ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
DIREKTIVA SVETA (EU) 2015/652
z dne 20. aprila 2015
o določitvi metod izračuna in zahtev glede poročanja na podlagi Direktive 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive Sveta 93/12/EGS (1) in zlasti člena 7a(5) Direktive,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Metoda izračuna emisij toplogrednih plinov goriv in druge energije iz nebioloških virov, ki jo je treba uvesti na podlagi člena 7a(5) Direktive 98/70/ES, bi morala zagotoviti dovolj natančno poročanje, da lahko Komisija kritično oceni uspešnost dobaviteljev pri izpolnjevanju njihovih obveznosti v skladu s členom 7a(2) navedene Direktive. Metoda izračuna bi morala zagotoviti natančnost in pri tem upoštevati zapletenost s tem povezanih upravnih zahtev. Hkrati bi morala spodbujati dobavitelje, naj zmanjšajo intenzivnost toplogrednih plinov goriva, ki ga dobavljajo. Skrbno bi bilo treba premisliti o vplivu metode izračuna na rafinerije v Uniji. Zato bi morala metoda izračuna temeljiti na povprečni intenzivnosti toplogrednih plinov, ki pomeni panožno povprečno vrednost, značilno za posamezno gorivo. Prednost tega bi bilo zmanjšanje upravnega bremena za dobavitelje in države članice. V tej fazi predlagana metoda izračuna ne bi smela zahtevati razlikovanja intenzivnosti toplogrednih plinov goriva na podlagi vira surovine, saj bi to vplivalo na tekoče naložbe v nekaterih rafinerijah v Uniji.
(2)
Zahteve glede poročanja za dobavitelje, ki so mala in srednja podjetja (MSP), kot so opredeljena v Priporočilu Komisije 2003/361/ES (2), bi bilo treba v smislu člena 7a(1) Direktive 98/70/ES čim bolj zmanjšati. Tudi od uvoznikov bencina in dizelskega goriva, rafiniranega zunaj Unije, se ne bi smele zahtevati podrobne informacije o virih surove nafte, uporabljene pri proizvodnji navedenega goriva, saj morda te informacije niso na voljo ali jih je težko pridobiti.
(3)
Za spodbujanje nadaljnjega zmanjševanja emisij toplogrednih plinov bi bilo treba v izračun emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu vključiti prihranke, ki se uveljavljajo zaradi zmanjšanj primarnih emisij (upstream emission reductions (UER)), vključno s sežigom in izpustom. Zaradi lažjega uveljavljanja UER bi bilo treba dobaviteljem dovoliti, da za izračun in potrditev zmanjšanja emisij uporabijo različne sisteme emisij. Upravičeni bi morali biti samo projekti UER, ki so se začeli izvajati po datumu določitve izhodiščnega standarda za goriva iz člena 7a(5)(b) Direktive 98/70/ES, to je 1. januarja 2011.
(4)
Ponderirane povprečne privzete vrednosti toplogrednih plinov, ki predstavljajo surovo nafto, porabljeno v Uniji, pomenijo preprosto metodo izračuna, s katero lahko dobavitelji določijo vsebnost toplogrednih plinov v gorivu, ki ga dobavljajo.
(5)
UER bi bilo treba oceniti in potrditi v skladu z načeli in standardi, določenimi z mednarodnimi standardi, zlasti ISO 14064, ISO 14065 in ISO 14066.
(6)
Poleg tega je primerno državam članicam olajšati izvajanje zakonodaje na področju UER, vključno zaradi sežiga in izpusta. Zato bi bilo treba pod okriljem Komisije pripraviti nezakonodajne smernice za pristope, s katerimi bi taka UER (vključno z zmanjšanji pri sežigu in izpustu na črpališčih) kvantificirali, preverili, potrdili, spremljali in jih sporočili, preden se konča rok za prenos, določen v členu 7 te direktive.
(7)
Člen 7a(5)(b) Direktive 98/70/ES zahteva uvedbo metode za določitev izhodiščnega standarda za goriva na podlagi emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu fosilnih goriv na enoto energije v 2010. Izhodiščni standard za goriva bi moral temeljiti na količinah porabljenega dizelskega goriva, bencina, necestnega plinskega olja, utekočinjenega naftnega plina (UNP) in stisnjenega zemeljskega plina (SZP) z uporabo podatkov, ki so jih leta 2010 države članice uradno sporočile Okvirni konvenciji Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC). Izhodiščni standard za goriva ne bi smel biti primerjalno fosilno gorivo, ki se uporablja za izračun prihrankov toplogrednih plinov zaradi uporabe biogoriv, ampak bi moral ostati takšen, kot je določen v Prilogi IV k Direktivi 98/70/ES.
(8)
Ker se sestava ustrezne mešanice fosilnih goriv iz leta v leto le malo spreminja, so tudi spremembe agregirane intenzivnosti toplogrednih plinov fosilnih goriv iz leta v leto majhne. Zato je smiselno, da izhodiščni standard za goriva temelji na podatkih o povprečni porabi v Uniji za leto 2010, ki so jih države članice sporočile UNFCCC.
(9)
Izhodiščni standard za goriva bi moral pomeniti povprečno intenzivnost primarnih emisij toplogrednih plinov in intenzivnost goriva v povprečno kompleksnih rafinerijah za fosilna goriva. Izhodiščni standard za goriva bi moral biti zato izračunan na podlagi ustreznih povprečnih privzetih vrednosti za goriva. Izhodiščni standardi za goriva se ne bi smel spremeniti do leta 2020, da bi bila dobaviteljem zagotovljena regulativna varnost glede njihovih obveznosti zmanjšanja intenzivnosti toplogrednih plinov goriv, ki jih dobavljajo.
(10)
Člen 7a(5)(d) Direktive 98/70/ES določa, da je treba sprejeti metodo za izračun prispevka električnih cestnih vozil, da se zmanjšajo emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu goriv. Na podlagi navedenega člena bi morala biti metoda izračuna skladna s členom 3(4) Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3). Za zagotovitev te skladnosti bi se moral isti prilagoditveni faktor uporabiti tudi za učinkovitost pogonskega sistema.
(11)
Podatke o elektriki, dobavljeni za uporabo v cestnem prometu, lahko dobavitelji sporočijo državam članicam v skladu s členom 7a(1) Direktive 98/70/ES v okviru letnih poročil. Da bi se znižali upravni stroški, je smiselno, da se za potrebe poročanja dobaviteljev vzpostavi metoda izračuna na podlagi ocene namesto na podlagi dejanskega merjenja porabe električne energije v električnem cestnem vozilu ali motornem kolesu.
(12)
Smiselno je vključiti podroben pristop za oceno količine in intenzivnosti toplogrednih plinov biogoriv v primeru hkratne predelave biogoriva in fosilnega goriva med istim procesom. Ker dobljene količine biogoriva ni mogoče izmeriti, na primer med soobdelavo rastlinskih olj in fosilnega goriva z vodikom, je potrebna posebna metoda. Člen 7d(1) Direktive 98/70/ES določa, da so emisije toplogrednih plinov v življenjskem ciklu biogoriv za namene člena 7a in člena 7b(2) navedene direktive izračunane z isto metodo. Zato je certificiranje emisij toplogrednih plinov s priznanimi prostovoljnimi sistemi veljavno za namene člena 7a, pa tudi člena 7b(2) Direktive 98/70/ES.
(13)
Zahtevo glede poročanja dobaviteljev, določeno v členu 7a(1) Direktive 98/70/ES, bi bilo treba dopolniti s harmonizirano obliko in harmoniziranimi opredelitvami podatkov, o katerih je treba poročati. Harmonizacija opredelitev podatkov je potrebna zaradi pravilnega izračuna intenzivnosti toplogrednih plinov, povezanega z obveznostmi poročanja posameznega dobavitelja, saj so podatki ključni vložek v metodo izračuna, harmonizirano na podlagi člena 7a(5)(a) Direktive 98/70/ES. Ti podatki vključujejo identifikacijo dobavitelja, količino goriva ali energije, dane na trg, in vrsto goriva ali energije, dane na trg.
(14)
Zahtevo glede poročanja dobaviteljev, določeno v členu 7a(1) Direktive 98/70/ES, bi bilo treba dopolniti s harmoniziranimi zahtevami glede poročanja, poročevalno obliko in harmoniziranimi opredelitvami pojmov za državo članico, ki poroča Komisiji o učinku toplogrednih plinov goriv, porabljenih v Uniji. Te zahteve glede poročanja bodo zlasti omogočile posodobitev primerjalnega fosilnega goriva, opisanega v točki 19 dela C Priloge IV k Direktivi 98/70/ES in točki 19 dela C Priloge V k Direktivi 2009/28/ES, olajšale poročanje, zahtevano na podlagi členov 8(3) in 9(2) Direktive 98/70/ES, ter prilagajanje metode izračuna tehničnemu in znanstvenemu napredku, da se zagotovi izpolnitev njegovega predvidenega namena. Ti podatki bi morali vključevati količino goriva ali energije, dane na trg, vrsto goriva ali energije, kraj nakupa in izvor goriva ali energije, dane na trg.
(15)
Če se poročanje izvede v skladu z zahtevami iz Priloge IV in opredelitvami iz prilog I in III, je smiselno, da države članice dobaviteljem dovolijo izpolnitev zahtev glede poročanja, kjer uporabijo enakovredne podatke, zbrane na podlagi druge zakonodaje Unije ali nacionalne zakonodaje, da se tako zmanjša upravno breme.
(16)
Da bi se skupinam dobaviteljev olajšalo poročanje na podlagi člena 7a(4) Direktive 98/70/ES, člen 7a(5)(c) navedene direktive dopušča določitev vseh potrebnih pravil. Zaželeno je olajšati takšno poročanje, da se preprečijo motnje fizičnega prenosa goriva, saj dajejo različni dobavitelji na trg različna goriva v različnih deležih in bi zato morda morali uvesti različne ravni virov, da bi lahko izpolnili cilj zmanjšanja toplogrednih plinov. Zato je treba harmonizirati opredelitve naslednjih pojmov: identifikacija dobavitelja, količina goriva ali energije, dane na trg, vrsta goriva ali energije, kraj nakupa in izvor goriva ali energije, dane na trg. Da se pri skupnem poročanju dobaviteljev na podlagi člena 7a(4) prepreči dvojno upoštevanje, je primerno metodo izračuna in poročanja, ki jih izvajajo države članice, vključno s poročanjem Komisiji, harmonizirati tako, da se zahtevane informacije skupine dobaviteljev nanašajo na določeno državo članico.
(17)
Na podlagi člena 8(3) Direktive 98/70/ES morajo države članice predložiti letno poročilo z nacionalnimi podatki o kakovosti goriv za predhodno koledarsko leto v skladu z obliko, določeno v Odločbi Komisije 2002/159/ES (4). Da se zajame spremembe Direktive 98/70/ES, ki jih uvaja Direktiva 2009/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), in poznejše dodatne zahteve glede poročanja za države članice, ter zaradi učinkovitosti in harmonizacije, je treba pojasniti, katere informacije bi bilo treba poročati, ter določiti obliko za predložitev podatkov dobaviteljev in držav članic.
(18)
Komisija je 23. februarja 2012 predložila osnutek ukrepa Odboru, ustanovljenemu z Direktivo 98/70/ES. Odbor ni mogel sprejeti mnenja s potrebno kvalificirano večino. Zato je primerno, da Komisija na podlagi člena 5a(4) Sklepa Sveta 1999/468/ES (6) predloži predlog Svetu -
SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta direktiva določa pravila za metode izračuna ter zahteve glede poročanja v skladu z Direktivo 98/70/ES.
2. Ta direktiva se uporablja za goriva, ki se uporabljajo za pogon cestnih vozil, necestnih premičnih strojev (vključno s plovili za plovbo po celinskih plovnih poteh, ko niso na morju), kmetijskih in gozdarskih traktorjev, plovil za rekreacijo, ko niso na morju, ter za električno energijo za uporabo v cestnih vozilih.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene te direktive se poleg opredelitev pojmov iz Direktive 98/70/ES uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„primarne emisije“ pomenijo vse emisije toplogrednih plinov, ki nastanejo pred dostavo surovin v rafinerijo ali predelovalni obrat, v katerem je bilo proizvedeno gorivo, kot je določeno v Prilogi I;
2.
„naravni bitumen“ pomeni kateri koli vir rafinerijskih surovin,
(a)
katerega gostota Ameriškega inštituta za nafto (API) je 10 stopinj ali manj, kadar je v obliki bazena na kraju pridobivanja, kot je opredeljena na podlagi preskusne metode Ameriškega združenja za testiranje in materiale (ASTM) (7) D287;
(b)
katerega letna povprečna viskoznost pri temperaturi bazena je višja kot viskoznost, izračunana z enačbo: viskoznost (v centipoise) = 518,98e-0,038T, pri čemer je T temperatura v stopinjah Celzija;
(c)
ki ustreza opredelitvi katranskega peska iz oznake kombinirane nomenklature (KN) 2714, kakor je opisano v Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (8), in
(d)
kadar se vir surovin pridobiva z rudarjenjem ali toplotnim gravitacijskim odvodnjavanjem, pri čemer se toplotna energija pridobiva večinoma iz drugih virov in ne iz virov surovin;
3.
„naftni skrilavec“ pomeni kateri koli rafinerijski vir surovin v obliki kamnine, ki vsebuje kerogen v trdnem stanju in ustreza opredelitvi naftnega skrilavca pod oznako KN 2714, kakor je opisano v Uredbi (EGS) št. 2658/87. Vir surovin se pridobiva z rudarjenjem ali toplotnim gravitacijskim odvodnjavanjem;
4.
„izhodiščni standard za goriva“ pomeni izhodiščni standard za goriva na podlagi emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu fosilnih goriv na enoto energije v 2010;
5.
„konvencionalna surova nafta“ pomeni kateri koli rafinerijski vir surovin z gostoto API, večjo od 10 stopinj, kadar je v obliki bazena na kraju izvora in je izmerjena v skladu s preskusno metodo ASTM D287 ter ne ustreza opredelitvi pod oznako KN 2714, kakor je določeno v Uredbi (EGS) št. 2658/87.
Člen 3
Metoda izračuna intenzivnosti toplogrednih plinov dobavljenih goriv in energije, ki niso biogoriva, in poročanje dobaviteljev
1. Za namene člena 7a(2) Direktive 98/70/ES države članice zagotovijo, da dobavitelji za določitev intenzivnosti toplogrednih plinov dobavljenih goriv uporabljajo metodo izračuna, določeno v Prilogi I k tej direktivi.
2. Za namene drugega pododstavka člena 7a(1) in člena 7a(2) Direktive 98/70/ES države članice od dobaviteljev zahtevajo, da pri sporočanju podatkov uporabijo opredelitve pojmov in metodo izračuna iz Priloge I k tej direktivi. Podatki se sporočajo letno z uporabo predloge iz Priloge IV k tej direktivi.
3. Za namene člena 7a(4) Direktive 98/70/ES vsaka država članica zagotovi, da skupina dobaviteljev, ki se odloči, da velja za edinega dobavitelja, svoje obveznosti v skladu s členom 7a(2) izpolni v zadevni državi članici.
4. Za dobavitelje, ki so MSP, države članice uporabijo poenostavljeno metodo, določeno v Prilogi I k tej direktivi.
Člen 4
Izračun izhodiščnega standarda za goriva in zmanjšanja intenzivnosti toplogrednih plinov
Za namene preverjanja izpolnjevanja obveznosti dobaviteljev iz člena 7a(2) Direktive 98/70/ES države članice od dobaviteljev zahtevajo, da doseženo zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu goriv in električne energije primerjajo z izhodiščnim standardom za goriva iz Priloge II k tej direktivi.
Člen 5
Poročanje držav članic
1. Kadar države članice predložijo poročila Komisiji v skladu s členom 8(3) Direktive 98/70/ES, Komisiji posredujejo podatke o skladnosti s členom 7a navedene direktive, kot je opredeljeno v Prilogi III k tej direktivi.
2. Države članice za predložitev podatkov, določenih v Prilogi III k tej direktivi, uporabijo orodja ReportNet Evropske agencije za okolje, ki so zagotovljena na podlagi Uredbe (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (9). Države članice podatke elektronsko prenesejo v osrednjo zbirko podatkov, ki jo upravlja Evropska agencija za okolje.
3. Podatki se posredujejo letno v predlogi, določeni v Prilogi IV. Države članice sporočijo Komisiji datum prenosa in ime kontaktne osebe pristojnega organa, odgovornega za preverjanje in sporočanje podatkov Komisiji.
Člen 6
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo njihovo izvajanje. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisijo obvestijo o navedenih določbah do 21. aprila 2017 in ji nemudoma sporočijo vse naknadne spremembe, ki vplivajo nanje.
Člen 7
Prenos
1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje 21. aprila 2017. O tem takoj obvestijo Komisijo.
2. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
3. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalnega prava, sprejetega na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 8
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 9
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Luxembourgu, 20. aprila 2015