РЕШЕНИЕ № 940/2014/ЕС НА СЪВЕТА
от 17 декември 2014 година
относно режима за облагане с данък „octroi de mer“ в най-отдалечените френски региони
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите на Договора, които се прилагат по отношение на най-отдалечените региони на Съюза, част от които са отвъдморските департаменти на Франция, по принцип не допускат каквато и да било разлика в данъчното облагане между местните продукти и тези, които са с произход от континентална Франция или от останалите държави членки. В член 349 от Договора се предвижда обаче възможност за въвеждане на специфични мерки в полза на тези региони поради наличието на постоянни неблагоприятни условия, които оказват въздействие върху икономическото и социалното положение на най-отдалечените региони.
(2)
Тези специфични мерки трябва да са съобразени с особените характеристики и ограничения на най-отдалечените региони, без да се накърняват целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително по отношение на вътрешния пазар и общите политики. Трайният характер и съчетанието на неблагоприятните условия в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора (отдалечеността, зависимостта от суровини и енергия, необходимостта от поддържане на по-големи складови наличности, малкият размер на местния пазар в съчетание със слабо развита износна дейност и др.) водят до повишаване на производствените разходи, а оттам - и на себестойността на продуктите местно производство, които в отсъствието на специфични мерки биха били по-малко конкурентоспособни в сравнение с произведените на друго място продукти, дори като се вземат предвид разходите за транспорт до френските отвъдморски департаменти. Следователно това би затруднило запазването на местното производство. Поради това е необходимо да се предприемат специфични мерки за подкрепа на местната промишленост посредством подобряване на нейната конкурентоспособност. Съгласно Решение 2004/162/ЕО на Съвета (1) за възстановяване на конкурентоспособността на продукти местно производство Франция има право да прилага до 31 декември 2014 г. пълно или частично освобождаване от данък „octroi de mer“ за определени продукти, които са произведени в най-отдалечените френски региони Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника и Реюнион, а от 1 януари 2014 г. и в Майот. В приложението към посоченото решение се съдържа списък на продуктите, по отношение на които може да се прилага пълно или частично освобождаване от данък. Разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 10, 20 или 30 процентни пункта в зависимост от конкретния продукт.
(3)
Франция поиска запазването след 1 януари 2015 г. на механизъм, подобен на предвидения в Решение 2004/162/ЕО. Тя посочи, че изброените по-горе неблагоприятни условия са с постоянен характер, че данъчният режим, предвиден в Решение 2004/162/ЕО, е позволил да се запази, а в някои случаи - и да се развие местното производство, като не създава преимущество за подпомаганите предприятия, доколкото като цяло вносът на продукти, които са предмет на диференцирано данъчно облагане, е продължил да нараства.
(4)
Франция е съобщила на Комисията за всеки един от съответните най-отдалечени региони (Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Майот и Реюнион) пет серии от списъци на продукти, за които тя предлага прилагането на диференцирано данъчно облагане в размер на 10, 20 или 30 процентни пункта в зависимост от това дали са местни продукти, или не. Режимът не се прилага за френския най-отдалечен регион Сен Мартен.
(5)
С настоящото решение се прилагат разпоредбите на член 349 от Договора и на Франция се разрешава да прилага диференцирано данъчно облагане по отношение на продукти, за които е доказано на първо място наличието на местно производство, на второ - наличието на значително въвеждане на стоки (включително от континентална Франция и други държави членки), което може да възпрепятства запазването на местното производство, и на последно - наличието на допълнителни разходи, които увеличават себестойността на местното производство спрямо продуктите, произведени на друго място, и които застрашават конкурентоспособността на продуктите местно производство. Разрешената разлика в данъчното облагане не следва да надвишава обоснованите допълнителни разходи. Прилагането на тези принципи ще позволи прилагането на разпоредбите на член 349 от Договора, доколкото това е необходимо, без да се създава необосновано преимущество за местното производство, за да не се влошават целостта и съгласуваността на правния ред на Съюза, включително поддържането на конкуренция без нарушения на вътрешния пазар и политиките на държавна помощ.
(6)
С цел да се опростят задълженията на малките предприятия, посоченото пълно или частично освобождаване от данък следва да се прилага за всички оператори с годишен оборот от най-малко 300 000 EUR. Операторите, чийто годишен оборот е под този праг, не следва да подлежат на облагане с данък „octroi de mer“, но в противовес на това нямат право на приспадане на данъка за предходни доставки.
(7)
Освен това съгласуваността на правния ред на Съюза изисква изключване на прилагането на разлика в данъчното облагане за хранителни продукти, за които се предоставят помощите, предвидени в глава III от Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2). Целта на тази разпоредба е да не се допусне ефектът от финансовата помощ за селското стопанство, предоставяна чрез специфичния режим на снабдяване, да бъде намален или заличен чрез облагане на субсидираните продукти с по-висок данък „octroi de mer“.
(8)
Целите за подкрепа на социално-икономическото развитие на френските отвъдморски департаменти, предвидени в Решение 2004/162/ЕО, се потвърждават от изискванията относно целите на данъка „octroi de mer“. Включването на приходите от данъка „octroi de mer“ в ресурсите на икономическата и данъчната система на френските отвъдморски департаменти и тяхното използване в стратегия за икономическо и социално развитие на френските отвъдморски департаменти, включително за популяризиране на местните дейности, представлява правно задължение.
(9)
Необходимо е срокът на прилагане на Решение 2004/162/ЕО да се удължи с 6 месеца до 30 юни 2015 г. Този срок ще даде на Франция възможност да транспонира настоящото решение в националното си право.
(10)
Срокът на действие на режима се определя на пет години и шест месеца до 31 декември 2020 г. Това е датата, на която също така изтича срокът на прилагане на действащите насоки за националната регионална помощ. При все това ще бъде необходимо първо да се направи оценка на резултатите от прилагането на този режим. Съответно най-късно до 31 декември 2017 г. Франция следва да представи доклад за прилагането на въведения данъчен режим, за да се установи въздействието на предприетите мерки и техният принос за поддържането, насърчаването и развитието на местните стопански дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони. Целта на доклада следва да бъде да се провери дали данъчните предимства, предоставени от Франция на продуктите местно производство, не надхвърлят строго необходимото и дали те са все още необходими и пропорционални. Освен това докладът следва да съдържа анализ на въздействието на въведения режим върху равнището на цените в най-отдалечените френски региони. Въз основа на този доклад Комисията следва да предостави на Съвета доклад и при необходимост предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение с оглед на направените констатации.
(11)
Необходимо е настоящото решение да се прилага от 1 юли 2015 г., за да се избегне правният вакуум.
(12)
Настоящото решение не засяга възможното прилагане на членове 107 и 108 от Договора.
(13)
Настоящото решение има за цел установяването на правна рамка за данъка „octroi de mer“ от 1 януари 2015 г. Предвид неотложния характер на въпроса следва да се допусне изключение от осемседмичния срок, предвиден в член 4 от Протокол № 1 относно ролята на националните парламенти в Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от членове 28, 30 и 110 от Договора на Франция се разрешава да прилага до 31 декември 2020 г. пълно или частично освобождаване от данъка „octroi de mer“ за изброените в приложението продукти, които са местно производство на Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Майот и Реюнион в качеството им на най-отдалечени региони по смисъла на член 349 от Договора.
Това пълно или частично освобождаване от данъка трябва да се включи в стратегията за икономическо и социално развитие на съответните най-отдалечени региони при отчитане на съответната рамка на Съюза и да способства за насърчаване на местните дейности, без при това да води до влошаване на условията на обмен до степен, която противоречи на общия интерес.
2. В сравнение с данъчните ставки, прилагани за подобни продукти, които не са с произход от съответните най-отдалечени региони, прилагането на пълното или частичното освобождаване от данъка, предвидено в параграф 1, не може да доведе до различия, които надвишават:
а)
10 процентни пункта за продуктите, посочени в част А от приложението;
б)
20 процентни пункта за продуктите, посочени в част Б от приложението;
в)
30 процентни пункта за продуктите, посочени в част В от приложението.
Франция гарантира, че пълното или частичното освобождаване от данъка, прилагано по отношение на продуктите, посочени в приложението, не превишава процента, който е строго необходим за запазване, насърчаване и развитие на местните стопански дейности.
3. Франция прилага пълното или частичното освобождаване от данъка, посочено в параграфи 1 и 2, по отношение на операторите с годишен оборот от най-малко 300 000 EUR. Всички оператори, чийто годишен оборот е под този праг, не подлежат на облагане с данък „octroi de mer“.
Член 2
Френските органи прилагат по отношение на продуктите, които са ползвали специфичния режим на снабдяване, предвиден в глава III от Регламент (ЕС) № 228/2013, същия данъчен режим като този, който прилагат за продуктите местно производство.
Член 3
1. Франция съобщава незабавно на Комисията информацията за данъчния режим, посочен в член 1.
2. До 31 декември 2017 г. Франция представя на Комисията доклад за прилагането на данъчния режим, посочен в член 1, в който се посочва въздействието на предприетите мерки и техният принос за поддържането, насърчаването и развитието на местните стопански дейности, като се вземат под внимание неблагоприятните условия, оказващи въздействие върху най-отдалечените региони.
Въз основа на този доклад Комисията представя на Съвета доклад и при необходимост, предложение за адаптиране на разпоредбите на настоящото решение.
Член 4
В член 1, параграф 1 от Решение 2004/162/ЕО датата „31 декември 2014 г.“ се заменя с датата „30 юни 2015 г.“
Член 5
Членове 1 - 3 се прилагат от 1 юли 2015 г.
Член 4 се прилага от 1 януари 2015 г.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2014 година.
SKLEP SVETA št. 940/2014/EU
z dne 17. decembra 2014
o režimu pristaniških pristojbin v najbolj oddaljenih francoskih regijah
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 349 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Določbe Pogodbe, ki se uporabljajo za najbolj oddaljene regije Unije, ki zajemajo tudi francoske čezmorske departmaje, načeloma ne omogočajo nobene razlike v obdavčitvi lokalnih proizvodov in proizvodov iz celinske Francije ali drugih držav članic. Člen 349 Pogodbe kljub temu določa možnost uvedbe posebnih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij zaradi stalnih omejitev, ki vplivajo na njihov ekonomski in socialni položaj.
(2)
Taki posebni ukrepi morajo upoštevati posebne značilnosti in omejitve navedenih regij, ne da bi s tem ogrozili celovitost in povezanost pravnega reda Unije, vključno z notranjim trgom in skupnimi politikami. Stalnost in kombinacija omejitev, s katerimi se soočajo najbolj oddaljene regije Unije, kot so omenjene v členu 349 Pogodbe (oddaljenost, odvisnost od surovin in energije, obveznost ustvarjanja večjih zalog, majhnost lokalnega trga skupaj z nizko ravnjo izvozne dejavnosti, itd.), pomeni, da so proizvodni stroški in s tem neto cena lokalno proizvedenih proizvodov višji, tako da brez posebnih ukrepov ne morejo konkurirati proizvodom od drugod, tudi če se upoštevajo stroški njihovega prevoza v francoske čezmorske departmaje. Zaradi tega bi bilo težje ohraniti lokalno proizvodnjo. Zato je treba sprejeti posebne ukrepe, da bi se z izboljšanjem konkurenčnosti okrepila lokalna industrija. Da bi Francija ponovno vzpostavila konkurenčnost lokalno proizvedenih proizvodov, lahko v skladu z Odločbo Sveta 2004/162/ES (1) do 31. decembra 2014 uporablja oprostitve ali znižanja pristaniških pristojbin za nekatere proizvode, ki so proizvedeni v najbolj oddaljenih regijah Guadeloupe, Francoska Gvajana, Martinik in Reunion, od 1. januarja 2014 pa tudi Mayotte. Priloga k navedeni odločbi vsebuje seznam proizvodov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve ali znižanja tega davka. Razlika v obdavčitvi med lokalno proizvedenimi in drugimi proizvodi ne sme presegati 10, 20 ali 30 odstotnih točk, kar je odvisno od proizvoda.
(3)
Francija je zaprosila, da se po 1. januarju 2015 ohrani sistem, ki je podoben tistemu iz Odločbe 2004/162/ES. Francija poudarja, da so navedene omejitve trajne narave, da je sistem obdavčitve, ki ga določa Odločba 2004/162/ES, omogočil ohranitev, v nekaterih primerih pa razvoj lokalne proizvodnje ter da ta sistem ni pomenil prednosti za upravičena podjetja, saj je na splošno uvoz proizvodov, za katere se uporablja diferencirana obdavčitev, še naprej naraščal.
(4)
Francija je Komisiji za vsako od zadevnih najbolj oddaljenih regij (Guadeloupe, Francoska Gvajana, Martinik, Mayotte in Reunion) predložila pet sklopov seznamov proizvodov, za katere namerava uporabiti diferencirano obdavčitev v višini 10, 20 ali 30 odstotnih točk, odvisno od tega, ali gre za lokalno proizvedene proizvode ali ne. To ne zadeva najbolj oddaljene francoske regije Saint-Martin.
(5)
S tem sklepom se izvajajo določbe člena 349 Pogodbe in se Franciji dovoli, da uporabi diferencirano obdavčitev za proizvode, za katere je bilo utemeljeno: prvič, da so proizvedeni lokalno; drugič, da obstaja znaten uvoz blaga (vključno iz celinske Francije in drugih držav članic), ki bi lahko ogrozil ohranitev lokalne proizvodnje; in tretjič, da obstajajo višji stroški, ki povečujejo neto ceno lokalnih proizvodov v primerjavi s proizvodi od drugod ter ogrožajo konkurenčnost lokalno proizvedenih proizvodov. Dovoljena diferencirana obdavčitev ne sme presegati dokazanih višjih stroškov. Uporaba navedenih načel bi omogočila izvajanje določb člena 349 Pogodbe, ne da bi prekoračila to, kar je potrebno za dosego cilja, in brez ustvarjanja neupravičenih prednosti za lokalno proizvodnjo, da ne bi škodovala celovitosti in povezanosti pravnega reda Unije, vključno z ohranitvijo neizkrivljene konkurence na notranjem trgu in politikami državne pomoči.
(6)
Zaradi poenostavitve zavez malih podjetij bi morale oprostitve in znižanja davkov zadevati vse gospodarske subjekte, katerih letni promet je 300 000 EUR ali več. Gospodarski subjekti, katerih letni promet je nižji od tega praga, naj ne bi bili zavezani pristaniškim pristojbinam, vendar zneska te pristojbine ne morejo odbiti od davka na svoj dohodek.
(7)
Skladnost z zakonodajo Unije obenem pomeni izključitev razlik v obdavčevanju za kmetijske proizvode, ki so upravičeni do pomoči na podlagi poglavja III Uredbe (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta. (2) Navedeni ukrep preprečuje, da bi se učinek finančne pomoči za kmetijstvo, ki jo zagotavlja posebni režim preskrbe, izničil ali skrčil zaradi višjega davka na subvencionirane proizvode s pomočjo pristaniških pristojbin.
(8)
Cilji podpore socialnemu in gospodarskemu razvoju francoskih čezmorskih departmajev, že določeni v Odločbi 2004/162/ES, so potrjeni z zahtevami glede namena pristaniških pristojbin. Pravna obveznost zahteva, da prihodki iz te dajatve postanejo del virov gospodarske in davčne ureditve francoskih čezmorskih departmajev in se dodelijo gospodarski in socialni strategiji francoskih čezmorskih departmajev, ki vključuje pomoč za spodbujanje lokalnih dejavnosti.
(9)
Obdobje uporabe Odločbe 2004/162/ES je treba podaljšati za šest mesecev, tj. do 30. junija 2015. To obdobje bi Franciji omogočilo, da prenese ta sklep v svoj pravni red.
(10)
Obdobje režima je omejeno na pet let in šest mesecev, tj. do 31. decembra 2020, ko bodo prenehale veljati tudi trenutne smernice za državno pomoč, namenjeno regijam. Ne glede na to bo treba predhodno oceniti rezultate uporabe tega režima. Zato bi morala Francija Komisiji najpozneje 31. decembra 2017 predložiti poročilo o uporabi režima obdavčevanja, da se preveri vpliv sprejetih ukrepov in njihov prispevek k ohranjanju, spodbujanju in razvoju lokalnih ekonomskih dejavnosti, ob upoštevanju omejitev, s katerimi se soočajo najbolj oddaljene regije. Namen poročila bi moralo biti preverjanje, da davčne prednosti, ki jih Francija daje lokalno proizvedenim proizvodom, ne presegajo tega, kar je nujno potrebno, in da so te prednosti še vedno potrebne in sorazmerne. Poleg tega bi moralo poročilo vsebovati analizo učinka, ki ga ima uveljavljeni režim na raven cen v najbolj oddaljenih francoskih regijah. Na osnovi tega poročila bi morala Komisija predložiti Svetu poročilo in po potrebi predlog o prilagoditvi določb tega sklepa, da bi se upoštevale ugotovitve omenjenega poročila.
(11)
Da se prepreči pravna praznina, bi bilo treba ta sklep uporabljati od 1. julija 2015.
(12)
Ta sklep ne posega v morebitno uporabo členov 107 in 108 Pogodbe.
(13)
Namen tega sklepa je od 1. januarja 2015 vzpostaviti pravni okvir za pristaniške pristojbine. Zaradi te nujnosti bi bilo treba narediti izjemo v zvezi z rokom osmih tednov, določenem v členu 4 Protokola (št. 1) o vlogi nacionalnih parlamentov, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Z odstopanjem od členov 28, 30 in 110 Pogodbe lahko Francija do 31. decembra 2020 dovoli oprostitve in znižanja davkov, tako imenovanih pristaniških pristojbin, za proizvode, katerih seznam je v Prilogi in ki se proizvajajo lokalno v naslednjih najbolj oddaljenih regijah v smislu člena 349 Pogodbe: Guadeloupe, Francoska Gvajana, Martinik, Mayotte in Reunion.
Te oprostitve ali znižanja morajo upoštevati gospodarsko in socialno strategijo razvoja zadevnih najbolj oddaljenih regij, ob upoštevanju ustreznega okvira Unije, in prispevati k spodbujanju lokalnih dejavnosti, ne da bi negativno vplivale na trgovinske pogoje v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnim interesom.
2. V skladu s stopnjo obdavčitve, ki se uporablja za podobne proizvode s poreklom zunaj zadevnih najbolj oddaljenih regij, uporaba celotnih oprostitev ali znižanj iz odstavka 1 ne sme voditi k razlikam, ki bi presegale:
(a)
10 odstotnih točk za proizvode, navedene v delu A Priloge;
(b)
20 odstotnih točk za proizvode, navedene v delu B Priloge;
(c)
30 odstotnih točk za proizvode, navedene v delu C Priloge.
Francija se zavezuje, da oprostitve ali znižanja, ki se uporabljajo za proizvode, navedene v Prilogi, ne bodo presegli odstotka, ki je nujno potreben za ohranitev, spodbujanje in razvoj lokalnih gospodarskih dejavnosti.
3. Francija uporablja oprostitve ali znižanja omenjenih davkov iz odstavkov 1 in 2 za gospodarske subjekte, katerih letni promet je 300 000 EUR ali več. Vsi gospodarski subjekti, katerih letni promet je nižji od tega praga, niso zavezani plačilu pristaniških pristojbin.
Člen 2
Francoski organi uporabljajo enak režim obdavčevanja, ki velja za lokalno proizvedene proizvode, tudi za proizvode, za katere velja poseben režim preskrbe, kot ga določa poglavje III Uredbe (EU) št. 228/2013.
Člen 3
1. Francija nemudoma uradno obvesti Komisijo o režimu obdavčevanja iz člena 1.
2. Francija do 31. decembra 2017 Komisiji predloži poročilo o uporabi režima obdavčevanja iz člena 1, ter pri tem opiše vpliv sprejetih ukrepov in njihov prispevek k ohranjanju, spodbujanju in razvoju lokalnih gospodarskih dejavnosti, ob upoštevanju omejitev, s katerimi se soočajo najbolj oddaljene regije.
Na podlagi navedenega poročila Komisija predloži Svetu poročilo in po potrebi tudi predlog za spremembo določb tega sklepa.
Člen 4
V členu 1(1) Odločbe 2004/162/ES se datum „31. decembra 2014“ nadomesti z datumom „30. junija 2015“.
Člen 5
Členi 1 do 3 se uporabljajo od 1. julija 2015.
Člen 4 se uporablja od 1. januarja 2015.
Člen 6
Ta sklep je naslovljen na Francosko republiko.
V Bruslju, 17. decembra 2014,