с член 5, параграф 2 държат на борда инвентарен опис на опасните материали или че той се съставя в рамките на шест месеца от регистрацията под знамето на съответната държава-членка или по време на следващия периодичен преглед по член 8, параграф 3, в зависимост от това коя дата настъпи първа.
ДЯЛ III
СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА РЕЦИКЛИРАНЕ НА КОРАБИ
Член 13
Изисквания, необходими за включването на съоръженията за рециклиране на кораби в европейския списък
1. За да бъде включено в европейския списък, съоръжение за рециклиране на кораби трябва да отговаря на следните изисквания в съответствие с приложимите разпоредби на Конвенцията от Хонг Конг и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, МОТ, Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители и на други международни насоки:
а)
да има разрешение от своите компетентни органи да извэршва дейност по рециклиране на кораби;
б)
да бъде проектирано, конструирано и експлоатирано по безопасен и екологосъобразен начин;
в)
да функционира от изградени структури;
г)
да създаде системи за управление и наблюдение, процедури и техники, които имат за цел предотвратяване, намаляване, свеждане до минимум и, доколкото е практически възможно, премахване на:
i)
рисковете за здравето на работниците и на населението в близост до съоръжението за рециклиране на кораби и
ii)
неблагоприятното въздействие върху околната среда, причинено от рециклирането кораби;
д)
да изготви план на съоръжението за рециклиране на кораби;
е)
да предотвратява вредните въздействия върху здравето на човека и околната среда, включително да демонстрира контрол върху всякакви изтичания, по-специално в приливни зони;
ж)
да гарантира безопасно и екологосъобразно управление и съхранение на опасните материали и отпадъците, включително:
i)
затваряне на всички опасни материали, които се намират на борда по време на процеса на рециклиране на кораба, за да се предотврати всякакво изпускане на тези материали в околната среда; както и извършване на манипулации с опасни материали и отпадъци, получени в процеса на рециклиране на кораба, само върху непромокаеми подове с ефективни системи за оттичане;
ii)
че всички отпадъци, получени от дейността по рециклиране на кораба, и техните количества се документират и се прехвърлят само към съоръжения за управление на отпадъци, в т.ч. съоръжения за рециклиране на отпадъци, на които е разрешено да процедират с тяхното третиране, без да застрашават човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
з)
да създаде и поддържа план за готовност и реагиране в аварийни ситуации; да осигури бърз достъп за оборудване за реагиране в извънредни ситуации, като например противопожарно оборудване и превозни средства, линейки и кранове, до кораба и до всички места на съоръжението за рециклиране на кораби;
и)
да осигури безопасност и обучение на работниците, включително да гарантира ползването на лични предпазни средства за операции, изискващи такова ползване;
й)
да създаде архиви за произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия и, ако това се изисква от компетентните органи, да докладва всички произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия, които причиняват или имат способността да причиняват рискове за безопасността на работниците, здравето на човека и околната среда;
к)
да се съгласи да спазва изискванията по параграф 2.
2. Операторът на съоръжение за рециклиране на кораби:
а)
изпраща плана за рециклиране на кораб, след като бъде одобрен в съответствие с член 7, параграф 3, на корабособственика и на администрацията или на овластена от нея призната организация;
б)
докладва на администрацията, че съоръжението за рециклиране на кораби е готово във всяко отношение за започване на рециклиране на кораба;
в)
когато пълното или частичното рециклиране на кораба приключи в съответствие с настоящия регламент, изпраща декларация за приключване на администрацията, издала свидетелството за годност за рециклиране за кораба, в срок от 14 дни от датата на пълното или частичното рециклиране в съответствие с плана за рециклиране на кораб. Декларацията за приключване включва доклад относно евентуални инциденти и произшествия, нанесли щети на човешкото здраве и/или на околната среда.
3. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на формата на:
а)
доклада, изискван съгласно параграф 2, буква б) от настоящия член, за да се гарантира, че той е в съответствие с допълнение 6 към Конвенцията от Хонг Конг; и
б)
декларацията, изисквана съгласно параграф 2, буква в) от настоящия член, за да се гарантира, че тя е в съответствие с допълнение 7 към Конвенцията от Хонг Конг.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
Член 14
Разрешение за съоръжения за рециклиране на кораби, намиращи се в държава-членка
1. Без да се засягат други приложими разпоредби на правото на Съюза, компетентните органи разрешават на съоръженията за рециклиране на кораби, намиращи се на тяхната територия и отговарящи на изискванията, формулирани в член 13, да извършват рециклиране на кораби. Това разрешение може да бъде предоставено на съответните съоръжения за рециклиране на кораби за срок от максимум пет години и да бъде съответно подновявано.
При условие че са спазени изискванията по настоящия регламент, всяко разрешение, издадено съгласно съответните разпоредби на друго национално право или на правото на Съюза, може да бъде комбинирано с разрешението по настоящия член в единно разрешение, когато по този начин се избягва ненужното дублиране на информация и на работата на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби или на дружеството за рециклиране на кораби или на компетентния орган. В такива случаи разрешението може да бъде продължено в съответствие с посочения в първа алинея разрешителен режим, но без да надхвърля максимален срок от пет години.
2. Държавите-членки създават и актуализират списък на съоръженията за рециклиране на кораби, на които са издали разрешение в съответствие с параграф 1.
3. Списъкът, посочен в параграф 2, се съобщава на Комисията без забавяне и не по-късно от 31 март 2015 г.
4. Когато съоръжение за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, формулирани в член 13, държавата-членка, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, спира или отнема разрешението, издадено на въпросното съоръжение за рециклиране на кораби, или предписва коригиращи действия от дружеството за рециклиране на кораби и уведомява незабавно Комисията за това.
5. Когато съоръжение за рециклиране на кораби е получило разрешение в съответствие с параграф 1, съответната държава-членка уведомява незабавно Комисията за това.
Член 15
Съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава
1. Дружество за рециклиране на кораби, което притежава съоръжение за рециклиране на кораби, разположено в трета държава и което възнамерява да рециклира кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подава заявление до Комисията за включване на посоченото съоръжение за рециклиране в европейския списък.
2. Заявлението, посочено в параграф 1, се придружава от доказателства, че въпросното съоръжение за рециклиране на кораби отговаря на изискванията, формулирани в член 13, за да извършва рециклиране на кораби и да бъде включено в европейския списък в съответствие с член 16.
По-специално, дружеството за рециклиране на кораби:
а)
посочва разрешителното, лиценза или разрешението, издадено от съответните компетентни органи за извършване на рециклиране на кораби и, когато е целесъобразно, разрешителното, лицензията или разрешението, издавано от компетентните органи на всички негови изпълнители и подизпълнители, пряко участващи в процеса на рециклиране на кораби, и да предостави цялата информация, посочена в член 16, параграф 2;
б)
уточнява дали планът за рециклиране на кораб ще бъде мълчаливо или изрично одобрен от компетентния орган, като посочи срока за разглеждане в случай на мълчаливо съгласие, в съответствие с националните изисквания, когато е приложимо;
в)
потвърждава, че ще приеме за рециклиране в съответствие с настоящия регламент само кораб, плаващ под знамето на държава-членка;
г)
представя доказателства, че съоръжението за рециклиране на кораби е в състояние да създаде, поддържа и наблюдава критериите за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ през целия процес на рециклиране на кораба;
д)
прикачва карта за границите на съоръжението за рециклиране на кораби и за местоположението на операциите по рециклиране на кораби в неговите рамки;
е)
за всеки опасен материал, посочен в приложение I и допълнителен опасен материал, който би могъл да бъде част от конструкцията на кораб, указва:
i)
дали съоръжението за рециклиране на кораби е оправомощено да извършва отстраняването на опасния материал. В този случай трябва да бъде определен отговорният персонал, упълномощен да извършва отстраняването, и да бъдат представени доказателства за компетентността му;
ii)
кой процес за управление на отпадъците ще се прилага в съоръжението за рециклиране на кораби или извън него - например изгаряне, депониране или друг метод за третиране на отпадъци, името и адреса на съоръжението за третиране на отпадъци, ако е различно от съоръжението за рециклиране на кораби, и представя доказателства, че прилаганият процес ще се извършва, без да се застрашава човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
ж)
потвърждава, че дружеството е приело план за рециклиране на кораб, като е взело предвид приложимите насоки на ИМО;
з)
предоставя информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение, за да определи формата на информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
4. За да бъдат включени в европейския списък, съответствието на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, с изискванията, установени в член 13 се удостоверява чрез проверка на място от независим експерт с необходимите квалификации. Дружеството за рециклиране на кораби представя удостоверението на Комисията, когато подава заявление за включване в европейския списък и на всеки пет години след това при подновяване на включването му в този списък. Първоначалното включване в списъка и последващото подновяване се допълват от средносрочен преглед за потвърждаване на съответствието с изискванията, установени в член 13.
Като подават заявления за включване в европейския списък, дружествата за рециклиране на кораби приемат възможността съоръжението за рециклиране на кораби да бъде обект на проверка на място от Комисията или от представители, действащи от нейно име, преди или след включването им в европейския списък, с цел проверка на съответствието с изискванията, установени в член 13. Независимият експерт, Комисията или представителите, действащи от нейно име, си сътрудничат с компетентните органи на третата държава, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, за извършването на тези проверки на място.
Комисията може да издава бележки с технически напътствия с цел улесняване на въпросното удостоверяване.
5. За целите на член 13, що се отнася до съответната операция по оползотворяване или обезвреждане на отпадъци може се допусне, че е налице екологосъобразно управление, единствено когато съоръжението за рециклиране на кораби може да докаже, че съоръжението за управление на отпадъците, което приема отпадъците, ще бъде експлоатирано в съответствие с такива стандарти за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на приложимите международни стандарти и стандарти на Съюза.
6. В случай на промени в информацията, предоставена на Комисията, дружеството за рециклиране на кораби незабавно представя актуализирани доказателства и във всеки случай три месеца преди изтичането на всеки петгодишен период на включване в европейския списък дружеството декларира, че:
а)
доказателството, което е представило, е пълно и актуализирано;
б)
съоръжението за рециклиране на кораби продължава и ще продължи да съответства на изискванията на член 13.
Член 16
Съставяне и актуализиране на европейския списък
1. Комисията приема актове за изпълнение с цел съставяне на европейски списък на съоръженията за рециклиране на кораби, които:
а)
са разположени в Съюза и са били нотифицирани от държавите-членки в съответствие с член 14, параграф 3;
б)
са разположени извън Съюза и чието включване е въз основа на преценка на информацията и подкрепящите доказателствата, представени или събрани в съответствие с член 15.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Европейският списък се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията не по-късно от 31 декември 2016 г. Той се разделя на два подсписъка, включващи съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в държава-членка и съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава.
Европейският списък включва цялата следна информация относно съоръжението за рециклиране на кораби:
а)
метода на рециклиране;
б)
вида и размера на корабите, които могат да се рециклират;
в)
всякакви ограничения и условия, съгласно които съоръжението за рециклиране на кораби извършва дейност, включително по отношение на управлението на опасни отпадъци;
г)
информация за процедурата по изрично или мълчаливо одобрение от компетентния орган на плана за рециклиране на кораби, както е посочено в член 7, параграф 3;
д)
максималния годишен обем на рециклиране на кораби.
3. В европейския списък се посочва датата на изтичането на срока на включване на съоръжението за рециклиране на кораби. Включването е валидно за максимален период от пет години и подлежи на подновяване.
4. Комисията приема актове за изпълнение с цел редовно актуализиране на европейски списък:
а)
за включване на съоръжение за рециклиране на кораби в европейския списък когато:
i)
му е дадено разрешение съгласно член 14; или
ii)
включването му в Европейския списък е решено в съответствие с параграф 1, буква б) от настоящия член;
б)
за изключване на съоръжение за рециклиране на кораби от европейския списък когато:
i)
съоръжението за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, установени в член 13; или
ii)
актуализираното доказателство не е представено най-късно до три месеца преди изтичането на петгодишния период, установен в параграф 3 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент
5. При съставянето и актуализирането на европейския списък Комисията действа в съответствие със залегналите в Договорите принципи и с международните задължения на Съюза.
6. Държавите-членки съобщават на Комисията цялата информация, която може да е необходима в контекста на актуализирането на европейския списък. Комисията изпраща необходимата информация на останалите държави-членки.
ДЯЛ IV
ОБЩИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Език
1. Планът за корабното рециклиране, посочен в член 7, се съставя на език, приемлив за държавата, която издава разрешение на съоръжението за рециклиране на кораби. Когато използваният език не е английски, френски или испански, планът за корабното рециклиране се превежда на един от тези езици, освен ако администрацията счита, че това не е необходимо.
2. Свидетелството за инвентарния опис и свидетелството за годност за рециклиране, издадени съгласно член 9, се изготвят на един от официалните езици на издаващата администрация. Когато използваният език не е английски, френски или испански, текстът включва и превод на един от тези езици.
Член 18
Определяне на компетентни органи и администрации
1. Държавите-членки определят компетентните органи и администрации, отговорни за прилагането на настоящия регламент, и уведомяват Комисията за тези определяния. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
2. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените компетентни органи и администрации, и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 19
Определяне на лица за връзка
1. Държавите-членки и Комисията определят поотделно едно или повече лица за връзка, отговорни за информиране или съветване на физически или юридически лица, отправили запитвания. Лицето за връзка на Комисията препраща на лицата за връзка на държавите-членки всички получени въпроси, които ги касаят, и обратно.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за определянето на лица за връзка. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
3. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените лица за връзка и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 20
Определяне на лица за връзка
По искане на държавите-членки или ако е уместно, Комисията периодично организира срещи на лицата за връзка с цел обсъждане на въпросите, възникнали при прилагането на настоящия регламент. На тези срещи или на части от тях се канят и съответните заинтересовани страни, когато всички държави-членки и Комисията са в съгласие, че това е целесъобразно.
ДЯЛ V
ДОКЛАДВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Доклади от държавите-членки
1. Всяка държава-членка изпраща на Комисията доклад, съдържащ следното:
а)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е издадено свидетелство за годност за рециклиране, наименованието на дружеството за рециклиране на кораби и местоположението на съоръжението за рециклиране на кораби, както е показано в свидетелството за годност за рециклиране;
б)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е получена декларация за приключване;
в)
информация относно незаконно рециклиране на кораби, наказания и последващи действия, предприети от държавата-членка.
2. Всяка държава-членка предава на всеки три години в електронен вид доклада на Комисията не по-късно от девет месеца след края на тригодишния период, за който се отнася.
Първият електронен доклад обхваща периода от датата на прилагане на настоящия регламент до края на първия редовен тригодишен отчетен период, определен в член 5 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета (14), след началната дата на първия отчетен период.
Комисията публикува доклад относно изпълнението на настоящия регламент не по-късно от девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
3. Комисията въвежда тази информация в електронна база данни, която е постоянно достъпна за обществеността.
Член 22
Изпълнение в държавите-членки
1. Държавите-членки приемат разпоредби за санкции, прилагани при нарушаване на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки си сътрудничат, двустранно или многостранно една с друга, така че да улеснят предотвратяването и откриването на потенциалното заобикаляне и нарушаване на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят членовете от своя постоянен персонал, които са отговорни за сътрудничеството, посочено в параграф 2. Тази информация се изпраща до Комисията, която разпространява обобщен списък до тези членове.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията разпоредбите от своето национално право, отнасящо се до правоприлагането на настоящия регламент, и за приложимите санкции.
Член 23
Молба за действие
1. Физически или юридически лица, които са засегнати или е вероятно да бъдат засегнати от нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, или които имат достатъчен интерес от вземането на решения в областта на околната среда, свързани с нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, имат право да отправят молба до Комисията за предприемане на действия съгласно настоящия регламент във връзка с такова нарушение или с непосредствена опасност от такова нарушение.
За тази цел за всяка неправителствена организация, насърчаваща опазването на околната среда и отговаряща на изискванията, установени в член 11 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета (15), се счита, че има достатъчен интерес за целите на първа алинея.
2. Молбата за действие се придружава от съответната информация и данни, подкрепящи тази молба.
3. Когато молбата за действие и придружаващите я информация и данни показват убедително, че е налице нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) или непосредствена опасност от такова нарушение, Комисията разглежда всички молби за действие с информацията и данните. При такива обстоятелства Комисията дава на съответното дружество за рециклиране на кораби възможност да изложи своите виждания по отношение на молбата за действие и придружаващите я информация и данни.
4. Комисията информира незабавно и в съответствие с приложимите разпоредби на правото на Съюза лицата, отправили молба съгласно параграф 1, за решението си да уважи или отхвърли молбата за действие, като посочва мотивите за това.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 8 се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 30 декември 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощие не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 8, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейският парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 8, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът направят възражение в срок от два месеца след нотификацията на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да правят възражения. Този срок се продължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Той е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 26
Преходна разпоредба
От датата на публикуване на европейския списък, до датата на прилагане настоящия регламент, държавите-членки могат да разрешават рециклирането на кораби в съоръжения за рециклиране на кораби, включени в европейския списък. При тези обстоятелства не се прилага Регламент (ЕО) № 1013/2006.
Член 27
Изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006
В член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 се добавя следната подточка:
„i)
кораби, плаващи под знамето на държава-членка, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16).
Член 28
Изменение на Директива 2009/16/ЕО
В приложение IV към Директива 2009/16/ЕО се добавя следната точка:
„49.
Свидетелство за инвентарния опис на опасни материали или свидетелство за съответствие съгласно Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17).
Член 29
Финансов стимул
До 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за осъществимостта на финансов инструмент, който би улеснил безопасното и правилно рециклиране на кораби, и при целесъобразност той се придружава от законодателно предложение.
Член 30
Преглед
1. Комисията преценява дали нарушенията на настоящия регламент следва да бъдат отнесени към обхвата на Директива 2008/99/ЕО, за да се постигне еквивалентност на свързаните с нарушения разпоредби на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1013/2006. Комисията докладва относно констатациите си до 31 декември 2014 г. на Европейския парламент и на Съвета и при целесъобразност докладът се придружава от законодателно предложение.
2. Комисията следва да преразгледа настоящия регламент не по-късно от 18 месеца преди датата на влизане в сила на Конвенцията от Хонг Конг и при целесъобразност същевременно да представи евентуални подходящи законодателни предложения във връзка с това. Това преразглеждане следва да отчита включването на съоръжения за рециклиране на кораби, разрешени съгласно Конвенцията от Хонг Конг в европейския списък с цел да се избегне дублирането на работа и административната тежест.
3. Комисията извършва редовни прегледи на настоящия регламент и при целесъобразност прави своевременни предложения, за да бъдат взети предвид новостите във връзка с международните конвенции, включително Базелската конвенция, в случай че се окаже необходимо.
4. Независимо от параграф 2, до пет години след датата на прилагане на настоящия регламент Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящия регламент, придружен при целесъобразност от законодателни предложения, за да се гарантира, че целите му са били осъществени и въздействието му е постигнато и обосновано.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 32
Прилагане
1. Настоящият регламент се прилага от по-ранната от следните две дати, но не по-рано от 31 декември 2015 г.:
а)
6 месеца след датата, на която общият максимален годишен обем рециклирани кораби на съоръженията за рециклиране на кораби, включени в европейския списък, представлява не по-малко от 2,5 милиона тона водоизместимост при празен кораб (LDT). Годишният обем рециклирани кораби на съоръжение за рециклиране на кораби представлява сумарното тегло, изчислено в LDT, на корабите, рециклирани през дадена година в това съоръжение. Максималният годишен обем на рециклиране на кораби се определя, като се избере най-високата стойност от предходния 10-годишен период за всяко съоръжение за рециклиране на кораби, или, в случай на новолицензирано съоръжение за рециклиране на кораби - най-високата годишна стойност, постигната в това съоръжение; или
б)
на 31 декември 2018 г.
2. При все това по отношение на следните разпоредби се прилагат следните дати:
а)
член 2, член 5, параграф 2, втора алинея, членове 13, 14, 15, 16, 25 и 26 от 31 декември 2014 г.;
б)
член 5, параграф 2, първа и трета алинея, и член 12, параграфи 1 и 8 от 31 декември 2020 г.
3. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз съобщение относно датата на прилагане на настоящия регламент, когато условията, посочени в параграф 1, буква а) са изпълнени.
4. Ако държава-членка е закрила своя национален регистър на корабите или в продължение на три години не е имала кораби, регистрирани под нейно знаме, и, доколкото никой кораб не е регистриран под нейно знаме, тази държава-членка може да ползва дерогация от разпоредбите на настоящия регламент с изключение на членове 4, 5, 11, 12, 13, 14, член 16, параграф 6, членове 18, 19, 20, 21 и 22. Когато държава-членка реши да се възползва от тази дерогация, тя уведомява Комисията най-късно на датата на прилагане на настоящия регламент. Всички последващи промени също се съобщават на Комисията.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
UREDBA (EU) št. 1257/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 20. novembra 2013
o recikliranju ladij in spremembi Uredbe (ES) št. 1013/2006 in Direktive 2009/16/ES
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Ladje, ki predstavljajo odpadek in pri katerih je za recikliranje potreben prehod preko meja, urejata Baselska konvencija z dne 22. marca 1989 o nadzoru prehoda nevarnih odpadkov preko meja in njihovega odstranjevanja (v nadaljnjem besedilu: Baselska konvencija) ter Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (3). Z Uredbo (ES) št. 1013/2006 se izvajata Baselska konvencija in sprememba (4) navedene Konvencije, sprejeta leta 1995, ki na mednarodni ravni še ni začela veljati in ki prepoveduje izvoz nevarnih odpadkov v države, ki niso članice Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD). Take ladje so na splošno opredeljene kot nevarni odpadki, ker vsebujejo nevarne materiale, in se ne smejo izvažati iz Unije za recikliranje v obrate v državah, ki niso članice OECD.
(2)
Mehanizmi za nadzor uporabe in izvrševanje veljavnega prava Unije in mednarodnega prava niso prilagojeni posebnostim ladij in mednarodnega pomorskega prometa. Prizadevanja za sodelovanje med Mednarodno organizacijo dela (MOD), Mednarodno pomorsko organizacijo (IMO) in sekretariatom Baselske konvencije glede dogovora o uvedbi obveznih zahtev na globalni ravni za zagotovitev učinkovite in uspešne rešitve v zvezi z nevarnimi in škodljivimi praksami recikliranja ladij v obliki Mednarodne konvencije iz Hongkonga o varnem in okolju prijaznem recikliranju ladij (v nadaljnjem besedilu: Konvencija iz Hongkonga) so bila uspešna.
(3)
V državah OECD je sedanja zmogljivost recikliranja ladij, ki je pravno dostopna za ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, premajhna. Varna in okolju prijazna zmogljivost recikliranja ladij, ki je trenutno na voljo v državah, ki niso članice OECD, je zadostna za predelavo vseh ladij, ki plujejo pod zastavo države članice, in naj bi se do leta 2015 zaradi ukrepov, ki so jih države recikliranja sprejele za izpolnjevanje zahtev iz Konvencije iz Hongkonga, predvidoma še povečala.
(4)
Konvencija iz Hongkonga je bila sprejeta 15. maja 2009 pod okriljem Mednarodne pomorske organizacije. Konvencija iz Hongkonga bo začela veljati šele 24 mesecev po datumu, ko jo bo ratificiralo najmanj 15 držav, katerih skupno trgovsko ladjevje predstavlja najmanj 40 odstotkov bruto tonaže svetovnega trgovskega ladjevja in katerih skupni največji letni obseg recikliranja ladij v predhodnih 10 letih predstavlja najmanj tri odstotke bruto tonaže skupnega trgovskega ladjevja zadevnih držav.. Navedena konvencija obravnava načrtovanje, gradnjo, delovanje in pripravo ladij, ki omogočajo varno in okolju prijazno recikliranje ter ne vplivajo na varnost ladje in učinkovitost njenega delovanja. Obravnava tudi varno in okolju prijazno delovanje obratov za recikliranje ladij ter vzpostavitev ustreznega izvedbenega mehanizma za recikliranje ladij.
(5)
Cilj te uredbe je pospešitev ratifikacije Konvencije iz Hongkonga tako v Uniji kot v tretjih državah, in sicer z uporabo sorazmernega nadzora ladij ter obratov za recikliranje na podlagi navedene konvencije.
(6)
V Konvenciji iz Hongkonga je izrecno določeno, da lahko njene pogodbenice v skladu z mednarodnim pravom sprejmejo strožje ukrepe v zvezi z varnim in okolju prijaznim recikliranjem ladij, da se preprečijo, zmanjšajo ali čim bolj omejijo škodljivi učinki na zdravje ljudi in okolje. Zaradi upoštevanja navedenega bi morala ta uredba preprečevati morebitne škodljive učinke nevarnih materialov na krovu vseh ladij, ki pristanejo v pristanišču ali sidrišču države članice, obenem pa zagotavljati skladnost z določbami, ki se po mednarodnem pravu uporabljajo za te materiale. Države članice bi morale zaradi zagotovitve spremljanja skladnosti z zahtevami v zvezi z nevarnimi materiali iz te uredbe uporabljati nacionalne določbe za izvajanje Direktive 2009/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5). Trenutno so pomorski inšpektorji v skladu z Mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju (Konvencija SOLAS) zadolženi za inšpekcijske preglede priprave potrdil in aktivno analizo obstoja nevarnih materialov, med drugim tudi azbesta. Pariški memorandum o soglasju glede nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe, zagotavlja usklajen pristop k tem dejavnostim.
(7)
Namen te uredbe je tudi zmanjšati razlike med upravljavci ladij v Uniji, državah OECD in ustreznih tretjih državah glede zdravja in varnosti pri delu in okoljskih standardov ter usmerjati ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, k obratom za recikliranje ladij, ki uporabljajo varne in okolju prijazne metode za razstavljanje ladij, namesto k podstandardnim obratom, kar je trenutno praksa. S tem bi tudi povečali konkurenčnost varnega in okolju prijaznega recikliranja in ravnanja z ladjami v obratih za recikliranje ladij, ki se nahajajo v državi članici. Priprava evropskega seznama obratov za recikliranje ladij (v nadaljnjem besedilu: evropski seznam), ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, bo prispevala k doseganju navedenih ciljev in k boljšemu izvrševanju zaradi lažjega nadzora ladij, poslanih v recikliranje, s strani države članice, pod zastavo katere ladja pluje. Navedene zahteve za obrate za recikliranje ladij morajo temeljiti na zahtevah iz Konvencije iz Hongkonga. V zvezi s tem bi morali obrati za recikliranje ladij, odobreni v skladu s to uredbo, izpolnjevati potrebne zahteve, da se zagotovi varstvo okolja, varovanje zdravja delavcev in njihova varnost ter okolju prijazno ravnanje z odpadki, nastalimi v postopku predelave recikliranih ladij. Zahteve za obrate za recikliranje ladij, ki se nahajajo v tretjih državah, bi morale zagotovili visoko raven varovanja zdravja ljudi in varstva okolja, ki je na splošno enakovredna ravni v Uniji. Obrati za recikliranje ladij, ki ne izpolnjujejo teh minimalnih zahtev, zato ne bi smeli biti vključeni na evropski seznam.
(8)
V zvezi z obrati za recikliranje ladij, ki se nahajajo v državi članici, in tistimi, ki se nahajajo v tretji državi, in ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, bi bilo treba uporabljati načelo enakosti v pravu Unije in spremljati njegovo uporabo, zlasti pri pripravi in posodabljanju evropskega seznama obratov za recikliranje ladij.
(9)
Države članice naj sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da ladje, izvzete iz področja uporabe te uredbe, ravnajo na način, ki je v skladu s to uredbo, v kolikor je to smiselno in praktično.
(10)
Da bi se izognili podvajanju, je treba izvzeti ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, za katere se uporablja ta uredba, iz področja uporabe Uredbe (ES) št. 1013/2006 oziroma iz Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6). Uredba (ES) št. 1013/2006 se uporablja za pošiljke odpadkov iz Unije, pri čemer so določene kategorije odpadkov, za katere se uporablja alternativna ureditev, izvzete iz nje. V skladu s to uredbo se na ladjah, ki spadajo v njeno področje uporabe, opravlja nadzor skozi njihov celotni življenjski cikel in njen namen je zagotoviti recikliranje teh ladij na okolju prijazen način. Zato je treba ustrezno opredeliti, da se za ladje, za katere se po tej uredbi uporablja alternativna nadzorna ureditev skozi njihov celotni življenjski cikel, ne bi smela uporabljati Uredba (ES) št. 1013/2006. Za ladje, ki niso zajete v področje uporabe Konvencije iz Hongkonga in te uredbe, ter vse odpadke na krovu ladje, razen odpadkov, ki nastanejo pri delovanju, bi še naprej morali uporabljati Uredbo (ES) št. 1013/2006 in direktivi 2008/98/ES oziroma 2008/99/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7).
(11)
Priznava se tudi dejstvo, da se za ladje še naprej uporabljajo druge mednarodne konvencije, da se zagotovi njihovo varno delovanje na morju med operativnim delom njihovega življenjskega cikla; od ladij se tudi zahteva, da vnaprej napovejo svoj vstop v pristanišče, četudi lahko imajo nekatere navigacijske pravice in svoboščine. Države članice bi se lahko odločile za uporabo nadaljnjih kontrol v skladu z drugimi mednarodnimi pogodbami. Dodatne prehodne kontrole torej v skladu s to uredbo niso potrebne.
(12)
Pri razlagi zahtev iz te uredbe bi bilo treba upoštevati smernice h Konvenciji iz Hongkonga, ki jih je pripravila IMO (v nadaljnjem besedilu: smernice IMO).
(13)
Za namene te uredbe se pomen pojma „recikliranje“ razlikuje od opredelitve iz Direktive 2008/98/ES. Ta uredba bi zato morala uvesti posebno opredelitev pojma“recikliranje ladij“.
(14)
Globalno usklajeni sistem za razvrščanje in označevanje kemikalij se na ravni Unije izvaja z Uredbo (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (8). Navedena uredba skupaj z Direktivo Sveta 67/548/EGS (9) in Direktivo 1999/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10) zagotavlja koristne smernice za opredelitev nevarnega materiala.
(15)
Popis nevarnih materialov na krovu ladje skozi njen celotni življenjski cikel je ključna zahteva iz Konvencije iz Hongkonga in te uredbe. V skladu s pravilom 8(2) Konvencije iz Hongkonga bi morala ladja, namenjena za recikliranje, v obdobju pred vstopom v obrat za recikliranje ladij čim bolj zmanjšati količino odpadkov, ki nastanejo pri delovanju. Če se namerava odpadke, ki nastanejo pri delovanju, skupaj z ladjo izročiti obratu za recikliranje ladij, bi morale biti približna količina in lokacije navedene v delu II popisa.
(16)
Države članice bi morale sprejeti ukrepe za preprečevanje izogibanja pravilom o recikliranju ladij in povečanje preglednosti recikliranja ladij. Države članice bi morale v skladu s Konvencijo iz Hongkonga poslati informacije o ladjah, za katere je izdano potrdilo o popisu, in o ladjah, za katere je prejeta izjava o dokončanju, ter informacije o nezakonitem recikliranju ladij in nadaljnjih ukrepih, ki so jih sprejele.
(17)
Države članice bi morale določiti pravila o kaznih za primere kršitev te uredbe in zagotoviti uporabo teh kazni, da se prepreči izogibanje pravilom o recikliranju ladij. Kazni, ki so lahko civilne ali upravne narave, morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(18)
V skladu s sodno prakso Sodišča morajo sodišča držav članic čim bolj obrazložiti postopkovna pravila v zvezi s pogoji, ki jih je treba izpolniti, da bi bili upravni ali sodni postopki v skladu s cilji člena 9(3) Aarhuške konvencije.
(19)
Komisija bi morala zaradi varovanja zdravja ljudi in varstva okolja ter ob upoštevanju načela odgovornosti povzročitelja oceniti izvedljivost vzpostavitve finančnega mehanizma za vse ladje, ki pristanejo v pristanišču in sidrišču države članice, ne glede na zastavo, pod katero plujejo, s katerim bi ustvarjali vire, ki bi pospešili okolju prijazno recikliranje in obdelavo ladij, ne da bi pri tem spodbujali odločanje za plovbo pod drugo zastavo.
(20)
Da se upošteva napredek v zvezi s Konvencijo iz Hongkonga, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi s posodabljanjem prilog I in II k tej uredbi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(21)
Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, je treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Navedena pooblastila je treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (11).
(22)
Ker cilja te uredbe, in sicer preprečiti, zmanjšati ali odpraviti škodljive učinke recikliranja, delovanja in vzdrževanja ladij pod zastavo države članice na zdravje ljudi in okolje države članice zaradi mednarodnega značaja pomorskega prometa in recikliranja ladij ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ta cilj zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za uresničitev navedenega cilja -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja in namen
Namen te uredbe je preprečiti, zmanjšati, čim bolj omejiti in v izvedljivem obsegu odpraviti nesreče, poškodbe in druge škodljive učinke recikliranja ladij na zdravje ljudi in okolje. Namen te uredbe je izboljšati varnost, varovanje zdravja ljudi in varstvo morskega okolja Unije skozi življenjski cikel ladje in zlasti zagotovila okolju prijazno ravnanje z nevarnimi odpadki, ki nastanejo pri takšnem recikliranju ladij.
Ta uredba določa tudi pravila za zagotovitev ustreznega ravnanja z nevarnimi materiali na ladjah.
Namen te uredbe je tudi pospešitev ratifikacije Mednarodne konvencije iz Hongkonga o varnem in okolju prijaznem recikliranju ladij iz leta 2009 (v nadaljnjem besedilu: Konvencija iz Hongkonga).
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta uredba se z izjemo člena 12 uporablja za ladje, ki plujejo pod zastavo države članice.
Člen 12 se uporablja za ladje, ki plujejo pod zastavo tretje države in pristanejo v pristanišču ali sidrišču države članice.
2. Ta uredba se ne uporablja za:
(a)
vojne ladje, vojaške pomožne ladje ali druge ladje, ki so v lasti ali upravljanju države članice in dokler se uporabljajo le za nekomercialne vladne namene;
(b)
ladje, katerih bruto tonaža (BT) je manjša od 500;
(c)
ladje, ki vso življenjsko dobo delujejo v vodah pod suverenostjo ali pristojnostjo države članice, pod zastavo katere ladja pluje.
Člen 3
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„ladja“ pomeni katero koli plovilo, ki deluje ali je delovalo v morskem okolju, vključno s podvodnimi in plavajočimi plovili, plavajočimi ploščadmi, samodvižnimi plavajočimi ploščadmi, plavajočimi skladiščnimi enotami (FSU) ter plavajočimi proizvodnimi, skladiščnimi in pretovornimi enotami (FPSO), in plovilo z odstranjeno opremo ali v vleki;
2.
„nova ladja“ pomeni ladjo, pri kateri je:
(a)
datum pogodbe o gradnji datum začetka uporabe te uredbe ali poznejši datum, ali
(b)
šest mesecev po datumu začetka uporabe te uredbe ali pozneje, če ni sklenjena pogodba o gradnji, položen gredelj oziroma je ladja v podobni fazi gradnje, ali
(c)
izročitev ladje trideset mesecev po datumu začetka uporabe te uredbe ali pozneje;
3.
„tanker“ pomeni tanker za prevoz nafte, kakor je opredeljen v Prilogi I h Konvenciji o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij (v nadaljnjem besedilu: konvencija MARPOL), ali tanker za prevoz škodljivih tekočih snovi, kakor je opredeljen v Prilogi II k navedeni konvenciji;
4.
„nevarni material“ pomeni kakršen koli material ali snov, zaradi katere je lahko ogroženo zdravje ljudi in/ali okolje;
5.
„odpadki, ki nastanejo pri delovanju“ pomeni odpadno vodo in ostanke, ki nastanejo pri normalnem delovanju ladij, za katere veljajo zahteve iz konvencije MARPOL;
6.
„recikliranje ladij“ pomeni dejavnost popolnega ali delnega razstavljanja ladje v obratu za recikliranje ladij, namenjeno pridobitvi sestavnih delov in materialov za predelavo, za pripravo za ponovno uporabo ali za ponovno uporabo, ki vključuje ustrezno ravnanje z nevarnimi in drugimi materiali ter s tem povezane postopke, kot sta skladiščenje ter ravnanje s sestavnimi deli in materiali na kraju samem, vendar ne vključuje njihove nadaljnje obdelave ali odstranjevanja v ločenih obratih;
7.
„obrat za recikliranje ladij“ pomeni opredeljeno območje, in sicer delovišče ali obrat, ki je v državi članici ali tretji državi in se uporablja za recikliranje ladij;
8.
„podjetje za recikliranje ladij“ pomeni lastnika obrata za recikliranje ladij ali katero koli drugo organizacijo ali osebo, ki je od lastnika obrata za recikliranje ladij prevzela odgovornost za izvajanje dejavnosti recikliranja ladij;
9.
„uprava“ pomeni vladni organ, za katerega država članica določi, da je odgovoren za naloge, povezane z ladjami, ki plujejo pod njeno zastavo, ali ladjami, ki delujejo pod njeno pristojnostjo;
10.
„priznana organizacija“ pomeni organizacijo, priznano v skladu z Uredbo (ES) št. 391/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (12);
11.
„pristojni organ“ pomeni vladni organ ali vladne organe, za katere država ali tretja država določi, da so na opredeljenem geografskem območju ali strokovnem področju odgovorni za obrate za recikliranje ladij v zvezi z vsemi dejavnostmi na območju v pristojnosti navedene države;
12.
„bruto tonaža“ pomeni bruto tonažo (BT), izračunano v skladu s pravili o izmeri tonaže iz Priloge I k Mednarodni konvenciji o izmeritvi ladij iz leta 1969 ali katere koli naslednje konvencije;
13.
„pristojna oseba“ pomeni primerno izobraženo in usposobljeno osebo, ki ima ustrezno znanje, izkušnje in spretnosti za opravljanje posameznega dela;
14.
„lastnik ladje“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki je v ladijski register vpisana kot lastnik ladje, vključno s fizično ali pravno osebo, ki ima ladjo v lasti omejeno obdobje do njene prodaje ali predaje obratu za recikliranje ladij, ali, če vpisa ni, fizično ali pravno osebo, ki ima ladjo v lasti, ali katero koli drugo organizacijo ali osebo, kot je upravljavec ali zakupnik, ki je od lastnika ladje prevzela odgovornost za delovanje ladje, in pravno osebo, ki upravlja ladjo v državni lasti;
15.
„nova namestitev“ pomeni namestitev sistemov, opreme, izolacije ali drugega materiala na ladji po datumu začetka uporabe te uredbe;
16.
„načrt za recikliranje ladje“ pomeni načrt, ki ga upravljavec obrata za recikliranje ladij pripravi za vsako posamezno ladjo, ki bo reciklirana pod njegovo odgovornostjo, pri čemer upošteva ustrezne smernice in resolucije Mednarodne pomorske organizacije (IMO);
17.
„načrt za obrat za recikliranje ladij“ pomeni načrt, ki ga pripravi upravljavec obrata za recikliranje ladij in sprejme odbor ali ustrezni upravljavski organ podjetja za recikliranje ladij ter v katerem so opisani operativni postopki, ki se izvajajo pri recikliranju ladij v obratu za recikliranje ladij, in ki zajema predvsem varnost in usposabljanje delavcev, varovanje zdravja ljudi in varstvo okolja, vlogo in odgovornost osebja, pripravljenost na nujne primere in ukrepanje v takšnih primerih ter sisteme spremljanja, poročanja in evidentiranja, ob upoštevanju ustreznih smernic in resolucij IMO;
18.
„varno za vstop“ pomeni prostor, ki izpolnjuje naslednja merila:
(a)
vsebnost kisika v ozračju in koncentracija vnetljivih hlapov sta v varnih mejah;
(b)
koncentracija strupenih materialov v ozračju je dopustna;
(c)
ostanki ali materiali, povezani z delom, ki ga odobri pristojna oseba, ne povzročajo nenadzorovanega sproščanja strupenih materialov ali nevarne koncentracije vnetljivih hlapov v obstoječih atmosferskih pogojih, kadar se vzdržujejo po navodilih;
19.
„varno za delo z vročino“ pomeni prostor, ki izpolnjuje vsa naslednja merila:
(a)
vzpostavljeni so varni pogoji, ki ne predstavljajo tveganja eksplozij, vključno s stanjem brez plina, za uporabo opreme za elektroobločno ali plinsko varjenje, opreme za rezanje ali sežiganje ali drugih oblik odprtega plamena ter postopke segrevanja ali mletja ali vžigalne postopke;
(b)
izpolnjena so merila glede varnosti za vstop iz točke 18;
(c)
zaradi dela z vročino se ne spremenijo obstoječi atmosferski pogoji;
(d)
vsi sosednji prostori v bližini so očiščeni, zagotovljena je njihova inertnost ali pa so obdelani tako, da se prepreči vžig ali širjenje ognja;
20.
„izjava o dokončanju“ pomeni potrdilo, ki ga izda upravljavec obrata za recikliranje ladij in v katerem je navedeno, da je recikliranje ladje končano v skladu s to uredbo;
21.
„potrdilo o popisu“ pomeni potrdilo za posamezno ladjo, ki se izda ladjam, ki plujejo pod zastavo države članice v skladu s členom 9 in ki je dopolnjeno s popisom nevarnih materialov v skladu s členom 5;
22.
„potrdilo o pripravljenosti za recikliranje“ pomeni potrdilo za posamezno ladjo, ki se izda ladjam, ki plujejo pod zastavo države članice v skladu s členom 9(9) in ki je dopolnjeno s popisom nevarnih materialov v skladu s členom 5(7) in odobrenim načrtom za recikliranje ladje v skladu s členom 7;
23.
„izjava o skladnosti“ pomeni potrdilo za posamezno ladjo, ki se izda ladjam, ki plujejo pod zastavo tretje države in ki je dopolnjeno s popisom nevarnih materialov v skladu s členom 12;
24.
„tone lahkega izpodriva (LDT)“ pomeni težo ladij v tonah brez tovora, goriva, mazalnega olja v rezervoarjih, balastne vode, sveže vode, pitne vode, uporabne preskrbe ter potnikov, posadke in njihovega imetja in predstavlja vsoto teže trupa, konstrukcije, strojne in druge opreme in delov ladje.
2. V členu 7(2)(d) in členih 13, 15 in 16:
(a)
„odpadki“, „nevarni odpadki“, „obdelava“ in „ravnanje z odpadki“ pomeni enako kot v členu 3 Direktive 2008/98/ES;
(b)
„inšpekcijski pregled na terenu“ pomeni inšpekcijski pregled obrata za recikliranje ladij, pri katerem se oceni, ali je stanje na terenu skladno s tistim, ki je opisano v kateri koli predloženi dokumentaciji;
(c)
„delavec“ pomeni osebo, ki stalno ali začasno opravlja delo v okviru delovnega razmerja, vključno z osebjem, ki dela za izvajalce in podizvajalce;
(d)
„okolju prijazno ravnanje“ pomeni sprejetje vseh izvedljivih ukrepov za zagotovitev, da se z odpadki in nevarnimi materiali ravna na način, ki varuje zdravje ljudi in okolje pred škodljivimi učinki, ki jih lahko povzročijo taki nevarni materiali in odpadki.
3. Pristojna oseba iz točke 13 odstavka 1 je lahko usposobljen delavec ali vodstveni delavec, ki lahko prepozna in oceni nevarnosti pri delu, tveganja in izpostavljenost delavcev potencialno nevarnim materialom ali nevarnim razmeram v obratu za recikliranje ladij in opredeli potrebne zaščitne in preventivne ukrepe, ki jih je treba sprejeti za odpravo ali zmanjšanje navedenih nevarnosti, tveganj ali izpostavljenosti.
Brez poseganja v Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES (13) lahko pristojni organ opredeli ustrezna merila za imenovanje takšnih oseb in določi naloge, ki se jim dodelijo.
NASLOV II
LADJE
Člen 4
Nadzor nad nevarnimi materiali
Namestitev ali uporaba nevarnih materialov iz Priloge I na ladjah je prepovedana ali omejena, kakor je opredeljeno v Prilogi I, brez poseganja v druge zahteve ustreznega prava Unije, na podlagi katere so lahko potrebni nadaljnji ukrepi.
Člen 5
Popis nevarnih materialov
1. Vsaka nova ladja ima na krovu popis nevarnih materialov, v katerem bodo navedeni vsaj nevarni materiali iz Priloge II, vsebovani v konstrukciji ali opremi ladje, njihova lokacija in približna količina.
2. Ob upoštevanju točke (b) člena 32(2) so obstoječe ladje v izvedljivem obsegu skladne z odstavkom 1.
V primeru ladij, poslanih v recikliranje, so te v izvedljivem obsegu skladne z odstavkom 1 tega člena od datuma objave evropskega seznama obratov za recikliranje ladij (v nadaljnjem besedilu: evropski seznam), kakor je določeno v členu 16(2).
Ob upoštevanju točke (b) člena 32(2) se pri pripravi popisa nevarnih materialov določijo vsaj nevarni materiali iz Priloge I.
3. Popis nevarnih materialov:
(a)
je pripravljen za posamezno ladjo;
(b)
dokazuje, da ladja izpolnjuje prepovedi ali omejitve glede namestitve ali uporabe nevarnih materialov v skladu s členom 4;
(c)
se pripravi ob upoštevanju ustreznih smernic IMO;
(d)
preveri uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti.
4. Poleg odstavka 3 se za obstoječe ladje pripravi načrt, v katerem je opisan vizualni pregled ali pregled z vzorčenjem, na podlagi katerega je pripravljen popis nevarnih materialov, ob upoštevanju ustreznih smernic IMO.
5. Popis nevarnih materialov je sestavljen iz treh delov:
(a)
seznama nevarnih materialov iz prilog I in II, v skladu z določbami odstavkov 1 in2 tega člena, ki jih vsebuje konstrukcija ali oprema ladje, z navedbo njihove lokacije in približne količine (del I);
(b)
seznama odpadkov na krovu ladje, ki nastanejo pri delovanju (del II);
(c)
seznama zalog na krovu ladje (del III).
6. Del I popisa nevarnih materialov se med celotno obratovalno dobo ladje ustrezno vodi in posodablja, pri čemer so v njem navedene nove namestitve, ki vsebujejo nevarne materiale iz Priloge II, ter ustrezne spremembe konstrukcije in opreme ladje.
7. Poleg ustrezno vodenega in posodobljenega dela I se v popis pred recikliranjem in ob upoštevanju ustreznih smernic IMO vključi del II za odpadke, ki nastanejo pri delovanju, in del III za zaloge, pri čemer popis preveri uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti.
8. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 24 v zvezi s posodobitvijo seznama točk popisa nevarnih materialov iz prilog I in II zaradi zagotovitve, da seznami vsebujejo najmanj snovi, naštete v dodatkih I in II h Konvenciji iz Hongkonga.
Komisija sprejme ločen delegirani akt za vsako snov, ki se doda v Prilogo I ali v Prilogo II ali črta iz ene od njiju.
Člen 6
Splošne zahteve za lastnike ladij
1. Lastniki ladij pri pripravi na pošiljanje ladje za recikliranje:
(a)
upravljavcu obrata za recikliranje predložijo vse informacije o ladji, potrebne za pripravo načrta za recikliranje ladje v skladu s členom 7;
(b)
ustrezno upravo pisno in v roku, ki ga določi ta uprava, uradno obvestijo o nameri o recikliranju ladje v opredeljenem obratu ali opredeljenih obratih za recikliranje ladij. To uradno obvestilo obsega vsaj:
(i)
popis nevarnih materialov in
(ii)
vse informacije o ladji iz točke (a).
2. Lastniki ladij zagotovijo, da (so) ladje, namenjene za recikliranje:
(a)
reciklirane izključno v obratih za recikliranje ladij, ki so navedeni na evropskem seznamu;
(b)
v obdobju pred vstopom v obrat za recikliranje ladij izvajajo dejavnosti tako, da se čim bolj zmanjša količina ostankov tovora, preostalega kurilnega olja in ladijskih odpadkov, ki ostanejo na krovu;
(c)
imajo pred recikliranjem ladje in po prejetju načrta za recikliranje ladje, odobrenega v skladu s členom 7(3), potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, ki ga izda uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti.
3. Lastniki ladij zagotovijo, da stanje prostorov za tovor in črpalnih postaj tankerjev ob prihodu v obrat za recikliranje ladij omogoča potrditev, da je tanker varen za delo z vročino.
4. Lastniki ladij upravljavcu obrata za recikliranje ladij predložijo izvod potrdila o pripravljenosti za recikliranje, izdanega v skladu s členom 9.
5. Lastniki ladij so odgovorni za ladjo in ravnajo tako, da ladjo ohranjajo v stanju, ki ustreza zahtevam uprave države članice, pod katere zastavo pluje ladja, vse dokler upravljavec obrata za recikliranje ladij ne sprejme odgovornosti za navedeno ladjo. Upravljavec obrata za recikliranje ladij se lahko odloči, da ladje ne bo recikliral, če se stanje ladje bistveno razlikuje od podatkov iz potrdila o popisu, vključno kadar del I popisa nevarnih materialov ni ustrezno voden in posodobljen ter v njem niso upoštevane spremembe konstrukcije in opreme ladje. V takšnih primerih ohrani odgovornost za to ladjo in o tem nemudoma obvesti upravo.
Člen 7
Načrt za recikliranje ladje
1. Pred vsakim recikliranjem ladje se za posamezno ladjo pripravi načrt za recikliranje ladje. V tem načrtu so obravnavani vsi pomisleki v zvezi s posamezno ladjo, ki niso zajeti v načrtu za obrat za recikliranje ladij ali zaradi katerih so potrebni posebni postopki.
2. Načrt za recikliranje ladje:
(a)
pripravi upravljavec obrata za recikliranje ladij v skladu z ustreznimi določbami Konvencije iz Hongkonga ter ob upoštevanju ustreznih smernic Mednarodne pomorske organizacije in informacij o ladji, ki jih predloži lastnik ladje v skladu s členom 6(1)(a), tako da je vsebina informacij skladna z informacijami iz popisa nevarnih materialov;
(b)
vsebuje pojasnilo, ali in v kolikšni meri se bodo izvajala pripravljalna dela - kot so predpriprave, opredelitev morebitnih nevarnosti in odstranitev zalog - na lokaciji, ki ni obrat za recikliranje ladij, opredeljen v načrtu za recikliranje ladje. Načrt za recikliranje ladje bi moral vsebovati lokacijo, na kateri se bo nahajala ladja med dejavnostmi recikliranja, in natančen načrt za vplutje in varno namestitev posamezne ladje, ki bo reciklirana;
(c)
vsebuje informacije o vzpostavitvi, vzdrževanju in spremljanju pogojev za varnost za vstop in varnost za delo z vročino za posamezno ladjo, ob upoštevanju njene konstrukcije, oblike, prejšnjega tovora ipd., ter druge potrebne informacije o tem, kako izpolnjevati načrt za recikliranje ladje;
(d)
vsebuje informacije o vrsti in količini nevarnih materialov in odpadkov, ki nastanejo pri recikliranju posamezne ladje, vključno z materiali in odpadki, opredeljenimi v popisu nevarnih materialov, ter informacije o načinu ravnanja z njimi ter načinu hrambe v obratu za recikliranje ladij in tudi v naknadnih obratih, in
(e)
kadar se uporabi več kot en obrat za recikliranje ladij, ga vsak udeleženi obrat za recikliranje ladij načeloma pripravi ločeno ter v njem opredeli zaporedje uporabe in odobrene dejavnosti, ki se bodo izvajale v teh obratih.
3. Po potrebi pristojni organ v skladu z zahtevami države, v kateri je obrat za recikliranje ladij, tiho ali izrecno odobri načrt za recikliranje ladje.
Načrt je izrecno odobren, ko pristojni organ upravljavcu obrata za recikliranje ladij, lastniku ladje in upravi pošlje pisno uradno obvestilo o svoji odločitvi o načrtu za recikliranje ladje.
Predvideva se, da je načrt tiho odobren, če pristojni organ upravljavcu obrata za recikliranje ladij, lastniku ladje in upravi v obdobju pregleda, po potrebi določenem v skladu z zahtevami države, v kateri je obrat za recikliranje ladij, in navedenem v skladu s členom 15(2)(b), ne sporoči pisnega ugovora glede načrta za recikliranje ladje
4. Države članice lahko od svoje uprave zahtevajo, naj pristojnemu organu države, v kateri je obrat za recikliranje ladij, pošlje informacije, ki jih je v skladu s členom 6(1)(b) predložil lastnik ladje, in naslednje podrobnosti:
(i)
datum registracije ladje s strani države, pod katere zastavo pluje ladja;
(ii)
identifikacijsko številko ladje (številko IMO);
(iii)
številko trupa pri izročitvi novega plovila;
(iv)
ime in vrsto ladje;
(v)
pristanišče, v katerem je ladja registrirana;
(vi)
ime in naslov lastnika ladje ter identifikacijsko številko IMO registriranega lastnika ladje;
(vii)
ime in naslov podjetja;
(viii)
ime vseh klasifikacijskih zavodov, pri katerih je ladja razvrščena;
(ix)
glavne podatke o ladji (skupna dolžina (LOA), širina (konstrukcijska), globina (prostora), tone lahkega izpodriva (LDT), bruto in neto tonaža ter vrsta motorja in nazivno število vrtljajev motorja);
Člen 8
Pregledi
1. Preglede ladij izvajajo uradne osebe v upravi ali priznani organizaciji, ki jo ta uprava pooblasti, ob upoštevanju ustreznih smernic IMO.
2. Kadar uprava za izvajanje pregledov uporablja priznane organizacije, kot je opisano v odstavku 1, pooblasti takšne priznane organizacije vsaj za to, da:
-
zahtevajo, da je ladja, ki jo pregledujejo, skladna s to uredbo, in
-
na zahtevo ustreznih organov države članice izvajajo preglede.
3. Na ladjah se opravijo naslednji pregledi:
(a)
prvi pregled;
(b)
redni pregled;
(c)
dodatni pregled;
(d)
končni pregled.
4. Prvi pregled nove ladje se opravi, preden začne ladja delovati ali preden se izda potrdilo o popisu. Prvi pregled obstoječih ladij se opravi do 31. decembra 2020. V navedenem pregledu se preveri, ali del I popisa nevarnih materialov izpolnjuje zahteve iz te uredbe.
5. Redni pregled se izvaja v časovnih presledkih, ki jih določi uprava in niso daljši od pet let. V rednem pregledu se preveri, ali del I popisa nevarnih materialov izpolnjuje zahteve iz te uredbe.
6. Dodatni splošni ali delni pregled, odvisno od okoliščin, se na zahtevo lastnika opravi po spremembi, zamenjavi ali večjem popravilu konstrukcije, opreme, sistemov, delov, naprav in materiala, kar vpliva na popis nevarnih materialov. Pregled je takšen, da se zagotovi, da so vse spremembe, zamenjave ali večja popravila izvedeni na način, ki zagotavlja, da ladja še naprej izpolnjuje zahteve iz te uredbe, in da je del I popisa nevarnih materialov ustrezno spremenjen.
7. Končni pregled se opravi, preden se ladja preneha uporabljati in preden se začne njeno recikliranje.
V navedenem pregledu se preveri, ali:
(a)
popis nevarnih materialov izpolnjuje zahteve iz člena 5;
(b)
so v načrtu za recikliranje ladje ustrezno upoštevane informacije iz popisa nevarnih materialov in izpolnjene zahteve člena 7;
(c)
je obrat za recikliranje ladij, v katerem bo ladja reciklirana, vključen na evropski seznam.
8. Za obstoječe ladje, namenjene za recikliranje, se prvi in končni pregled lahko opravita hkrati.
Člen 9
Izdaja potrdil in vnašanje zaznamkov v potrdila
1. Po uspešnem zaključku prvega ali rednega pregleda uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, izda potrdilo o popisu. Temu potrdilu se priloži del I popisa nevarnih materialov iz člena 5(5)(a).
Kadar se prvi in končni pregled opravita hkrati, kot je določeno v členu 8(8), se izda le potrdilo o pripravljenosti za recikliranje iz odstavka 9 tega člena.
Komisija sprejme izvedbene akte za določitev oblike potrdila o popisu, da se zagotovi njegova skladnost z Dodatkom 3 h Konvenciji iz Hongkonga. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25 te uredbe.
2. Po uspešnem zaključku dodatnega pregleda, opravljenega v skladu s členom 8(6), uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, na zahtevo lastnika ladje odobri potrdilo o pregledu.
3. Po uspešnem zaključku rednega pregleda uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, ob upoštevanju odstavka 4 izda oziroma odobri, kot je ustrezno, potrdilo o popisu:
(a)
v obdobju treh mesecev pred iztekom veljavnosti obstoječega potrdila o popisu, novo potrdilo pa je veljavno od datuma zaključka rednega pregleda do datuma, ki ne presega pet let od datuma izteka veljavnosti obstoječega;
(b)
po izteku veljavnosti obstoječega potrdila o popisu, novo potrdilo pa je veljavno od datuma zaključka rednega pregleda do datuma, ki ne presega pet let od datuma izteka veljavnosti obstoječega;
(c)
več kot tri mesece pred iztekom veljavnosti obstoječega potrdila o popisu, novo potrdilo pa je veljavno od datuma zaključka rednega pregleda do datuma, ki ne presega pet let od datuma zaključka rednega pregleda.
4. Po uspešnem zaključku rednega pregleda in če novega potrdila o popisu ni mogoče izdati ali dostaviti na krov pred iztekom veljavnosti obstoječega potrdila, uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, odobri obstoječe potrdilo in tako potrdilo šteje za veljavno za nadaljnje obdobje, ki ne presega pet mesecev od datuma izteka njegove veljavnosti.
5. V primeru potrdila o popisu, ki se izda za obdobje, krajše od pet let, lahko uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, podaljša veljavnost obstoječega potrdila za nadaljnje obdobje, ki ne presega pet let.
6. V posebnih okoliščinah, ki jih opredeli uprava, ni potrebno, da ima novo potrdilo o popisu datum izteka veljavnosti obstoječega potrdila, kot se to zahteva v skladu s točkama (a) in (b) odstavka 3 ter odstavkov 7 in 8. V teh okoliščinah je novo potrdilo veljavno za obdobje, ki ne presega pet let od datuma zaključka rednega pregleda.
7. Kadar ladje ob izteku veljavnosti potrdila o popisu ni v pristanišču ali sidrišču, kjer naj bi bila pregledana, lahko uprava po potrebi podaljša obdobje veljavnosti potrdila o popisu za obdobje, ki ne presega tri mesece, da bi lahko ladja dokončala svoje potovanje do pristanišča, v katerem naj bi bila pregledana. Taka odobritev podaljšanja je odvisna od zaključka pregleda v zadevnem pristanišču pred odhodom ladje. Ladja, ki ji je podaljšanje odobreno, ob vplutju v pristanišče, v katerem naj bi bila pregledana, nima pravice na podlagi takšnega podaljšanja zapustiti pristanišče brez novega potrdila. Po opravljenem rednem pregledu novo potrdilo velja za obdobje, ki ne presega pet let od datuma izteka veljavnosti obstoječega potrdila še pred odobritvijo podaljšanja.
8. Potrdilo o popisu za ladjo, ki opravlja kratka potovanja, ki ni bilo podaljšano v skladu s pogoji iz odstavka 7, lahko uprava podaljša za obdobje odloga, in sicer največ en mesec po izteku njegove veljavnosti. Po opravljenem rednem pregledu novo potrdilo o popisu velja za obdobje, ki ne presega pet let od datuma izteka veljavnosti obstoječega potrdila še pred odobritvijo podaljšanja.
9. Po uspešnem zaključku končnega pregleda v skladu s členom 8(7) uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, izda potrdilo o pripravljenosti za recikliranje. Temu potrdilu se priložita popis nevarnih materialov in načrt za recikliranje ladje.
Komisija sprejme izvedbene akte za določitev oblike potrdila o popisu, da se zagotovi njegova skladnost z Dodatkom 4 h Konvenciji iz Hongkonga. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25 te uredbe. Potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, ki se izda po končnem pregledu v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka, sprejmejo druge države članice, pri čemer ima to potrdilo za namene te uredbe enako veljavnost kot potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, ki ga izdajo same.
Člen 10
Trajanje in veljavnost potrdil
1. Ob upoštevanju člena 9 se potrdilo o popisu izda za obdobje, ki ga določi uprava in ni daljše od pet let.
2. Potrdilo o popisu, izdano ali odobreno v skladu s členom 9, preneha veljati v naslednjih primerih:
(a)
če se stanje ladje bistveno razlikuje od tistega, prikazanega v podatkih iz potrdila o popisu, med drugim tudi, kadar del I popisa nevarnih materialov ni ustrezno voden in posodobljen ter v njem niso upoštevane spremembe konstrukcije in opreme ladje, ob upoštevanju ustreznih smernic IMO;
(b)
kadar redni pregled ni zaključen v časovnih presledkih, določenih v členu 8(5).
3. Potrdilo o pripravljenosti za recikliranje izda uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, za obdobje, ki ni daljše od treh mesecev.
4. Potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, izdano v skladu s členom 9(9), preneha veljati, če se stanje ladje bistveno razlikuje od tistega, prikazanega v podatkih iz potrdila o popisu.
5. Z odstopanjem od odstavka 3, lahko potrdilo o pripravljenosti za recikliranje uprava ali priznana organizacija, ki jo uprava pooblasti, podaljša za enkratno plovbo ladje do obrata za recikliranje ladij.
Člen 11
Pomorska inšpekcija
1. Države članice uporabljajo določbe o nadzoru ladij v skladu s svojim nacionalnim pravom in pri tem upoštevajo Direktivo 2009/16/ES. Ob upoštevanju odstavka 2 so takšni inšpekcijski pregledi omejeni na preverjanje, ali se na krovu nahaja potrdilo o popisu ali potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, ki se, če je veljavno, šteje za zadostno za odobritev inšpekcije.
2. Ustrezni organ, pristojen za pomorsko inšpekcijo, lahko opravi podroben inšpekcijski pregled ob upoštevanju ustreznih smernic IMO, če ladja nima veljavnega potrdila ali obstajajo upravičeni razlogi za sum, da:
(a)
stanje ladje ali njene opreme v glavnem ne ustreza podatkom na tem potrdilu ali delu I popisa nevarnih materialov oziroma nobenemu od teh dveh, ali
(b)
se na krovu ladje ne izvaja postopek za vodenje dela I popisa nevarnih materialov.
3. Ladjo je mogoče po potrebi ali na zahtevo pristojnih organov države članice opozoriti, pridržati, odsloviti ali izključiti iz pristanišč ali priobalnih terminalov v pristojnosti te države članice, če navedenim pristojnim organom ne predloži izvoda potrdila o popisu ali potrdila o pripravljenosti za recikliranje, brez poseganja v člen 9. Država članica, ki sprejme tak ukrep, o tem nemudoma obvesti zadevno upravo. Neposodobljen popis nevarnih materialov ne velja za pomanjkljivost, zaradi katere bi ladjo pridržali, vendar je treba o nedoslednostih v popisu teh materialov poročati zadevni upravi in jih ponovno preveriti med naslednjim pregledom.
4. Ustrezni pristojni organ države članice lahko dovoli dostop do določenega pristanišča ali sidrišča v primeru višje sile, prevladujočih varnostnih razlogov, da zmanjša ali omili nevarnost onesnaženja ali da se odpravijo pomanjkljivosti, pod pogojem, da lastnik, upravljavec ali poveljnik ladje izvede ustrezne ukrepe za zagotovitev varnega vplutja, ki jih pristojni organ te države članice sprejme kot zadostne.
Člen 12
Zahteve za ladje, ki plujejo pod zastavo tretje države
1. Ob upoštevanju točke (b) člena 32(2) mora imeti ladja, ki pluje pod zastavo tretje države, ob pristanku v pristanišču ali sidrišču države članice, na krovu popis nevarnih materialov v skladu z določbo iz člena 5(2)
Ne glede na prvi pododstavek ustrezni organ države članice lahko dovoli dostop do določenega pristanišča ali sidrišča v primeru višje sile, prevladujočih varnostnih razlogov, da zmanjša ali omili nevarnost onesnaženja ali da se odpravijo pomanjkljivosti, pod pogojem, da lastnik, upravljavec ali poveljnik ladje izvede ustrezne ukrepe za zagotovitev varnega vplutja, ki jih ustrezni organ te države članice sprejme kot zadostne.
2. Namestitev nevarnih materialov iz Priloge I na ladjah, ki plujejo pod zastavo tretje države in pristanejo v pristanišču države članice, je prepovedana ali omejena, kot je določeno v Prilogi I.
Uporaba nevarnih materialov iz Priloge I na ladjah, ki plujejo pod zastavo tretje države in pristanejo v pristanišču ali sidrišču države članice, je prepovedana ali omejena, kot je določeno v Prilogi I; to ne vpliva na veljavne dogovore o izjemah in prehodne dogovore, ki se uporabljajo za te materiale v skladu z mednarodnim pravom.
3. Popis nevarnih materialov se pripravi za vsako ladjo posebej v skladu z ustreznimi smernicami IMO in je namenjen pojasnilu, da je ladja v skladu s odstavkom 2 tega člena. Pri pripravi popisa nevarnih materialov se navedejo vsaj nevarni materiali iz Priloge I. Ladja, ki pluje pod zastavo tretje države, pripravi načrt, v katerem opiše vizualni pregled/pregled z vzorčenjem, na podlagi katerega je pripravljen popis nevarnih materialov, ob upoštevanju ustreznih smernic IMO.
4. Popis nevarnih materialov mora biti ustrezno voden in posodobljen v celotni obratovalni dobi ladje, vključevati mora vse nove naprave, ki vsebujejo nevarne materiale iz Priloge II ter zadevne spremembe strukture in opreme ladje, ob upoštevanju dogovorov o izjemah in prehodnih dogovorov, ki se uporabljajo za te materiale v skladu z mednarodno zakonodajo.
5. Ladjo, ki pluje pod zastavo tretje države, je mogoče po potrebi ali na zahtevo ustreznih organov države članice opozoriti, pridržati, odsloviti ali izključiti iz pristanišč ali priobalnih terminalov v pristojnosti te države članice, če navedenim ustreznim organom ne predloži izvoda izjave o skladnosti, v skladu z odstavkoma 6 in 7, skupaj s popisom nevarnih materialov. Država članica, ki sprejme tak ukrep, o tem nemudoma obvesti ustrezne organe tretje države, pod katere zastavo zadevna ladja pluje. Neposodobljen popis nevarnih materialov ne velja za pomanjkljivost, zaradi katere bi ladjo pridržali, vendar je treba o nedoslednostih v popisu teh materialov poročati ustreznim organom tretje države, pod katere zastavo navedena ladja pluje.
6. Izjava o skladnosti se izda, ko ustrezni organi tretje države, pod katere zastavo pluje ladja, ali organizacije, ki jih ti organi pooblastijo, v skladu z nacionalnimi zahtevami preverijo popis nevarnih materialov. Izjava o skladnosti se lahko oblikuje na podlagi Dodatka 3 h Konvenciji iz Hongkonga.
7. Potrdilo o skladnosti in popis nevarnih materialov sta pripravljena v uradnem jeziku ustreznih organov tretje države, pod katere zastavo pluje ladja, ki so ju izdali, če pa jezik, ki se uporablja, ni angleščina, francoščina ali španščina, se potrdili prevedeta v enega od navedenih jezikov.
8. Ob upoštevanju točke (b) člena 32(2) ladja, ki pluje pod zastavo tretje države in je predložila vlogo za registracijo pod zastavo države članice, zagotovi, da se, kakor je določeno v členu 5(2), na krovu vodi popis nevarnih materialov ali da bo ta popis pripravljen v šestih mesecih po registraciji pod zastavo navedene države članice oziroma med katerim koli sledečim pregledom v skladu s členom 8(3), pri čemer se upošteva zgodnejši datum.
NASLOV III
OBRATI ZA RECIKLIRANJE LADIJ
Člen 13
Potrebne zahteve za obrate za recikliranje ladij, da se vključijo na evropski seznam
1. Obrat za recikliranje ladij je vključen na evropski seznam, če izpolnjuje naslednje zahteve, v skladu z ustreznimi določbami Konvencije iz Hongkonga in ob upoštevanju ustreznih smernic IMO, MOD, Baselske konvencije in Stockholmske konvencije o obstojnih organskih onesnaževalih in drugih mednarodnih smernic:
(a)
ima odobritev pristojnih organov za opravljanje dejavnosti recikliranja ladij;
(b)
je zasnovan, zgrajen in deluje na varen in okolju prijazen način;
(c)
obratuje iz objektov;
(d)
vzpostavi sisteme, postopke in tehnike upravljanja in spremljanja, katerih namen je preprečevanje, zmanjševanje, čim večje omejevanje in v izvedljivem obsegu dejansko odpravljanje:
(i)
nevarnosti za zdravje zadevnih delavcev in prebivalstva v bližini obrata za recikliranje ladij in
(ii)
škodljive učinke na okolje zaradi recikliranja ladij;
(e)
pripravi načrt za obrat za recikliranje ladij;
(f)
preprečuje škodljive učinke na zdravje ljudi in okolje in med drugim dokaže nadzor uhajanja, zlasti v bibavični pas;
(g)
zagotavlja varno in okolju prijazno ravnanje z nevarnimi materiali in njihovo skladiščenje, in sicer med drugim:
(i)
zagotavlja zadrževanje vseh nevarnih materialov na krovu med celotnim postopkom recikliranja ladje, da se prepreči sproščanje navedenih materialov v okolje, in poleg tega ravna z nevarnimi materiali in z odpadki, nastalimi med postopkom recikliranja ladje, le na neprepustnih tleh z učinkovitimi osuševalnimi sistemi;
(ii)
zagotavlja, da se vsi odpadki, nastali pri recikliranju ladje, in njihova količina zabeležijo in da se premestijo le v obrate za ravnanje z odpadki, vključno z obrati za recikliranje odpadkov, ki so odobreni za ravnanje z njimi brez ogrožanja zdravja ljudi in na okolju prijazen način;
(h)
pripravi in vzdržuje načrt pripravljenosti in ukrepanja v nujnih primerih; zagotovi hiter dostop za opremo za ukrepanje ob nesrečah, kot je oprema in vozila za gašenje požarov, reševalna vozila in žerjave do vseh delov obrata za recikliranje ladij;
(i)
zagotovi varnost delavcev in njihovo usposabljanje, vključno z zagotovitvijo uporabe osebne zaščitne opreme za postopke, pri katerih je takšna uporaba potrebna;
(j)
vzpostavi evidence o incidentih, nesrečah, poklicnih boleznih in kroničnih učinkih ter, če to zahtevajo pristojni organi, poroča o vseh incidentih, nesrečah, poklicnih boleznih ali kroničnih učinkih, ki povzročajo ali bi lahko povzročili nevarnosti za varnost delavcev, zdravje ljudi in okolje;
(k)
soglaša glede skladnosti z zahtevami iz odstavka 2.
2. Upravljavec objekta za recikliranje ladij mora:
(a)
poslati načrt za recikliranje ladje, ko je potrjen v skladu s členom 7(3), lastniku ladje in upravi ali priznani organizaciji, ki jo uprava pooblasti:
(b)
poročati upravi, da je obrat za recikliranje ladij v vseh vidikih pripravljen na začetek recikliranja;
(c)
ko je popolno ali delno recikliranje ladje zaključeno v skladu s to uredbo, v 14 dneh po datumu zaključka popolnega ali delnega recikliranja v skladu z načrtom za recikliranje, poslati izjavo o zaključku upravi, ki je izdala potrdilo o pripravljenosti za recikliranje. Izjava o zaključku recikliranja vsebuje poročilo o morebitnih incidentih in nesrečah, ki so škodovale zdravju ljudi in/ali okolju.
3. Komisija sprejme delegirane akte za določitev oblike:
(a)
poročila iz točke (b) odstavka 2 tega člena, da se zagotovi njegova skladnost z Dodatkom 6 h Konvenciji iz Hongkonga, in
(b)
poročila iz točke (c) odstavka 2 tega člena, da se zagotovi njegova skladnost z Dodatkom 7 h Konvenciji iz Hongkonga.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25 te uredbe.
Člen 14
Izdaja dovoljenj obratom za recikliranje ladij v državi članici
1. Brez poseganja v druge ustrezne določbe prava Unije, pristojni organi izdajo obratom za recikliranje ladij na svojem ozemlju, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 13, dovoljenje za izvajanje recikliranja ladij. Navedeno dovoljenje se lahko izda zadevnim obratom za recikliranje ladij za največ pet let in se lahko ustrezno podaljša.
Vsa dovoljenja, izdana na podlagi drugih ustreznih določb nacionalnega prava ali prava Unije, ki izpolnjujejo vse zahteve te uredbe, se lahko združijo z dovoljenjem iz tega člena v eno samo dovoljenje, če se s takšno obliko upravljavec obrata za recikliranje ladij oziroma podjetje za recikliranje ladij ali pristojni organ izogne odvečnemu podvajanju informacij in dvojnemu delu. V teh primerih se dovoljenje lahko podaljša v skladu s sistemom dovoljenj iz prvega odstavka, vendar le do največ pet let.
2. Države članice pripravijo in posodabljajo seznam obratov za recikliranje ladij, ki so jim izdale dovoljenje v skladu z odstavkom 1.
3. Komisija je o seznamu iz odstavka 2 obveščena takoj in najpozneje 31. marca 2015.
4. Kadar obrat za recikliranje ladij ne izpolnjuje več zahtev iz člena 13, država članica, kjer se nahaja obrat za recikliranje ladij, začasno razveljavi ali prekliče dovoljenje zadevnega obrata ali od zadevnega podjetja za recikliranje ladij zahteva korektivne ukrepe in o tem nemudoma obvesti Komisijo.
5. Kadar se obratu za recikliranje ladij izda dovoljenje v skladu z odstavkom 1, zadevna država članica o tem nemudoma obvesti Komisijo.
Člen 15
Obrati za recikliranje ladij iz tretjih držav
1. Podjetje za recikliranje ladij, ki ima obrat za recikliranje v tretji državi in želi reciklirati ladje pod zastavo države članice, Komisiji predloži vlogo za vključitev navedenega obrata za recikliranje ladij na evropski seznam.
2. Vlogi iz odstavka 1 se priložijo dokazila, da zadevni obrat za recikliranje ladij izpolnjuje zahteve iz člena 13, ki so potrebna za izvajanje recikliranja ladij in vključitev na evropski seznam v skladu s členom 16.
Obrat za recikliranje ladij zlasti:
(a)
opredeli odobritev, licenco ali dovoljenje, ki so jih podelili pristojni organi za izvajanje recikliranja ladij, in po potrebi odobritev, licenco ali dovoljenje, ki so jih podelili pristojni organi vsem izvajalcem in podizvajalcem, ki so neposredno vključeni v postopek recikliranja ladje, in navede vse informacije iz člena 16(2);
(b)
navede, ali bo pristojni organ potrdil načrt za recikliranje po tihem ali izrecnem postopku, in po potrebi določi obdobje za pregled v primeru tihega postopka, v skladu z nacionalnimi zahtevami;
(c)
potrdi, da bo za recikliranje sprejel le ladjo, ki pluje pod zastavo države članice, v skladu s to uredbo;
(d)
predloži dokazila, da lahko obrat za recikliranje ladij med celotnim postopkom recikliranja ladje vzpostavi, vzdržuje in spremlja merila varnosti za delo z vročino in glede varnosti za vstop;
(e)
priloži zemljevid meje obrata za recikliranje ladij in lokacije izvajanja postopkov recikliranja ladij v njem;
(f)
za vsak nevarni material iz Priloge I in dodatni nevarni material, ki je lahko del konstrukcije ladje, določi:
(i)
ali je obrat za recikliranje ladij pooblaščen za odstranjevanje nevarnega materiala. V primeru takega pooblastila se zagotovi zadevno osebje, pooblaščeno za odstranjevanje, in predložijo dokazila o njegovi usposobljenosti;
(ii)
kateri postopek ravnanja z odpadki se bo uporabljal v obratu za recikliranje ladij ali zunaj njega, tj. sežiganje, odlaganje ali druga metoda obdelave odpadkov, ime in naslov obrata za obdelavo odpadkov, če se ta razlikuje od obrata za recikliranje ladij, in zagotovi dokaze, da se bo uporabljeni postopek izvajal tako, da ne bo ogrožal zdravja ljudi in na okolju prijazen način;
(g)
potrdi, da je podjetje sprejelo načrt za recikliranje ladje in pri tem upoštevalo ustrezne smernice IMO;
(h)
zagotovi informacije, potrebne za identifikacijo obrata za recikliranje ladij.
3. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje izvedbenih aktov za določitev oblike informacij, potrebnih za identifikacijo obrata za recikliranje ladij. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25.
4. Pred vključitvijo obratov za recikliranje ladij, ki se nahajajo v tretjih državah, na evropski seznam, je treba potrditi izpolnjevanje zahtev iz člena 13, in sicer na podlagi inšpekcijskega pregleda na terenu, ki ga opravi ustrezno usposobljeni neodvisni preglednik. Podjetje za recikliranje ladij predloži potrdilo Komisiji, ko vloži zahtevek za vključitev na evropski seznam in nato vsakih pet let, pri podaljšanju vključitve na ta seznam. Začetno vključitev na seznam in njeno podaljšanje mora dopolnjevati vmesni pregled, da se potrdi izpolnjevanje zahtev iz člena 13.
Vložitev zahtevka za vključitev na evropski seznam pomeni, da se podjetja za recikliranje ladij strinjajo z možnostjo, da Komisija ali zastopniki v njenem imenu pred vključitvijo obratov na evropski seznam ali po njej izvedejo inšpekcijski pregled teh obratov na terenu, da se preveri izpolnjevanje zahtev iz člena 13. Neodvisni preglednik, Komisija ali zastopniki v njenem imenu pri izvedbi teh inšpekcijskih pregledov na terenu sodelujejo s pristojnimi organi tretje države, kjer se nahaja obrat za recikliranje ladij.
Komisija lahko izda tehničnih smernice za poenostavitev tega postopka potrditve.
5. Za namene iz člena 13 se v zvezi z zadevnim postopkom za predelavo odpadkov ali njihovo odstranjevanje domneva, da gre za okolju prijazno ravnanje le, kadar lahko podjetje za recikliranje ladij dokaže, da bo obrat za recikliranje ladij, ki prejme odpadke, deloval v skladu s standardi varovanja zdravja ljudi in varstva okolja, ki so na splošno enakovredni ustreznim mednarodnim standardom in standardom Unije.
6. V primeru sprememb informacij, poslanih Komisiji, podjetje za recikliranje ladij nemudoma predloži nove dokaze in v vsakem primeru tri mesece pred iztekom posameznega petletnega obdobja vključitve na evropski seznam izjavi, da:
(a)
so dokazi, ki jih je predložilo, popolni in najnovejši;
(b)
obrat za recikliranje ladij še naprej izpolnjuje in bo izpolnjeval zahteve iz člena 13.
Člen 16
Priprava in posodabljanje evropskega seznama
1. Komisija sprejme izvedbene akte za pripravo evropskega seznama obratov za recikliranje ladij, ki:
(a)
se nahajajo v Evropski uniji in so jih države članice sporočile v skladu s členom 14(3);
(b)
se nahajajo v tretji državi in katerih vključitev temelji na podlagi ocene informacij in predloženih ali zbranih priloženih dokazov v skladu s členom 15.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25.
2. Evropski seznam se objavi v Uradnem listu Evropske unije in na spletni strani Komisije najpozneje 31. decembra 2016. Razdeljen je na dva dela, tj. podseznama obratov za recikliranje ladij, ki se nahajajo v državi članici, in obratov za recikliranje ladij, ki se nahajajo v tretji državi.
Evropski seznam vključuje naslednje informacije o obratu za recikliranje ladij:
(a)
metodo recikliranja;
(b)
vrsto in velikost ladij, ki jih je mogoče reciklirati;
(c)
vse omejitve in pogoje, pod katerimi lahko deluje obrat za recikliranje ladij, vključno s tistimi, ki se nanašajo na ravnanje z nevarnimi odpadki;
(d)
podrobnosti v zvezi s tihim ali izrecnim postopkom iz člena 7(3) za odobritev načrta za recikliranje ladje s strani pristojnega organa, in
(e)
največji letni obseg recikliranja ladij.
3. V evropskem seznamu se navede datum prenehanja vključitve obrata za recikliranje ladij na seznam. Vključitev velja največ pet let in se lahko podaljša.
4. Komisija sprejme izvedbene akte za redno posodabljanje evropskega seznama, da se:
(a)
obrat za recikliranje ladij vključi na evropski seznam, kadar je:
(i)
izdano dovoljenje v skladu s členom 14, ali
(ii)
o njegovi vključitvi na evropski seznam odločeno v skladu z odstavkom 1(b) tega člena;
(b)
obrat za recikliranje ladij odstrani z evropskega seznama kadar:
(i)
obrat za recikliranje ladij ne izpolnjuje več zahtev iz člena 13, ali
(ii)
vsaj tri mesece pred iztekom petletnega obdobja iz odstavka 3 tega člena niso predloženi najnovejši dokazi.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25.
5. Pri pripravi in posodabljanju evropskega seznama Komisija deluje v skladu z načeli iz Pogodb in v skladu z mednarodnimi obveznostmi Unije.
6. Države članice Komisiji sporočijo vse informacije, ki so lahko pomembne za posodabljanje evropskega seznama. Komisija vse pomembne podatke posreduje drugim državam članicam.
NASLOV IV
SPLOŠNE UPRAVNE DOLOČBE
Člen 17
Jezik
1. Načrt za recikliranje ladje iz člena 7 se pripravi v jeziku, ki ga sprejme država, ki je obratu za recikliranje ladij izdala dovoljenje. Kadar uporabljeni jezik ni angleščina, francoščina ali španščina, se načrt za recikliranje ladij prevede v enega od navedenih jezikov, razen če uprava meni, da to ni potrebno.
2. Potrdilo o popisu in potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, izdana v skladu s členom 9, se pripravita v uradnem jeziku uprave, ki ju izda. Kadar uporabljeni jezik ni angleščina, francoščina ali španščina, besedilo vključuje prevod v enega od navedenih jezikov.
Člen 18
Imenovanje pristojnih organov in uprav
1. Države članice imenujejo pristojne organe in uprave, odgovorne za izvajanje te uredbe, in o navedenih imenovanjih obvestijo Komisijo. Če se te informacije kakor koli spremenijo, države članice o tem takoj obvestijo Komisijo.
2. Komisija na svoji spletni strani objavi seznam imenovanih organov in uprav in jih po potrebi posodablja.
Člen 19
Imenovanje kontaktnih oseb
1. Države članice in Komisija vsaka posebej imenujejo eno ali več kontaktnih oseb, odgovornih za obveščanje fizičnih ali pravnih oseb, ki povprašujejo po informacijah, ali svetovanje tem osebam. Kontaktna oseba Komisije posreduje kontaktnim osebam držav članic vsa prejeta vprašanja, povezana z državo članico, in obratno.
2. Države članice Komisijo uradno obvestijo o imenovanju kontaktnih oseb. Če se te informacije kakor koli spremenijo, države članice o tem takoj obvestijo Komisijo.
3. Komisija na svoji spletni strani objavi seznam imenovanih kontaktnih oseb in ga po potrebi posodablja.
Člen 20
Srečanje kontaktnih oseb
Komisija redno organizira srečanja kontaktnih oseb, ki so namenjena obravnavi vprašanj v zvezi z izvajanjem te uredbe, če to zahtevajo države članice ali če je po njenem mnenju to primerno. Na ta srečanja ali dele srečanj so povabljene tudi ustrezne zainteresirane strani, če se vse države članice in Komisija strinjajo, da je to ustrezno.
NASLOV V
POROČANJE IN IZVRŠEVANJE
Člen 21
Poročila držav članic
1. Vsaka država članica Komisiji predloži poročilo, ki vsebuje naslednje informacije:
(a)
seznam ladij pod njeno zastavo, ki jim je izdano potrdilo o pripravljenosti za recikliranje, ter ime podjetja za recikliranje ladij in lokacijo obrata za recikliranje ladij, ki sta navedena na potrdilu o pripravljenosti za recikliranje;
(b)
seznam ladij pod njeno zastavo, za katere je prejeta izjava o dokončanju;
(c)
informacije o nezakonitem recikliranju ladij, kaznih in nadaljnjih ukrepih, ki jih sprejme država članica.
2. Države članice po elektronski poti predložijo poročilo Komisiji najpozneje devet mesecev po zaključku triletnega obdobja, na katerega se nanaša.
Prvo po elektronski poti predloženo poročilo se nanaša na obdobje od začetka uporabe te uredbe do konca prvega rednega triletnega obdobja poročanja, kot je določeno v členu 5 Direktive Sveta 91/692/EGS (14), ki sledi začetnemu datumu prvega obdobja poročanja.
Komisija objavi poročilo o izvajanju te uredbe najpozneje devet mesecev po prejemu poročil držav članic.
3. Komisija vključi te informacije v elektronsko zbirko podatkov, ki je ves čas na voljo javnosti.
Člen 22
Izvrševanje v državah članicah
1. Države članice določijo kazni, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe in sprejmejo potrebne ukrepe, da se zagotovi njihova uporaba. Določene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
2. Države članice dvostransko ali večstransko sodelujejo, da bi olajšale preprečevanje in odkrivanje morebitnega izogibanja tej uredbi in njenih kršitev.
3. Države članice imenujejo člane stalnega osebja, odgovorne za sodelovanje iz odstavka 2. Navedene informacije se pošljejo Komisiji, ki sestavi seznam in ga pošlje navedenim članom.
4. Države članice sporočijo Komisiji določbe nacionalnega prava v zvezi z izvrševanjem te uredbe in kaznimi, ki se uporabljajo.
Člen 23
Zahteva za ukrepanje
1. Fizične ali pravne osebe, ki imajo ali bi lahko imele škodo zaradi kršitve člena 13 v povezavi s členom 15 in členom 16(1)(b) te uredbe ali imajo zadosten interes pri okoljskem odločanju v zvezi s kršitvijo člena 13 v povezavi s členom 15 in členom 16(1)(b) te uredbe, lahko pošljejo Komisiji zahtevo za ukrepanje v skladu s to uredbo v zvezi s takšno kršitvijo ali neposredno grožnjo za takšno kršitev.
Za namen prvega pododstavka velja kot zadosten interes katere koli nevladne organizacije, ki spodbuja varstvo okolja in izpolnjuje zahteve iz člena 11 Uredbe (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (15).
2. Zahtevi za ukrepanje je treba priložiti ustrezne informacije in podatke, na katerih temelji navedena zahteva.
3. Kadar zahteva za ukrepanje in priložene informacije in podatki prepričljivo dokazujejo kršitev člena 13 v povezavi s členom 15 in členom 16(1)(b) ali da taka kršitev neposredno grozi, Komisija preuči takšne zahteve za ukrepanje ter informacije in podatke. V takšnih okoliščinah Komisija zadevnemu podjetju za recikliranje ladij omogoči, da predstavi svoja stališča v zvezi z zahtevo za ukrepanje in priloženimi informacijami in podatki.
4. Komisija takoj in v skladu z ustreznimi določbami prava Unije obvesti osebe, ki so vložile zahtevo v skladu z odstavkom 1, o svoji odločitvi glede soglašanja z zahtevo ali njeno zavrnitvijo in navede razloge zanjo.
NASLOV VI
KONČNE DOLOČBE
Člen 24
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 5(8) se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 30. decembra 2013. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 5(8) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi.. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegiran akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 5(8), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 25
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Kadar odbor ne poda mnenja, Komisija osnutka izvedbenega akta ne sprejme in se uporabi tretji pododstavek člena 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 26
Prehodna določba
Od datuma objave evropskega seznama dalje smejo države članice pred datumom začetka uporabe te uredbe izdati dovoljenje za recikliranje ladij v obratih za recikliranje ladij, ki so na evropskem seznamu. V teh okoliščinah se Uredba (ES) št. 1013/2006 ne uporablja.
Člen 27
Sprememba Uredbe (ES) št. 1013/2006
V členu 1(3) Uredbe (ES) št. 1013/2006 se doda naslednja točka:
„(i)
ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, za katere se uporablja Uredba (EU) št. 1257/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (16).
Člen 28
Sprememba Direktive 2009/16/ES
V Prilogi IV se doda naslednja točka:
„49.
Potrdilo o popisu nevarnih materialov ali izjava o skladnosti, kakor se uporablja v skladu z Uredbo (EU) št. 1257/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (17).
Člen 29
Finančne spodbude
Komisija do 31. decembra 2016 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o izvedljivosti vzpostavitve finančnega instrumenta, s katerim bi spodbujali varno in dobro premišljeno recikliranje ladij, in svojemu poročilu po potrebi priloži zakonodajni predlog.
Člen 30
Pregled
1. Komisija oceni, katere kršitve te uredbe bi lahko spadale v področje uporabe Direktive 2008/99/ES, da bi zagotovili enakovredno obravnavo določb glede kršitev v tej uredbi in Uredbi (ES) št. 1013/2006. Komisija do 31. decembra 2014 poroča o svojih ugotovitvah Evropskemu parlamentu in Svetu in svojemu poročilu po potrebi priloži zakonodajni predlog.
2. Komisija pregleda to uredbo najpozneje 18 mesecev pred začetkom veljavnosti Konvencije iz Hongkonga in hkrati po potrebi predloži ustrezne zakonodajne predloge. V ta pregled bi lahko vključili obrate za recikliranje ladij, pooblaščene s Konvencijo iz Hongkonga, na evropski seznam, da bi preprečili dvojno delo in upravne obremenitve.
3. Komisija pregleduje to uredbo in po potrebi pravočasno pripravi predloge v odziv na najnovejša dogajanja v zvezi z mednarodnimi konvencijami, med drugim z Baselsko konvencijo, če bi bilo to potrebno.
4. Ne glede na odstavek 2 Komisija pet let po začetku uporabe te uredbe Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te uredbe in mu po potrebi predloži zakonodajne predloge, da se zagotovi uresničevanje njenih ciljev ter njenega utemeljenega učinka.
Člen 31
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 32
Uporaba
1. Datum začetka uporabe te uredbe je eden od navedenih, in sicer tisti, ki bo prej, vsekakor pa ne prej kot 31. decembra 2015:
(a)
šest mesecev po datumu, ko skupni največji letni obseg recikliranja ladij obratov za recikliranje ladij, ki so navedeni na evropskem seznamu, predstavlja najmanj 2,5 milijona ton lahkega izpodriva (LDT). Letni obseg recikliranja ladij obratov za recikliranje ladij je vsota teže ladij, ki so bile reciklirane v določenem letu v zadevnem obratu, izražena v LTD. Največji letni obseg recikliranja ladij se določi z izbiro najvišje vrednosti v preteklem desetletnem obdobju za vsak obrat za recikliranje ladij ali, če gre za novi obrat za recikliranje ladij, najvišje letne vrednosti, dosežene v tem obratu v preteklem letu, ali
(b)
31. december 2018.
2. Vendar se sledeče določbe uporabljajo od naslednjih datumov:
(a)
člen 2, drugi pododstavek člena 5(2), členi 13, 14, 15, 16, 25 in 26 od 31. decembra 2014;
(b)
prvi in tretji pododstavek člena 5(2) ter člen 12(1) in (8) od 31. decembra 2020.
3. Ko so izpolnjeni pogoji iz točke (a) odstavka 1, Komisija objavi obvestilo o začetku uporabe te uredbe v Uradnem listu Evropske unije.
4. Če je država članica zaključila nacionalni register ladij ali če v treh letih ni bila registrirana nobena ladja pod njeno zastavo, lahko ta država članica v času, ko nobena ladja ni registrirana pod njeno zastavo, odstopa od določb te uredbe, razen od členov 4, 5, 11, 12, 13, 14, 16(6), 18, 19, 20, 21 in 22. Kadar namerava država članica uporabiti to odstopanje, o tem obvesti Komisijo najpozneje na dan začetka uporabe te uredbe. Sporoči ji tudi vse ostale naknadne spremembe.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 20. novembra 2013