ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1398/2014 НА КОМИСИЯТА
от 24 октомври 2014 година
за определяне на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установи стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при идентификацията, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операции за хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда въпросните стандарти да бъдат приети чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци и изпращащите и приемащите организации, следва да бъдат насърчени да споделят чувство на идентичност в рамките на инициативата.
(3)
В рамката на компетентности, която следва да бъде използвана за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, трябва да бъдат дефинирани трансверсалните компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост, и също така да бъдат определени специфичните компетентности, които са необходими за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за работата в областта на хуманитарната помощ. Необходимо е също така в рамката да се предвиди неизчерпателен списък с технически компетентности. По този начин следва да се гарантира, че подборът и подготовката на кандидатите за доброволци са ефективни, изхождат от конкретните потребности и се основават на обща рамка на компетентностите.
(4)
С оглед на документирането и оценяването на компетентностите, потребностите от обучение и резултатите от обучението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, те следва да прилагат лесен за употреба план за обучение и развитие в целия ход на участието си в инициативата. При изготвянето на този план следва да се използват извлечените поуки от инициативите Youth Pass (2) и Europass (3).
(5)
Участието в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може да повиши пригодността за заетост на доброволците благодарение на знанията, уменията и компетентностите, които придобиват. To показва също така тяхната солидарност с нуждаещите се и тяхната решимост видимо да насърчават съзнанието за европейско гражданско участие. По тази причина следва да бъдат предвидени конкретни разпоредби, чрез които, доколкото е възможно, да бъде улеснено валидирането на неформалното и самостоятелното учене на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в съответствие с Препоръката на Съвета от 20 декември 2012 г. относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене (4).
(6)
Стандартите, уреждащи партньорството между изпращащите и приемащите организации, са от значение както за сектора на хуманитарната дейност, така и за доброволческите организации. Те способстват за постигането на целта за изграждане на партньорства между организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, и отразяват взаимната отговорност на тези организации както за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, така и за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ като индивиди. Необходимо е да бъдат определени принципите, на които се основава партньорството, а споразумението за партньорство следва да отговаря на минимални изисквания, за да могат партньорите да кандидатстват за проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, и да управляват тези проекти.
(7)
Принципите, свързани с равните възможности и недискриминацията, са заложени в националното законодателство и в законодателството на Съюза и винаги следва да се зачитат и утвърждават от изпращащите и приемащите организации. Предвидени са обаче и изключения според конкретния контекст, когато е необходимо, свързани с определянето на функциите и профила на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
(8)
От първостепенно значение е спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава. Това е отговорност на изпращащите и приемащите организации, които са задължени също така да информират доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от въпросното законодателство, както и за тяхното право на застрахователно покритие. Ясният правен статут на доброволците е предварително условие за тяхното изпращане на терен и поради това следва да бъде определен в договора за изпращане на доброволец между изпращащите организации и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Специално внимание следва да се обърне също така на защитата на личните данни, на необходимостта от почтеност в действията в съответствие с кодекс за поведение, както и на защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, в това число чрез установяването на принцип на нулева търпимост към сексуалното насилие.
(9)
За да се гарантира своевременното прилагане на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила без отлагане, тъй като в него са определени разпоредбите, въз основа на които организациите, осъществяващи хуманитарна дейност, следва да изпращат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на терен в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят стандарти за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по отношение на следните въпроси, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014:
а)
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти;
б)
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация в процеса на идентификация и подбор;
в)
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава;
г)
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации; както и
д)
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014 и определенията, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„компетентности“, в съответствие с определението, посочено в Европейската референтна рамка за ключовите умения за обучение през целия живот (5), означава съчетание от подходящи за контекста знания, умения и нагласи, които дават възможност на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да допринесат за предоставянето на хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности;
б)
„трансверсални компетентности“ означава компетентности, които се изискват в много сектори на доброволчеството и трудовата заетост и които не са специфични за хуманитарната помощ;
в)
„специфични компетентности“ означава компетентности, които се изискват във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за хуманитарната помощ в по-общ план;
г)
„технически компетентности“ означава компетентности в резултат на специализирани познания, свързани с контекста на хуманитарната помощ;
д)
„резултати от обучението“, в съответствие с определението, посочено в Европейската квалификационна рамка (6), означава констатации за онова, което учащият знае, разбира и може да направи при завършване на учебния процес. Те се изразяват в знания, умения и компетентности.
ГЛАВА 2
РАМКА НА КОМПЕТЕНТНОСТИ
Член 3
Рамка на компетентности
1. Рамката на компетентности, която следва да се използва за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, има три измерения:
а)
трансверсални компетентности;
б)
специфични компетентности; както и
в)
технически компетентности.
2. Рамката на компетентности се изготвя за:
а)
младши специалисти, по-специално наскоро дипломирали се, които имат по-малко от пет години професионален опит и по-малко от пет години опит в хуманитарни дейности; както и
б)
утвърдени специалисти с професионален опит от пет или повече години на отговорни или експертни длъжности.
3. Посредством рамката на компетентности се насърчава процесът на непрекъснато личностно развитие, през който доброволците на ЕС за хуманитарна помощ преминават по време на различните етапи от участието си в инициативата, и се измерва техният напредък. Нивата на овладяване на всяка компетентност се оценяват в съответствие с подхода на Европейската квалификационна рамка и на база на следната скала:
а)
ниво 4: отлично владеене;
б)
ниво 3: устойчиво владеене;
в)
ниво 2: владеене с нужда от подобрение;
г)
ниво 1: лошо владеене.
4. В приложението са посочени определенията на основните използвани компетентности.
Член 4
План за обучение и развитие
1. В план за обучение и развитие се посочват резултатите от обучението, които се очаква да постигнат доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, и се предоставя информация за очакваните компетентности, потребности от обучение и постижения на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. В плана за обучение и развитие се включва следната информация:
а)
основна информация за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
основна информация за мисията на доброволеца и описание на задачите, които ще изпълнява;
в)
компетентностите, предвидени в рамката на компетентности, и оценка на изпълнението и на резултатите от обучението на доброволеца в съответствие с тях;
г)
потребности от обучение и планирани дейности за развитие, когато е уместно;
д)
преминати курсове по време на обучението или мисията; както и
е)
всякаква друга свързана информация.
3. Използването на различните елементи на плана за обучение и развитие зависи от индивидуалните потребности и стремежи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, като този план се актуализира редовно, в това число на следните етапи:
а)
подбор;
б)
обучение, включително стаж, когато е уместно;
в)
изпращане на терен; както и
г)
докладване след завръщането от терен, когато е уместно.
ГЛАВА 3
ПРИЗНАВАНЕ НА УМЕНИЯТА И КОМПЕТЕНТНОСТИТЕ, ПРИДОБИТИ ОТ ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 5
Процес на оценяване и документиране
1. Оценяването и документирането на компетентностите, придобити от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ по време на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, подпомагат:
а)
професионалното признаване на придобитите компетентности, които може да се използват в професионален контекст и да подобрят пригодността за заетост на доброволеца; както и
б)
общественото признание за приноса на доброволците за изразяване на ценностите на Съюза за солидарност с нуждаещите се и видимо насърчаване на съзнанието за европейско гражданско участие.
2. Обхватът и процесът на оценяване и документиране се адаптират по такъв начин, че да са подходящи за младши и за утвърдени специалисти, и зависят от индивидуалните потребности и стремежи на дадения доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Оценяването и документирането на натрупаните знания отразяват процеса на непрекъснато развитие, през който преминават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като чрез тях се признават и подпомагат обучението и развитието през различните етапи от участието на доброволеца в инициативата. Оценяването и документирането се извършват въз основа на плана за обучение и развитие, посочен в член 4.
4. Изпращащите и приемащите организации демонстрират постоянния си ангажимент към оценяването и документирането на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания с цел да се улесни професионалното им признаване и общественото признание за тях.
5. Комисията и държавите - членки на ЕС, предоставят на компетентните национални органи, отговарящи за валидирането на неформалното и самостоятелното учене, съответната информация за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за процеса на оценяване и документиране, за да се улеснят официалните процедури за валидиране на натрупаните от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ знания в техните държави по произход, когато е уместно.
Член 6
Професионално признаване
1. При поискване доброволците на ЕС за хуманитарна помощ получават сертификат за завършване на участието в инициативата. Той се издава от Комисията и като минимум включва следната информация:
а)
дати на мисията;
б)
наименование и данни на изпращащите и приемащите организации;
в)
имена и данни за контакт с наставника и прекия ръководител на доброволеца;
г)
имена и данни на лицата от изпращащите и приемащите организации, които биха желали да дадат препоръки за доброволеца;
д)
основните задачи и отговорности на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
описание на основните постижения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на мисията;
ж)
описание на резултатите от обучението, които са постигнати от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ по време на различните етапи от неговото участие в инициативата, оценени в съответствие с член 3, параграф 3 от настоящия регламент.
2. При поискване от доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, към сертификата може да бъде приложено копие на плана за обучение и развитие.
Член 7
Обществено признание
1. За постигането на обществено признание се способства чрез дейностите, посочени в плана за комуникация, предвиден в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ имат възможност да участват във външни комуникационни действия, целящи популяризирането на инициативата и на поетия от доброволците ангажимент.
2. Когато е уместно, Комисията организира мероприятия на високо равнище за повишаване на обществената осведоменост и на видимостта на инициативата.
3. Изпращащите организации разпространяват информация за мрежата на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и популяризират ангажирането с нея, като подчертават възможностите, които тя предоставя на доброволците да продължат и след своето завръщане от терен да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие.
4. Изпращащите и приемащите организации осведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно възможностите да продължат да се занимават с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданско участие. По-специално те насърчават доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да участват в конференции и семинари, организирани на равнището на ЕС и на национално равнище, за да споделят своя опит със съответните заинтересовани страни.
ГЛАВА 4
СТАНДАРТИ, УРЕЖДАЩИ ПАРТНЬОРСТВАТА МЕЖДУ ИЗПРАЩАЩИТЕ И ПРИЕМАЩИТЕ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 8
Цел и членове на партньорството
1. Партньорството между изпращащите и приемащите организации съдържа договореностите между партньори, които кандидатстват за и управляват проекти, свързани с изпращането на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, които могат да включват също така дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ.
2. Членовете на партньорството са изпращащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и приемащите организации, които отговарят на условията на член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. При сформирането на партньорството изпращащите и приемащите организации могат да включат като партньори и други организации, които са специализирани в области, свързани с целите или дейностите по посочените в параграф 1 по-горе проекти, за да допринесат със специфичните си експертни познания.
4. Когато проектите включват дейности, свързани с изграждането на капацитет и/или техническа помощ, изпращащите и приемащите организации, които вече са преминали през процедура на сертифициране в съответствие с регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014, но не са получили сертифициране, също отговарят на условията за допустими партньори, при условие че разполагат с основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ.
5. Когато проектите са за подкрепа на операции за реагиране при извънредни ситуации, партньорството може да бъде сформирано само от изпращащи организации.
Член 9
Принципи на партньорство
С дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се насърчават транснационални партньорства между изпращащите и приемащите организации, основани на принципите на:
а)
равенство;
б)
общи ценности и обща визия;
в)
прозрачност;
г)
отговорност, отчетност и надеждност;
д)
взаимно доверие и зачитане;
е)
допълване, основано на многообразието в рамките на хуманитарната и доброволческата общност, със силен акцент върху изграждането на капацитет на местно равнище;
ж)
гъвкавост и адаптивност; както и
з)
взаимност при разпределянето на ресурсите и определянето на целите.
Член 10
Споразумение за партньорство и стандарти за партньорство
1. Преди изпращащите и приемащите организации да установят партньорство приемащите организации извършват оценка на потребностите, когато е уместно в сътрудничество с изпращащите организации, като се взема предвид извършената от Комисията оценка на потребностите от хуманитарна помощ.
2. Оценката на потребностите включва като минимум:
а)
оценка на уязвимостта и риска, свързани с държавата, в която се изпращат доброволците, в това число оценка на рисковете за сигурността, пътуването и здравето, които са от значение за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
б)
анализ на текущия капацитет на приемащата организация за приемане на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
анализ на компетентностите и капацитета, които понастоящем липсват в приемащата организация и местната общност, в който се идентифицират потребностите и се разглеждат най-подходящите начини за задоволяването им;
г)
анализ на очакваната добавена стойност от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е уместно, от планираната подкрепа за изграждане на капацитет за приемащата организация и за местната общност.
3. Споразумението за партньорство се подписва от всички партньори, за да се гарантира спазването на следните минимални стандарти за партньорство:
а)
партньорствата се основават на съгласие относно общи ценности и обща визия, по-специално по отношение на доброволчеството и хуманитарната помощ;
б)
добавената стойност, която се осигурява от всеки от партньорите, и съответните им функции, са ясно определени;
в)
всички партньори постигат съгласие относно общите цели на партньорството и начините, по които ще се управлява партньорството, по-специално:
i)
процедурите за вземане на решения и работните практики;
ii)
финансовите договорености и финансовото управление;
iii)
каналите за комуникация между всички заинтересовани страни; честотата на срещите и на посещенията на място от изпращащите организации;
iv)
работния план и дейностите, включително сроковете;
v)
разпределението на задачите в съответствие с плана за комуникация на инициативата;
vi)
мониторинга и оценяването на партньорството;
vii)
счетоводството и документацията;
viii)
прецизирането и приключването на оценката на потребностите, предвидена в параграф 1;
ix)
съвместното формулиране и оценяване на задачите, възложени на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
х)
функциите и отговорностите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на различните етапи от тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
xi)
процедурите за обработка на жалби (както подадените в рамките на партньорството, така и подадените от външни страни във връзка с неговата дейност) и за решаване на конфликти между партньорите;
xii)
политиките и процедурите за напускане на партньор;
xiii)
финансовите последици; както и
xiv)
договорните последици (включително по отношение на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и съответните общности);
г)
когато е уместно, между партньорите се разработва основана на конкретни потребности стратегия за изграждане на капацитет и/или техническа помощ и за въпросната стратегия се определя специален бюджет;
д)
партньорите допринасят за осъществяването на учебните дейности и се ангажират да извършват действия, свързани с комуникацията и видимостта, в съответствие с плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
ГЛАВА 5
РАВНИ ВЪЗМОЖНОСТИ И НЕДИСКРИМИНАЦИЯ
Член 11
Общ принцип
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е отворена за всички кандидати, които отговарят на условията, независимо от тяхната националност, пол, раса, етнически произход, възраст, социален произход, религия или вярвания, семейно положение или сексуална ориентация и от евентуални увреждания.
2. Изпращащите и приемащите организации се ангажират да съблюдават принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация. Тези принципи се интегрират в пълна степен в процедурата за идентификация, подбор и набиране, в подготовката на доброволците и в политиките и практиките за управление на резултатите.
Член 12
Равно третиране, равни възможности и недискриминация
1. Изпращащата организация разполага с декларация за принципите и политика, с които да се гарантира, че практиките на работното място отразяват принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация и способстват за приобщаваща организационна култура.
2. Политиката на равно третиране, равни възможности и недискриминация, посочена в параграф 1, като минимум:
а)
отговаря на съответното законодателство на Съюза и национално законодателство и се стреми да избягва или да решава и отстранява дискриминационни политики и практики, в това число всякакви пречки пред трудовата заетост за всички групи, които са определени във въпросното законодателство и/или за които се знае, че могат да се сблъскат с предразсъдъци при търсене на работа и по такъв начин да бъдат изложени на риск от недостатъчно представителство;
б)
обхваща, без да се ограничава с тях, всички аспекти на доброволческия опит, включително индивидуални стандарти за поведение, рекламиране на мисията, набиране и подбор, обучение и развитие, управление на резултатите, условия на работа, в това число процедури за плащане и освобождаване;
в)
определя ясно функциите и отговорностите на целия персонал и на доброволците, на висшето ръководство и лидерските екипи, отделите за човешки ресурси и всички други заинтересовани страни, определени от организацията;
г)
се следи и преразглежда редовно, за да се гарантира, че тя продължава да отговаря на съответното законодателство и че се прилага правилно и ефективно.
3. Приемащата организация предоставя на изпращащата организация писмено потвърждение на принципите и политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и уведомява изпращащата организация за изключенията, които следва да бъдат направени при определянето на функцията и профила на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, наложени от конкретния контекст на нейната работа.
4. Изпращащата организация подкрепя приемащата организация при осъществяването на политиката за равно третиране, равни възможности и недискриминация и по изключение подпомага приемащите организации при адаптирането на тези принципи в зависимост от конкретния контекст, когато това е необходимо.
5. Когато е възможно, изпращащата организация редовно осигурява на целия персонал подходящо обучение и инструктаж относно политиката и залегналите в нея принципи, за да се гарантира, че всички заинтересовани страни разбират, подкрепят и прилагат тази политика.
ГЛАВА 6
СПАЗВАНЕ НА НАЦИОНАЛНОТО ПРАВО, НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА И НА ПРАВОТО НА ПРИЕМАЩАТА ДЪРЖАВА
Член 13
Общи разпоредби
1. Изпращащите и приемащите организации гарантират спазването на съответното национално законодателство и на правото на Съюза и на приемащата държава, включително:
а)
Регламент (ЕС) № 375/2014, в това число съблюдаване на общите принципи, посочени в член 5;
б)
законодателството, приложимо по отношение на правния статут на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
в)
приложимото законодателство за условията на труд, здравето, безопасността и сигурността на доброволците;
г)
законодателството за равно третиране и недискриминация; както и
д)
законодателството за защита на личните данни.
2. Изпращащите и приемащите организации уведомяват доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за техните права и правни задължения, произтичащи от законодателството, посочено в параграф 1, и за техните права на застрахователно покритие, предвидени в регламента за изпълнение на Комисията, който следва да бъде приет въз основа на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 14
Правен статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Изпращащата организация спазва приложимото законодателство по отношение на правния статут на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Следователно тя подготвя договор за изпращане на доброволец, както е предвидено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Договорът се подписва от изпращащата организация и от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В договора се посочват приложимото към него право и компетентният да се произнесе по него съд.
2. Изпращащата организация гарантира спазването на договора от приемащата организация и носи отговорност за нарушения от страна на приемащата организация на разпоредбите на договора за изпращане на доброволец.
Член 15
Задължение за информиране на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно данъчните разпоредби
1. Преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация го информира относно всички данъчни разпоредби, които се прилагат по отношение на плащанията на дневни разходи в държавата на установяване на изпращащата организация и, когато е уместно, в държавата, в която доброволецът се изпраща на терен.
2. Когато доброволец на ЕС за хуманитарна помощ не пребивава в държавата на установяване на изпращащата организация, последната го информира за задължението му да се запознае с данъчните разпоредби на държавата, в която пребивава, приложими в конкретната му ситуация.
Член 16
Защита на данните
1. Обработването на лични данни от изпращащите и приемащите организации се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), когато това е приложимо.
2. Изпращащите и приемащите организации гарантират предотвратяването на злоупотреба с лични данни и неправилната им употреба по време на всяко обработване, в това число събиране, използване, оповестяване и изтриване, на всички лични данни за кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Това се отнася до всички дейности, свързани с кандидатите за доброволци и с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, по-специално:
а)
набирането и подбора (включително формуляри за кандидатстване, бележки от интервюта и въпросници за самооценка); както и
б)
подготовката и управлението на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително планове за обучение и развитие, прегледи на изпълнението и документация за подкрепата от наставниците, медицински прегледи или дисциплинарни въпроси).
3. Изпращащите и приемащите организации гарантират, че се обработват единствено релевантни данни и че всички лични данни, като име, възраст, адрес и дата на раждане, в това число чувствителни данни, информация относно набирането, трудовата заетост и резултатите:
а)
се събират законосъобразно и надлежно за законни цели;
б)
се обработват добросъвестно и законосъобразно;
в)
се коригират или актуализират, когато това е необходимо;
г)
са достъпни само за упълномощен персонал;
д)
при поискване се предоставят на разположение на въпросния кандидат за доброволец или доброволец на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
подлежат на сигурно съхранение; и
ж)
не се съхраняват за период, по-дълъг от необходимото.
4. За обработването на данните, посочени в параграф 3, изпращащите и приемащите организации искат изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изпращащите и приемащите организации уведомяват кандидата за доброволец или доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за неговото право на защита на личните данни, за неговото право на подаване на жалба и на използване и достъп до неговите собствени данни, както и за неговото право да знае кои са субектите, които ще имат достъп до неговите лични данни, и да знае до какъв вид данни ще има достъп всеки такъв субект.
Член 17
Почтеност и кодекс за поведение
1. Изпращащите и приемащите организации постигат съгласие относно политика на етично поведение, имаща за цел предотвратяването на корупцията и подкупите, и относно кодекс за поведение, основан на управленската политика на изпращащата организация, който е подходящ и се прилага за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва насоки за очаквано поведение, приличие и почтеност, които се изискват от доброволците в целия ход на участието им в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
2. Кодексът за поведение е обвързващ за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и включва най-малко следните изисквания:
а)
ангажимент за изграждане на чувство за идентичност с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и за принос за постигането на нейните цели;
б)
зачитане на другите хора и на тяхното достойнство и спазване на принципа на недискриминация;
в)
спазване на принципите на хуманитарната помощ, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
г)
ангажимент за защита на децата и на уязвимите пълнолетни лица, включително чрез нулева търпимост към сексуалното насилие;
д)
нулева търпимост към употребата на наркотици, които са незаконни в държавата, в която се изпраща доброволецът;
е)
спазване на местните закони;
ж)
почтеност, борба с измамите и корупцията;
з)
поддържане на високи стандарти на лично и професионално поведение;
и)
спазване на процедурите за сигурност и за здраве и безопасност;
й)
задължение за докладване на нарушения и разпоредби за подаването на сигнали за нарушения;
к)
правила за контакти с медиите и управление на информацията; както и
л)
правила срещу неправомерното използване на оборудването на организацията.
3. Всяко нарушение на кодекса за поведение от страна на доброволец на ЕС за хуманитарна помощ се разглежда в съответствие с управленската политика на изпращащата организация.
4. Ако се счита, че нарушението представлява грубо нарушение, то води до преждевременното връщане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и, ако е необходимо, неговото поведение се докладва на съответните професионални или правни организации или органи.
Член 18
Защита на деца и уязвими пълнолетни лица, включително нулева търпимост към сексуалното насилие
1. Изпращащите и приемащите организации се ангажират с политика на нулева търпимост към каквото и да било насилие над деца и/или уязвими пълнолетни лица, в това число сексуално насилие. Те могат да докладват за случаи на насилие, да предприемат своевременни и надлежни мерки за справяне с инциденти, да подкрепят жертвите и да предотвратяват виктимизацията на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и да търсят налагането на отговорност на извършителите.
2. Изпращащите и приемащите организации предотвратяват насилието посредством процеса, който се използва за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и въвеждането им в длъжност и обучението им, като създават култура на откритост и осведоменост по този въпрос и възлагат ясни отговорности по отношение на управлението и надзора.
3. Изпращащата организация извършва всички законоустановени проверки, за да получи разрешение кандидатите за доброволци да работят с тези целеви групи.
4. Изпращащите и приемащите организации информират кандидатите за доброволци или доброволците на ЕС за хуманитарна помощ относно рисковете и препоръчаните превантивни мерки, за да се гарантира, че няма да бъде упражнено насилие.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 октомври 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1398/2014
z dne 24. oktobra 2014
o standardih za kandidate za prostovoljce in prostovoljce EU za humanitarno pomoč
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 375/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o ustanovitvi evropske prostovoljske enote za humanitarno pomoč (pobuda „Prostovoljci EU za humanitarno pomoč“) (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu z Uredbo (EU) št. 375/2014 bi Komisija morala določiti standarde in postopke, ki se nanašajo na potrebne pogoje, podrobna pravila in zahteve, ki jih morajo uporabljati organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice pri identifikaciji, izboru, pripravi, upravljanju in napotitvi kandidatov za prostovoljce in prostovoljcev EU za humanitarno pomoč na izvajanje nalog v podporo humanitarni pomoči v tretjih državah. Uredba (EU) št. 375/2014 določa, da se ti standardi sprejmejo z delegiranimi akti, postopki pa z izvedbenimi akti.
(2)
Vse zainteresirani strani pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, tudi prostovoljce ter organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice, bi bilo treba spodbujati, da se poistovetijo s pobudo.
(3)
Okvir usposobljenosti, ki se uporablja za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, mora opredeliti prečne kompetence, potrebne na mnogih področjih prostovoljstva in zaposlovanja, ter določiti posebne kompetence, potrebne za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in za delo na področju humanitarne pomoči. Prav tako bi moral navajati neizčrpen seznam tehničnih kompetenc. Ta skupni okvir kompetenc bi moral olajšati učinkovit izbor kandidatov za prostovoljce, ki bi temeljil na potrebah, in njihove priprave.
(4)
Za beleženje in ocenjevanje kompetenc, učnih potreb in rezultatov usposabljanja prostovoljcev EU za humanitarno pomoč bi se moral ves čas njihovega sodelovanja v pobudi uporabljati učni in razvojni načrt, ki je preprost za uporabo. Zasnova tega načrta bo temeljila na izkušnjah pobud Youth Pass (2) in Europass (3).
(5)
Sodelovanje v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč lahko izboljša zaposljivost prostovoljcev, saj pridobijo znanja, spretnosti in kompetence. Prav tako priča o njihovi solidarnosti z ljudmi v stiski in njihovi zavezanosti vidno spodbujati evropsko državljansko zavest. S posebnimi določbami bi bilo zato treba čim bolj olajšali potrjevanje neformalnega in priložnostnega učenja prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v skladu s Priporočilom Sveta z dne 20. decembra 2012 o potrjevanju neformalnega in priložnostnega učenja (4).
(6)
Standardi, ki urejajo partnerstva med organizacijami pošiljateljicami in organizacijami gostiteljicami, so pomembni za humanitarni sektor in prostovoljske organizacije. Podpirajo cilj sklepanja partnerstev med izvajalskimi organizacijami in odražajo skupno odgovornost teh organizacij za doseganje ciljev pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in za prostovoljce EU za humanitarno pomoč kot posameznike. Opredeliti je treba načela, na katerih temelji partnerstvo, sporazum o partnerstvu pa bi moral izpolnjevati minimalne zahteve, da bi se partnerji lahko prijavili in upravljali projekte, ki vključujejo napotitev prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v tretje države.
(7)
Načeli enakih možnosti in nediskriminacije sta zapisani v nacionalno zakonodajo ter zakonodajo Unije, organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice pa bi ju morale vedno spoštovati in spodbujati. Če je potrebno, so glede na okoliščine predvidene izjeme, ki se nanašajo na opredelitev vloge in profila prostovoljcev EU za humanitarno pomoč.
(8)
Skladnost z ustrezno nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije ter zakonodajo države gostiteljice je ključnega pomena. To je odgovornost organizacij pošiljateljic in organizacij gostiteljic, ki so prav tako dolžne obvestiti prostovoljce EU za humanitarno pomoč o njihovih pravicah in pravnih obveznostih, ki izhajajo iz navedene zakonodaje, ter njihovi pravici do zavarovalnega kritja. Jasen pravni status prostovoljcev je predpogoj za njihovo napotitev, zato bi ga bilo treba opredeliti v pogodbi o napotitvi med organizacijo pošiljateljico in prostovoljcem EU za humanitarno pomoč. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti tudi varstvu osebnih podatkov, potrebi po poštenem ravnanju v skladu s kodeksom ravnanja ter varstvu otrok in ranljivih odraslih, tudi z vzpostavitvijo načela nične tolerance do spolne zlorabe.
(9)
Da se zagotovi pravočasno izvajanje pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, mora ta uredba začeti veljati čim prej, saj vsebuje določbe, na podlagi katerih izvajalske organizacije napotijo prostovoljce EU za humanitarno pomoč na delo v tretje države -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE 1
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa standarde za kandidate za prostovoljce in prostovoljce EU za humanitarno pomoč, in sicer v zvezi z naslednjimi področji iz člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014:
(a)
okvir kompetenc za identifikacijo, izbor in pripravo prostovoljcev kot poklicnih humanitarnih delavcev, bodisi začetnikov bodisi izkušenih;
(b)
določbe za zagotavljanje enakih možnosti in nediskriminacije v postopku identifikacije in izbora;
(c)
določbe za zagotavljanje, da bodo organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice spoštovale ustrezno nacionalno pravo, pravo Unije in pravo države gostiteljice;
(d)
standardi, ki urejajo partnerstva med organizacijami pošiljateljicami in organizacijami gostiteljicami, ter
(e)
določbe za priznavanje spretnosti in kompetenc, ki jih prostovoljci EU za humanitarno pomoč pridobijo v skladu z ustreznimi obstoječimi pobudami Unije.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 3 Uredbe (EU) št. 375/2014 in opredelitve pojmov iz Izvedbene uredbe Komisije, ki se sprejme v skladu s členom 9(3) Uredbe (EU) št. 375/2014. Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve:
(a)
„kompetence“ v skladu z opredelitvijo iz evropskega referenčnega okvira o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (5) pomenijo kombinacijo znanja, spretnosti in odnosov, ustrezajočih okoliščinam, ki prostovoljcem EU za humanitarno pomoč omogočajo, da prispevajo k zagotavljanju humanitarne pomoči, ki temelji na potrebah.
(b)
„prečne kompetence“ pomenijo kompetence, ki se zahtevajo v mnogih sektorjih prostovoljstva in zaposlovanja ter niso specifične za humanitarno pomoč;
(c)
„posebne kompetence“ pomenijo kompetence, ki so potrebne za delo v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in na področju humanitarne pomoči nasploh;
(d)
„tehnične kompetence“ pomenijo kompetence, ki izhajajo iz strokovnega znanja s področja humanitarne pomoči;
(e)
„rezultati usposabljanja“ v skladu z opredelitvijo iz evropskega ogrodja kvalifikacij (6) pomenijo ugotovitve o tem, kaj udeleženec ob zaključku učnega procesa zna, razume in je sposoben opraviti. Izraženi so v smislu znanja, spretnosti in kompetenc.
POGLAVJE 2
OKVIR KOMPETENC
Člen 3
Okvir kompetenc
1. Okvir kompetenc za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč ima tri razsežnosti:
(a)
prečne kompetence;
(b)
posebne kompetence in
(c)
tehnične kompetence.
2. Okvir kompetenc je prilagojen:
(a)
mladim strokovnjakom, zlasti diplomantom z manj kot petimi leti delovnih izkušenj in manj kot petimi leti izkušenj na področju humanitarne pomoči in
(b)
izkušenim humanitarnim delavcem z najmanj petimi leti delovnih izkušenj na odgovornih položajih ali strokovnih delovnih mestih.
3. Okvir kompetenc spodbuja stalni osebni razvoj prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v različnih fazah njihovega sodelovanja v pobudi, obenem pa ocenjuje njihov napredek. Raven doseganja posamezne kompetence se oceni v skladu s pristopom evropskega ogrodja kvalifikacij in naslednjo lestvico:
(a)
raven 4: odlično znanje;
(b)
raven 3: dobro znanje;
(c)
raven 2: znanje s potencialom za izboljšanje;
(d)
raven 1: slabo znanje.
4. Opredelitve glavnih kompetenc so določene v Prilogi.
Člen 4
Učni in razvojni načrt
1. Učni in razvojni načrt navaja učne izide, ki naj bi jih dosegli prostovoljci EU za humanitarno pomoč, ter zagotavlja informacije o njihovih pričakovanih kompetencah, učnih potrebah in dosežkih v različnih fazah sodelovanja v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč.
2. V učni in razvojni načrt se vključijo naslednje informacije:
(a)
osnovne informacije o prostovoljcu EU za humanitarno pomoč;
(b)
osnovne informacije o napotitvi prostovoljca in opis nalog, ki jih je treba opraviti;
(c)
kompetence, določene v okviru kompetenc, ter ocena uspešnosti in učnih izidov prostovoljca na podlagi teh kompetenc;
(d)
učne potrebe in načrtovane razvojne dejavnosti, kadar je to primerno;
(e)
tečaji, ki se jih je prostovoljec udeležil med usposabljanjem ali napotitvijo, in
(f)
druge ustrezne informacije.
3. Uporaba različnih elementov učnega in razvojnega načrta je odvisna od posameznih potreb in želja prostovoljca EU za humanitarno pomoč ter se redno posodablja, tudi v naslednjih fazah:
(a)
izbira;
(b)
usposabljanje, vključno s pripravništvom, kjer je to ustrezno;
(c)
napotitev in
(d)
poročanje po končani napotitvi, kadar je to ustrezno.
POGLAVJE 3
PRIZNAVANJE SPRETNOSTI IN KOMPETENC, KI JIH PRIDOBIJO PROSTOVOLJCI EU ZA HUMANITARNO POMOČ
Člen 5
Postopek ocenjevanja in beleženja
1. Ocenjevanje in beleženje kompetenc, ki jih prostovoljci EU za humanitarno pomoč pridobijo med sodelovanjem v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, zajema:
(a)
poklicno priznavanje pridobljenih kompetenc, ki bi bile uporabne v poklicnem okolju in bi izboljšale zaposljivost prostovoljcev in
(b)
socialno priznavanje prispevka prostovoljcev k izražanju solidarnosti Unije z ljudmi, ki potrebujejo pomoč, ter vidnemu spodbujanju evropske državljanske zavesti.
2. Področje uporabe in postopek ocenjevanja in beleženja se prilagodita tako, da sta primerna za mlade ali izkušene strokovnjake ter sta odvisna od potreb in želja posameznih prostovoljcev EU za humanitarno pomoč.
3. Pri ocenjevanju in beleženju učnih izkušenj se upošteva proces stalnega razvoja prostovoljcev EU za humanitarno pomoč ter tako priznavata in podpirata učenje in razvoj v različnih fazah sodelovanja prostovoljca v pobudi. Ocenjevanje in beleženje se opravita na podlagi učnega in razvojnega načrta iz člena 4.
4. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice si stalno prizadevajo za ocenjevanje in beleženje učnih izkušenj prostovoljcev EU za humanitarno pomoč, da se omogoči poklicno in družbeno priznanje.
5. Komisija in države članice EU pristojnim nacionalnim organom, odgovornim za potrjevanje neformalnega in priložnostnega učenja, zagotovijo zadevne informacije o pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč ter o postopku ocenjevanja in beleženja, da se olajšajo formalni postopki potrjevanja učnih izkušenj prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v njihovih matičnih državah, kadar je to primerno.
Člen 6
Priznanje poklicnih kvalifikacij
1. Prostovoljci EU za humanitarno pomoč na zahtevo prejmejo potrdilo o udeležbi v pobudi. Izda ga Komisija, vsebuje pa vsaj naslednje podatke:
(a)
datum napotitve;
(b)
naziv in podrobne podatke organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice;
(c)
ime in priimek ter kontaktne podatke prostovoljčevega mentorja ter njegovega nadrejenega;
(d)
imena in priimke ter kontaktne podatke oseb v organizacijah pošiljateljicah in organizacijah gostiteljicah, ki lahko zagotovijo reference o delu prostovoljca;
(e)
glavne naloge in odgovornosti prostovoljca EU za humanitarno pomoč;
(f)
opis glavnih dosežkov prostovoljca EU za humanitarno pomoč v času napotitve;
(g)
opis učnih izidov, ki jih je prostovoljec EU za humanitarno pomoč dosegel v različnih fazah sodelovanja v pobudi in so bili ocenjeni v skladu s členom 3(3) te uredbe.
2. Na zahtevo prostovoljca EU za humanitarno pomoč se potrdilu lahko priloži izvod učnega in razvojnega načrta.
Člen 7
Družbeno priznanje
1. Družbeno priznanje se spodbuja z dejavnostmi iz komunikacijskega načrta iz člena 17 Uredbe (EU) št. 375/2014. Prostovoljcem EU za humanitarno pomoč se zagotovi možnost, da sodelujejo v zunanjih komunikacijskih dejavnostih za promocijo pobude in zavezanosti prostovoljcev.
2. Kadar je to primerno, Komisija organizira dogodke na visoki ravni za osveščanje javnosti in izboljšanje prepoznavnosti pobude.
3. Organizacije pošiljateljice razširjajo informacije o mreži za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in spodbujajo sodelovanje z njo, in sicer s poudarjanjem možnosti, da prostovoljci tudi po končani napotitvi še naprej sodelujejo pri vprašanjih, povezanih s humanitarno pomočjo in dejavnim evropskim državljanstvom.
4. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice prostovoljce EU za humanitarno pomoč seznanijo z možnostmi za nadaljnje sodelovanje pri vprašanjih, povezanih s humanitarno pomočjo in aktivnim evropskim državljanstvom. Zlasti prostovoljce EU za humanitarno pomoč spodbujajo, da sodelujejo na konferencah in delavnicah, ki so organizirane na ravni EU in na nacionalni ravni, da bi svoje izkušnje izmenjali z zainteresiranimi stranmi.
POGLAVJE 4
STANDARDI, KI UREJAJO PARTNERSTVA MED ORGANIZACIJAMI POŠILJATELJICAMI IN ORGANIZACIJAMI GOSTITELJICAMI
Člen 8
Cilj in člani partnerstva
1. Partnerstvo med organizacijami pošiljateljicami in organizacijami gostiteljicami določi ureditve med partnerji, ki upravljajo in se potegujejo za projekte, ki vključujejo napotitev prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v tretje države; te lahko vključujejo tudi dejavnosti v zvezi s krepitvijo zmogljivosti in/ali tehnično pomočjo.
2. Člani partnerstva so organizacije pošiljateljice, ki so organizacije v skladu s členom 10(3) Uredbe (EU) št. 375/2014, in organizacije gostiteljice, ki so organizacije v skladu s členom 10(4) Uredbe (EU) št. 375/2014.
3. Pri oblikovanju partnerstva lahko organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice kot partnerje vključijo druge organizacije, specializirane na področjih, ki so pomembna za cilje ali ukrepe projektov iz odstavka 1, da prispevajo svoje posebno strokovno znanje.
4. Če projekti vključujejo dejavnosti v zvezi s krepitvijo zmogljivosti in/ali tehnično pomočjo, se organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice, ki so že prestale postopek certificiranja v skladu z Izvedbeno uredbo Komisije (EU), ki se sprejme v skladu s členom 10(1) Uredbe (EU) št. 375/2014, vendar jim certifikat ni bil podeljen, prav tako štejejo za upravičene partnerje pod pogojem, da imajo vzpostavljeno strategijo za krepitev zmogljivosti in/ali tehnično pomoč, ki temelji na potrebah.
5. Če projekti podpirajo operacije odzivanja v izrednih razmerah, lahko partnerstvo sklenejo tudi samo organizacije pošiljateljice.
Člen 9
Načela partnerstva
Dejavnosti prostovoljcev EU za humanitarno pomoč spodbujajo nadnacionalna partnerstva med organizacijami pošiljateljicami in organizacijami gostiteljicami, ki temeljijo na naslednjih načelih:
(a)
enakost;
(b)
skupne vrednote in skupna vizija;
(c)
preglednost;
(d)
odgovornost in zanesljivost;
(e)
medsebojno zaupanje in spoštovanje;
(f)
dopolnjevanje, ki temelji na raznolikosti skupnosti humanitarnega in prostovoljnega dela z močnim poudarkom na krepitvi lokalnih zmogljivosti;
(g)
prožnost in prilagodljivost ter
(h)
vzajemnost pri dodeljevanju sredstev in določanju ciljev.
Člen 10
Sporazum in standardi o partnerstvu
1. Preden organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice sklenejo partnerstvo, organizacije gostiteljice izvedejo oceno potreb, po potrebi v sodelovanju z organizacijami pošiljateljicami, ob upoštevanju ocene potreb po humanitarni pomoči, ki jo je izvedla Komisija.
2. Ocena potreb vsebuje najmanj:
(a)
oceno ranljivosti in tveganja države namestitve, vključno z oceno tveganj za varnost, potovanje in zdravje, ki so relevantna za prostovoljce EU za humanitarno pomoč;
(b)
upoštevanje trenutnih zmogljivosti organizacije gostiteljice, da sprejme prostovoljce EU za humanitarno pomoč;
(c)
analizo kompetenc in zmogljivosti, ki trenutno primanjkujejo organizaciji gostiteljici in lokalni skupnosti, v kateri se opredelijo potrebe ter preuči, kako se te lahko najbolje izpolnijo;
(d)
analizo pričakovane dodane vrednosti prostovoljca EU za humanitarno pomoč in, kadar je to ustrezno, predvidene podpore za krepitev zmogljivosti na ravni organizacije gostiteljice in lokalne skupnosti.
3. Sporazum o partnerstvu podpišejo vsi partnerji, da se zagotovi spoštovanje naslednjih minimalnih standardov o partnerstvu:
(a)
partnerstva temeljijo na dogovoru o skupnih vrednotah in skupni viziji, zlasti kar zadeva prostovoljstvo in humanitarno pomoč;
(b)
dodana vrednost vsakega od partnerjev in njihove vloge so jasno opredeljene;
(c)
vsi partnerji se strinjajo o skupnih ciljih partnerstva in načinu, kako se partnerstvo upravlja, zlasti o:
(i)
postopkih sprejemanja odločitev in delovnih metodah;
(ii)
finančni ureditvi in upravljanju;
(iii)
komunikacijskih poteh med vsemi deležniki; pogostosti sestankov in obiskov, ki jih organizacije pošiljateljic opravijo na terenu;
(iv)
delovnih načrtih in dejavnostih, vključno s časovnico;
(v)
razdelitvi nalog v skladu s komunikacijskim načrtom pobude;
(vi)
spremljanju in vrednotenju partnerstva;
(vii)
knjigovodstvu in dokumentaciji;
(viii)
izboljšanju in dokončanju ocene potreb iz odstavka 1;
(ix)
skupnem oblikovanju in vrednotenju nalog prostovoljcev EU za humanitarno pomoč;
(x)
vlogah in odgovornostih kandidatov za prostovoljce in prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v različnih fazah njihovega sodelovanja v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč;
(xi)
postopki za obravnavanje pritožb (tako pritožb znotraj partnerstva kot pritožb tretjih oseb v zvezi z delom partnerstva) in reševanje sporov med partnerji;
(xii)
politike in postopki za izstop partnerja;
(xiii)
finančne posledice in
(xiv)
pogodbene posledice (tudi za prostovoljce EU za humanitarno pomoč in zadevne skupnosti).
(d)
Če je primerno, partnerji na podlagi potreb oblikujejo strategijo za krepitev zmogljivosti in/ali tehnično pomoč ter ji dodelijo posebna sredstva.
(e)
Partnerji prispevajo k učnim dejavnostim in se zavežejo k izvajanju ukrepov v zvezi s komunikacijo in prepoznavnostjo v skladu s komunikacijskim načrtom iz člena 17 Uredbe (EU) št. 375/2014.
POGLAVJE 5
ENAKE MOŽNOSTI IN NEDISKRIMINACIJA
Člen 11
Splošno načelo
1. Pobuda Prostovoljci EU za humanitarno pomoč je odprta za vse primerne kandidate, ne glede na njihovo državljanstvo, spol, raso, narodnost, starost, socialno poreklo, vero ali prepričanje, zakonski stan, spolno usmerjenost ali invalidnost.
2. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice se zavežejo k spoštovanju načel enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije. Ta načela se v celoti vključijo v postopek za identifikacijo, izbor, zaposlitev in pripravo prostovoljcev ter v politike in postopke upravljanja uspešnosti.
Člen 12
Enaka obravnava, enake možnosti in nediskriminacija
1. Organizacija pošiljateljica sprejme načelno izjavo in politiko za zagotovitev, da se na delovnem mestu spoštujejo načela enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije ter spodbuja vključujoča organizacijska kultura.
2. Politika enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije iz odstavka 1 izpolnjuje najmanj naslednje zahteve:
(a)
je skladna z ustrezno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo ter si prizadeva preprečevati ali odpraviti diskriminatorne politike in prakse, vključno z morebitnimi ovirami pri zaposlovanju za vse skupine, opredeljene v navedeni zakonodaji in/ali za katere je znano, da se soočajo s predsodki pri iskanju zaposlitve, zaradi česar jim grozi premajhna zastopanost;
(b)
med drugim zajema vse vidike prostovoljčevih izkušenj, vključno s posameznimi standardi ravnanja, oglaševanjem napotitve, izbiranjem in zaposlovanjem, usposabljanjem in razvojem, upravljanjem uspešnosti, delovnimi pogoji, vključno s plačilom in postopki odpovedi;
(c)
jasno opredeliti vloge in odgovornosti za vse osebje in prostovoljce, višje vodstvo in vodstvene ekipe, kadrovske oddelke in katere koli druge zainteresirane strani, ki jih opredeli organizacija;
(d)
biti redno spremljana in pregledovana, da se zagotovi, da je še vedno v skladu z ustrezno zakonodajo in da se pravilno in učinkovito izvaja.
3. Organizacija gostiteljica organizaciji pošiljateljici pisno potrdi načela in politike enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije ter organizacijo pošiljateljico obvesti o kakršnih koli izjemah pri opredelitvi vloge in profila prostovoljcev EU za humanitarno pomoč, ki so potrebne zaradi posebnosti njihovega dela.
4. Organizacija pošiljateljica organizacijo gostiteljico podpira pri izvajanju politike enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije ter jo izjemoma podpre pri prilagoditvah teh načel, če okoliščine tako zahtevajo.
5. Kadar je mogoče, organizacija pošiljateljica za vse osebje redno zagotavlja ustrezno usposabljanje in ga seznanja o politiki in njenih načelih, da se zagotovi, da vse zainteresirane strani politiko razumejo, podpirajo in izvajajo.
POGLAVJE 6
SKLADNOST Z NACIONALNIM PRAVOM, PRAVOM UNIJE IN PRAVOM DRŽAVE GOSTITELJICE
Člen 13
Splošne določbe
1. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice zagotovijo skladnost z ustreznim nacionalnim pravom, pravom Unije in pravom države gostiteljice, vključno z:
(a)
Uredbo (EU) št. 375/2014, vključno s spoštovanjem splošnih načel, navedenih v členu 5;
(b)
zakonodajo, ki se uporablja za pravni status prostovoljcev EU za humanitarno pomoč;
(c)
veljavno zakonodajo, ki ureja delovne pogoje, zdravstveno varstvo, in varnost prostovoljcev;
(d)
zakonodajo o enaki obravnavi in nediskriminaciji ter
(e)
zakonodajo o varstvu osebnih podatkov.
2. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice prostovoljce EU za humanitarno pomoč obvestijo o njihovih pravicah in pravnih obveznostih, ki izhajajo iz zakonodaje iz odstavka 1, in njihovih pravicah do zavarovalnega kritja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU), ki se sprejme v skladu s členom 9(3) Uredbe (EU) št. 375/2014.
Člen 14
Pravni status prostovoljca EU za humanitarno pomoč
1. Organizacija pošiljateljica spoštuje zakonodajo, ki se uporablja za pravni status prostovoljca EU za humanitarno pomoč. Zato pripravi pogodbo o napotitvi, kakor je navedeno v členu 14(5) Uredbe (EU) št. 375/2014, ki jo podpišeta organizacija pošiljateljica in prostovoljec EU za humanitarno pomoč. V pogodbi se navede zakonodaja, ki se uporablja, in pristojno sodišče.
2. Organizacija pošiljateljica zagotovi, da organizacija gostiteljica pogodbo spoštuje, in je odgovorna, če organizacija gostiteljica krši določbe o napotitvi.
Člen 15
Dolžnost obveščanja prostovoljca EU za humanitarno pomoč o davčnih predpisih
1. Pred napotitvijo organizacija pošiljateljica prostovoljca EU za humanitarno pomoč obvesti o kakršnih koli davčnih predpisih, ki se uporabljajo za dnevnice v državi, v kateri ima organizacija pošiljateljica svoj sedež, in, kadar je to primerno, v državi napotitve.
2. Če prostovoljec EU za humanitarno pomoč ni rezident države, v kateri ima organizacija pošiljateljica svoj sedež, organizacija pošiljateljica prostovoljca EU za humanitarno pomoč obvesti o njegovi obveznosti, da se seznani z davčnimi predpisi, ki v državi njegovega stalnega prebivališča veljajo za njegov poseben primer.
Člen 16
Varstvo podatkov
1. Organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica osebne podatke obdelujeta v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) in Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), kjer je to primerno.
2. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice zagotovijo, da se med obdelavo prepreči kakšna koli zloraba in nepravilna raba osebnih podatkov, vključno z zbiranjem, uporabo, razkritjem in izbrisom vseh osebnih podatkov kandidatov za prostovoljce in prostovoljcev EU za humanitarno pomoč. To se nanaša na vse ukrepe glede kandidatov za prostovoljce in prostovoljcev EU za humanitarno pomoč, zlasti na:
(a)
zaposlitev in izbor (vključno s prijavnimi obrazci, zapiski z razgovorov in vprašalniki za samoocenjevanje) ter
(b)
pripravo in upravljanje prostovoljcev EU za humanitarno pomoč (vključno z učnimi in razvojnimi načrti, pregledi uspešnosti in evidencami mentorstva, zdravniškimi pregledi ali disciplinskimi zadevami).
3. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice zagotovijo, da se obdelujejo samo relevantni podatki ter da se osebni podatki, kot so ime in priimek, starost, naslov in datum rojstva, vključno z občutljivimi podatki, podatki v zvezi z izborom, zaposlovanjem in uspešnostjo:
(a)
pridobijo zakonito in ustrezno v zakonit namen;
(b)
obdelajo pošteno in zakonito;
(c)
po potrebi popravijo ali posodobijo;
(d)
so dostopni samo pooblaščenemu osebju;
(e)
so kandidatom za prostovoljce in prostovoljcem EU za humanitarno pomoč dostopni na zahtevo;
(f)
varno hranijo in
(g)
hranijo le toliko časa, kolikor je potrebno.
4. Pri obdelavi podatkov iz odstavka 3 organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice pridobijo izrecno soglasje prostovoljcev EU za humanitarno pomoč.
5. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice kandidata za prostovoljca ali prostovoljca EU za humanitarno pomoč obvestijo o njegovi pravici do varstva osebnih podatkov, pravici do pritožbe in uporabe svojih podatkov ter dostopa do njih in njegovi pravici, da se seznani s tem, kateri subjekti bodo imeli dostop do njihovih osebnih podatkov in do katerih podatkov bo imel vsak od teh subjektov dostop.
Člen 17
Neoporečnost in kodeks ravnanja
1. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice se dogovorijo o politiki neoporečnosti za preprečevanje korupcije in podkupovanja ter o kodeksu ravnanja na podlagi politike upravljanja organizacije pošiljateljice, ki je primeren in se uporablja za prostovoljce EU za humanitarno pomoč ter zajema smernice glede pričakovanega vedenja, spodobnosti in neoporečnosti, ki se zahtevajo med njihovim celotnim sodelovanjem v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč.
2. Kodeks ravnanja je za prostovoljce EU za humanitarno pomoč zavezujoč in vključuje vsaj naslednje zahteve:
(a)
zavezanost poistovetenju s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in prispevek k njenim ciljem;
(b)
spoštovanje drugih ljudi in njihovega dostojanstva ter spoštovanje načela nediskriminacije;
(c)
spoštovanje načel humanitarne pomoči iz člena 5(1) Uredbe (EU) št. 375/2014;
(d)
zavezanost varovanju otrok in zaščiti ranljivih odraslih, vključno z ničelno toleranco do spolne zlorabe;
(e)
ničelno toleranco do nezakonite uporabe drog v državi napotitve;
(f)
spoštovanje lokalne zakonodaje;
(g)
neoporečnost, prepoved goljufij in korupcije;
(h)
ohranjanje visokih standardov osebnega in poklicnega ravnanja;
(i)
upoštevanje varnostnih in zdravstvenih postopkov ter postopkov zaščite;
(j)
dolžnost poročanja o kršitvah in določbe glede razkrivanja nepravilnosti;
(k)
pravila za stike z mediji in upravljanje informacij ter
(l)
pravila, ki prepovedujejo zlorabo opreme organizacije.
3. Vsaka kršitev kodeksa ravnanja s strani prostovoljca EU za humanitarno pomoč se obravnava v skladu s politiko upravljanja organizacije pošiljateljice.
4. Če se kršitev šteje za hudo kršitev, ta privede do predčasne vrnitve prostovoljca EU za humanitarno pomoč, o njegovem ravnanju pa se po potrebi obvestijo ustrezne strokovne ali pravne organizacije ali organi.
Člen 18
Varstvo otrok in ranljivih odraslih, vključno z ničelno toleranco do spolne zlorabe
1. Organizacije pošiljateljice in gostiteljice se zavežejo, da bodo spoštovale politiko ničelne tolerance do zlorabe otrok in/ali ranljivih odraslih, vključno s spolnimi zlorabami. Sposobne morajo biti prijaviti zlorabe, nemudoma in ustrezno obravnavati incidente, podpreti žrtve, preprečiti viktimizacijo prijaviteljev nepravilnosti ter storilce poklicati na odgovornost.
2. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice preprečujejo zlorabe s postopkom, ki se uporablja za izbor prostovoljcev EU za humanitarno pomoč ter njihovo uvajanje in usposabljanje, z vzpostavitvijo kulture odprtosti in ozaveščanjem o tem vprašanju ter jasno opredelitvijo odgovornosti za upravljanje in nadzor.
3. Organizacija pošiljateljica izvede vse zakonsko predpisane obvezne preglede za potrditev kandidatov za prostovoljce za delo s temi ciljnimi skupinami.
4. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice obvestijo kandidate za prostovoljce in prostovoljce EU za humanitarno pomoč o tveganjih in priporočenih preventivnih ukrepih za zagotovitev, da ne bi prišlo do zlorab.
POGLAVJE 7
KONČNE DOLOČBE
Člen 19
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 24. oktobra 2014