РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 18 март 2014 година
за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
На 5 октомври 2006 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1472/2006 (оспорваният регламент) за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (2). След преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките този срок беше удължен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета (3). Срокът на действие на тези мерки изтече на 31 март 2011 г.
(2)
Някои производители износители подадоха жалби до Общия съд с искане за отмяна на оспорвания регламент. Общият съд отхвърли тези жалби (4). На етапа на обжалване обаче в решенията си от 2 февруари 2012 г. по дело C-249/10 P, Brosmann и др./Съвет и от 15 ноември 2012 г. по дело C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes/Съвет (съдебните решения) Съдът отмени решенията на Общия съд и отмени Регламент (ЕО) № 1472/2006 в частта, която се отнася до жалбоподателите. По-специално Съдът констатира, че Комисията е трябвало да разгледа исканията, подадени от жалбоподателите с оглед да се ползват от третиране като дружества, работещи в условията на пазарна икономика (ТДПИ), в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1225/2009, както и че не е изключено, че подобно разглеждане би могло да доведе до налагане на жалбоподателите на по-ниско антидъмпингово мито.
(3)
С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията уведоми засегнатите от съдебните решения производители износители, че е решила да възобнови процедурата по замяна на отменените части на оспорвания регламент и да проучи въпроса дали тези производители са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период.
(4)
На 19 февруари 2014 г. Комисията прие предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (предложението). В предложението се заявява, че разглеждането на заявленията за ТДПИ е показало, че засегнатите от съдебните решения производители износители не са работили преобладаващо в условията на пазарна икономика през съответния период, че във връзка с това ТДПИ трябва да бъде отказано на тези производители износители и че следователно антидъмпинговото мито, първоначално наложено с оспорвания регламент, следва да бъде въведено отново. За тази цел предложението би въвело отново окончателно антидъмпингово мито за засегнатите от съдебните решения производители износители за периода на прилагане на оспорвания регламент.
(5)
Член 1, параграф 4 от предложението гласи, както следва: „Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническите сборове, с изключение на член 221 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6). Уведомяването на длъжника за размера на сборовете може да се извърши след повече от три години от датата на възникване на митническото задължение, но не по-късно от две години след влизане в сила на настоящия регламент.“
С член 221, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/1992 (Митническия кодекс) се въвежда давност за уведомяването за повторно наложено антидъмпингово мито на длъжника за всеки внос, който е извършен преди повече от три години, при условие че този период не е бил прекъсван поради обжалване по смисъла на член 243 от Митническия кодекс. Член 1, параграф 4 от оспорвания регламент предвижда, че освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата, и не съдържа дерогация от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс. Доколкото първоначалното уведомяване на длъжника за задължението е оттеглено вследствие на съдебните решения, операторите биха могли да имат оправдани правни очаквания, че след като тригодишният срок, предвиден в член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, е изтекъл, евентуалното повторно налагане на задължението е покрито с давност и следователно задължението е „погасено“ (7). След като задължението е погасено съгласно член 221, параграф 3 от Митническия кодекс, повторното му налагане с обратно действие би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
В заключение оценката на Съвета е, че прилагането с обратно действие на дерогацията от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс не е възможно в този случай, тъй като би нарушило оправданите правни очаквания на засегнатите оператори.
(6)
Без дерогацията с обратно действие от член 221, параграф 3, на практика повторното налагане на митата би имало много ограничени финансови последици, тъй като срокът на действие на първоначалните мерки изтече на 31 март 2011 г.
(7)
Освен това жалбоподателите не са представили елементи, доказващи, че приемането на предлаганата мярка би имало въздействие върху тях.
(8)
Съдът отмени оспорвания регламент в неговата цялост, дотолкова доколкото той се отнася до жалбоподателите. Следователно действието на съдебните решения по отношение на отменената мярка не зависи от допълнителен акт, който да бъде приет от институциите. Във връзка с това Съветът заключава, че член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз не задължава институциите повторно да наложат митата в настоящия случай,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предложението за регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, се отхвърля и процедурата по отношение на тези производители се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 18 март 2014 година.
IZVEDBENI SKLEP SVETA
z dne 18. marca 2014
o zavrnitvi predloga izvedbene uredbe o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo podjetja Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd in Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/EU)
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1), in zlasti člena 9 Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Svet je 5. oktobra 2006 sprejel Uredbo Sveta (ES) št. 1472/2006 (2) (v nadaljnjem besedilu: izpodbijana uredba), ki je uvedla dokončno protidampinško dajatev in dokončno pobiranje začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama. Ukrepi so bili na podlagi pregleda zaradi izteka ukrepov podaljšani z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1294/2009 (3). Podaljšani ukrepi so prenehali veljati 31. marca 2011.
(2)
Nekateri proizvajalci izvozniki so z vložitvijo tožb pred Splošnim sodiščem skušali doseči razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe. Splošno sodišče je te tožbe zavrnilo. (4) Vendar je Sodišče v pritožbenem postopku s sodbama z dne 2. februarja 2012 v zadevi C-249/10 P, Brosmann in drugi proti Svetu, in z dne 15. novembra 2012 v zadevi C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes proti Svetu (v nadaljnjem besedilu: sodbi), sodbi Splošnega sodišča razveljavilo in Uredbo (ES) št. 1472/2006, kolikor je zadevala pritožnike, razglasilo za nično. Sodišče je zlasti ugotovilo, da bi bila Komisija morala preučiti zahtevke, ki so jih pritožniki predložili za odobritev tržnogospodarske obravnave (TGO) v skladu s členom 2(7)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1225/2009, in da ni mogoče izključiti, da bi pritožniki v takšnem postopku dosegli nižjo protidampinško dajatev.
(3)
Komisija je z obvestilom, objavljenem v Uradnem listu Evropske unije (5) proizvajalcem izvoznikom, ki jih zadevata sodbi, sporočila, da je sklenila obnoviti postopek za nadomestitev tistih delov izpodbijane uredbe, ki so bili razglašeni za nične, in preučiti, ali so v zadevnem obdobju za te proizvajalce prevladovali pogoji tržnega gospodarstva.
(4)
Komisija je 19. februarja 2014 sprejela predlog za izvedbeno uredbo Sveta o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo podjetja Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd in Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (v nadaljnjem besedilu: predlog). V predlogu je zapisano, da se je ob preučitvi zahtev za odobritev TGO pokazalo, da v zadevnem obdobju za proizvajalce izvoznike, ki jih zadevata sodbi, niso prevladovali pogoji tržnega gospodarstva, da jim je zato treba TGO odreči in da bi bilo posledično treba ponovno uvesti protidampinško dajatev, ki je bila prvotno uvedena z izpodbijano uredbo. Tako bi bila s predlogom ponovno uvedena dokončna protidampinška dajatev za proizvajalce izvoznike, ki jih zadevata sodbi, za obdobje uporabe izpodbijane uredbe.
(5)
Besedilo člena 1(4) predloga se glasi: „Uporabljajo se veljavne določbe v zvezi s carinskimi dajatvami z izjemo člena 221 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/1992 dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (6). Sporočilo dolžniku o znesku dajatve se lahko pošlje po roku treh let od datuma, ko je carinski dolg nastal, vendar najpozneje dve leti po začetku veljavnosti te uredbe.“
V skladu s členom 221(3) Uredbe (EGS) št. 2913/1992 (v nadaljnjem besedilu: carinski zakonik) se obveščanje dolžnika o ponovno uvedeni protidampinški dajatvi ne opravi v zvezi z uvozom, ki je bil izveden pred več kot tremi leti, pod pogojem, da ta rok ni bil odložen za obdobje pritožbenega postopka na podlagi člena 243 carinskega zakonika. Člen 1(4) izpodbijane uredbe določa, da se uporabljajo veljavne carinske določbe, razen če ni drugače določeno, ni pa določenega odstopanja od člena 221(3) carinskega zakonika. Kolikor je bilo po sodbah preklicano prvotno obvestilo dolžniku o dolgu, bi lahko gospodarski subjekti utemeljeno pričakovali, da bo po izteku obdobja treh let, določenega s členom 221(3) carinskega zakonika, morebitna ponovna uvedba dolga zastarala in da je torej dolg „ugasnil“. (7) Potem ko je dolg ugasnil na podlagi člena 221(3), bi se z njegovo retroaktivno ponovno uvedbo kršila utemeljena pričakovanja zadevnih gospodarskih subjektov.
Svet zaključuje, da v tem primeru retroaktivna uporaba odstopanja od člena 221(3) carinskega zakonika ni mogoča, ker bi se s tem kršila utemeljena pričakovanja zadevnih gospodarskih subjektov.
(6)
Brez retroaktivnega odstopanja od člena 221(3) bi imela ponovna uvedba dajatev v praksi zelo omejen finančni učinek, saj so prvotni ukrepi prenehali veljati 31. marca 2011.
(7)
Pritožniki poleg tega niso predložili dokazov, da bi sprejetje predlaganega ukrepa nanje vplivalo.
(8)
Sodišče je izpodbijano uredbo v celoti razglasilo za nično, kolikor zadeva pritožnike. Učinek sodb v zvezi z ukrepom, razglašenim za ničnega, zato ni odvisen od dodatnega akta, ki naj bi ga sprejele institucije. Svet zato sklepa, da člen 266 Pogodbe o delovanju Evropske unije institucij v tem primeru ne obvezuje k ponovni uvedbi dajatev -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Predlog izvedbene uredbe Sveta o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo podjetja Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd in Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, se zavrne, postopki v zvezi s temi proizvajalci pa se ustavijo.
Člen 2
Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 18. marca 2014