РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 488/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества кадмий в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) са определени максималните количества кадмий за редица храни.
(2)
На 30 януари 2009 г. Научният комитет по замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно кадмия в храните (3). В посоченото становище ЕОБХ определи приемлив седмичен прием (TWI) за кадмий от 2,5 μg/kg телесно тегло. В своето становище относно приемливия седмичен прием на кадмий (4) ЕОБХ отчете направената неотдавна от Съвместния експертен комитет на ФАО и СЗО по добавките в храните (JECFA) (5) оценка на риска и потвърди TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло.
(3)
В научното си становище относно кадмия в храните Комитетът CONTAM заключи, че в европейските държави медианната експозиция на кадмий чрез храната е близка до или надхвърля с малко TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло. При някои подгрупи от населението TWI може и да бъде надвишен до около 2 пъти. Комитетът CONTAM заключи освен това, че въпреки че не е вероятно при лице, изложено на прием при тези равнища, да се стигне до неблагоприятни последици за функцията на бъбреците, експозицията на кадмий за населението като цяло следва да бъде намалена.
(4)
В съответствие с научното становище на Комитета CONTAM относно кадмия в храните групите храни, на които се дължи най-голяма част от експозицията на кадмий чрез храната, най-вече поради тяхната голяма консумация, са зърнените култури и зърнените продукти, зеленчуците, ядките и варивата, съдържащите нишесте кореноплодни, картофите, месото и месните продукти. Най-високи концентрации на кадмий са установени при хранителните стоки морски водорасли, риба и морски дарове, шоколад и храни със специално диетично предназначение, както и гъби, маслодайни семена и годна за консумация карантия.
(5)
В по-прецизирана оценка на експозицията, направена от ЕОБХ в неговия научен доклад „Експозиция на европейското население на кадмий чрез храната“ (6) с помощта на новата комплексна база данни за консумацията на храни, която съдържа актуална информация относно консумацията на храни в различните държави членки и сред различните възрастови групи на населението, е предоставена по-подробна информация по възрастови групи относно конкретните хранителни стоки, които допринасят за експозицията на кадмий. При възрастните съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, както и зеленчуците и зеленчуковите продукти са основните фактори за експозицията. При децата и подрастващите основни фактори за експозиция са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури, продуктите на база зърнени култури, захарта и захарните изделия, докато при кърмачетата и малките деца това са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, зеленчуците и продуктите на база зеленчуци, млякото и млечните произведения и храните за кърмачета и малки деца. По-прецизираната оценка на експозицията показва, че цялостната експозиция е следствие не само от няколко основни фактора, а сбор от приноса на редица различни групи храни.
(6)
За кадмий са определени максимални количества по отношение на широка гама от храни, включително зърнени култури, зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храни. За някои храни, които имат значителен принос към експозицията на определени групи от населението (шоколад и какаови продукти, храни за кърмачета и малки деца), все още не са определени максимално допустими количества. Поради това е необходимо за тези храни да се определят максимално допустими количества.
(7)
За замърсители максимално допустимите количества се определят в съответствие с принципа АЛАРА - „толкова ниски стойности, колкото е разумно постижимо“, както при стоките, за които максимално допустими количества съществуват към момента (като зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храните), така и за стоките, за които максимално допустимите количества са нови (като какаови и шоколадови продукти) и при определянето на които са били използвани данни за наличието и моделите на консумация сред гражданите на Европейския съюз.
(8)
Шоколадът и какаото на прах, продавани на крайния потребител, могат да съдържат големи количества кадмий и са важен източник по отношение на експозицията на човека. Те често се консумират от деца, например като шоколад или под формата на различни видове посладено какао на прах, използвано в какаовите напитки. При определянето на максимално допустими количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при различните видове шоколад и какао на прах, продавани на крайния потребител. Тъй като количеството на кадмия в какаовите продукти е свързано със съдържанието на какаото в тях, е целесъобразно да бъдат определени различни максимално допустими количества кадмий за продуктите, съдържащи различен процент какао. Това следва да гарантира, че на максимално допустимите количества ще могат да отговарят и шоколади с по-високо съдържание на какао.
(9)
В някои региони на държавите производителки на какао могат да се срещат естествено високи нива на кадмия в почвата. Поради това при определянето на максимално допустимите количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при какаови и шоколадови продукти, предоставени от държавите с високи нива на кадмий в почвата.
(10)
Храните за кърмачета и преходните храни имат значителен принос за експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Храните за кърмачета и преходните храни, произвеждани само от изолати на соевия белтък или от смес от такива изолати и белтъци на кравето мляко, могат да съдържат по-големи количества кадмий от продуктите на база мляко, тъй като соята поема естествено кадмия от почвата. Храните на база соя са важна алтернатива за кърмачетата с непоносимост към лактозата, поради което трябва да се гарантира достатъчното снабдяване на пазара с тях. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за продуктите на база соя.
(11)
Обработените храни на база зърнени култури и останалите детски храни за кърмачета и малки деца са важен източник по отношение на експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Поради това следва да се определи специално максимално допустимо количество кадмий за обработените храни на база зърнени култури и за останалите бебешки храни.
(12)
Намалената експозиция на една силно уязвима група потребители може да бъде постигната чрез определянето на максимално допустими количества за определени категории храни със специално диетично предназначение (например храни за кърмачета, предназначени за специални медицински цели). Ако липсват обаче данни, които да мотивират подобно максимално равнище, с оглед на евентуалното определяне на специални максимално допустими количества в бъдеще следва да бъдат събирани данни за наличието.
(13)
При някои зеленчуци (козя брада, пащърнак, листна и дръжкова целина, хрян) е трудно да се постигне съответствие със сега действащите максимално допустими количества, като данните за наличието, предоставени от държавите членки, показват, че естествените фонови количества са по-високи и са съпоставими с тези за главеста целина. Тъй като консумацията на тези стоки е ограничена и въздействието върху експозицията на човека е пренебрежимо, е целесъобразно максимално допустимите количества кадмий за пащърнак, козя брада, листна и дръжкова целина и хрян да бъдат увеличени до тези за главеста целина.
(14)
Някои видове риби понастоящем са освободени от изискването за максимално допустимото количество, приложимо по подразбиране за риба - 0,05 mg/kg. За видовете паламуд (Sarda sarda), обикновена морска каракуда (Diplodus vulgaris), змиорка (Anguilla anguilla), морски кефал (Mugil labrosus labrosus), сафрид (Trachurus species), лувар (Luvarus imperialis), сардинопс (Sardinops species) и морски език (Dicologoglossa cuneata) нови данни относно наличието показват, че освобождаването от това изискване вече не е необходимо и че максимално допустимото количество по подразбиране може да бъде постигнато при спазване на добрите практики в рибното стопанство. Поради това за тези видове риби повече не са необходими специални максимално допустими количества.
(15)
За ауксида (Auxis species), хамсия (Engraulis species) и риба меч (Xiphias gladius) нови данни относно наличието показват, че при спазване на добрите практики в рибното стопанство може да бъде спазено и по-ниско максимално допустимо количество. Поради това максимално допустимите количества за тези видове риби следва да бъдат коригирани.
(16)
За сардини (Sardina pilchardus) и черен кардинал (Sicyopterus lagocephalus) данните относно наличието показват, че е трудно да се постигне съответствие със сегашните максимално допустими количества, тъй като естествените фонови равнища могат да бъдат по-високи. Консумацията и на двата вида риби е ограничена и има пренебрежимо малко отражение върху експозицията на човека. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за двата вида риби с цел да се гарантира предлагането им на пазара.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 1881/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
На държавите членки и стопанските субекти в хранителната промишленост следва да се даде време да се приспособят към новите максимално допустими количества, определени с настоящия регламент по отношение на какаовите продукти и храните за кърмачета и малки деца. Поради това датата на прилагане на максимално допустимите количества кадмий в тези стоки следва да бъде отложена.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точки 3.2.19 и 3.2.20 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2015 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2015 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
2. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точка 3.2.7 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2019 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2019 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 488/2014
z dne 12. maja 2014
o spremembi Uredbe (ES) št. 1881/2006 glede mejnih vrednosti kadmija v živilih
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 315/93 z dne 8. februarja 1993 o določitvi postopkov Skupnosti za kontaminante v hrani (1) in zlasti člena 2(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (ES) št. 1881/2006 (2) določa mejne vrednosti kadmija v vrsti različnih živil.
(2)
Znanstveni odbor za onesnaževalce v prehranski verigi (v nadaljnjem besedilu: odbor CONTAM) Evropske agencije za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) je 30. januarja 2009 sprejel mnenje glede kadmija v živilih (3). EFSA je v navedenem mnenju določila sprejemljiv tedenski vnos kadmija, ki znaša 2,5 μg/kg telesne teže. V svoji izjavi o sprejemljivem tedenskem vnosu kadmija (4) je EFSA upoštevala zadnjo oceno tveganja, ki jo je izvedel Skupni strokovni odbor FAO/WHO za aditive v živilih (JECFA) (5), in potrdila sprejemljiv tedenski vnos 2,5 μg/kg telesne teže.
(3)
Odbor CONTAM je v znanstvenem mnenju o kadmiju v živilih ugotovil, da je povprečna prehranska izpostavljenost kadmiju v evropskih državah približno v višini sprejemljivega tedenskega vnosa 2,5 μg/kg telesne teže ali malo višja. Pri nekaterih podskupinah prebivalstva lahko presega sprejemljivi tedenski vnos za približno dvakrat. Odbor CONTAM je nadalje ugotovil, da bi bilo kljub temu, da so škodljivi učinki na delovanje ledvic pri takšni izpostavljenosti posameznikov malo verjetni, treba zmanjšati izpostavljenost kadmiju na ravni prebivalstva.
(4)
Glede na znanstveno mnenje odbora CONTAM o kadmiju v živilih so skupine živil, ki največ prispevajo k prehranski izpostavljenost kadmiju, zlasti zaradi velike porabe, žita in žitni proizvodi, zelenjava, oreški in zrna stročnic, škrobaste korenovke ali krompir ter meso in mesni proizvodi. Najvišje koncentracije kadmija so bile najdene v živilih iz morskih alg, rib in morskih sadežev, čokoladi, živilih za posebne prehranske namene ter gobah, oljnicah in užitni drobovini.
(5)
Natančnejše informacije o posameznih živilih, ki prispevajo k izpostavljenosti, po posameznih starostnih skupinah so na voljo v natančnejši oceni izpostavljenosti v znanstvenem poročilu EFSA „Prehranska izpostavljenost kadmiju pri prebivalstvu Evrope“ (6), v kateri je uporabljena nova celovita podatkovna baza o porabi živil, ki vsebuje posodobljene podatke o porabi živil v različnih državah članicah in pri različnih starostnih skupinah prebivalstva. Pri odraslih k izpostavljenosti najbolj prispevajo škrobaste korenovke in gomolji, žita in proizvodi na osnovi žit ter zelenjava in zelenjavni proizvodi. Pri otrocih in mladostnikih so to škrobaste korenovke in gomolji, žita in proizvodi na osnovi žit, sladkor in konditorski izdelki, pri dojenčkih in majhnih otrocih pa škrobaste korenovke in gomolji, žita in proizvodi na osnovi žit, zelenjava in proizvodi na osnovi zelenjave, mleko in mlečni proizvodi ter hrana za dojenčke in majhne otroke. Natančnejša ocena izpostavljenosti kaže, da celotna izpostavljenost ni le rezultat uživanja nekaj vrst živil, ki največ prispevajo, temveč seštevek prispevkov različnih skupin živil.
(6)
Določene so bile mejne vrednosti za kadmij v številnih živilih, vključno z žiti, zelenjavo, mesom, ribami, morskimi sadeži, drobovino in prehranskimi dopolnili. Za nekatera živila, ki pomembno prispevajo k izpostavljenosti pri določenih skupinah prebivalstva (čokolado in kakavove proizvode, hrano za dojenčke in majhne otroke), mejne vrednosti še niso določene. Zato je treba določiti mejne vrednosti kadmija za navedena živila.
(7)
Mejne vrednosti onesnaževal so določene glede na načelo ALARA („as low as reasonably achievable“ - najnižja možna raven, ki jo je razumno še mogoče doseči), tako za živila, za katera mejne vrednosti kadmija trenutno že obstajajo (kot so zelenjava, meso, ribe, morski sadeži, drobovina in prehranska dopolnila), kot za živila, za katera so mejne vrednosti na novo določene (kot so kakavovi in čokoladni proizvodi) z uporabo podatkov o prisotnosti in vzorcev porabe živil državljanov Evropske unije.
(8)
Čokolada in kakavov prah, ki se prodajata končnim potrošnikom, lahko vsebujeta visoke vrednosti kadmija in sta pomemben vir izpostavljenosti ljudi. Pogosto ju uživajo otroci, npr. čokolado samo ali oslajen kakavov prah, ki se uporablja v kakavovih pijačah. Pri določitvi mejnih vrednosti kadmija bi bilo treba upoštevati podatke o prisotnosti za različne vrste čokolad in kakavovega prahu, ki se prodajajo končnim potrošnikom. Ker so vrednosti kadmija v kakavovih proizvodih povezane z njihovo vsebnostjo kakava, je primerno določiti različne mejne vrednosti kadmija za proizvode z različnim deležem kakava. S tem naj bi zagotovili, da so lahko tudi čokolade z višjim deležem kakava v skladu z mejnimi vrednostmi.
(9)
V nekaterih regijah držav proizvajalk kakava so vrednosti kadmija v tleh naravno visoke. Zato bi morali pri določitvi mejnih vrednosti kadmija upoštevati podatke o prisotnosti za kakavove in čokoladne proizvode iz držav z visoko vsebnostjo kadmija v tleh.
(10)
Začetne in nadaljevalne formule pomembno prispevajo k izpostavljenosti kadmiju pri dojenčkih in majhnih otrocih. Začetne in nadaljevalne formule za dojenčke in majhne otroke, izdelane iz izolatov beljakovin iz soje, samih ali v mešanici z beljakovinami iz kravjega mleka, lahko vsebujejo višje vrednosti kadmija kot proizvodi na osnovi mleka, saj soja naravno črpa kadmij iz tal. Formule na osnovi soje so pomembna alternativa za dojenčke s preobčutljivostjo na laktozo, zato je treba zagotoviti zadostno oskrbo trga z njimi. Zato je primerno, da se določi višjo mejno vrednost za proizvode na osnovi soje.
(11)
Žitne kašice in druga hrana za dojenčke in majhne otroke so pomemben vir izpostavljenosti kadmiju pri dojenčkih in majhnih otrocih. Zato bi bilo treba za žitne kašice in drugo hrano za dojenčke določiti posebno mejno vrednost kadmija.
(12)
Manjšo izpostavljenost zelo ranljive skupine potrošnikov bi lahko dosegli z določitvijo mejne vrednosti za nekatere kategorije živil za posebne prehranske namene (npr. živila za posebne zdravstvene namene za dojenčke). Vendar bi bilo zaradi pomanjkanja podatkov za utemeljitev take mejne vrednosti treba zbrati podatke o prisotnosti z namenom morebitne določitve posebne mejne vrednosti v prihodnosti.
(13)
Za nekatere vrste zelenjave (črni koren, pastinak, zeleno, hren) je skladnost z veljavnimi mejnimi vrednostmi težavna in podatki o prisotnosti, ki so jih predložile države članice, kažejo, da so vrednosti naravnega ozadja višje in primerljive z vrednostmi pri gomoljni zeleni. Ker je poraba navedenih živil majhna in so vplivi na izpostavljenost ljudi zanemarljivi, je primerno zvišati mejne vrednosti kadmija za pastinak, črni koren, zeleno in hren do vrednosti, ki se uporablja za gomoljno zeleno.
(14)
Nekatere vrste rib so trenutno izvzete iz privzete mejne vrednosti za ribe 0,05 mg/kg. Za ribe vrst palamida (Sarda sarda), fratrc (Diplodus vulgaris), jegulja (Anguilla anguilla), cipelj (Mugil labrosus labrosus), šuri (Trachurus species), petelinka (Luvarus imperialis), sardela (Sardinops species) in klinasti list (Dicologoglossa cuneata) novi podatki o prisotnosti kažejo, da izvzetje ni več potrebno in da se z dobrimi ribolovnimi praksami lahko uporabi privzeta mejna vrednost. Posebne mejne vrednosti za te vrste rib zato niso več potrebne.
(15)
Za vrste trupec (Auxis species), sardon (Engraulis species) in mečarica (Xiphias gladius) novi podatki o prisotnosti kažejo, da bi se z dobrimi ribolovnimi praksami lahko uporabila nižja mejna vrednost. Mejne vrednosti za navedene vrste rib bi bilo zato treba prilagoditi.
(16)
Za vrsti sardela (Sardina pilchardus) in Sicyopterus lagocephalus podatki o prisotnosti kažejo, da je skladnost z veljavnimi mejnimi vrednostmi težavna, saj so vrednosti naravnega ozadja lahko višje. Poraba obeh vrst rib je majhna in ima zanemarljive vplive na izpostavljenosti ljudi. Zato je primerno določiti višje mejne vrednosti za ti dve vrsti rib, da bi zagotovili oskrbo trga z njima.
(17)
Uredbo (ES) št. 1881/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(18)
Državam članicam in nosilcem živilske dejavnosti bi bilo treba zagotoviti čas za prilagoditev na nove mejne vrednosti, ki jih določa ta uredba za proizvode iz kakava in hrano za dojenčke in majhne otroke. Datum uporabe mejnih vrednosti kadmija za navedena živila bi bilo zato treba preložiti.
(19)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga k Uredbi (ES) št. 1881/2006 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
1. Mejne vrednosti kadmija iz točk 3.2.19 in 3.2.20 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kot je spremenjena s to uredbo, se uporabljajo od 1. januarja 2015. Živila, ki niso v skladu s temi mejnimi vrednostmi in ki so bila zakonito dana na trg pred 1. januarjem 2015, se po navedenem datumu lahko še naprej tržijo do minimalnega roka uporabnosti ali roka trajanja.
2. Mejne vrednosti kadmija iz točke 3.2.7 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kot je spremenjena s to uredbo, se uporabljajo od 1. januarja 2019. Živila, ki niso v skladu s temi mejnimi vrednostmi in ki so bila zakonito dana na trg pred 1. januarjem 2019, se po navedenem datumu lahko še naprej tržijo do minimalnega roka uporabnosti ali roka trajanja.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 12. maja 2014