РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
UREDBA (EU) št. 234/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. marca 2014
o vzpostavitvi instrumenta partnerstva za sodelovanje s tretjimi državami
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 207(2), 209(1) in 212(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Unija bi si morala prizadevati za razvoj odnosov in vzpostavitev partnerstev s tretjimi državami. Ta uredba je nov in dopolnilen instrument, ki zagotavlja neposredno podporo zunanjim politikam Unije, pri čemer partnerstva za sodelovanje in dialoge o usmeritvah širi na področja in vsebine, ki presegajo razvojno sodelovanje. Nadgrajuje izkušnje, pridobljene z industrializiranimi državami ter državami in ozemlji z visokim dohodkom na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1934/2006 (3).
(2)
Sodelovanje z državami, ozemlji in regijami v razvoju pri geografskih programih v okviru instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja, ustanovljenega z Uredbo (ES) št. 1905/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (4), je skoraj v celoti omejeno na financiranje ukrepov, s katerimi naj bi zagotovili izpolnjevanje meril za uradno razvojno pomoč, kot jih je določil Odbor za razvojno pomoč Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (DAC-OECD).
(3)
Unija v tem desetletju nenehno krepi dvostranske odnose s številnimi industrializiranimi državami in ozemlji ter drugimi državami in ozemlji z visokim ali srednjim dohodkom v različnih delih sveta.
(4)
Unija potrebuje zunanjepolitični finančni instrument s svetovnim dometom, ki bi omogočal financiranje ukrepov, ki morda ne veljajo za uradno razvojno pomoč, vendar so bistveni za poglabljanje in utrditev odnosov z zadevnimi tretjimi državami, zlasti z dialogi o usmeritvah in razvijanjem partnerstev. Ta novi instrument z inovativnim področjem uporabe in cilji bi moral ustvariti pozitivno okolje za poglobitev odnosov med Unijo in zadevnimi tretjimi državami ter bi moral prispevati k uveljavljanju temeljnih interesov Unije.
(5)
V interesu Unije je, da poglobi odnose in dialog z državami, v zvezi s katerimi ima Unija strateški interes za spodbujanje povezav, zlasti razvitimi državami in državami v razvoju, ki imajo vse pomembnejšo vlogo v svetovnih zadevah, vključno z globalnim upravljanjem, zunanjo politiko, mednarodnim gospodarstvom, večstranskimi forumi in organi, kot sta skupini G-8 in G-20, ter za odzivanje na izzive svetovnega pomena.
(6)
Unija mora vzpostaviti celovita partnerstva z novimi akterji na mednarodnem prizorišču, da bi spodbujala stabilen in vključujoč mednarodni red, si prizadevala za skupne svetovne javne dobrine, uveljavljala svoje temeljne interese in izboljšala poznavanje Unije v teh državah.
(7)
Področje uporabe te uredbe mora zajemati ves svet, da se lahko zagotovi ustrezna podpora ukrepom sodelovanja za krepitev odnosov s katero koli državo, v zvezi s katero ima Unija strateške interese, v skladu s cilji te uredbe.
(8)
V interesu Unije je, da še naprej spodbuja dialog in sodelovanje z državami, ki niso več upravičene do dvostranskih programov v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje, ustanovljenega z Uredbo (EU) št. 233/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (5) (instrument za razvojno sodelovanje).
(9)
Poleg tega je v interesu Unije, da ima vključujoče svetovne institucije, ki temeljijo na učinkoviti večstranskosti in da si prizadeva doseči ta cilj.
(10)
Unija bi morala na podlagi te uredbe podpirati izvajanje zunanje razsežnosti strategije Komisije iz njenega Sporočila z dne 3. marca 2010 z naslovom „Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast“ (Evropa 2020), ki združuje tri stebre: gospodarskega, socialnega in okoljskega. Ta uredba bi morala podpirati zlasti uresničevanje ciljev v zvezi z globalnimi vprašanji, kot so podnebne spremembe, energetska varnost in učinkovita raba virov, prehod na bolj zeleno gospodarstvo, znanost, inovativnost in konkurenčnost, mobilnost, trgovina in naložbe, gospodarska partnerstva, sodelovanje s tretjimi državami glede poslovanja, zaposlovanja in zakonodaje, pa tudi boljši dostop podjetij Unije do trga, vključno z internacionalizacijo malih in srednjih podjetij. Spodbujati bi morala tudi javno diplomacijo, sodelovanje na področju izobraževanja in na akademskem področju ter dejavnosti ozaveščanja.
(11)
Eden velikih svetovnih izzivov, s katerimi se soočata Unija in širša mednarodna skupnost, je zlasti boj proti podnebnim spremembam. Na tem področju je nujno takojšnje mednarodno ukrepanje, za uresničitev ciljev Unije pa je potrebno sodelovanje s partnerskimi državami. Zato bi morala Unija okrepiti svoja prizadevanja za spodbujanje splošnega soglasja v tej zadevi. V skladu s sporočilom Komisije z dne 29. junija 2011 z naslovom „Proračun za strategijo Evropa 2020“, ki poziva Unijo, da naj delež svojega proračuna za podnebne ukrepe poveča na najmanj 20 %, bi morala ta uredba prispevati k doseganju navedenega cilja.
(12)
Nadnacionalni izzivi, kot so degradacija okolja, dostop do surovin in redkih zemeljskih elementov ter njihova trajnostna raba, zahtevajo vključujoč pristop, temelječ na pravilih.
(13)
Unija se je zavezala, da bo prispevala k uresničevanju svetovnih ciljev za biotsko raznovrstnost za leto 2020 in izvajala s tem povezano strategijo za mobilizacijo sredstev.
(14)
Unija se je zavezala, da bo v svojih odnosih s partnerji po svetu spodbujala dostojno delo za vse ter se zavzemala za ratifikacijo in učinkovito izvajanje mednarodno priznanih delovnih standardov in večstranskih okoljskih sporazumov.
(15)
Pomemben strateški interes Unije je pospešiti rast in ustvarjanje delovnih mest s spodbujanjem pravične in odprte trgovine in naložb na več- in dvostranski ravni ter s podpiranjem pogajanj za sporazume o trgovini in naložbah, katerih stranka je Unija, in njihovega izvajanja. Unija bi morala na podlagi te uredbe prispevati k ustvarjanju varnega okolja za izboljšanje priložnosti podjetij Unije, nenazadnje malih in srednjih podjetij, za trgovanje in naložbe po vsem svetu ter v ta namen med drugim podpirati zakonodajno sodelovanje in konvergenco, spodbujati upoštevanje mednarodnih standardov, izboljšati varstvo pravic intelektualne lastnine in odpraviti neupravičene ovire za dostop do trga.
(16)
V skladu s členom 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), morajo Unijo pri njenem delovanju na mednarodni ravni voditi načela, ki so bila podlaga njenega nastanka, razvoja in širitve in ki jih želi spodbujati v svetu, in sicer demokracija, pravna država, univerzalnost in nedeljivost človekovih pravic in temeljnih svoboščin, spoštovanje človekovega dostojanstva, enakost in solidarnost ter spoštovanje načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava.
(17)
Unija bi si morala prizadevati za čim bolj učinkovito rabo razpoložljivih virov, da bi zagotovila optimalni učinek svojega zunanjega delovanja. To bi bilo treba zagotoviti s skladnostjo in dopolnjevanjem instrumentov Unije za zunanje delovanje ter ustvarjanjem sinergije med to uredbo, drugimi instrumenti za financiranje zunanjega delovanja in drugimi politikami Unije. Prav tako bi se morali vzajemno krepiti tudi programi, zasnovani na podlagi instrumentov za financiranje zunanjega delovanja.
(18)
Da bi zagotovili prepoznavnost pomoči Unije med državljani držav upravičenk in državljani Unije, bi bilo treba, kjer je to ustrezno, poskrbeti za ciljno usmerjeno komunikacijo in obveščanje z ustreznimi sredstvi.
(19)
Za uresničitev ciljev te uredbe je treba uporabiti diferenciran in prožen pristop glede ključnih partnerskih držav, ki upošteva njihove gospodarske, družbene in politične razmere ter posebne interese Unije, prednostne naloge njenih politik in strategij, ob tem pa ohraniti sposobnost posredovanja po vsem svetu, kjer koli je potrebno. Unija bi morala uporabljati celovit pristop k zunanji politiki, tudi glede sektorskih politik Unije.
(20)
Za zagotovitev izboljšanja učinkovitosti pri uveljavljanju in zaščiti svojih interesov v odnosih s tretjimi državami, bi morala Unija biti sposobna, da s sprejetjem posebnih ukrepov, ki niso zajeti v večletnih okvirnih programih, zagotovi prožen in pravočasen odziv na spreminjajoče se ali nepredvidene potrebe.
(21)
Kadar koli je ustrezno in mogoče, bi bilo treba cilje te uredbe uresničevati v posvetovanju z zadevnimi partnerji in zainteresiranimi stranmi, vključno z organizacijami civilne družbe in lokalnimi organi, ob upoštevanju pomembnosti njihovih vlog.
(22)
Zunanje delovanje Unije na podlagi te uredbe bi moralo prispevati k jasnim rezultatom (ki vključujejo dosežke, izide in učinke) v državah, ki prejemajo pomoč Unije. Kadar koli je ustrezno in mogoče, bi bilo treba rezultate zunanjega delovanja Unije in učinkovitost instrumenta, ustanovljenega s to uredbo, spremljati in ocenjevati na podlagi vnaprej določenih, jasnih, preglednih in merljivih kazalnikov, ki so po potrebi prilagojeni posamezni državi ter pri katerih se upoštevajo posebnosti in cilji navedenega instrumenta.
(23)
Pri sprejemanju ukrepov v okviru te uredbe bi morali po potrebi upoštevati resolucije in priporočila Evropskega parlamenta.
(24)
Da bi področje uporabe te uredbe prilagodili hitro spreminjajočim se razmeram v tretjih državah, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s prednostnimi nalogami, določenimi v Prilogi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(25)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (6). Ob upoštevanju narave teh izvedbenih aktov, zlasti naravnanosti njihovih politik ali finančnih posledic, bi bilo treba za njihovo sprejetje načeloma uporabiti postopek pregleda, razen za tehnične izvedbene ukrepe majhnega finančnega obsega.
(26)
Skupna pravila in postopki za izvajanje instrumentov Unije za financiranje zunanjega delovanja so določeni v Uredbi (EU) št. 236/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (7).
(27)
Ta uredba določa za njeno obdobje uporabe finančna sredstva, ki pomenijo v okviru letnega proračunskega postopka za Evropski parlament in Svet prednostni referenčni znesek v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (8).
(28)
Organizacija in delovanje Evropske službe za zunanje delovanje sta določeni v Sklepu Sveta 2010/427/EU (9).
(29)
Ker ciljev te uredbe, in sicer vzpostavitve partnerskega instrumenta za sodelovanje s tretjimi državami, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načeloma subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za uresničitev navedenih ciljev.
(30)
Obdobje uporabe te uredbe je primerno prilagoditi obdobju uporabe Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (10). Zato bi bilo treba to uredbo uporabljati od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020-
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in cilji
1. Ta uredba vzpostavlja instrument partnerstva za sodelovanje s tretjimi državami (v nadaljnjem besedilu: instrument partnerstva) z namenom uveljavljanja in spodbujanja interesov Unije in skupnih interesov. Instrument partnerstva podpira ukrepe, ki omogočajo učinkovito in prožno uresničevanje ciljev, zastavljenih v dvostranskih, regionalnih ali večstranskih odnosih Unije s tretjimi državami, in prispeva k reševanju izzivov svetovnega pomena in zagotavlja ustrezno nadaljnje ukrepanje na podlagi odločitev, sprejetih na večstranski ravni.
2. Ukrepi, ki se financirajo na podlagi tega instrumenta partnerstva, odražajo naslednje posebne cilje Unije:
(a)
podpiranje strategij Unije za dvostranska, regionalna in medregionalna partnerstva za sodelovanje s spodbujanjem dialoga o usmeritvah ter oblikovanjem skupnih pristopov k izzivom svetovnega pomena in odzivov nanje. Doseganje tega cilja se meri med drugim na podlagi napredka, ki ga ključne partnerske države dosežejo pri boju proti podnebnim spremembam ali pri uveljavljanju okoljskih standardov Unije;
(b)
izvajanje mednarodne razsežnosti strategije Evropa 2020. Doseganje tega cilja se meri s tem, v kolikšni meri ključne partnerske države upoštevajo politike in cilje strategije Evropa 2020;
(c)
izboljšanje dostopa do trgov partnerskih držav ter trgovinskih, naložbenih in poslovnih priložnosti za podjetja Unije- ob hkratni odpravi ovir za dostop do trga in naložb - prek gospodarskih partnerstev ter poslovnega in zakonodajnega sodelovanja. Doseganje tega cilja se meri na podlagi deleža Unije v zunanji trgovini s ključnimi partnerskimi državami ter trgovinskih in naložbenih tokov v partnerske države, katerim so izrecno namenjene dejavnosti, programi in ukrepi iz te uredbe;
(d)
krepitev splošnega razumevanja in prepoznavnosti Unije in njene vloge v svetu z javno diplomacijo, stiki med ljudmi, sodelovanjem na področju izobraževanja in na akademskem področju, sodelovanjem skupin možganskih trustov ter dejavnostmi ozaveščanja za uveljavljanje vrednot in interesov Unije. Doseganje tega cilja se lahko med drugim meri z javnomnenjskimi raziskavami ali vrednotenji.
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta uredba podpira zlasti ukrepe sodelovanja z državami, s katerimi ima Unija strateški interes za spodbujanje povezav, zlasti z razvitimi državami in državami v razvoju, ki imajo vse vidnejšo vlogo v svetovnih zadevah, vključno v zunanji politiki, mednarodnem gospodarstvu in trgovini, večstranskih forumih in globalnem upravljanju ter reševanju izzivov svetovnega pomena, ali v katerih ima Unija druge pomembne interese.
2. Brez poseganja v odstavek 1 so lahko vse tretje države, regije in ozemlja upravičeni do sodelovanja na podlagi te uredbe.
Člen 3
Splošna načela
1. Unija si prizadeva z dialogom in sodelovanjem s tretjimi državami spodbujati, oblikovati in krepiti načela demokracije, enakopravnosti, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter načela pravne države, na katerih temelji.
2. Za povečanje učinka pomoči Unije se uporabi diferenciran in prožen pristop, kadar je to ustrezno, pri oblikovanju sodelovanja s tretjimi državami, da bi se upoštevale njihove gospodarske, družbene in politične razmere ter posebni interesi, prednostne naloge politik in strategije Unije.
3. Unija spodbuja usklajen večstranski pristop k svetovnim izzivom ter krepi sodelovanje z mednarodnimi ali regionalnimi organizacijami in organi, vključno z mednarodnimi finančnimi institucijami ter agencijami, skladi in programi Združenih narodov, pa tudi drugimi dvostranskimi donatorji.
4. Unija si pri izvajanju te uredbe in oblikovanju politike, strateškega načrtovanja ter načrtovanja in izvajanja ukrepov, prizadeva zagotoviti skladnost in doslednost z drugimi področji zunanjega delovanja, zlasti z instrumentom za razvojno sodelovanje in z drugimi zadevnimi politikami Unije.
5. Kadar je ustrezno, ukrepi, ki se financirajo na podlagi te uredbe, temeljijo na politikah sodelovanja, določenih v instrumentih, kot so sporazumi, deklaracije in akcijski načrti, dogovorjeni med Unijo in zadevnimi mednarodnimi organizacijami ter med Unijo in zadevnimi tretjimi državami in regijami.
Ukrepi, financirani na podlagi te uredbe zajemajo tudi področja, povezana z uveljavljanjem posebnih interesov Unije, prednostnih nalog njenih politik in strategij.
6. Podpora Unije v okviru te uredbe se izvaja v skladu z Uredbo (EU) št. 236/2014.
Člen 4
Načrtovanje programov in okvirna dodelitev sredstev
1. Komisija sprejme večletne okvirne programe v skladu s postopkom pregleda iz člena 16(3) Uredbe (EU) št. 236/2014.
2. V večletnih okvirnih programih se določijo strateški in/ali skupni interesi ter prednostne naloge Unije, pa tudi posebni cilji in pričakovani rezultati. Za države ali regije, za katere je bil sprejet skupni okvirni dokument, ki določa celovito strategijo Unije, večletni okvirni programi temeljijo na tem dokumentu.
3. V večletnih okvirnih programih se določijo tudi prednostna področja financiranja Unije ter očrtata okvirna skupna dodelitev sredstev ter okvirna dodelitev sredstev po prednostnih področjih in po partnerskih državah ali skupinah partnerskih držav za zadevno obdobje, vključno s sodelovanjem v globalnih pobudah. Ti zneski se lahko po potrebi izrazijo v obliki razpona.
4. V večletnih okvirnih programih je lahko predviden znesek sredstev, nižji od 5 % skupne vsote, ki ni dodeljen prednostnemu področju ali partnerski državi oziroma skupini držav. Ta sredstva se dodelijo v skladu s členom 2(2), (3) in (5) Uredbe (EU) št. 236/2014.
5. Za namene spreminjanja večletnih okvirnih programov se lahko v ustrezno utemeljenih nujnih primerih uporabi postopek iz člena 16(4) Uredbe (EU) št. 236/2014.
6. Komisija lahko za dosego ciljev iz člena 1 pri sodelovanju s tretjimi državami upošteva geografsko bližino najbolj oddaljenih regij Unije ter čezmorskih držav in ozemelj.
7. Pri vsakršnem načrtovanju ali pregledu programov, ki se izvede po objavi vmesnega poročila o pregledu iz člena 17 Uredbe (EU) št. 236/2014 (v nadaljnjem besedilu: vmesno poročilo o pregledu), se upoštevajo rezultati, ugotovitve in zaključki iz navedenega poročila.
Člen 5
Tematske prednostne naloge
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 6 za spremembo tematskih prednostnih nalog, kakor so opredljene v Prilogi k tej uredbi, katerim se na podlagi te uredbe dodeli pomoč Unije. Komisija po objavi vmesnega poročila o pregledu in na podlagi priporočil iz navedenega poročila sprejme delegirani akt za spremembo Priloge k tej uredbi do 31. marca 2018,
Člen 6
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 5 je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 5 se prenese na Komisijo za obdobje veljavnosti te uredbe.
3. Pooblastilo iz člena 5 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 5, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 7
Odbor
Komisiji pomaga odbor za instrument partnerstva. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 8
Finančna sredstva
1. Finančna sredstva za izvajanje te uredbe za obdobje 2014-2020 znašajo 954 765 000 EUR.
Evropski parlament in Svet odobrita letne odobritve v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira.
2. V skladu s členom 18(4) Uredbe (EU) št. 1288/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) je za spodbujanje mednarodne razsežnosti visokega šolstva ukrepom za učno mobilnost v ali iz partnerskih držav, v smislu Uredbe (EU) št. 1288/2013 ter za sodelovanje in dialog o usmeritvah z organi, institucijami in organizacijami iz teh držav, dodeljenih približno 1 680 000 000 EUR iz različnih instrumentov za financiranje zunanjega delovanja, in sicer iz instrumenta za razvojno sodelovanje, evropskega instrumenta sosedstva, ustanovljenega z Uredbo (EU) št. 232/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (12), instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II), ustanovljenega z Uredbo (EU) št. 231/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (13) in instrumenta partnerstva. Za uporabo navedenih sredstev se uporablja Uredba (EU) št. 1288/2013
Sredstva bodo na voljo v obliki dveh večletnih dodelitev, ki bosta zajemali prva štiri oziroma preostala tri leta. Dodelitev teh sredstev se bo odražala v večletnih okvirnih programih, ki so določeni v tej uredbi, v skladu z opredeljenimi potrebami in prednostnimi nalogami zadevnih držav. Dodelitev sredstev se lahko v primeru nepredvidenih okoliščin večjih razsežnosti ali pomembnih političnih sprememb revidira v skladu prednostnimi nalogami zunanjega delovanja Unije
3. Ukrepi, ki sodijo v področje uporabe Uredbe (EU) št. 1288/2013, so financirani na podlagi instrumenta partnerstva le, če niso upravičeni do financiranja na podlagi drugih instrumentov za financiranje zunanjega delovanja ter dopolnjujejo ali krepijo druge pobude v okviru te uredbe.
Člen 9
Evropska služba za zunanje delovanje
Ta uredba se uporablja v skladu s Sklepom 2010/427/EU.
Člen 10
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 11. marca 2014