РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/84 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2015 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия, считано от 22 август 2014 г.
(2)
Процедурата бе започната на 29 ноември 2013 г. вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2013 г. от Ajinomoto Foods Europe SAS („жалбоподателя“) - единствения производител на мононатриев глутамат в Съюза, представляващ съответно 100 % от общото производство на мононатриев глутамат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхваща периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследвания период“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 1 април 2010 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше наложено временно антидъмпингово мито („оповестяване на временните заключения“), няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своето становище относно временните заключения. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
(5)
Комисията разгледа устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, и в случаите, в които това беше счетено за целесъобразно, внесе съответните изменения във временните заключения.
(6)
Комисията информира всички страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия и окончателно да събере сумите, обезпечени с временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните заключения.
(7)
Коментарите, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и взети под внимание, когато това беше счетено за целесъобразно.
3. Извадка
(8)
Поради липсата на коментари относно методиката за съставяне на извадката от несвързани вносители временните заключения в съображения 7 - 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(9)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е мононатриев глутамат с произход от Индонезия, класиран понастоящем в код по КН ex 2922 42 00 („разглежданият продукт“). Мононатриевият глутамат е добавка в храните и се използва предимно като овкусител за супи, бульони, рибни и месни ястия, смеси от подправки и готови храни. Произвежда се под формата на бели кристали без мирис, с различни размери. Мононатриевият глутамат се използва и в химическата промишленост за приложения, които не са свързани с производството на храни, например за производството на почистващи препарати. Предлага се в различни по размер опаковки - от пакетчета от 0,5 g за крайния потребител до чували от 1 000 kg за разпространение на едро в насипно състояние. По-малките опаковки са за продажба на частни потребители от търговците на дребно, а по-големите - от 20 и повече килограма, са предназначени за промишления сектор. Освен това съществуват и различни степени на чистота на продукта. Характеристиките на мононатриевия глутамат обаче не се различават независимо от размера на опаковката или от степента на чистота на продукта.
(10)
Поради липсата на коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт заключенията в съображения 21 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(11)
Поради липсата на коментари относно нормалната стойност изложеното в съображения 26 - 31 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Експортна цена
(12)
И двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново изтъкнаха, че продажните цени за свързаните с тях дружества са били определени както при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия и че експортната цена следва да се определи въз основа на продажната цена между дружеството майка в Индонезия и първия свързан клиент, а не въз основа на конструираната експортна цена.
(13)
В подкрепа на това твърдение и двамата производители износители заявиха, че няма доказателства между дружеството майка в Индонезия и свързаните с него дружества да е имало кръстосано компенсиране между продукти или други разходи. По тази причина заключенията, изложени в съображение 37 от регламента за временните мерки, не е трябвало да се основават на тези елементи.
(14)
Освен това един производител износител заяви, че свързаното с него дружество в Съюза не е вносител, а посредник, който е препродавал продукта в Съюза преди митническо оформяне. Същият производител износител заяви, че въз основа на това заключенията в съображение 37 от регламента за временните мерки - а именно че трансферната цена между свързаните дружества не е била на равнище, което би позволило на свързаните вносители да получат разумна печалба в Съюза, не са приложими.
(15)
Веднага следва да се отбележи, че наличието на съдружие между износителя и вносителя представлява достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, тъй като това е една от причините, поради които може да се приеме, че действителните експортни цени не са надеждни. Поради съществуването на съдружие между доставчика и вносителя цените, начислявани от доставчика на свързаното с него дружество в Съюза, са трансферни цени, които не са формирани вследствие на преговори между несвързани лица при справедливи пазарни условия, каквато е обичайната практика между независими дружества. Освен това е ясно, че разходите за дейностите на свързаното дружество и реализираният от него марж на печалбата на практика намаляват сумата, получена от производителя износител, доколкото те обикновено се поемат от вносителя.
(16)
Освен това в конкретния случай при разследването беше установено, че съответните свързани дружества не реализират устойчив марж на печалба в Съюза. Във връзка с това на първо място следва да се отбележи, че не беше възможно да се използва маржът на печалбата на един оказал съдействие несвързан вносител, тъй като информацията е поверителна и не може да се разкрива на конкуренти. По тази причина като база за сравнение бе използван маржът на печалбата от предишна процедура за друг химически продукт, произвеждан от сходна промишленост и внасян в Съюза при сходни обстоятелства, както в настоящия случай (3). Този марж на печалбата е възможно най-обективната налична база с цел да се постигне задоволителна оценка на експортната цена при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Използваният разумен марж на печалбата е 5 %. Тъй като печалбата, реализирана от свързани дружества в Съюза, е значително под този праг и като се има предвид неустойчивият ѝ характер, трансферната цена не би могла да се счита за надеждна.
(17)
Освен това не е задължително да се представят доказателства, че между свързаните дружества действително е имало кръстосано компенсиране или че определени разходи на вносителя, които обикновено се поемат от него, са били платени от някоя от страните. Както бе посочено по-горе, тези разходи винаги се правят от свързаното дружество, ако то осъществява продажба и внос. Вследствие на съдружието между свързаните дружества не може да бъде изключено наличието на кръстосано компенсиране с други продукти или на такива разходи и поради това трансферните цени не са надеждни.
(18)
Няма значение също така дали свързаното дружество в Съюза в пълна степен изпълнява функциите на вносител, или някакви други функции. Същественият фактор е дали експортната цена на границата на Общността е надеждна. Както се посочва в съображение 15 по-горе, при настоящото разследване беше установено, че равнищата на цените между свързаните дружества в Съюза не позволяват реализирането на разумен марж на печалба. Нито един от износителите не представи доказателства защо този марж на печалбата би бил нецелесъобразен, и поради това твърденията в това отношение следва да бъдат счетени за необосновани. Няма основания и доводът, че едно от свързаните дружества не е изпълнявало функциите на вносител в Съюза, тъй като, както беше споменато по-горе, няма значение какви точно функции осъществява дружеството в Съюза. Освен това обстоятелството, че дружеството е изпълнявало само някои функции на вносител, неизбежно намира отражение в размера на разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаните дружества, но категорично не се отразява върху използвания марж на печалбата. Следва да се отбележи и друго обстоятелство - фактът, че определени дейности се извършват от свързаното дружество преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново представиха съображенията си относно определянето на експортната цена. Единият производител износител оспори констатациите, изложени в съображение 15 - а именно че самото съдружие между износителя и вносителя е достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, и заяви, че това би било в противоречие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Освен това според същия производител износител доводите, изложени в съображение 17, че някои разходи се извършват от свързаното дружество, ако то извършва продажба и внос, не се основават на фактите по случая. На последно място, според същия производител износител Комисията не е обърнала внимание на факта, че цените за свързаното дружество и цените за независими клиенти в Съюза са сходни.
(20)
Другият производител износител отново изтъкна, че за определянето на експортната цена следва да се вземе предвид експортната му цена за първия независим клиент на границата на Съюза, и подчерта, че свързаното дружество е действало само като посредник, както и че - наред с други дейности - митническото оформяне се е извършвало от несвързаните клиенти в Съюза.
(21)
В отговор на тези твърдения следва да се отбележи, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент Комисията счита, че въз основа на фактите по случая експортните цени следва да бъдат конструирани поради наличието на съдружие между износителите и свързаните страни. При разследването беше установено, че през разследвания период съответните свързани страни действително не са реализирали устойчив марж на печалбата в Съюза. С оглед на това функцията на свързаното дружество в Съюза не е от значение, за да се определи дали в настоящия случай експортните цени следва да бъдат конструирани. Също така, както се посочва в съображение 18 по-горе, обстоятелството, че свързаните дружества извършват само определени функции, не е пречка за прилагането на член 2, параграф 9 от основния регламент, а намира отражение в по-малките разходи по продажбите, общи и административни разходи, които да бъдат приспаднати от цената, на която разглежданият продукт е препродаден за първи път на независим купувач. На последно място следва също да се отбележи, че производителите износители не представиха никакви нови фактически доказателства, въз основа на които да се променят тези заключения. По отношение на твърдението за сходни цени за свързани и несвързани клиенти в Съюза следва да се отбележи, че то е разгледано в съображение 37 от регламента за временните мерки. При разследването беше установено, че въпреки сходните цени за независими клиенти трансферните цени между свързаните дружества не са били на равнище, което би позволило на свързаните вносители да реализират устойчива печалба в Съюза. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(22)
Доводите относно използването на конструирани експортни цени в рамките на настоящото разследване следва да бъдат отхвърлени.
(23)
Същите двама производители износители заявиха, че ако въпреки доводите им, посочени в съображения 12 - 14, експортните цени се конструират, разумният марж на печалба от 5 %, използван за конструиране на експортната цена, е завишен и вместо него следва да се използва действителният марж на печалбата на свързаните с тях дружества, тъй като цените между свързаните страни са били същите, както за независими клиенти.
(24)
Въз основа на изложеното в съображения 15 - 18 относно надеждността на трансферните цени и на маржовете на печалбата на свързаните дружества в Съюза, този довод следва да се отхвърли. Във всеки случай корекциите на разходите в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент се основават на собствените разходи по продажбите, общите и административните разходи на съответните дружества и следователно отразяват дейностите на тези дружества независимо от изпълняваните от тях функции. Следователно този довод следва да се отхвърли.
(25)
Един от горепосочените производители износители заяви, че за конкретни сделки с дружество, което не е свързано с производителя износител, експортната цена е следвало да се основава на действително платената или платима цена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент. Комисията констатира обаче, че тези продажби не са експортни продажби за Съюза. Въз основа на това съответните сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната цена. След оповестяването на окончателните заключения този производител износител оспори изключването на тези сделки въз основа на това, че Комисията следва да вземе предвид всички продажби на произведения от него разглеждан продукт в Съюза. За определянето на експортната цена обаче бяха взети предвид всички продажби за съответния независим клиент. Всяка следваща сделка от този независим клиент не трябва да се взема под внимание, тъй като, първо, тези сделки не са експортни продажби по смисъла на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент, и второ, съществува риск от двойното им отчитане. Въз основа на това твърдението на производителя износител бе отхвърлено.
(26)
Поради липсата на други коментари относно определянето на експортната цена заключенията в съображения 32 - 38 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
След оповестяването на временните заключения двамата оказали съдействие производители износители оспориха факта, че разходите за преместване на стоки от завода до склада се считат за вътрешни логистични разходи и съответно не се отразяват върху съпоставимостта на цените.
(28)
Единият производител износител е разполагал с няколко разпределителни склада на вътрешния пазар, от които мононатриевият глутамат е бил изпращан на крайните клиенти. Този производител износител твърди, че транспортните разходи от завода до складовете следва да се считат за разходи за превоз на вътрешния пазар и следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност, тъй като при експортните продажби няма такива разходи. Другият производител износител изтъкна, че в някои случаи разходите за преместването на стоките до склада може да бъдат обвързани с конкретни фактури и следователно са пряк разход по продажбите, който е включен в цената, начислявана за сметка на клиентите, а това има отражение върху съпоставимостта на цените. Поради това тези разходи следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност.
(29)
Складовете се считат за част от помещенията на производителя износител, а продуктът е готов за продажба едва от момента, в който постъпи в склада. Разстоянието от склада до завода е без значение, както и това дали транспортирането от завода до склада може да бъде обвързано с конкретна сделка за продажба на вътрешния пазар, тъй като тези разходи обикновено се правят преди продажбата и следователно не са пряк разход по продажбите, който има отражение върху съпоставимостта на цените. С оглед на това въз основа на член 2, параграф 10, буква д) от основния регламент твърденията по този въпрос следва да се отхвърлят.
(30)
След оповестяването на временните заключения оказалият съдействие производител износител, който изнася мононатриев глутамат посредством свързано дружество извън Съюза, изтъкна, че осъщественият от него износ не следва да бъде коригиран в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, тъй като свързаното дружество извън Съюза не действа в качеството на посредник и не работи с комисиона. Същият производител износител заяви също така, че надценката на свързаното дружество, въз основа на която е извършена корекцията, няма отражение върху съпоставимостта на цените, тъй като при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Производителят износител заяви също така, че ако изобщо се приспадат някакви разходи, от експортната цена на свързаното дружество извън Съюза следва да бъдат приспаднати само разходите по продажбите, общите и административните разходи.
(31)
При разследването беше установено, че свързаното дружество извън Съюза е начислявало надценка за всички експортни продажби за Съюза. Надценката оказва влияние върху съпоставимостта на цените, тъй като се прилага само за експортните продажби, а не и за продажбите на вътрешния пазар. Твърдението, че маржът на печалбата на свързаното дружество вече е бил взет предвид при конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, не може да бъде прието. Корекциите в съответствие с член 2, параграфи 9 и 10 от основния регламент имат различна цел, правят се отделно, ясно се разграничават една от друга и се уреждат от различни материалноправни норми. Член 2, параграф 9 от основния регламент има за цел да се определи надеждна експортна цена, а член 2, параграф 10 от основния регламент - да се осигури съпоставимост между експортната цена и нормалната стойност. След като експортната цена бъде надлежно установена в съответствие с член 2, параграф 8 или 9 от основния регламент, всички допълнителни корекции в съответствие с член 2, параграф 10 вече не засягат самата експортна цена и по никакъв начин нямат за цел да се определи нормалната стойност и експортната цена. С оглед на това оказалият съдействие производител износител не отчита замисъла на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, чиято цел не е да се определи самата експортна цена, а цената да стане съпоставима с нормалната стойност. Поради тази причина разумният марж на печалбата, приспаднат съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, не обхваща всички възможни надценки, реализирани по същия канал за продажби. Що се отнася до сумата, която трябва да бъде коригирана, направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества и следователно действително има отражение върху цените и съпоставимостта на цените. Поради това няма основание тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. На последно място, Комисията има право да вземе предвид факта, че свързаното дружество извън Съюза получава плащане (под формата на надценка, която остава за свързаното дружество, за фактурираните от него продажби на клиенти в Съюза). За да може да изпълни условията за предприятие, което за тези плащания подлежи на облагане с корпоративен данък в съответната държава извън Съюза (в която ставката на корпоративния данък е значително по-ниска, отколкото в Индонезия), свързаното дружество трябва да осъществява реална стопанска дейност в нея. Индонезийският производител износител не може едновременно да се стреми да обезпечи благоприятните данъчни условия, произтичащи от присъствието и от икономическата дейност на свързаното дружество в държава извън Съюза, и успоредно с това в рамките на антидъмпинговата процедура да твърди, че свързаното дружество не осъществява никаква икономическа дейност. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(32)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно корекцията във връзка с надценката на свързаното с него дружество и оспори позоваването на данъчни съображения в рамките на антидъмпингово разследване. Производителят износител посочи също така, че макар да не оспорва факта, че свързаното с него дружество извършва търговска дейност в съответната трета държава, тя е ограничена по отношение на разглеждания продукт. Повторно бе изтъкнат доводът, че дейността на свързаното дружество ясно се различава от дейността на посредник и че то не получава комисиона от производителя износител във връзка с продажбите за Съюза. На последно място, производителят износител повтори твърдението си, че при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Във връзка с това производителят износител заяви, че при последователни продажби между свързани дружества практиката на Комисията действително би била да се приспадне само маржът на печалбата на свързаното дружество, което извършва преки продажби на независими клиенти в Съюза, а не маржовете на печалбата на другите свързани дружества в рамките на същия канал за продажби.
(33)
Следва да се отбележи, че в конкретния случай съществуването на отделен данъчен субект говори за това, че свързаната страна извън Съюза извършва значими икономически дейности, тъй като по националното данъчно право се изисква дружеството да осъществява такива дейности. В настоящия случай и както бе обяснено в съображение 31, Комисията взе под внимание обстоятелството, че съответният производител износител има свързана страна извън Съюза, която осъществява значима икономическа дейност, както и това, че свързаната страна извън Съюза е приспадала надценката за всяка сделка за продажба на разглеждания продукт между свързаните страни, което се отразява върху съпоставимостта на цените за износ на мононатриев глутамат за Съюза. Освен това, както се посочва в съображение 31, сумата, въз основа на която е направена корекцията, отразява действителната и проверена надценка, начислявана между свързаните дружества, и поради това точно отразява и дейностите на свързаното дружество. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(34)
След оповестяването на временните заключения същият производител износител възрази относно корекцията за комисионите, платени върху експортната цена, с довода, че те не са преки разходи за продажби, а са се плащали на месечна база, поради което не могат да се обвържат с конкретна сделка по продажба и нямат отражение върху съпоставимостта на цените. Според производителя износител платените комисиони са имали отражение само между свързаните дружества и следователно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е неприложим. Въз основа на допускането, че двамата със свързаното дружество се разглеждат като един икономически субект, производителят износител заяви също така, че всяко прехвърляне на парични средства в рамките на този икономически субект не би представлявало разход или приход за него.
(35)
При разследването беше установено, че съгласно сключен комисионен договор между производителя износител и свързаното с него дружество се дължат комисиони, когато производителят износител в Индонезия продава пряко на независими клиенти на пазара на Съюза (а не чрез свързаното с него дружество). Платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите. Вследствие на това пряката връзка между продажбата и платената комисиона има отражение върху съпоставимостта на цените съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
(36)
На последно място, предположението, че свързаните дружества се разглеждат като един икономически субект, е неточно. При разследването беше установено, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел и не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания вносител. Поради това свързаното дружество не може да се счита за вътрешен отдел по продажбите и тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(37)
От друга страна, ако експортните цени бъдат коригирани въз основа на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, производителят износител заяви, че платените комисиони следва също така да бъдат изключени от разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество, които са били приспаднати от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент обаче при конструирането на надеждна експортна цена всички разходи, направени между вноса и препродажбата, следва да се приспаднат от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза и няма правно основание тези разходи да се компенсират с някакви приходи, както иска производителят износител. Освен това разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество в Съюза се отнасят за различен канал за продажби (т.е. чрез свързания клиент) спрямо приходите от комисиони, които спадат към канала за продажби на несвързани клиенти. На последно място, корекцията във връзка с надценката в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент и определянето на експортната цена в съответствие с параграф 8 или 9 от същия член имат различна цел и представляват два различни етапа от анализа на дъмпинга.
(38)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно комисионата, описана в съображение 35, и изрази становище, че би било непоследователно, от една страна, да се приеме, че трансферните цени между свързани страни не са надеждни, а - от друга страна, експортната цена да бъде коригирана въз основа на сключения комисионен договор между свързаните страни. Производителят износител оспори също така констатациите, изложени в съображение 35, че платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите и следователно съществува пряка връзка между продажбата и платената комисиона, което има отражение върху съпоставимостта на цените, с довода, че комисионата се е плащала веднъж месечно и между страните не е имало обмен на подробна информация относно метода за изчисляването ѝ.
(39)
Производителят износител не представи допълнителни сведения, нито допълнителна фактическа информация, с които да обоснове твърденията си и въз основа на които да се променят посочените по-горе заключения. С оглед на това заключенията, изложени в съображения 35 - 37, се потвърждават.
(40)
След оповестяването на временните заключения един производител износител поиска да се направи корекция на нормалната стойност за разходите за реклама и търговски стимули. Производителят износител изтъкна, че тези разходи не възникват при експортните продажби за Съюза, но оказват пряко влияние върху продажната цена на вътрешния пазар. В подкрепа на това твърдение производителят износител заяви, че поне в някои случаи тези разходи могат да бъдат проследени до конкретни продажби на вътрешния пазар. На последно място, същият производител износител заяви, че разходите за реклама и търговски стимули отразяват различни равнища на търговия - от една страна, на вътрешния пазар (където мононатриевият глутамат се продава директно на търговци на дребно), и продажбите за Съюза, от друга страна (за търговци и дистрибутори).
(41)
При разследването беше установено, че разходите за реклама и търговски стимули са обвързани най-вече с клиентски сметки, а не с конкретни сделки за продажба. Те се извършват независимо от това дали продуктът в крайна сметка е бил продаден. Освен това при разследването стана ясно, че разходите, за които се твърди, че са обвързани с конкретна сделка по продажба, в действителност не са били отразени в цената. Въз основа на това беше направено заключението, че разходите за реклама и търговски стимули нямат отражение върху цените и съпоставимостта на цените и съответно твърдението следва да бъде отхвърлено.
(42)
Един производител износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали (според големината на частиците) има различни физични характеристики и е бил продаван на различно равнище на търговия в сравнение с мононатриевия глутамат, изнасян за Съюза. Поради това производителят износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали следва да бъде изключен при определянето на нормалната стойност.
(43)
При разследването беше установено, че продуктът се предлага с различна големина на частиците: на прах или на фини, малки, обикновени и големи кристали. Всички те са включени в продуктовия обхват, тъй като имат еднакви основни характеристики и крайни приложения и са взаимозаменяеми. Поради това при определянето на нормалната стойност следва да бъдат включени всички видове на продукта. Освен това при разследването беше установено, че различната големина на частиците не е фактор, свързан с определянето на разходите.
(44)
Също така при разследването беше установено, че клиентите на вътрешния пазар, които са купували мононатриев глутамат на големи кристали, са купували продукта и с друга големина на частиците. Няма доказателства, че наблюдаваната разлика в цените на мононатриевия глутамат на големи кристали е свързана с физичните характеристики на продукта или с равнището на търговия, тъй като разликата в цените би могла да се свърже с други фактори, например с конкретни клиенти или с купуваните обеми. Също така производителят износител не представи в количествено изражение предполагаемата разлика във физичните характеристики. Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(45)
Поради липсата на други коментари относно сравнението заключенията в съображения 39 - 46 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Дъмпингови маржове
(46)
Поради липсата на коментари използваната методика за изчисляване на дъмпинговите маржове, посочена в съображения 47 и 48 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(47)
Предвид изключването на някои сделки при определянето на експортната цена за един производител износител съгласно описаното в съображение 25 и поради липсата на други коментари окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Всички други дружества
28,4 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза
(48)
Заинтересованите страни отново заявиха, че Комисията следва да изключи оказалия съдействие производител от Съюза от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Изтъкнат бе доводът, че тези отношения може да имат отражение върху цялостната картина по отношение на вредата.
(49)
Страните не представиха никаква нова информация или доказателства за това. По-конкретно страните не обосноваха твърдението си до каква степен това би могло да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата. Както се посочва в съображение 53 от регламента за временните мерки, в този случай не е необходимо оказалият съдействие производител износител да бъде изключен от промишлеността на Съюза въпреки връзката му с неоказалия съдействие производител износител в Индонезия, тъй като този единствен производител в Съюза оказа пълно съдействие на Комисията по време на разследването и бе извършена пълна проверка на дейността му. С оглед на това липсата на съдействие от един индонезийски производител износител по никакъв начин не оказа влияние върху провеждането на разследването. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(50)
След оповестяването на заключенията заинтересованите страни повториха твърдението си, че оказалият съдействие производител от Съюза следва да бъде изключен от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Страните изтъкнаха, че неоказването на съдействие от страна на свързания производител износител в Индонезия може да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата за промишлеността на Съюза. По същество те твърдят, че цените на мононатриевия глутамат се договарят в световен мащаб и че поради тези отношения съществува риск от кръстосано компенсиране, което се изразява в по-ниски цени за клиентите на пазара в Съюза и по-високи цени на пазара в трети държави. Като не е оказал съдействие при разследването, свързаният производител износител в Индонезия не е дал възможност на Комисията да провери дали е имало кръстосано компенсиране.
(51)
Страните само изтъкнаха този довод, без да го обосноват с никакви доказателства. Във всеки случай, няма данни цените, начислявани от производителя от Съюза на клиентите му на пазара в Съюза, които бяха проверени по време на разследването, да са били занижени от съображения за кръстосано компенсиране. Напротив, както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период цените на вноса от Индонезия са намалели с 8 %, като това е оказало натиск върху цените на пазара на Съюза, вследствие на което промишлеността на Съюза не е била в състояние да увеличи цените си в съответствие с увеличените си разходи. Поради това през разглеждания период промишлеността на Съюза като цяло е била принудена да намали цените си. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(52)
Поради липсата на други коментари относно определянето на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза заключенията в съображения 50 и 51 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Потребление на Съюза
(53)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че описанието на развитието на потреблението в Съюза в съображение 55 от регламента за временните мерки е непълно. По-конкретно тази страна твърди, че спадът в потреблението, отчетен през финансовата 2011/2012 година в сравнение с финансовата 2010/2011 година, се дължи на факта, че вносът от Виетнам е бил заменен с по-евтин внос от Индонезия и по тази причина клиентите в Съюза, които не са очаквали по-нататъшно увеличаване на цените, са продали натрупаните си запаси, вследствие на което общият обем на продажбите в Съюза е намалял.
(54)
Обстоятелствата, описани от заинтересованата страна, не противоречат на заключенията в съображение 55 от регламента за временните мерки, че намаляването на потреблението в периода от 2010/2011 до 2011/2012 финансова година се дължи най-вече на спад в продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза. По-конкретно в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година са намалели както продажбите на промишлеността на Съюза, така и вносът от трети държави. Въпреки това за разлика от общия внос, който е намалял само с 2 % (вж. съображение 107 от регламента за временните мерки), обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 16 % (съображение 72 от регламента за временните мерки). Спадът в обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в обема на производството ѝ, както е видно от таблицата в съображение 68 от регламента за временните мерки.
(55)
Въпреки това, както става ясно от таблицата в съображение 104 от регламента за временните мерки, противно на твърдението на заинтересованата страна в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година вносът от Виетнам се е увеличил, а през същия период вносът от други трети държави - като Бразилия, е намалял почти с 60 %. С оглед на това констатациите не потвърждават предположението, че вносът от Индонезия е заместил вноса от Виетнам.
(56)
Освен това страната не подкрепи с доказателства твърдението си, че ползвателите са натрупали запаси преди разглеждания период и са ги продали в големи количества, когато вносът от Индонезия се е увеличил. Тези твърдения също не се потвърдиха по време на разследването. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(57)
Поради липсата на други коментари относно потреблението на Съюза заключенията в съображения 52 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Внос от засегнатата държава
(58)
Поради липсата на коментари относно вноса от засегнатата държава заключенията в съображения 56 - 66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(59)
Една заинтересована страна заяви, че намалелият обем на производството и по-слабото използване на капацитета през разглеждания период са само следствие от отбелязаното преди това значително увеличение. Поради това спадът през разглеждания период не следва да се разглежда като развитие в неблагоприятна посока и не показва наличието на вреда. Въпреки това при оценката на промените на показателите за вреда обикновено се вземат предвид само тенденциите, установени по време на разглеждания период. В настоящия случай няма основателна причина за отклонение от тази практика, така че оценката на промените на показателите за вредата да обхване по-дълъг период от време. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(60)
Същата заинтересована страна изтъкна, че евентуалното включване на странични продукти може да е завишило производствените разходи на промишлеността на Съюза, което също е оказало влияние върху рентабилността. Това твърдение е неправилно. При направената проверка надлежно бяха установени пълнотата и точността на производствените разходи на промишлеността на Съюза, включително за страничните продукти. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(61)
Поради липсата на други коментари относно промените на показателите за вредата заключенията в съображения 67 - 93 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно вредата
(62)
Една заинтересована страна заяви, че не при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция и че неблагоприятната тенденция само при някои показатели не е достатъчна, за да се заключи, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда.
(63)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент не всички показатели за вреда трябва да сочат неблагоприятно развитие, за да се направи заключение относно съществуването на вреда. Твърдението е неправилно и защото при разследването беше установено, че през разглеждания период почти при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция. С оглед на това твърденията следва да бъдат отхвърлени.
(64)
Въз основа на гореизложеното и поради липсата на други коментари заключенията в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки - а именно че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(65)
Една от страните заяви, че предвид констатациите в съображение 66 от регламента за временните мерки, а именно че среднопретегленият марж на подбиване на цените на вноса от Индонезия през разследвания период е от порядъка на 0 - 5 %, този внос не може да бъде причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като не е бил в състояние да упражни натиск върху цените на пазара в Съюза.
(66)
Установените при разследването факти не подкрепят това твърдение. Както се посочва в съображения 99 и 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период дъмпинговият внос от Индонезия значително се е увеличил както в абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Увеличението е съвпаднало със спад в обема на продажбите и на пазарния дял на промишлеността на Съюза. Вносът в такива големи количества е принудил промишлеността на Съюза да намали продажните цени в съответствие с цените на индонезийския внос. Вследствие на това установените маржове на подбиване на цените действително не са големи. Същевременно обаче промишлеността на Съюза не е била в състояние да приведе цените си в съответствие с увеличените разходи, а това значително е намалило рентабилността ѝ през разглеждания период. Това се потвърждава от размера на установения марж на вредата, който - както е посочено в съображение 125 по-долу - е в границите от 24,9 % до 47,0 %. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(67)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на дъмпинговия внос заключенията в съображения 98 - 101 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Въздействие на вноса от Китай
(68)
Две от заинтересованите страни заявиха, че противно на заключенията в съображение 103 от регламента за временните мерки вносът от Китай е имал неблагоприятно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза и следователно е допринесъл за причинената съществена вреда.
(69)
Както се посочва в съображение 102 от регламента за временните мерки, в абсолютни стойности обемът на вноса от Китай през разглеждания период не е голям. Освен това, като се вземат предвид антидъмпинговите мита, цените на вноса са били по-големи от продажните цени на промишлеността на Съюза, както и от цените на вноса от Индонезия. Предвид обема и цените на вноса от Китай твърдението, че този внос е допринесъл за причинената съществена вреда за промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(70)
С оглед на това заключенията в съображения 102 и 103 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.2. Внос от други трети държави
(71)
Поради липсата на коментари относно въздействието на вноса от други трети държави заключенията в съображения 104 - 108 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.3. Развитие на потреблението в Съюза
(72)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в потреблението на Съюза и следователно това е била основната причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(73)
Както се посочва в съображение 109 от регламента за временните мерки, потреблението се е свило само с 2 %, а спадът в продажбите на промишлеността на Съюза през разглеждания период е 17 %. Поради това намаленото потребление не може да обясни далеч по-големия спад в обема на продажбите. Освен това въпреки намаляващото потребление вносът от Индонезия се е увеличил. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(74)
Поради липсата на други коментари заключенията в съображение 109 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.4. Износ на промишлеността на Съюза
(75)
Поради липсата на коментари относно въздействието на износа на промишлеността на Съюза заключенията в съображения 110 - 112 се потвърждават.
2.5. Твърдение за неефективност на промишлеността на Съюза
(76)
След оповестяването на временните заключения две заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на предполагаемата неефективност, присъща на използвания от промишлеността на Съюза производствен процес, включително поради неефективно използване на ресурсите.
(77)
Тези страни не уточниха естеството на тази неефективност. Както се посочва в съображение 113 от регламента за временните мерки, при разследването не бе установена никаква потенциална неефективност на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(78)
След оповестяването една от заинтересованите страни повтори твърденията за неефективността на промишлеността на Съюза. Страната твърди, че не са били разследвани спиранията за поддръжка, преструктурирането с цел да се поемат дейностите на бивше дъщерно дружество, увеличението на разходите за труд и предстоящи значителни инвестиции, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(79)
Противно на тези твърдения гореизложените фактори бяха анализирани от Комисията, както се посочва в съображения 94 - 96 (спирания за поддръжка), 89 и 90 (поемане на дейността на бивше дъщерно дружество), 91 (разходи за труд) и 82 - 83 (инвестиции) по-долу, но не бяха открити доказателства за потенциална неефективност на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(80)
Поради липсата на други коментари относно гореизложеното заключенията в съображение 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.6. Финансовата криза
(81)
Поради липсата на коментари относно отражението на финансовата криза заключенията в съображение 114 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Инвестиции и нормативни изисквания за безопасност в ЕС
(82)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че причина за вредата са големите инвестиции, направени от промишлеността на Съюза. Същата страна изказа твърдението, че няма значение дали инвестициите са били необходими, тъй като следва да се анализира само отражението им върху състоянието на промишлеността на Съюза и по-специално върху нейната рентабилност.
(83)
Страната не обясни до каква степен направените инвестиции от промишлеността на Съюза биха могли да окажат влияние върху рентабилността ѝ. Както се посочва в съображение 116 от регламента за временните мерки, направените инвестиции от промишлеността на Съюза са се основавали на разумни стопански решения и не може да се разглеждат като необосновани. Освен това с течение на времето инвестиционните разходи се пренасят в амортизационните отчисления и съответно не са оказали значително отражение върху рентабилността на промишлеността на Съюза. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение бяха отхвърлени.
(84)
След оповестяването същата заинтересована страна отново изтъкна, че причина за вредата са нормативните изисквания за безопасност и големите инвестиции, които промишлеността на Съюза е направила, за да изпълни тези изисквания. Тя припомни също така, че няма значение дали става въпрос за разумни стопански решения, и че при анализа е трябвало да се вземе предвид единствено отражението върху рентабилността. На последно място, страната посочи, че пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления с течение на времето е без значение.
(85)
Противно на твърденията отражението на направените инвестиции върху рентабилността на промишлеността на Съюза бе взето под внимание при оценката. Пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления е съществен фактор при установяването на рентабилността и съответно е било необходимо да бъде взето предвид. Поради това този довод беше отхвърлен.
(86)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на инвестициите и нормативните изисквания за безопасност в ЕС заключенията в съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.8. Разходи за суровини и други разходи
2.8.1. Производствени разходи
(87)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намаляването на рентабилността се дължи на успоредното увеличаване на производствените разходи като цяло. Следователно причина за вредата е било увеличаването на производствените разходи, а не вносът от Индонезия.
(88)
Както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, поради натиска върху цените, предизвикан от вноса на мононатриев глутамат от Индонезия, не е било възможно увеличението на производствените разходи да бъде отразено в продажните цени. Поради това намаляването на рентабилността се дължи главно на увеличението на дъмпинговия внос и този довод следва да бъде отхвърлен.
2.8.2. Поемане на дейността на бивше дъщерно дружество
(89)
Същата заинтересована страна твърди, че не са били анализирани в достатъчна степен последиците за рентабилността на промишлеността на Съюза, свързани с поемането на дейността на бивше дъщерно дружество. Според страната това е повлияло неблагоприятно на рентабилността и следователно е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(90)
Комисията допълнително проучи въздействието от поемането на дейността на бившето дъщерно дружество върху съответните показатели за вредата - като производствените разходи, заетостта, инвестициите и рентабилността. Следва да се отбележи, че дъщерното дружество е участвало само в продажбата на разглеждания продукт. Установено бе, че през финансовата година, през която е поета дейността на дъщерното дружество (2011/2012), промишлеността на Съюза е работила на печалба. Рентабилността става отрицателна величина през следващата финансова година (2012/2013). Това обаче е съвпаднало с увеличения обем на вноса от Индонезия, който през същата година реално се е удвоил. Въз основа на това при анализа не беше потвърдено, че поемането на дейността на бившето дъщерно дружество е оказало съществено неблагоприятно отражение върху рентабилността, и твърденията в това отношение следва да се отхвърлят.
2.8.3. Разходи за труд
(91)
Няколко страни заявиха, че причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е увеличаването на разходите за труд. Въпреки че увеличените разходи за труд са една от причините, довели да увеличаване на общите разходи през разглеждания период, при разследването беше установено, че отражението им върху нарастването на общите производствени разходи е незначително (точната цифра не може да бъде посочена от съображения за поверителност). Въз основа на това не може да се приеме, че увеличените разходи за труд са причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(92)
След оповестяването една от заинтересованите страни изтъкна, че разходите за труд не следва да се оценяват изолирано, а е трябвало да се отчете общото отражение от увеличението на различните елементи, формиращи разходите.
(93)
Както бе посочено в съображения 87 и 88, Комисията направи оценка на увеличението на производствените разходи като цяло и съответно твърдението беше отхвърлено.
2.8.4. Спирания за поддръжка
(94)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в производството и продажбите се дължи на извършваните от промишлеността на Съюза спирания за поддръжка, което от своя страна е довело до намаляване на обема на продажбите. Поради това намалението в обема на производството и на продажбите на промишлеността на Съюза не следва да се приписва на вноса от Индонезия.
(95)
При разследването беше установено, че спадът в производството между финансовата 2012/2013 година и разследвания период наистина съвпада с продължително спиране на производството за извършване на техническа поддръжка, но това е било направено само в опит да се намалят големите запаси, натрупани вследствие от намаляването на продажбите в предходни години в рамките на разглеждания период.
(96)
Поради това спадът в производството и продажбите е последица от увеличението на дъмпинговия внос на мононатриев глутамат от Индонезия и този довод следва да се отхвърли.
(97)
След оповестяването друга заинтересована страна отново изказа твърдението, че вредата се дължи на спиранията за поддръжка и няма значение дали те са били необходими, или не. Страната заяви, че е трябвало да бъде взето предвид само отражението на спиранията върху рентабилността на промишлеността на Съюза.
(98)
Както бе посочено в съображения 95 и 96, спиранията за поддръжка са последица от намалелите продажби, които на свой ред са следствие от увеличения дъмпингов внос от Индонезия. Вносът от Индонезия действително е предизвикал спирания за поддръжка, които поради това не могат да се преценят самостоятелно, нито може да се смята, че това е нарушило причинно-следствената връзка между вноса и понесената вреда. С оглед на това представеният от заинтересованата страна довод беше отхвърлен.
2.8.5. Обезценяване на индонезийската рупия
(99)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че обезценяването на индонезийската рупия в периода януари 2012 г. - януари 2014 г. е осигурило на производителите износители сравнително предимство, което не е свързано с техните ценови решения. Същата страна заяви, че следва да се проучи въздействието на този фактор.
(100)
В тази връзка следва да се припомни, че възможното въздействие на дъмпинговия внос върху цените на промишлеността на Съюза се разглежда основно чрез установяване на подбиването на цените, спада на цените и оказвания ценови натиск. За тази цел се прави сравнение между дъмпинговите експортни цени и продажните цени на промишлеността на Съюза, като в някои случаи може да се наложи експортните цени, използвани за изчисляване на вредата, да бъдат преобразувани в друга валута, за да има съпоставима основа. При тези обстоятелства използването на обменни курсове гарантира единствено че ценовата разлика се определя на съпоставима основа. От гореизложеното е видно, че в настоящия случай обменният курс не може да се разглежда като фактор, причиняващ вреда на промишлеността на Съюза, тъй като е неразривно свързан с вноса. С оглед на това доводът следва да бъде отхвърлен.
2.8.6. Заключения
(101)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на разходите за суровини и други разходи заключенията в съображения 117 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(102)
Поради липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка заключенията в съображения 121 - 125 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(103)
Поради липсата на коментари относно интереса на промишлеността на Съюза изложеното в съображения 127 - 129 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Интерес на вносители/търговци
(104)
Поради липсата на коментари относно интереса на несвързаните вносители и търговци изложеното в съображения 130 - 132 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите
(105)
След оповестяването на временните заключения един ползвател отново изказа твърдението си, описано в съображение 140 от регламента за временните мерки, че се очаква потреблението на мононатриев глутамат в Съюза значително да се повиши, по-специално поради наложената от ЕС забрана за употребата на фосфати и други фосфорни съединения, които според ползвателя ще бъдат заместени от мононатриевия глутамат, използван в отраслите за производство на нехранителни продукти. Същият ползвател освен това заяви, че промишлеността на Съюза няма достатъчен капацитет да задоволи нарастващото търсене на пазара в Съюза. Той изтъкна също така, че нарастването на потреблението ще бъде от полза за промишлеността на Съюза, тъй като тя ще може да увеличи обема на продажбите си. Същият ползвател отново изказа твърдението си, че няма да има достатъчно алтернативни източници на доставки, по-специално защото производителите в други трети държави са част от същата група дружества като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза, и поради това не снабдяват пазара на Съюза.
(106)
Както се посочва в съображение 141 от регламента за временните мерки, трудно е да се предвиди какво отражение ще има върху промишлеността на Съюза новата нормативна уредба в Съюза във връзка със забраната за използване на фосфати и фосфорни съединения. По-специално страната не представи никаква информация или доказателства дали и в каква степен това ще увеличи търсенето на мононатриев глутамат в Съюза.
(107)
При разследването беше установено, че промишлеността на Съюза разполага със свободен капацитет и ще може да увеличи обема на производството си, така че поне отчасти да задоволи увеличеното търсене на пазара на Съюза. Общият производствен капацитет на Съюза е по-голям от общото потребление в Съюза през разследвания период.
(108)
Що се отнася до алтернативните източници на доставки - и както вече бе посочено в съображение 147 от регламента за временните мерки - при разследването беше установено, че мононатриев глутамат се произвежда в няколко трети държави. В началото на разглеждания период, т.е. през финансовата 2010/2011 година, вносът от други трети държави (например Бразилия, Виетнам и Корея) е имал значителен пазарен дял, който е намалял едва след като се е увеличил вносът на ниски цени от Индонезия. При разследването също така се установи, че в няколко трети държави има доставчици, които не са част от същата група като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза. Ако равнопоставените условия на пазара на Съюза бъдат възстановени, вносът от други трети държави би могъл да се възобнови.
(109)
Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(110)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че търсенето на мононатриев глутамат в Съюза значително ще се увеличи поради предстоящата забрана на употребата на фосфати и че промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да задоволи нарастващото търсене в Съюза. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или конкретни доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(111)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна заяви, че Комисията не е взела предвид дела на мононатриевия глутамат в общите разходи за производството на почистващи препарати. Страната обаче не представи никакви нови данни, които опровергават констатациите, изложени в съображения 138 и 139 от регламента за временните мерки, а именно че евентуалното въздействие на мерките върху това дружество ще бъде ограничено. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(112)
На последно място, същата заинтересована страна посочи, че не са взети предвид допълнителните разходи за нехранителната промишленост и за ползвателите на нехранителни продукти. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(113)
Друг ползвател заяви, че следва да се оцени общото отражение на мерките срещу Индонезия и Китай върху ползвателите.
(114)
Въздействието, което ще имат за ползвателите предприетите мерки по отношение на двете държави, бе анализирано в съображение 147 от регламента за временните мерки, по-специално с оглед на алтернативни източници на доставки. Както бе посочено в съображение 108, анализът показа, че редица трети държави биха могли да изнасят мононатриев глутамат в Съюза. Тези трети държави са били представени на пазара на Съюза преди навлизането на големи количества дъмпингов внос от Индонезия.
(115)
Беше изказано твърдението, че - като се има предвид голямата конкурентоспособност на пазара на Съюза на готови хранителни продукти - ползвателите не са в състояние да прехвърлят допълнителните разходи за антидъмпинговото мито на крайния потребител.
(116)
Както се посочва в съображения 135 - 137 от регламента за временните мерки, в сектора на храните и напитките мононатриевият глутамат представлява едва около 5 % от общите разходи на оказалите съдействие дружества за производството на продуктите, съдържащи мононатриев глутамат. Беше установено, че тези дружества работят на печалба. Заинтересованата страна не представи никаква информация, която опровергава тези констатации. Поради това заключенията в съображение 136 от регламента за временните мерки, че мерките ще имат само ограничено въздействие върху тези дружества, се потвърждават, а твърдението във връзка с това следва да бъде отхвърлено.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(117)
След оповестяването на временните заключения двама доставчици оспориха заключението в съображение 143 от регламента за временните мерки с довода, че ако промишлеността на Съюза преустанови работа, това би имало съществено отражение върху тяхната стопанска дейност. Те заявиха, че ако промишлеността на Съюза престане да произвежда мононатриев глутамат, това ще се отрази неблагоприятно върху цялостната им стопанска дейност, тъй като захарните заводи не могат да спрат да произвеждат определено количество захарни сиропи и меласи, а техен основен купувач е промишлеността на Съюза. Ако захарта в този вид не се продаде, това ще се отрази на общата ефективност на предприятието.
(118)
Тъй като не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение, то не може да бъде взето предвид.
5. Други доводи
(119)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че промишлеността на Съюза има господстващо положение, с довода, че с налагането на мерки по отношение на мононатриевия глутамат промишлеността на Съюза ще има сравнително предимство на пазара на Съюза. Не бяха представени обаче нови доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това заключенията в съображение 145 от регламента за временните мерки се потвърждават, а твърдението следва да се отхвърли.
6. Заключение относно интереса на Съюза
(120)
Поради липсата на други коментари относно интереса на Съюза заключенията в съображения 126 - 148 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата (марж на вредата)
(121)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори целевата печалба, използвана, за да се определи степента на отстраняване на вредата съгласно посоченото в съображение 151 от регламента за временните мерки. Същата страна изказа твърдението, че марж на печалбата преди данъчно облагане от порядъка на 3 - 5 % би бил разумна, пазарнообвързана печалба въз основа на нетната печалба преди данъчно облагане, реализирана от производители на мононатриев глутамат в две държави в Азия през 2013 г.
(122)
Маржът на печалбата, използван за установяване на степента на отстраняване на вредата, съответства на маржа на печалбата, който промишлеността на Съюза основателно би могла да очаква да реализира при нормални условия на конкуренция. Както се посочва в съображение 151 от регламента за временните мерки, дъмпинговият внос от Индонезия е започнал да оказва отражение едва през третата година от разглеждания период. По тази причина бе счетено за целесъобразно маржът на печалбата да бъде установен въз основа на първите две години от разглеждания период.
(123)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата заключенията в съображения 150 - 152 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Окончателни мерки
(124)
Предвид направените заключения относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на равнището на дъмпинговите маржове в съответствие с правилото за по-ниското мито. В този случай индивидуалната ставка на митото за един производител износител бе преразгледана след оповестяването на временните заключения, тъй като някои сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната му цена.
(125)
Въз основа на гореизложеното ставката, при която ще бъдат наложени митата, се определя, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
(%)
Марж на вредата
(%)
Окончателно антидъмпингово мито
(%)
Индонезия
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Индонезия
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Индонезия
Всички други дружества
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението по отношение на тези дружества, установено по време на разследването. Тези ставки се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатата държава, произведен от изрично посочените правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е изрично посочено с името и адреса си в постановителната част на настоящия регламент, включително от субекти, свързани с изрично посочените, се облага със ставката, приложима за всички други дружества. За тях не следва да се прилагат индивидуалните ставки на антидъмпинговите мита.
(127)
Дадено дружество може да отправи искане за прилагане на индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, ако впоследствие промени наименованието си. Искането трябва да бъде адресирано до Комисията (4). Искането трябва да съдържа цялата необходима информация, която позволява да се докаже, че промяната не засяга правото на дружеството да се ползва от приложимата за него ставка на митото. Ако промяната на наименованието на дружеството не засяга правото му да се ползва от приложимата за него ставка на митото, в Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, с което се съобщава за промяната на наименованието.
(128)
С цел да се сведат до минимум рисковете от заобикаляне поради голямата разлика в митническите ставки, е необходимо да се въведат специални мерки, за да се гарантира прилагането на индивидуалните антидъмпингови мита. Дружествата с индивидуални антидъмпингови мита трябва да представят на митническите органи на държавите членки валидна търговска фактура. Фактурата трябва да отговаря на изискванията, определени в приложението. Вносът, който не е придружен от такава фактура, се облага с антидъмпинговото мито, приложимо за всички други дружества.
(129)
За да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита, антидъмпинговото мито за всички други дружества се прилага не само за производителите износители, неоказали съдействие в настоящото разследване, но и за производителите, които не са осъществявали износ за Съюза през разследвания период.
3. Окончателно събиране на временното мито
(130)
С оглед на установените дъмпингови маржове и предвид равнището на вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
(131)
Комитетът, създаден съгласно член 15, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат, понастоящем класиран в код по КН ex 2922 42 00 (код по ТАРИК 2922420010), с произход от Индонезия.
2. Ставките на окончателното антидъмпингово мито, приложими към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произведен от изброените в таблицата по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Всички други дружества
28,4
B999
3. Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат при представяне пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложението. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага митото, приложимо за всички други дружества.
4. Освен ако е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014, се събират окончателно.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2015 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/84
z dne 21. januarja 2015
o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz mononatrijevega glutamata s poreklom iz Indonezije
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) (osnovna uredba) in zlasti člena 9(4) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
A. POSTOPEK
1. Začasni ukrepi
(1)
Evropska komisija (Komisija) je z 22. avgustom 2014 z Izvedbeno uredbo (EU) št. 904/2014 (2) (začasna uredba) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz mononatrijevega glutamata s poreklom iz Indonezije.
(2)
Komisija je postopek začela 29. novembra 2013 na podlagi pritožbe, ki jo je 16. oktobra 2013 vložila družba Ajinomoto Foods Europe SAS (pritožnik), ki je edini proizvajalec mononatrijevega glutamata v Uniji in zato predstavlja 100 % celotne proizvodnje mononatrijevega glutamata v Uniji.
(3)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 20 začasne uredbe, je preiskava dampinga in škode zajemala obdobje od 1. oktobra 2012 do 30. septembra 2013 (obdobje preiskave). Gibanja, pomembna za oceno škode, so se proučila za obdobje od 1. aprila 2010 do konca obdobja preiskave (obravnavano obdobje).
2. Nadaljnji postopek
(4)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila uvedena začasna protidampinška dajatev (začasno razkritje), je več zainteresiranih strani predložilo pisna stališča glede začasnih ugotovitev. Stranem, ki so to zahtevale, je bila dana tudi možnost za zaslišanje.
(5)
Komisija je obravnavala ustne in pisne pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, in po potrebi ustrezno spremenila začasne ugotovitve.
(6)
Komisija je vse strani obvestila o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala uvesti dokončno protidampinško dajatev na uvoz mononatrijevega glutamata s poreklom iz Indonezije in dokončno pobrati zneske, zavarovane z začasno dajatvijo (dokončno razkritje). Za vse strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe k dokončnemu razkritju.
(7)
Pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane in po potrebi upoštevane.
3. Vzorčenje
(8)
Ker ni bilo pripomb v zvezi z metodo vzorčenja nepovezanih uvoznikov, se začasne ugotovitve iz uvodnih izjav 7 do 19 začasne uredbe potrdijo.
B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
(9)
Kot je določeno v uvodni izjavi 21 začasne uredbe, je zadevni izdelek mononatrijev glutamat (MNG) s poreklom iz Indonezije, ki se trenutno uvršča pod oznako KN ex 2922 42 00 (zadevni izdelek). MNG je aditiv za živila in se uporablja predvsem kot ojačevalec okusa v juhah, mesnih juhah, ribjih in mesnih jedeh, mešanicah začimb ter pripravljeni hrani. Proizvaja se v obliki različno velikih belih kristalov brez vonja. MNG se uporablja tudi v kemični industriji za neprehrambene izdelke, kot so detergenti. MNG je na voljo v različnih velikostih pakiranja, od potrošniškega pakiranja po 0,5 g do 1 000-kilogramskega pakiranja v razsutem stanju v vrečah. Majhna pakiranja se prodajajo zasebnim potrošnikom prek prodajalcev na drobno, medtem ko so večja pakiranja po 20 kg in več namenjena industrijskim uporabnikom. Poleg tega so na voljo različne stopnje čistosti. Vendar ni razlik v značilnostih mononatrijevega glutamata, pakiranega v različno velikih pakiranjih ali pri različnih stopnjah čistosti.
(10)
Ker ni bilo pripomb v zvezi z zadevnim izdelkom in podobnim izdelkom, se sklepi iz uvodnih izjav 21 do 25 začasne uredbe potrdijo.
C. DAMPING
1. Normalna vrednost
(11)
Ker ni bilo pripomb v zvezi z določitvijo normalne vrednosti, se uvodne izjave 26 do 31 začasne uredbe potrdijo.
2. Izvozna cena
(12)
Oba sodelujoča indonezijska proizvajalca izvoznika sta ponovila svoje trditve, da so bile prodajne cene za njune povezane družbe enake običajnim cenam na trgu in da bi bilo treba izvozno ceno zato določiti na podlagi prodajne cene indonezijske matične družbe za prvo povezano stranko in ne na podlagi konstruirane izvozne cene.
(13)
V podporo tej trditvi sta oba proizvajalca izvoznika trdila, da ni bilo na voljo nobenih dokazov v zvezi z navzkrižno kompenzacijo med izdelki niti da so pri poslovanju med indonezijsko matično družbo in njunimi povezanimi družbami nastali drugi stroški. Sklepi iz uvodne izjave 37 začasne uredbe zato ne bi smeli temeljiti na teh elementih.
(14)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je poleg tega trdil, da njegova povezana družba v Uniji ni uvoznik, ampak posrednik, ki je nadalje prodajal izdelek v Uniji pred carinjenjem. Ta proizvajalec izvoznik je glede na navedeno trdil, da sklepi iz uvodne izjave 37 začasne uredbe, tj. da transferne cene med povezanimi družbami niso bile na ravni, ki bi povezanim uvoznikom omogočila, da v Uniji ustvarijo razumen dobiček, ne bi bili primerni.
(15)
Že od začetka je treba poudariti, da je že samo dejstvo povezanosti med izvoznikom in uvoznikom dovolj, da Komisija obravnava dejanske izvozne cene kot nezanesljive, saj je obstoj povezanosti med izvoznikom in uvoznikom eden izmed več razlogov, zaradi katerih je mogoče dejanske izvozne cene šteti za nezanesljive. Zaradi povezanosti med dobaviteljem in uvoznikom so cene, ki jih dobavitelj zaračuna svoji povezani družbi v Uniji, transferne cene, ki niso rezultat pogajanj na podlagi strogo poslovnih odnosov, ki so navadno razširjeni med neodvisnimi družbami. Poleg tega je jasno, da stroški, ki nastanejo pri dejavnostih povezane družbe, in stopnja dobička, ki jo takšna družba ustvari, dejansko zmanjšujejo znesek, ki ga prejme proizvajalec izvoznik, saj ti stroški običajno nastanejo uvozniku.
(16)
Nadalje je preiskava te zadeve pokazala, da zadevne povezane družbe niso ustvarjale vzdržne stopnje dobička v Uniji. S tega vidika je treba najprej poudariti, da ni bilo mogoče uporabiti stopnje dobička sodelujočega nepovezanega uvoznika, saj je bila ta zaupna in je tako ni bilo mogoče razkriti konkurentom. Zato se je za referenčno vrednost v tej zadevi uporabila stopnja dobička, ki je bila uporabljena v prejšnjem postopku v zvezi z drugim kemičnim izdelkom, ki ga proizvaja podobna industrija in se v Unijo uvaža pod podobnimi pogoji (3). Ta stopnja dobička je najbolj objektivna podlaga, ki je na voljo za izračun zadovoljive ocene enake izvozne cene. Uporabljena je bila 5-odstotna stopnja dobička. Ker je dobiček, ki so ga ustvarile povezane družbe v Uniji, precej nižji od tega praga in ker je tak dobiček nevzdržen, transfernih cen ni bilo mogoče šteti za zanesljive.
(17)
Poleg tega ni obvezno nujno predložiti nedvoumnih dokazov, da je prišlo med povezanimi družbami do navzkrižne kompenzacije ali da so pri poslovanju nastali določeni stroški, ki jih navadno nosi uvoznik, vendar plačuje katera koli stran. Kot je bilo že omenjeno, ti stroški vedno nastanejo povezani družbi, takoj ko ta družba izvaja funkcije prodaje in uvoza. Zaradi te povezanosti med povezanimi družbami obstoja navzkrižne kompenzacije z drugimi izdelki ali tovrstnih stroškov ni mogoče izključiti in zato so transferne cene nezanesljive.
(18)
Prav tako ni pomembno, ali povezana družba v Uniji v celoti izvaja funkcije uvoznika ali druge funkcije. Relevantni dejavnik je, ali je izvozna cena na ravni meja Skupnosti zanesljiva. Kot je omenjeno v uvodni izjavi 15, je trenutna preiskava pokazala, da ravni cen med povezanimi družbami niso omogočile povezanim družbam v Uniji, da bi ustvarile razumno stopnjo dobička. Nobeden od izvoznikov ni predložil dokazov, zakaj bi bila ta stopnja dobička neprimerna, zato bi bilo treba trditve v zvezi s tem šteti za neutemeljene. Argument, da ena od teh povezanih družb ni izvajala funkcije uvoznika v Unijo, ni bil na mestu, saj - kot je omenjeno zgoraj - ni pomembno, točno katere funkcije je družba izvajala v Uniji. Poleg tega se dejstvo, da je družba izvajala zgolj nekatere funkcije uvoznika, nujno odraža v obsegu prodajnih, splošnih in upravnih stroškov povezanih družb, prav gotovo pa ne v uporabljeni stopnji dobička. Nadalje je treba opozoriti, da dejstvo, da je povezana družba nekatere dejavnosti opravljala pred uvozom, ne pomeni, da izvozne cene ni mogoče konstruirati na podlagi preprodajne cene prvi neodvisni stranki s potrebnimi prilagoditvami iz člena 2(9) osnovne uredbe.
(19)
Po dokončnem razkritju sta dva sodelujoča indonezijska proizvajalca izvoznika ponovila svoje trditve v zvezi z določitvijo izvozne cene. En proizvajalec izvoznik je oporekal ugotovitvam iz uvodne izjave 15, da je že samo dejstvo povezanosti med izvoznikom in uvoznikom dovolj, da Komisija obravnava dejanske izvozne cene kot nezanesljive, ter trdil, da bi bilo to v nasprotju s členom 2(9) osnovne uredbe. Poleg tega je isti proizvajalec izvoznik trdil, da pomisleki iz uvodne izjave 17, tj. da nekateri stroški nastanejo povezani družbi, takoj ko ta družba izvaja funkcije prodaje in uvoza, niso temeljili na dejstvih iz te zadeve. Proizvajalec izvoznik je trdil tudi, da Komisija ni obravnavala dejstva, da so bile ravni cen, ki so veljale za povezano družbo, in teh, ki so veljale za neodvisne stranke v Uniji, podobne.
(20)
Drugi proizvajalec izvoznik je ponovil svojo trditev, da bi bilo treba njegovo izvozno ceno za prvo neodvisno stranko na meji Unije upoštevati pri določitvi izvozne cene, pri čemer je poudaril, da je povezana družba delovala le kot posrednik in da so med drugim carinjenje opravile nepovezane stranke v Uniji.
(21)
V odgovor na te trditve je treba poudariti, da je Komisija v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe menila, da bi bilo treba glede na dejstva iz te zadeve izvozno ceno konstruirati zaradi povezanosti med izvozniki in povezanimi stranmi. Dejansko je preiskava pokazala, da zadevne povezane strani v obravnavanem obdobju niso ustvarjale vzdržne stopnje dobička v Uniji. Iz tega vidika funkcija povezane družbe v Uniji ni relevantna pri določitvi, ali bi bilo treba izvozne cene v tej zadevi konstruirati. Poleg tega, kot je navedeno v uvodni izjavi 18, dejstvo, da povezane družbe izvajajo zgolj nekatere funkcije, ne ovira uporabe člena 2(9) osnovne uredbe, vendar se to odraža v nižjem znesku prodajnih, splošnih in upravnih stroškov, ki se odštejejo od preprodajne cene prvemu neodvisnemu kupcu. Končno je treba poudariti, da proizvajalca izvoznika nista zagotovila nobenih novih z dejstvi podprtih dokazov, ki bi lahko spremenili te sklepe. Kar zadeva trditev v zvezi s podobnimi ravnmi cen za povezane in neodvisne stranke v Uniji, je treba poudariti, da je bila ta trditev obravnavana v uvodni izjavi 37 začasne uredbe. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da kljub podobnim ravnem cen za neodvisne stranke, transferne cene med povezanimi družbami niso bile na ravni, ki bi povezanim uvoznikom dovoljevala, da bi ustvarjali vzdržen dobiček v Uniji. Zato bi bilo treba te argumente zavrniti.
(22)
Argumente v zvezi z uporabo konstruiranih izvoznih cen v tej preiskavi bi bilo zato treba zavrniti.
(23)
Ista proizvajalca izvoznika sta trdila, da - če bi bile izvozne cene konstruirane, kljub njunim argumentom iz uvodnih izjav 12 do 14 - je bila 5-odstotna razumna stopnja dobička, ki je bila uporabljena za konstruiranje izvozne cene, precenjena in da bi bilo treba namesto te uporabiti dejansko stopnjo dobička povezanih družb, saj so bile cene med povezanimi družbami na isti ravni kot cene za neodvisne stranke.
(24)
Na podlagi pomislekov iz uvodnih izjav 15 do 18 v zvezi z zanesljivostjo transfernih cen in stopenj dobička povezanih družb v Uniji bi bilo treba ta argument zavrniti. V vsakem primeru so prilagoditve za nastale stroške v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe temeljile na prodajnih, splošnih in upravnih stroških povezanih družb in so torej odražale dejavnosti teh družb ne glede na njihove funkcije. Zato bi bilo treba ta argument zavrniti.
(25)
Eden od omenjenih proizvajalcev izvoznikov je trdil, da bi morala biti za posamezne transakcije z družbo, ki ni povezana s proizvajalcem izvoznikom, izvozna cena zasnovana na ceni, ki se je dejansko plačala ali se plačuje za izdelek v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe. Vendar je Komisija ugotovila, da pri zadevni prodaji ni šlo za izvoz v Unijo. Glede na navedeno zadevne transakcije niso bile upoštevane pri določitvi izvozne cene. Po dokončnem razkritju je proizvajalec izvoznik oporekal tej izključitvi, in sicer je trdil, da bi morala Komisija upoštevati vso prodajo zadevnega izdelka, ki ga je proizvedel proizvajalec izvoznik, v Uniji. Vendar je bil ves izvoz zadevni neodvisni stranki upoštevan pri določitvi izvozne cene. Vse naknadne transakcije od te neodvisne stranke je treba prezreti, saj ne pomenijo izvoza v smislu člena 2(8) in (9) osnovne uredbe, poleg tega pa obstaja tveganje dvojnega štetja te prodaje. Na tej podlagi so bile trditve proizvajalca izvoznika zavrnjene.
(26)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z določitvijo izvozne cene, se sklepi iz uvodnih izjav 32 do 38 začasne uredbe potrdijo.
3. Primerjava
(27)
Po začasnem razkritju sta sodelujoča proizvajalca izvoznika oporekala, da je treba stroške prevoza blaga od tovarne do skladišča šteti kot notranje logistične stroške, ki torej niso vplivali na primerljivost cen.
(28)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je imel več distribucijskih skladišč na domačem trgu, iz katerih je bil MNG razposlan h končnim strankam. Ta proizvajalec izvoznik je trdil, da bi bilo treba stroške prevoza od tovarne do skladišča šteti kot stroške domačega prevoza in jih odšteti od normalne vrednosti, saj pri izvozu tovrstni stroški niso nastali. Drugi proizvajalec izvoznik je trdil, da bi bilo mogoče v nekaterih primerih strošek prevoza blaga do skladišča povezati s posameznim računom, zato gre za neposredni strošek prodaje in ta strošek je vključen v ceno, ki se zaračuna strankam, torej vpliva na primerljivost cen. Zato bi jih ga bilo treba odšteti od normalne vrednosti.
(29)
Skladišča se štejejo kot del poslovnih prostorov proizvajalca izvoznika in izdelek je pripravljen za prodajo šele, ko je v skladišču. Razdalja med skladiščem in tovarno pri tem ni pomembna, prav tako pa ni pomembno dejstvo, ali je mogoče prevoz od tovarne do skladišča povezati s posameznim prodajnim poslom na domačem trgu, saj ti stroški navadno nastanejo še pred prodajo in zato niso neposredni stroški prodaje, ki bi vplivali na primerljivost cen. Zato bi bilo treba na podlagi člena 2(10)(e) osnovne uredbe trditve v zvezi s tem zavrniti.
(30)
Po začasnem razkritju je sodelujoči proizvajalec izvoznik, ki je MNG izvažal prek povezane družbe zunaj Unije, trdil, da se njegov izvoz ne bi smel prilagoditi na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe, saj povezana družba zunaj Unije ni delovala v vlogi zastopnika in ni delala na podlagi provizije. Proizvajalec izvoznik je nadalje trdil, da pribitek za zadevno povezano družbo, ki je bil osnova za izvedeno prilagoditev, ne vpliva na primerljivost cen, ker je Komisija pri konstruiranju izvozne cene že odštela razumno stopnjo dobička na ravni povezane družbe v Uniji, kar bi zajelo vse stopnje dobička, povezane z vsemi transakcijami med družbami. Proizvajalec izvoznik je nadalje trdil, da če bi se naj sploh kaj odštelo od konstruirane izvozne cene, potem so to le prodajni, splošni in upravni stroški povezane družbe zunaj Unije.
(31)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je povezana družba zunaj Unije določila pribitek za vsak izvoz v Unijo. Pribitek je vplival na primerljivost cen, saj je bil določen le za izvoz, ne pa tudi za prodajo na domačem trgu. Trditve, da je bila stopnja dobička povezane družbe že upoštevana pri konstruiranju izvozne cene v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe, ni bilo mogoče sprejeti. To pa zato, ker imajo prilagoditve na podlagi člena 2(9) in (10) osnovne uredbe različne namene, so med sabo ločene in se razlikujejo ter jih urejajo različna pravila materialnega prava. Člen 2(9) osnovne uredbe je namenjen določitvi zanesljive izvozne cene, medtem ko je člen 2(10) osnovne uredbe namenjen zagotovitvi primerljivosti izvozne cene in normalne vrednosti. Ko je izvozna cena ustrezno določena na podlagi člena 2(8) in (9) osnovne uredbe, se nadaljnje prilagoditve na podlagi člena 2(10) navedene uredbe ne nanašajo več na izvozno ceno kot tako in nikakor niso namenjene določitvi normalne vrednosti in izvozne cene kot takih. Zato je sodelujoči proizvajalec izvoznik narobe razumel namen prilagoditve na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe, tj. napraviti ceno primerljivo z normalno vrednostjo, ne pa določiti izvozno ceno kot tako. Razumna stopnja dobička, odšteta na podlagi člena 2(9) osnovne uredbe, torej ne pokriva morebitnih pribitkov, ki se prištejejo na isti prodajni poti. Kar zadeva znesek, ki ga je treba prilagoditi, izvedena prilagoditev odraža pribitek, ki se je dejansko zaračunal med povezanimi družbami in je torej dejansko vplival na cene in primerljivost cen. Zato ga ni upravičeno nadomestiti z drugim teoretičnim zneskom. Nenazadnje ima Komisija pravico, da upošteva dejstvo, da nepovezana družba zunaj Unije prejema plačilo (v obliki pribitka, ki ga povezana družba zadrži od prodaje, ki jo zaračuna strankam v Uniji). Da bi se povezana družba štela za družbo, zavezano k plačilu davka od dohodkov pravnih oseb v državi zunaj Unije (v kateri je davek od dohodkov pravnih oseb znatno nižji kot v Indoneziji) za navedena plačila, mora v tej državi izvajati resnično gospodarsko dejavnost. Kot tak si indonezijski proizvajalec izvoznik ne more hkrati prizadevati za zagotovitev ugodne davčne obravnave, ki jo uživa zaradi prisotnosti povezane družbe v državi zunaj Unije ter gospodarske dejavnosti slednje v navedeni državi, in v okviru protidampinškega postopka trditi, da povezana družba ne izvaja gospodarske dejavnosti. Zato bi bilo treba te trditve zavrniti.
(32)
Po dokončnem razkritju je proizvajalec izvoznik ponovil svoje trditve v zvezi s prilagoditvijo za pribitek za njegovo povezano družbo in je oporekal, da bi bilo treba pomisleke glede obdavčitve obravnavati v okviru protidampinške preiskave. Proizvajalec izvoznik je trdil tudi, da čeprav ne oporeka, da je njegova povezana družba opravljala komercialne dejavnosti v zadevni tretji državi, so bile te dejavnosti za zadevni izdelek omejene. Poleg tega je bilo ponovljeno, da so bile dejavnosti povezane družbe očitno različne od dejavnosti zastopnika in da družba od proizvajalca izvoznika ni prejela provizije za prodajo v Unijo. Končno je proizvajalec izvoznik ponovil svojo trditev, da je Komisija pri konstruiranju izvozne cene že odštela razumno stopnjo dobička na ravni povezane družbe v Uniji, ki bi zajemala vse stopnje dobička, povezane z vsemi transakcijami znotraj družbe. V tem oziru je proizvajalec izvoznik trdil, da je pri zaporednih prodajah med povezanimi družbami praksa Komisije dejansko, da odšteje le stopnjo dobička povezane družbe, ki prodaja neposredno neodvisni stranki v Uniji, ne pa tudi stopnje dobička drugih povezanih družb na isti prodajni poti.
(33)
Poudariti je treba, da v tej zadevi obstoj ločenega davčnega subjekta lahko pomeni, da povezana stran, ki je zunaj Unije, opravlja precejšen del gospodarskih dejavnosti, saj take dejavnosti zahteva domača davčna zakonodaja. V tej zadevi, in kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 31, je Komisija upoštevala dejstvo, da ima zadevni proizvajalec izvoznik povezano stran zunaj Unije, ki opravlja precejšen del gospodarskih dejavnosti, ter dejstvo, da je povezana stran zunaj Unije odštela pribitek za vsak posel prodaje zadevnega izdelka med povezanimi stranmi, kar je vplivalo na primerljivost cen izvoza MNG v Unijo. Poleg tega, kot je navedeno v uvodni izjavi 31, je znesek, na katerem je temeljila prilagoditev, odražal dejanski preverjeni pribitek, zaračunan med povezanimi družbami, in je torej natančno odražal dejavnosti povezane družbe. Zato bi bilo treba te argumente zavrniti.
(34)
Po začasnem razkritju je isti proizvajalec izvoznik nasprotoval prilagoditvam plačanih provizij na izvozno ceno, pri čemer je trdil, da ne gre za neposredne stroške prodaje, temveč da se plačujejo na mesečni osnovi in torej niso vezane na posamezne prodajne posle ter ne vplivajo na primerljivost cen. Ta proizvajalec izvoznik je navedel, da so imele plačane provizije vpliv samo med povezanimi družbami in da naj se zato člen 2(10)(i) osnovne uredbe ne bi uporabil. Na podlagi predpostavke, da se skupaj s povezano družbo šteje za en sam gospodarski subjekt, je proizvajalec izvoznik prav tako trdil, da se vsakršen prenos denarja v okviru takšnega gospodarskega subjekta ne bi smel šteti za strošek ali prihodek za ta gospodarski subjekt.
(35)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da se v skladu z „dogovorom o proviziji“ med proizvajalcem izvoznikom in njegovo povezano družbo provizije plačajo, ko indonezijski proizvajalec izvoznik prodaja neposredno neodvisnim strankam na trgu Unije (namesto prek svoje povezane družbe). Plačana provizija je neposredno vezana na neto prodajno vrednost. Posledično je neposredna povezanost med prodajo in plačano provizijo vplivala na primerljivost cen na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe.
(36)
Nenazadnje je predpostavka, da se povezane družbe štejejo za en sam gospodarski subjekt, netočna. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je imel proizvajalec izvoznik lasten popolnoma delujoč izvozni oddelek ter zato ni bilo podvajanja izvoznih nalog med proizvajalcem izvoznikom in povezanim uvoznikom. Povezana družba se tako ne more šteti kot notranji prodajni oddelek in zato bi bilo treba te argumente zavrniti.
(37)
Če pa bi se izvozne cene prilagodile na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe, je proizvajalec izvoznik trdil, da bi bilo treba znesek plačanih provizij prav tako izključiti iz prodajnih, splošnih in upravnih stroškov povezane družbe, ki so bili odšteti od preprodajne cene prvi neodvisni stranki v Uniji v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe. Vendar bi bilo treba v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe pri konstruiranju zanesljive izvozne cene vse stroške, ki nastanejo med uvozom in preprodajo, odšteti od preprodajne cene prvi neodvisni stranki v Uniji in za prilagoditev takšnih stroškov s kakršnimi koli prihodki, kot je zahteval proizvajalec izvoznik, ni nobene pravne podlage. Poleg tega so prodajni, splošni in upravni stroški povezane družbe v Uniji izhajali iz druge prodajne poti (tj. prek povezane stranke) kot prihodki iz provizije, ki so izhajali iz prodajne poti nepovezanim strankam. Nenazadnje imata prilagoditev za pribitek na podlagi člena 2(10) osnovne uredbe in določitev izvozne cene na podlagi člena 2(8) ali (9) osnovne uredbe različna namena in predstavljata dve različni stopnji analize dampinga.
(38)
Po dokončnem razkritju je proizvajalec izvoznik ponovil svoje trditve v zvezi s provizijo iz uvodne izjave 35 in trdil, da bi bilo nedosledno obravnavati transferne cene med povezanimi stranmi kot nezanesljive na eni strani, na drugi strani pa prilagoditi izvozno ceno na podlagi sporazuma o proviziji med povezanimi stranmi. Proizvajalec izvoznik je nadalje oporekal ugotovitvam iz uvodne izjave 35, da je bila plačana provizija neposredno vezana na neto prodajno vrednost in da je zato obstajala neposredna povezanost med prodajo in plačano provizijo, kar je vplivalo na primerljivost cen, saj se je provizija plačevala enkrat mesečno, podrobnosti o izračunu provizije pa med stranmi niso bile razkrite.
(39)
Proizvajalec izvoznik ni niti nadalje utemeljil svojih trditev niti ni zagotovil nobenih dodatnih dejstev, ki bi podpirala njegovo izjavo in spremenila navedene sklepe. Zato se sklepi iz uvodnih izjav 35 do 37 potrdijo.
(40)
Po začasnem razkritju je en proizvajalec izvoznik zahteval prilagoditev normalne vrednosti za stroške promocije in spodbud. Proizvajalec izvoznik je trdil, da ti stroški niso nastali pri izvozu v Unijo, imajo pa neposreden učinek na prodajno ceno na domačem trgu. V podporo temu argumentu je proizvajalec izvoznik trdil, da bi bilo mogoče vsaj v nekaterih primerih najti izvor teh stroškov v posameznih prodajnih poslih na domačem trgu. Ta proizvajalec izvoznik je tudi trdil, da stroški promocije in spodbud odražajo različne ravni trgovine na domačem trgu (na katerem se MNG prodaja neposredno trgovcem na drobno) na eni strani ter prodajo v Unijo (ki se opravi trgovcem in distributerjem) na drugi strani.
(41)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da so bili stroški promocije in spodbud večinoma vezani na račune strank in ne na posamezne prodajne posle. Stroški promocije in spodbud nastanejo ne glede na to, ali se izdelek končno proda. Poleg tega je preiskava pokazala, da se stroški, za katere je bilo zatrjeno, da so vezani na posamezen prodajni posel, dejansko niso odražali v ceni. Na podlagi tega je bilo sklenjeno, da stroški promocije in spodbud niso vplivali na cene in primerljivost cen ter da bi bilo treba to trditev zavrniti.
(42)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da je imel MNG v obliki velikih kristalov (velikost mreže) drugačne fizikalne lastnosti in se je prodajal na drugačni ravni trgovine kot MNG, izvožen v Unijo. Proizvajalec izvoznik je zato trdil, da bi bilo treba MNG v obliki velikih kristalov izključiti iz določitve normalne vrednosti.
(43)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da obstaja več velikosti mrež: prah, drobci, majhni kristali, navadni kristali in veliki kristali. Vse velikosti mrež so vključene v obseg izdelka, saj imajo enake osnovne lastnosti, končno uporabo in so izmenljive. Zato bi bilo treba vse vrste izdelka vključiti v določitev normalne vrednosti. V preiskavi je bilo prav tako ugotovljeno, da različne velikosti mrež niso bile odločilne pri določanju cene.
(44)
Poleg tega je preiskava pokazala, da so stranke na domačem trgu, ki so kupile veliko mrežo MNG, kupovale tudi druge velikosti mrež. Ni bilo dokazov, da bi bila ugotovljena razlika v ceni za velike mreže MNG povezana s fizikalnimi lastnostmi ali z ravnjo trgovine, saj je bilo mogoče to razliko v ceni povezati z drugimi elementi, kot so stranke in kupljene količine. Poleg tega proizvajalec izvoznik ni količinsko opredelil domnevne razlike v fizikalnih lastnostih. Zato bi bilo treba argumente v zvezi s tem zavrniti.
(45)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi s primerjavo, se sklepi iz uvodnih izjav 39 do 46 začasne uredbe potrdijo.
4. Stopnje dampinga
(46)
Ker ni bilo nobenih pripomb, se potrdi metodologija za izračun stopenj dampinga, kot so določene v uvodnih izjavah 47 in 48 začasne uredbe.
(47)
Ob upoštevanju izključitve nekaterih transakcij iz določitve izvozne cene enega proizvajalca izvoznika, kot je opisano v uvodni izjavi 25, in ker ni bilo dodatnih pripomb, so dokončne stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF (stroški, zavarovanje in prevoznina) meja Unije brez plačane dajatve, naslednje:
Družba
Stopnja dampinga
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Vse druge družbe
28,4 %
D. ŠKODA
1. Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije
(48)
Zainteresirane strani so ponovno navedle, da bi morala Komisija izključiti sodelujočega proizvajalca Unije iz industrije Unije zaradi nesodelujočega proizvajalca izvoznika v Indoneziji, povezanega z njim. Navedba je bila podprta z argumentom, da bi lahko to razmerje vplivalo na sliko o škodi.
(49)
Zadevne strani niso predložile nobenih novih informacij ali dokazov v zvezi s tem. Predvsem niso utemeljile svoje trditve v smislu obsega morebitnega vpliva na sliko o škodi. Kot je navedeno v uvodni izjavi 53 začasne uredbe, v tem primeru ni potrebe po izključitvi sodelujočega proizvajalca Unije iz industrije Unije, čeprav je povezan z nesodelujočim proizvajalcem izvoznikom v Indoneziji, saj je ta edini proizvajalec Unije v preiskavi v celoti sodeloval s Komisijo in je bil v celoti preverjen. Nesodelovanje proizvajalca izvoznika iz Indonezije v preiskavi torej ni vplivalo na vodenje preiskave. Zato bi bilo treba ta argument zavrniti.
(50)
Po razkritju so zadevne strani ponovno navedle, da bi moral biti sodelujoči proizvajalec Unije izključen iz industrije Unije zaradi nesodelujočega proizvajalca izvoznika v Indoneziji, povezanega z njim. Trdile so, da bi lahko nesodelovanje povezanega proizvajalca izvoznika v Indoneziji vplivalo na sliko o škodi, ki jo je utrpela industrija Unije. Dejansko so trdile, da bi pogajanja o cenah MNG potekala na svetovni ravni in da zaradi zadevnega odnosa obstaja tveganje navzkrižne kompenzacije, ki pomeni nižanje cen za stranke na trgu Unije in zaračunavanje višjih cen na trgih tretjih držav. S tem, ko ni sodeloval v preiskavi, bi povezani proizvajalec izvoznik v Indoneziji Komisiji onemogočil, da bi preverila, ali je prišlo do navzkrižne kompenzacije.
(51)
Zadevne strani so se omejile na izpostavitev tega argumenta, ne da bi ga utemeljile s konkretnimi dejstvi. V vsakem primeru, kar zadeva cene, ki jih je proizvajalec Unije zaračunaval svojim strankam na trgu Unije, ki so bile med preiskavo preverjene, ni bilo znakov, da bi bile te cene znižane za namene navzkrižne kompenzacije. Nasprotno, kot je navedeno v uvodni izjavi 100 začasne uredbe, so se uvozne cene iz Indonezije zmanjšale za 8 % v obravnavanem obdobju, kar je povzročilo cenovni pritisk na trg Unije, tako da industrija Unije ni mogla dvigniti svojih cen v skladu s povečanjem njenih stroškov. Zato je bila vsa industrija Unije prisiljena v obravnavanem obdobju znižati svoje cene. Ta argument je bil zato zavrnjen.
(52)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z opredelitvijo pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije, se sklepi iz uvodnih izjav 50 in 51 začasne uredbe potrdijo.
2. Potrošnja Unije
(53)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da opis razvoja potrošnje Unije v uvodni izjavi 55 začasne uredbe ni bil popoln. Ta stran je zlasti trdila, da je bilo zmanjšanje potrošnje med poslovnima letoma 2010/2011 in 2011/2012 posledica dejstva, da je uvoz iz Vietnama nadomestil cenejši uvoz iz Indonezije ter da so zato stranke v Uniji, ki niso več pričakovale zvišanja cen, prodale svoje akumulirane zaloge, kar je povzročilo splošno zmanjšanje obsega prodaje v Uniji.
(54)
Okoliščine, ki jih je opisala zadevna zainteresirana stran, kot take niso v nasprotju s sklepi iz uvodne izjave 55 začasne uredbe, v skladu s katerimi je bilo zmanjšanje potrošnje med poslovnim letom 2010/2011 in poslovnim letom 2011/2012 predvsem posledica zmanjšanja prodaje industrije Unije na trgu Unije. Natančneje, med poslovnima letoma 2010/2011 in 2011/2012 sta se zmanjšala prodaja industrije Unije in uvoz iz tretjih držav. Vendar, medtem ko se je celotni uvoz zmanjšal le za 2 % (glej uvodno izjavo 107 začasne uredbe), je obseg prodaje industrije Unije upadel za 16 % (uvodna izjava 72 začasne uredbe). Zmanjšanje obsega prodaje iz industrije Unije je sovpadalo z zmanjšanjem obsega proizvodnje industrije Unije, kot je prikazano v preglednici iz uvodne izjave 68 začasne uredbe.
(55)
Vendar, kot je prikazano v preglednici iz uvodne izjave 104 začasne uredbe, se je uvoz iz Vietnama med poslovnima letoma 2010/2011 in 2011/2012 povečal, kar je v nasprotju s trditvami zadevne zainteresirane strani, medtem ko je uvoz iz drugih tretjih držav, kot je Brazilija, v istem obdobju upadel za skoraj 60 %. Ugotovitve torej ne potrjujejo predpostavke, da je uvoz iz Indonezije nadomestil uvoz iz Vietnama.
(56)
Poleg tega zadevna stran ni utemeljila svoje trditve, da so uporabniki zaloge akumulirali pred obravnavanim obdobjem in da so te zaloge v večjem obsegu prodajali po povečanju uvoza iz Indonezije. Tudi teh domnev med preiskavo ni bilo mogoče potrditi. Trditve zainteresirane strani v zvezi s tem bi bilo zato treba zavrniti.
(57)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi s potrošnjo Unije, se sklepi iz uvodnih izjav 52 do 55 začasne uredbe potrdijo.
3. Uvoz iz zadevne države
(58)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z uvozom iz zadevne države, se sklepi iz uvodnih izjav 56 do 66 začasne uredbe potrdijo.
4. Gospodarski položaj industrije Unije
(59)
Ena zainteresirana stran je trdila, da sta se obseg proizvodnje in izkoriščenost zmogljivosti v obravnavanem obdobju sicer zmanjšala, toda to je zgolj posledica znatnega povečanja pred navedenim obdobjem. Ta stran je trdila, da se zato zmanjšanje v obravnavanem obdobju ne sme šteti kot negativno gibanje in ne bi kazalo škode. Vendar se običajno pri oceni razvoja kazalcev škode upoštevajo le gibanja, ugotovljena v obravnavanem obdobju. V tem primeru ni bilo upravičenega razloga za odstopanje od te prakse in za oceno razvoja kazalcev škode v daljšem obdobju. Ta argument bi bilo treba torej zavrniti.
(60)
Ista zainteresirana stran je trdila, da bi lahko morebitna vključitev stranskih izdelkov umetno zvišala stroške proizvodnje industrije Unije, kar bi tudi vplivalo na dobičkonosnost. Ta trditev je bila napačna. Proizvodni stroški industrije Unije, vključno s stranskimi izdelki, so bili preverjeni. Njihova popolnost in resničnost sta bili zadovoljivo ugotovljeni. To trditev bi bilo treba torej zavrniti.
(61)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z razvojem kazalcev škode, se sklepi iz uvodnih izjav 67 do 93 začasne uredbe potrdijo.
5. Sklep o škodi
(62)
Ena zainteresirana stran je trdila, da niso vsi kazalci škode kazali negativnega gibanja in da obstoj negativnega gibanja v zgolj nekaj kazalcih škode ne zadošča za sklep, da je industrija Unije utrpela znatno škodo.
(63)
V skladu s členom 3(5) osnovne uredbe ni treba, da imajo negativno gibanje vsi kazalci škode, da bi bilo mogoče ugotoviti obstoj škode. Poleg tega je bila trditev napačna, saj je preiskava pokazala, da so negativno gibanje v obravnavanem obdobju kazali skoraj vsi kazalci škode. Te trditve bi bilo treba torej zavrniti.
(64)
Na podlagi navedenega in ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se sklepi iz uvodnih izjav 94 do 96 začasne uredbe, in sicer, da je industrija Unije utrpela znatno škodo v smislu člena 3(5) osnovne uredbe, potrdijo.
E. VZROČNA ZVEZA
1. Učinki dampinškega uvoza
(65)
Ena zainteresirana stran je trdila, da glede na ugotovitve iz uvodne izjave 66 začasne uredbe, tj. da je bila za uvoz iz Indonezije v obdobju preiskave tehtana povprečna stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen v razponu od 0 % do 5 %, ta uvoz ne bi mogel povzročiti škode, ki jo je utrpela industrija Unije, ker ne bi mogel izvajati nobenega cenovnega pritiska na trg Unije.
(66)
Te domneve dejstva v preiskavi niso potrdila. Kot je navedeno v uvodnih izjavah 99 in 100 začasne uredbe se je dampinški uvoz iz Indonezije v obravnavanem obdobju precej povečal, tako v absolutnem smislu kot v smislu tržnega deleža. To povečanje je sovpadalo z zmanjšanjem obsega prodaje in tržnega deleža industrije Unije. Uvoz tako velikih količin je industrijo Unije prisilil, da je znižala svoje prodajne cene, da bi jih uskladila z ravnmi cen indonezijskega uvoza. Zato so bile ugotovljene stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen dejansko nizke. Vendar industrija Unije obenem ni mogla določiti svojih cen skladno s povečanjem stroškov, kar je povzročilo precejšnje zmanjšanje njene dobičkonosnosti v obravnavanem obdobju. To je potrdila velikost ugotovljenih stopenj škode, ki so znašale med 24,9 % in 47,0 %, kot je navedeno v nadaljevanju v uvodni izjavi 125. Zato bi bilo treba ta argument zavrniti.
(67)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z učinki dampinškega uvoza, se sklepi iz uvodnih izjav 98 do 101 začasne uredbe potrdijo.
2. Učinki drugih dejavnikov
2.1 Učinki uvoza iz Kitajske
(68)
Dve zainteresirani strani sta trdili, da je imel uvoz iz Kitajske - v nasprotju s sklepi iz uvodne izjave 103 začasne uredbe - negativen učinek na prodajne cene industrije Unije in je zato prispeval k znatni škodi.
(69)
V absolutnem smislu je obseg uvoza iz Kitajske v obravnavanem obdobju ostal na nizki ravni, kot je navedeno v uvodni izjavi 102 začasne uredbe. Poleg tega so bile ob upoštevanju protidampinških dajatev uvozne cene na višji ravni kot prodajne cene industrije Unije, pa tudi višje od indonezijskih uvoznih cen. Domneva, da je uvoz iz Kitajske prispeval k znatni škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, je bila glede na obseg uvoza in raven kitajskih uvoznih cen zavrnjena.
(70)
Sklepi iz uvodnih izjav 102 in 103 začasne uredbe se zato potrdijo.
2.2 Uvoz iz drugih tretjih držav
(71)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z učinkom uvoza iz drugih tretjih držav, se sklepi iz uvodnih izjav 104 do 108 začasne uredbe potrdijo.
2.3 Gibanje potrošnje Unije
(72)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da je zmanjšanje prodaje industrije Unije sovpadalo z zmanjšanjem potrošnje Unije, kar je bil torej glavni razlog za znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(73)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 109 začasne uredbe, se je potrošnja v obravnavanem obdobju zmanjšala le za 2 %, medtem ko se je obseg prodaje industrije Unije v istem obdobju zmanjšal za 17 %. Zato zmanjšanje potrošnje ne more razložiti veliko večjega zmanjšanja obsega prodaje. Poleg tega se je uvoz iz Indonezije povečal kljub zmanjšani potrošnji. To trditev bi bilo treba torej zavrniti.
(74)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi s tem, se sklepi iz uvodne izjave 109 začasne uredbe potrdijo.
2.4 Izvoz industrije Unije
(75)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z učinkom izvoza industrije Unije, se sklepi iz uvodnih izjav 110 do 112 začasne uredbe potrdijo.
2.5 Domneva neučinkovitosti industrije Unije
(76)
Po začasnem razkritju sta dve strani ponovili svoje trditve, da so škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročile domnevne neučinkovitosti, neločljivo povezane s proizvodnim procesom industrije Unije, vključno z neučinkovito rabo virov industrije Unije.
(77)
Vendar ti stranki nista navedli vrste domnevnih neučinkovitosti. Kot je navedeno v uvodni izjavi 113 začasne uredbe, preiskava ni razkrila nobene morebitne neučinkovitosti industrije Unije in zato so bile s tem povezane trditve zavrnjene.
(78)
Po razkritju je ena zainteresirana stran ponovila svoje trditve v zvezi z neučinkovitostmi industrije Unije. V tem oziru je zadevna stran trdila, da ustavitve zaradi vzdrževanja, integracija nekdanje povezane družbe, povečanje stroškov dela in bližajoče se obsežne naložbe ter njihov učinek na položaj industrije Unije niso bili preiskani.
(79)
V nasprotju s trditvami je omenjene dejavnike Komisija dejansko analizirala, kot je navedeno v uvodnih izjavah 94 do 96 (ustavitve zaradi vzdrževanja), 89 in 90 (integracija nekdanje povezane družbe), 91 (stroški dela) ter 82 in 83 (naložbe) v nadaljevanju, vendar njena analiza ni pokazala na kakršno koli morebitno neučinkovitost industrije Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(80)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z navedenim, se sklepi iz uvodne izjave 113 začasne uredbe potrdijo.
2.6 Finančna kriza
(81)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z učinki finančne krize, se sklepi iz uvodne izjave 114 začasne uredbe potrdijo.
2.7 Naložbe in zakonske varnostne zahteve EU
(82)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da so škodo povzročile velike naložbe, ki jih je izvedla industrija Unije. Ta stran je trdila, da naj ne bi bilo pomembno, ali so bile naložbe potrebne, saj bi bilo treba analizirati le njihov učinek na položaj industrije Unije in zlasti njihove učinke na dobičkonosnost industrije Unije.
(83)
Ta stran ni pojasnila, v kolikšni meri bi lahko naložbe, ki jih je izvedla industrija Unije, vplivale na dobičkonosnost. Kot je navedeno v uvodni izjavi 116 začasne uredbe, so naložbe industrije Unije temeljile na razumnih poslovnih odločitvah in jih ne bi bilo mogoče šteti kot neupravičene. Poleg tega se naložbeni stroški sčasoma amortizirajo in kot taki niso imeli znatnega učinka na dobičkonosnost industrije Unije. Trditve zainteresirane strani v zvezi s tem so bile zato zavrnjene.
(84)
Po razkritju je ta zainteresirana stran ponovila svojo trditev, da so škodo povzročile zakonske varnostne zahteve in obsežne naložbe industrije Unije, da bi izpolnila takšne zahteve. Ponovila je tudi, da ne bi bilo pomembno dejstvo, da so bile te odločitve razumne poslovne odločitve, in da bi se moral pri analizi upoštevati le učinek na dobičkonosnost. V zvezi s tem je bilo na koncu zatrjeno, da je bilo nepomembno tudi dejstvo, da se stroški naložb sčasoma amortizirajo.
(85)
V nasprotju s trditvami je bil v oceni upoštevan učinek naložb na dobičkonosnost industrije Unije. Amortizacija naložbenih stroškov je stroškovni dejavnik, ki je pomemben pri ugotavljanju dobičkonosnosti in ga je bilo zato treba upoštevati. Ta argument je bil zato zavrnjen.
(86)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z učinki naložb in zakonskimi varnostnimi zahtevami EU, se sklepi iz uvodnih izjav 115 in 116 začasne uredbe potrdijo.
2.8 Stroški surovin in drugi stroški
2.8.1 Proizvodni stroški
(87)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se je dobičkonosnost zmanjšala zaradi vzporednega splošnega povišanja proizvodnih stroškov. Zato je škodo prej povzročilo to povišanje proizvodnih stroškov kot pa uvoz iz Indonezije.
(88)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 100 začasne uredbe, se povečanje proizvodnih stroškov ne bi moglo odražati v prodajni ceni, in sicer zaradi cenovnega pritiska, ki ga je ustvaril uvoz MNG iz Indonezije. Zmanjšanje dobičkonosnosti je bilo zato v glavnem posledica povečanja dampinškega uvoza in to trditev bi bilo treba zavrniti.
2.8.2 Integracija nekdanje povezane družbe
(89)
Ista zainteresirana stran je trdila, da učinki integracije nekdanje povezane družbe na dobičkonosnost industrije Unije niso bili dovolj podrobno analizirani. Ta stran je trdila, da je navedena integracija negativno učinkovala na dobičkonosnost in tako povzročila škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(90)
Komisija je nadalje proučila učinke integracije nekdanje povezane družbe na zadevne kazalce škode, kot so proizvodni stroški, zaposlovanje, naložbe in dobičkonosnost. Poudariti je treba, da je bila zadevna povezana družba vključena le v prodajo zadevnega izdelka. Ugotovljeno je bilo, da je bila industrija Unije v poslovnem letu, v katerem je prišlo do integracije (2011/2012), dobičkonosna. V poslovnem letu po tem (2012/2013) je bila dobičkonosnost negativna. Toda to je sovpadalo s povečanjem obsega uvoza iz Indonezije, ki se je v istem letu dejansko podvojil. Z ozirom na to analiza ni potrdila, da je integracija nekdanje povezane družbe znatno negativno učinkovala na dobičkonosnost, in zato bi bilo treba trditve v zvezi s tem zavrniti.
2.8.3 Stroški dela
(91)
Več strani je trdilo, da je škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročilo povečanje stroškov dela. Čeprav je bilo splošno povečanje stroškov tudi posledica povečanja stroškov dela v obravnavanem obdobju, je preiskava pokazala, da učinek povečanja stroškov dela na skupne proizvodne stroške ni bil znaten (točnih podatkov ni mogoče navesti zaradi njihove zaupnosti). Glede na to ne bi bilo mogoče šteti, da je povečanje stroškov dela povzročilo znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in zato bi bilo treba trditve v zvezi s tem zavrniti.
(92)
Po razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da se stroški dela ne bi smeli ocenjevati ločeno, ampak da bi bilo treba upoštevati učinek povečanja različnih stroškovnih elementov kot celote.
(93)
Kot je omenjeno v uvodnih izjavah 87 in 88, je Komisija ocenjevala povečanje proizvodnih stroškov kot celote in zato je bil argument v zvezi s tem zavrnjen.
2.8.4 Ustavitve zaradi vzdrževanja
(94)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da je mogoče zmanjšanje proizvodnje in prodaje pripisati ustavitvam zaradi vzdrževanja, ki jih je izvedla industrija Unije, kar je nato povzročilo zmanjšanje obsega prodaje. Zato zmanjšanje proizvodnje in obsega prodaje industrije Unije ne bi smeli pripisati uvozu iz Indonezije.
(95)
Preiskava je pokazala, da je zmanjšanje proizvodnje med poslovnim letom 2012/2013 in v obdobju preiskave dejansko sovpadalo z dolgotrajno ustavitvijo proizvodnje zaradi vzdrževanja, ki pa se je izvedla le z namenom zmanjšanja velikih zalog, ki so bile posledica zmanjšane prodaje v preteklih letih obravnavanega obdobja.
(96)
Zato sta bila zmanjšanje proizvodnje in prodaje posledica povečanja dampinškega uvoza MNG iz Indonezije in ta argument bi bilo treba zavrniti.
(97)
Po razkritju je druga zainteresirana stran ponovila svojo trditev, da je mogoče škodo pripisati ustavitvam zaradi vzdrževanja in da ni pomembno, ali so bile te ustavitve potrebne ali ne. Stran je trdila, da bi bilo treba upoštevati le učinek teh zaustavitev na dobičkonosnost industrije Unije.
(98)
Kot je omenjeno v uvodnih izjavah 95 in 96 so bile ustavitve zaradi vzdrževanja posledica zmanjšanja prodaje, ta pa je bila posledica povečanja dampinškega uvoza iz Indonezije. Zato je uvoz iz Indonezije dejansko povzročil ustavitve zaradi vzdrževanja, ki jih zato ni mogoče ocenjevati ločeno niti jim ni mogoče pripisati prekinitve vzročne zveze med tem uvozom in povzročeno škodo. Ta argument zadevne zainteresirane strani je bil zato zavrnjen.
2.8.5 Devalvacija indonezijske rupije
(99)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da je devalvacija indonezijske rupije med januarjem 2012 in januarjem 2014 proizvajalcem izvoznikom dala primerljivo prednost ne glede na njihove odločitve glede določanja cen. Ta stran je trdila, da bi bilo treba učinek tega dejavnika raziskati.
(100)
Pri tem je treba spomniti, da se verjetni učinek dampinškega uvoza na cene industrije Unije v prvi vrsti proučuje z ugotavljanjem nelojalnega nižanja prodajnih cen, padca cen in oviranja dviga cen. V ta namen se opravi primerjava dampinških izvoznih cen in prodajnih cen industrije Unije, izvozne cene, ki se uporabijo za izračun škode, pa je včasih treba pretvoriti v drugo valuto, da se dobi primerljiva osnova. Posledično uporaba deviznega tečaja v tem okviru zgolj zagotavlja, da se razlika v ceni ugotovi na primerljivi osnovi. Očitno je torej, da v tem primeru deviznega tečaja ni mogoče šteti kot dejavnika, ki je povzročil škodo industriji Unije, saj je neločljivo povezan s samim uvozom. Ta argument bi bilo treba torej zavrniti.
2.8.6 Sklepi
(101)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z učinkom stroškov surovin in drugih stroškov, se sklepi iz uvodnih izjav 117 do 120 začasne uredbe potrdijo.
3. Sklep o vzročni zvezi
(102)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z vzročno zvezo, se sklepi iz uvodnih izjav 121 do 125 začasne uredbe potrdijo.
F. INTERES UNIJE
1. Interes industrije Unije
(103)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z interesom industrije Unije, se uvodne izjave 127 do 129 začasne uredbe potrdijo.
2. Interes uvoznikov/trgovcev
(104)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z interesom nepovezanih uvoznikov in trgovcev, se uvodne izjave 130 do 132 začasne uredbe potrdijo.
3. Interes uporabnikov
(105)
Po začasnem razkritju je en uporabnik ponovil svojo trditev, opisano v uvodni izjavi 140 začasne uredbe, v skladu s katero naj bi se potrošnja MNG v Uniji bistveno povečala, zlasti zaradi prepovedi uporabe fosfatov in drugih fosforjevih spojin v EU, ki jih bo domnevno nadomestil MNG za uporabo v neživilskem sektorju. Ta uporabnik je nadalje trdil, da bi bila zmogljivost industrije Unije nezadostna, da bi ustrezno oskrbovala vse večje povpraševanje na trgu Unije. Ta stran je trdila tudi, da bi povečanje potrošnje koristilo industriji Unije, saj bi lahko ta povečala obseg prodaje. Isti uporabnik je ponovil tudi svojo trditev, da ne bi bilo dovolj drugih virov dobave, zlasti ker so bili proizvajalci iz drugih tretjih držav prav tako del iste skupine družb kot industrija Unije in zato ne oskrbujejo trga Unije.
(106)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 141 začasne uredbe, je težko predvideti, kako bo novi pravni okvir Unije v zvezi s prepovedjo uporabe fosfatov in fosforjevih spojin vplival na industrijo Unije. Zlasti zadevna stran ni zagotovila nobenih informacij ali dokazov o tem, ali bo to spodbudilo povpraševanje po MNG v Uniji in v kolikšni meri naj bi se to zgodilo.
(107)
Preiskava je pokazala, da industrija Unije razpolaga z rezervnimi zmogljivostmi in bi bila sposobna povečati obseg proizvodnje in vsaj delno oskrbovati povečano povpraševanje na trgu Unije. Skupna zmogljivost Unije je v obravnavanem obdobju presegala skupno potrošnjo v Uniji.
(108)
Kar zadeva druge vire dobave in kot je bilo že omenjeno v uvodni izjavi 147 začasne uredbe, je preiskava pokazala, da se MNG proizvaja v več tretjih državah. V začetku obravnavanega obdobja, tj. v poslovnem letu 2010/2011, je bil tržni delež uvoza iz drugih tretjih držav (npr. Brazilije, Vietnama in Koreje) precejšen in se je zmanjšal šele, ko se je povečal obseg uvoza po nižjih cenah iz Indonezije. Preiskava je pokazala tudi, da je imelo več tretjih držav dobavitelje, ki niso pripadali isti skupini kot industrija Unije. Uvoz iz drugih tretjih držav bi se lahko znova okrepil, če bi se znova vzpostavili enaki konkurenčni pogoji na trgu Unije.
(109)
Zato bi bilo treba tovrstne trditve zavrniti.
(110)
Po dokončnem razkritju je ista zainteresirana stran ponovila svojo trditev, da bi se povpraševanje po MNG znatno povečalo v Uniji, in sicer zaradi prihodnje prepovedi uporabe fosfatov, in da Unija ne bo sposobna oskrbovati tega naraščajočega povpraševanja v Uniji. Vendar zadevna stran ni zagotovila nobenih novih informacij ali konkretnih dokazov, zato je bila njena trditev zavrnjena.
(111)
Ista zainteresirana stran je po dokončnem razkritju trdila tudi, da Komisija ni upoštevala odstotka celotnih stroškov detergentov, ki ga predstavlja MNG. Vendar zadevna stran ni predložila nobenih novih informacij, ki bi nasprotovale ugotovitvam iz uvodnih izjav 138 in 139 začasne uredbe, v skladu s katerimi bi bil morebitni učinek ukrepov na to družbo omejen. Ta argument je bil zato zavrnjen.
(112)
Ista zainteresirana stran je končno trdila, da so bili dodatni stroški za neživilsko industrijo in uporabnike neprehrambenih izdelkov, prezrti. Vendar ni zagotovila nobenih novih informacij ali dokazov, zato je bila njena trditev zavrnjena.
(113)
Drug uporabnik je trdil, da bi bilo treba učinek ukrepov proti Indoneziji in Kitajski na uporabnike oceniti kolektivno.
(114)
Analiza učinka obeh ukrepov na uporabnike je bila zlasti z ozirom na razpoložljivost drugih virov dobave opravljena v uvodni izjavi 147 začasne uredbe. Kot je omenjeno v uvodni izjavi 108, je ta analiza pokazala, da je imelo več tretjih držav možnost izvažati MNG v Unijo. Te tretje države so bile na trgu Unije prisotne, preden je dampinški uvoz iz Indonezije vstopil v Unijo v povečanem obsegu.
(115)
V skladu s trditvami naj uporabniki ne bi zmogli prenesti dodatnih stroškov protidampinške dajatve na končne potrošnike, in sicer zaradi močne konkurenčnosti na trgu Unije za končne živilske proizvode.
(116)
Kot je omenjeno v uvodnih izjavah 135 do 137 začasne uredbe, je - kar zadeva živilski sektor - MNG predstavljal le okoli 5 % skupnih stroškov izdelkov, ki vsebujejo MNG, ki so jih proizvajale sodelujoče družbe. Ugotovljeno je bilo, da so bile te družbe dobičkonosne. Zainteresirana stran ni zagotovila nobenih informacij, ki bi tem ugotovitvam nasprotovale. Zato so bili sklepi iz uvodne izjave 136 začasne uredbe, da bi imeli ukrepi zgolj omejen vpliv na te družbe, potrjeni in trditev v zvezi s tem bi bilo treba zavrniti.
4. Interes dobaviteljev surovin
(117)
Po začasnem razkritju sta dva dobavitelja oporekala sklepu iz uvodne izjave 143 začasne uredbe in trdila, da bi prenehanje obstoja industrije Unije znatno vplivala na njune poslovne dejavnosti. Ta dobavitelja sta trdila, da bi potencialna ustavitev proizvodnje MNG s strani industrije Unije škodila njunemu poslovanju na sploh, saj se tovarne sladkorja ne morejo izogniti proizvodnji določene količine sladkornih sirupov in melas, za katere je glavni kupec industrija Unije. Če sladkorja v teh oblikah ni mogoče prodati, bi to vplivalo na splošno učinkovitost zadevne tovarne.
(118)
Vendar pa te trditve niso bile utemeljene in jih zato ni bilo mogoče upoštevati.
5. Drugi argumenti
(119)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran ponovila svoje pripombe glede domnevnega prevladujočega položaja industrije Unije in trdila, da bi imela industrija Unije z uvedbo ukrepov za MNG primerjalno prednost na trgu Unije. Vendar niso bili v podporo tem trditvam priloženi nobeni novi dokazi. Zato so bili sklepi iz uvodne izjave 145 začasne uredbe potrjeni in trditev v zvezi s tem bi bilo treba zavrniti.
6. Sklep o interesu Unije
(120)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi z interesom Unije, se sklepi iz uvodnih izjav 126 do 148 začasne uredbe potrdijo.
G. DOKONČNI PROTIDAMPINŠKI UKREPI
1. Stopnja odprave škode (stopnja škode)
(121)
Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran oporekala ciljnemu dobičku, ki je bil uporabljen pri določitvi stopnje odprave škode, kot je navedeno v uvodni izjavi 151 začasne uredbe. Ta stran je trdila, da bi bila 3-5-odstotna stopnja dobička pred obdavčitvijo razumna in tržna raven dobička na podlagi neto stopnje dobička pred obdavčitvijo, ki so jo v letu 2013 dosegli proizvajalci MNG v dveh azijskih državah.
(122)
Stopnja dobička, ki je bila uporabljena za določitev stopnje odprave škode, je ustrezala stopnji dobička, ki bi jo lahko industrija Unije razumno pričakovala v normalnih konkurenčnih pogojih. Kot je navedeno v uvodni izjavi 151 začasne uredbe, je imel dampinški uvoz iz Indonezije vidne učinke šele v tretjem letu obravnavanega obdobja. Zato se je štelo za razumno, da se stopnja dobička določi glede ne prvi dve leti obravnavanega obdobja.
(123)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb v zvezi s stopnjo odprave škode, se sklepi iz uvodnih izjav 150 do 152 začasne uredbe potrdijo.
2. Dokončni ukrepi
(124)
Glede na sklepe v zvezi z dampingom, škodo, vzročnostjo in interesom Unije ter v skladu s členom 9(4) osnovne uredbe bi bilo treba dokončne protidampinške ukrepe za uvoz zadevnega izdelka uvesti na ravni stopnje dampinga v skladu s pravilom nižje dajatve. V tem primeru je bila po začasnem razkritju spremenjena posamezna stopnja dajatve za enega proizvajalca izvoznika, saj so bile nekatere transakcije izključene iz določitve njegove izvozne cene.
(125)
Na podlagi navedenega se uvedejo naslednje stopnje dajatev:
Država
Družba
Stopnja dampinga
(v %)
Stopnja škode
(v %)
Dokončna protidampinška dajatev
(v %)
Indonezija
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9-40,2]
7,2
Indonezija
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonezija
Vse druge družbe
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(126)
Stopnje protidampinških dajatev za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev te preiskave. Zato izražajo stanje, v katerem so bile te družbe med to preiskavo. Te stopnje dajatev veljajo izključno za uvoz zadevnega izdelka, ki ima poreklo v zadevni državi in so ga proizvedli poimensko navedeni pravni subjekti. Za uvoženi zadevni izdelek, ki ga proizvaja katera koli druga družba, katere ime in naslov nista posebej navedena v izvedbenem delu te uredbe, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, bi morala veljati stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“. Za njih se ne sme uporabljati nobena od posameznih stopenj protidampinških dajatev.
(127)
Družba lahko zaprosi za uporabo teh posameznih stopenj protidampinških dajatev, če naknadno spremeni ime svojega subjekta. Prošnja mora biti naslovljena na Komisijo (4). Vsebovati mora vse relevantne informacije, na podlagi katerih je mogoče dokazati, da sprememba ne vpliva na pravico družbe do uživanja koristi stopnje dajatve, ki se zanjo uporablja. Če sprememba imena družbe ne vpliva na njeno pravico do uživanja koristi stopnje dajatve, ki se zanjo uporablja, se v Uradnem listu Evropske unije objavi obvestilo o spremembi imena.
(128)
Za zmanjšanje tveganja izogibanja ukrepom zaradi velikih razlik v stopnjah dajatev so potrebni posebni ukrepi, da se zagotovi uporaba posameznih protidampinških dajatev. Družbe, za katere veljajo posamezne protidampinške dajatve, morajo carinskim organom držav članic predložiti veljaven trgovinski račun. Ta račun mora biti v skladu z zahtevami iz Priloge. Za uvoz, za katerega navedeni račun ni bil predložen, se bo uporabila protidampinška dajatev, ki se uporablja za „vse druge družbe“.
(129)
Da se zagotovi ustrezno izvrševanje protidampinških dajatev, je treba protidampinško dajatev za vse druge družbe uporabljati ne le za nesodelujoče proizvajalce izvoznike v tej preiskavi, temveč tudi za proizvajalce, ki v obdobju preiskave niso izvažali v Unijo.
3. Dokončno pobiranje začasnih dajatev
(130)
Ob upoštevanju ugotovljenih stopenj dampinga in ravni škode, povzročene industriji Unije, bi bilo treba dokončno pobrati zneske, zavarovane z začasno protidampinško dajatvijo, ki je bila uvedena z začasno uredbo.
(131)
Odbor, ustanovljen v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe, ni predložil mnenja -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz mononatrijevega glutamata, ki se trenutno uvršča pod oznako KN ex 2922 42 00 (oznaka TARIC 2922420010), s poreklom iz Indonezije.
2. Stopnje dokončne protidampinške dajatve, ki se uporabljajo za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo družbe, navedene v preglednici, so:
Družba
Dokončna protidampinška dajatev (v %)
Dodatna oznaka TARIC
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Vse druge družbe
28,4
B999
3. Posamezne stopnje protidampinške dajatve, ki so določene za družbe iz odstavka 2, se lahko uporabljajo, če se carinskim organom držav članic predloži veljaven trgovinski račun, skladen z zahtevami iz Priloge. Če družbe takega računa ne predložijo, se uporablja dajatev, ki velja za „vse druge družbe“.
4. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne določbe o carinskih dajatvah.
Člen 2
Zneski, zavarovani z začasnimi protidampinškimi dajatvami v skladu z Izvedbeno uredbo (EU) št. 904/2014, se dokončno poberejo.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 21. januarja 2015