ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 44/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 ноември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с конструкцията на превозните средства и общите изисквания към одобряването на дву-, три- и четириколесните превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства (1), и по-специално член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 25, параграф 8, член 33, параграф 6, член 57, параграф 12 и член 65 от него,
като има предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел се прилагат цялостна процедура за ЕС одобряване на типа и система за засилен надзор на пазара на превозните средства от категория L и техните системи, компоненти и отделни технически възли, установени с Регламент (ЕС) № 168/2013.
(2)
Понятието „превозни средства от категория L“ обхваща широка гама от типове леки дву-, три- или четириколесни превозни средства, като велосипедите с двигател, дву- и триколесните мотопеди, дву- и триколесните мотоциклети, мотоциклетите с кош, и четириколесните превозни средства, например четириколесните превозни средства за движение по пътищата, превозните средства с висока проходимост и четириколесните превозни средства с повишена маневреност.
(3)
С Решение 97/836/ЕО на Съвета (2) Съюзът се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания (Ревизирано споразумение от 1958 г.).
(4)
Производителите подават заявления за одобряване на превозни средства от категория L, техните системи, компоненти или отделни технически възли съгласно Регламент (ЕС) № 168/2013. Повечето от изискванията съгласно законодателството на Съюза за частите на превозните средства са възприети от съответните правила на ИКЕ на ООН. Правилата на ИКЕ на ООН непрекъснато се изменят с оглед на технологичния напредък и съобразно с това трябва редовно да се внасят изменения в съответните регламенти на Съюза. За да се избегне това дублиране, групата на високо равнище „CARS 21“ препоръча замяната на няколко директиви на Съюза с включването и задължителното прилагане в законодателството на Съюза на съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложение I.
(5)
Възможността за прилагане на правилата на ИКЕ на ООН по силата на законодателството на Съюза, което предвижда включването на тези правила на ИКЕ на ООН за целите на ЕС одобряването на типа на превозните средства, е предвидена в Регламент (ЕС) № 168/2013. Съгласно посочения регламент одобряването на типа в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, които се прилагат задължително, се счита за ЕС одобряване на типа по силата на същия регламент, неговите делегирани актове и актовете за изпълнението му.
(6)
Правило № 10 на ИКЕ на ООН за електромагнитната съвместимост (ЕМС) следва да стане задължително и да замени глава 8 от Директива 97/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои компоненти или характеристики на двуколесните или триколесните моторни превозни средства (3), за да могат превозните средства да отговарят само на едни изисквания към ЕМС, които са приети в международен план от договарящите страни по Споразумението от 1958 г. Правило № 62 на ИКЕ на ООН за защитата срещу неразрешено използване следва да стане задължително и да замени Директива 93/33/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средства (4) със същата цел, а именно взаимно признаване между договарящите страни по Споразумението от 1958 г.
(7)
Чрез задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН се избягва дублирането не само на технически изисквания, но и на процедури за сертификация и административни процедури. Освен това одобряването на типа, което е пряко основано на международно договорени стандарти, може да подобри достъпа до пазара в трети държави, по-специално в онези, които са договарящи страни по Ревизираното споразумение от 1958 г., като така се увеличава конкурентоспособността на промишлеността на Съюза.
(8)
Съгласно разпоредбите на Регламент (ЕС) № 168/2013 превозните средства от категория L, техните системи, компоненти и отделни технически възли, включени в обхвата на същия регламент, не могат да се пускат или да се предоставят на пазара, нито да се пускат в употреба в държавите членки, освен когато отговарят на разпоредбите на посочения регламент.
(9)
Поради изискванията към безопасността при експлоатация или екологичните характеристики се налагат ограничения на неразрешеното изменение на определени типове превозни средства от категория L. За да не се затрудняват собствениците при обслужването и поддръжката на превозните си средства, тези ограничения следва да обхванат само неразрешеното изменение, което в значителна степен променя отрицателно характеристиките на превозното средство, емисиите на замърсители и шум, и безопасността при експлоатацията на превозното средство. Тъй като отрицателното неразрешено изменение засяга и двата аспекта, в настоящия делегиран акт за конструкцията на превозните средства следва да се определят подробните изисквания към силовото предаване и изискванията към предотвратяване на неразрешеното изменение във връзка с намалението на шума.
(10)
Превозните средства от подкатегории L6e-A (леки четириколесни превозни средства за движение по пътищата), L7e-A (тежки четириколесни превозни средства за движение по пътищата) и L7e-B (тежки четириколесни превозни средства с висока проходимост) са с висок център на тежестта спрямо тяхната широчина и колесна база. Те имат широка гама от конфигурации за превоз на пътници/товари и могат да се използват при извънпътни условия. Следва да се установят множество критерии за странична статична стабилност и да се включат в приложение ХI относно масите и размерите поради значението на стабилността срещу преобръщане на превозното средство в извънпътни условия. Като показатели за статичната стабилност се използват ъгълът на накланяне на платформата (ТТА) и коефициентът на странична стабилност (Kst). Kst е триизмерна статична величина и служи за показател за стабилността на превозното средство на равен терен, докато при изпитването на ТТА се извършва симулация на превозно средство, което се използва на склон и при него се проверява статичната надлъжна стабилност. При тези статични изпитвания се проверява състоянието на превозните средства от категории L6e-A, L7e-A и L7e-B при експлоатационни условия със и без товар. Освен това превозното средство следва да е конструирано така, че масите и размерите му да отговарят на изискванията към минималната надлъжна стабилност. Свързаните изпитвания следва да са представителни за превозно средство в напълно натоварено състояние, спускащо се и качващо се директно по стръмен наклон.
(11)
Бордовата диагностика (БД) е от основно значение за ефективния и ефикасния ремонт и поддръжка на превозните средства. Точната диагностика дава възможност на монтьорите бързо да установят най-малката заменяема част, която трябва да се ремонтира или замени. С оглед на бързото техническо развитие в областта на системите за контрол на задвижването е целесъобразно да се преразгледа през 2017 г. списъкът на устройствата, подлежащи на мониторинг за неизправности на електрическата верига. До 1 януари 2018 г. следва да се определи дали да се добавят допълнителни устройства и неизправности в списъка по допълнение 2 към приложение ХII, за да се осигури достатъчно време за държавите членки, производителите на превозни средства, техните доставчици и сервизи да се адаптират преди влизането в сила на БД от второ поколение.
(12)
БД от първо поколение, която е задължителна от 2016 г. нататък, не следва да задължава производителите да сменят хардуера във връзка със зареждането с гориво, нито да налага оборудването с електронен карбуратор или електронно впръскване на горивото, при условие че превозното средство отговаря на изискванията по Регламент (ЕС) № 168/2013 и делегираните му актове. Съответствието с изискванията за БД от първо поколение изисква захранването с гориво, подаването на искра или входящият въздух да се контролират по електронен път, като е необходим мониторинг на съответните входящи и/или изходящи мрежи, определени в допълнение 2 към приложение ХII. Например, ако мотоциклет е оборудван с механично задействан карбуратор, но едновременно с това и с подаване на искра с електронен контрол, е необходим мониторинг на основните мрежи на запалната бобина. При механичен карбуратор, оборудван с датчик за положението на дросела, който подава по веригата входящ сигнал към PCU / ECU за определяне на натоварването на двигателя, който от своя страна се използва за подаването на искра с електронен контрол, се налага мониторинг на веригата на този датчик за положението на дросела. Също така ще е необходим мониторинг на вериги на други датчици и/или задействащи/ механизми, посочени в точки 3.3.5 и 3.3.6 от приложение ХII, въпреки че те не се използват пряко за контрол на захранването с гориво, подаването на искра или входящия въздух. Пример за такъв случай са веригите на датчици за оборотите на колелата, в случай че скоростта на превозното средство се изчислява в PCU/ECU от оборотите на колелата и се използва впоследствие за контрол на екологичните характеристики на мотоциклета или за задействане на режима по подразбиране за ограничаване на въртящия момент.
(13)
Неограниченият достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонта и поддръжката (RMI) на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика (СБД) и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Целесъобразно е да се определят техническите спецификации, на които следва да отговарят уебсайтовете на производителите, както и конкретни мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия (МСП). Общите стандарти, договорени с участието на заинтересованите страни, могат да улеснят обмена на информация между производителите и доставчиците на услуги. По тази причина е целесъобразно производителите да използват техническите спецификации на формàта OASIS, а Комисията своевременно ще изиска от Европейския комитет за стандартизация (CEN) и Международната организация за стандартизация (ISO) да доразвият този формат като стандарт, който да замени формàта OASIS.
(14)
За да се продължи хармонизираният подход за достъпа до RMI във всички области на законодателството за одобряване на типа, който е възприет в глава ХV от Регламент (ЕС) № 168/2013, чиито разпоредби следват тези от регламенти (ЕО) № 595/2009 (5) и (ЕО) № 715/2007 (6) на Европейския парламент и на Съвета, е целесъобразно да се включат в настоящия регламент разпоредбите за достъпа до информация за ремонта и поддръжката от регламента за изпълнение към регламенти (ЕО) № 595/2009 и (ЕО) № 715/2007, а именно Регламент (ЕС) № 582/2011 на Комисията (7), и да се адаптират към спецификите на сектора на превозните средства от категория L.
(15)
По-конкретно е целесъобразно да се приемат специални процедури за достъпа до информация за ремонта и поддръжката в случай на многоетапно одобряване на типа. Също така е целесъобразно да се приемат специални изисквания и процедури за достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозните средства в случай на модификации по искане на клиента и производство на малки количества.
(16)
За да се изключи вероятността прилагането на разпоредбите за достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозните средства да доведе до твърде голяма тежест за производителите на превозни средства в краткосрочен план с оглед на определени системи, които се пренасят от стари към нови типове превозни средства, е целесъобразно да се създаде изчерпателен списък на ограничените дерогации от общите разпоредби за достъпа до БД на превозните средства и до информацията за ремонта и поддръжката на превозните средства и той да се включи в настоящия регламент.
(17)
При разглеждане на основните сфери на политиките, които засягат конкурентоспособността на европейската автомобилна промишленост, групата на високо равнище „CARS 21“ постигна съгласие по известен брой препоръки за повишаване на цялостната конкурентоспособност и заетост в сектора, като едновременно с това се насърчават увеличението на безопасността и подобряването на екологичните характеристики. Тези препоръки бяха публикувани в доклад на Комисията от 2006 г., озаглавен „CARS 21: нормативна уредба за конкурентоспособен автомобилен сектор през ХХI век“. В областта на опростяването групата на високо равнище предложи, наред с другото, две законодателни мерки, с които се въвежда възможността за производителите да извършват сами изпитванията за одобряване, т.е. да са определени като техническа служба („провеждане на собствени изпитвания“), и възможността за използване на компютърни симулации вместо физически изпитвания („виртуално изпитване“). Ето защо с настоящия регламент следва да се определят подробните условия по отношение на виртуалното изпитване и провеждането на собствени изпитвания по членове 32, 64 и 65 от Регламент (ЕС) № 168/2013.
(18)
Компютърните техники, а именно компютърните системи за автоматизирано проектиране (CAD), се използват широко през целия инженерен процес, като се започне от концептуалното проектиране и дизайн на компонентите и оборудването, мине се през изчисленията на якостта и динамичния анализ на монтажните възли и се стигне до определяне на производствените методи. Съществуващият софтуер прави възможно използването на основаващи се на тези техники методи за виртуално изпитване, чието въвеждане беше определено от групата на високо равнище „CARS 21“ като средство за намаляване на разходите на производителите чрез премахване на задължението за произвеждане на прототипи за целите на одобряването на типа. На производителите, които не искат да използват методите за виртуално изпитване, следва да се остави правото да прилагат съществуващите методи за физическо изпитване.
(19)
Изпитванията за одобряване на типа се провеждат от техническите служби, чиито имена са съобщени на Комисията от органите по одобряването на типа на държавите членки, след като са оценени техните умения и компетентност съгласно съответните международни стандарти. Тези стандарти съдържат необходимите изисквания, за да може производител или подизпълнител, който действа от негово име, да бъде определен за техническа служба от органа по одобряването по смисъла на Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) (Рамковата директива). Въпреки това, за да се предотврати евентуален конфликт на интереси, следва да се уточнят отговорностите на производителите. Освен това следва да се разяснят условията, при които производител може да използва подизпълнител за изпитванията.
(20)
Една от основните характеристики на системата за одобряване на типа е високото доверие, което трябва да съществува между органа по одобряването и определените от него технически служби. Поради това е важно обменът на информация между техническите служби и органа по одобряването да гарантират прозрачност и яснота.
(21)
Даден метод за виртуално изпитване следва да гарантира същото доверие в резултатите, каквото осигурява физическото изпитване. Поради това е целесъобразно да се определят съответните условия с оглед на това производителите, които осъществяват дейност като собствени технически служби, и подизпълнителите, действащи от името на производител или техническа служба, да могат да потвърждават по необходимия начин използваните математически модели.
(22)
Проверките на съответствието на превозните средства, компонентите или отделните технически възли по време на производствения процес са основна част от процеса на ЕС одобряване на типа. Тези проверки на съответствието се извършват чрез физически изпитвания на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които се вземат от производствената линия. Методите за виртуално изпитване не следва да се разрешават за изпитванията на съответствието на производството, дори ако са били използвани за целите на одобряването на типа.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 168/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят подробните технически изисквания и процедурите за изпитване във връзка с конструкцията на превозните средства и общите изисквания за одобряване на типа на превозните средства от категория L и на системите, компонентите и отделните технически възли, предназначени за тези превозни средства, в съответствие с Регламент (ЕС) № 168/2013. Също така настоящият регламент съдържа списък на правилата на ИКЕ на ООН и техните изменения.
2. С настоящия регламент се установяват и стандарти за работата на техническите служби и процедурата за оценката им.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията от Регламент (ЕС) № 168/2013. Освен това се прилагат и следните определения:
1)
„мерки срещу неразрешено изменение“ е съвкупност от технически изисквания и спецификации, имащи за цел да се предотвратят, доколкото е възможно, неразрешените изменения на силовото предаване на превозното средство, които могат да засегнат безопасността при експлоатация, а именно като повишат показателите на превозното средство, и да окажат отрицателно въздействие върху околната среда, и които не са разрешени съгласно приложение II;
2)
„всмукателен колектор“ е комбинацията от всмукателния канал и всмукателната тръба;
3)
„всмукателен канал“ е каналът, по който въздухът постъпва в цилиндъра, цилиндровата глава или картера;
4)
„всмукателна тръба“ е частта, свързваща карбуратора или системата за управление на постъпването на въздух с цилиндъра, цилиндровата глава или картера;
5)
„всмукателна система“ е комбинацията от всмукателния колектор и шумозаглушителя на всмукването;
6)
„изпускателна система“ е комбинацията от изпускателната тръба, разширителното гърне и шумозаглушителя, необходим за поглъщането на шума, излъчван от двигателя, и устройството за контрол на замърсяването;
7)
„специални инструменти“ са инструментите, свързани с устройствата срещу неразрешено изменение, които се предоставят само на дистрибуторите, упълномощени от производителя на превозното средство, и които не са на разположение за общо ползване;
8)
„подаване на искра към запалителната система“ са всички характеристики на искрата, образувана в запалителната система на двигател с принудително запалване (PI), за да запали горивно-въздушната смес, като момент на запалване, ниво и място;
9)
„система за захранване с гориво“ е съвкупността от всички компоненти, включващи устройствата за съхранение на горивото и за горивно-въздушната смес или за впръскване, както и устройствата, които са свързани с тях;
10)
„съответствие на производството“ (СП) е способността да се гарантира, че всяка серия произведени продукти е в съответствие с изискванията към спецификациите, работните характеристики и маркировката от одобряването на типа;
11)
„система за управление на качеството“ е съвкупност от аспекти, взаимносвързани или взаимодействащи помежду си, които се използват от дадена организация, за да ръководи и контролира изпълнението на стратегията по качеството и реализирането на целите в тази връзка;
12)
„одит“ е процес, при който се събират доказателства за оценка на прилагането на одитните критерии и който е разработен така, че да е обективен, безпристрастен и независим, и се извършва под формата на системна и документирана проверка;
13)
„коригиращи действия“ е процес на разрешаване на проблемите при управлението на качеството, при който се предприемат последващи мерки за отстраняване на причините за несъответствието или причините, довели до съответната нежелана ситуация, като с тези мерки се цели предотвратяване на повторната им поява;
14)
„сертификация“ е атестация от национален орган по акредитация за това, че съответната организация отговаря на изискванията, определени в хармонизирани стандарти, и където е приложимо, на всякакви допълнителни изисквания, включително определените в приложимите секторни схеми, за да изпълнява специфична дейност по оценяване на съответствието;
15)
„теглително-прикачно устройство за превозно средство от категория L“ са всички части и устройства на рамите и носещите товара части от каросерията и шасито, които свързват теглещото и тегленото превозно средство, включително неподвижно закрепените или разглобяемите части, пригодени за свързване, регулиране или работа на теглително-прикачните устройства;
16)
„сферични теглително-прикачни устройства и носач“ са теглително-прикачните устройства с болт със сферична част и носачи, които се монтират на превозно средство от категория L и служат за прикачване на ремаркето с помощта на съединителна глава;
17)
„съединителна глава“ е механично теглително-прикачно устройство, монтирано върху теглича на ремаркетата, което служи за прикачване към сферичното теглително-прикачно устройство на превозно средство от категория L;
18)
„точка на прикачване“ е центърът на захващане на теглително-прикачното устройство, монтирано към тегленото превозно средство, в теглително-прикачното устройство, монтирано към съответното теглещо превозно средство;
19)
„допълнително теглително-прикачно устройство“ е теглително-прикачно устройство, което при отделяне на основното теглително-прикачно устройство може да гарантира, че ремаркето остава свързано към теглещото превозно средство и че е осигурено известно остатъчно управление;
20)
„ръб на табелата“ е контурът на табела, която би имала общо четири ясно разграничими ръба, ако беше плоска и правоъгълна, и чиято обща дебелина на материала не надхвърля 10 mm;
21)
„тяло“ е всяка изпъкналост или част, която е с кръгла или почти кръгла форма, включително глави на болтове и винтове, с относително постоянен общ диаметър и която има свободен край, който може да се докосне;
22)
„размер на мрежата“ е броят на отворите на (линеен) инч мрежа;
23)
„товарна платформа“ е платформа, която е прикачена към структурата на превозно средство от категория L за превоз на товари;
24)
„стандартно оборудване“ е базовата конфигурация на превозно средство, оборудвано с всички елементи, изисквани съгласно регулаторните актове по приложение II към Регламент (ЕС) № 168/2013, включително всички елементи, които са монтирани, без да се налага установяването на допълнителни спецификации по отношение на конфигурацията или оборудването;
25)
„незадължително оборудване“ са всички елементи, които не са включени в стандартното оборудване и които могат да се монтират на превозното средство на отговорността на производителя;
26)
„маса на незадължителното оборудване“ е масата на оборудването, което може да се монтира на превозното средство в допълнение към стандартното оборудване съгласно спецификациите на производителя;
27)
„маса на теглително-прикачното устройство“ е масата на теглително-прикачното устройство и частите, необходими за прикачването му към превозното средство;
28)
„технически допустима максимална маса в точката на прикачване“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване в точката на прикачване (стойност „S“ или „U“) на съответното теглещо превозно средство в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и теглещото превозно средство;
29)
„действителна маса“ във връзка с превозно средство е масата в готовност за движение по смисъла на член 5 от Регламент (ЕС) № 168/2013, плюс масата на водача (75 kg), плюс, ако е приложимо, масата на системата за съхранение на алтернативното гориво, плюс масата на незадължителното оборудване, монтирано на дадено превозно средство;
30)
„технически допустима максимална маса с товар (М)“ е максималната маса на превозно средство, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики;
31)
„технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната маса, която може да се тегли от съответно теглещо превозно средство;
32)
„ос“ е общата ос на въртене на две или повече колела, независимо дали е задвижвана от двигател, или е свободно въртяща, и независимо дали е в една или повече части, разположени в една и съща равнина, която е перпендикулярна на надлъжната осова линия на превозното средство;
33)
„технически допустима максимална маса на оста“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на оста, в зависимост от конструкцията на оста и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
34)
„маса на товара“ e разликата между технически допустимата максимална маса с товар и действителната маса на превозното средство;
35)
„надлъжна равнина“ е вертикалната равнина, успоредна на линията на движение напред на превозното средство;
36)
„система за контрол на емисиите“ е електронният контролер за управление на двигателя и всеки компонент, свързан с емисиите в изпускателната или изпарителната система, който подава входни данни на този контролер или получава изходни данни от него;
37)
„индикатор за неизправност (ИН)“ е светлинен или звуков индикатор, който ясно информира водача на превозното средство при неизправност, посочена в член 21 от Регламент (ЕС) № 168/2013;
38)
„неизправност“е повреда на компонент или система, която довежда до емисии, превишаващи праговите стойности за БД по раздел Б от приложение VI към Регламент (ЕС) № 168/2013 или задействащи работен режим, който значително намалява въртящия момент на двигателя, или водещи до невъзможност на системата за БД да изпълни основните изисквания за мониторинг съгласно приложение ХII;
39)
„вторичен въздух“ е въздухът, който се въвежда в изпускателната система чрез помпа или смукателна клапа или чрез друго средство и който е предназначен да подпомогне окислението на НС и СО, съдържащи се в потока отработили газове;
40)
„прекъсване на запалването на двигател“ е липса на горене в цилиндъра на двигател с принудително запалване, дължащо се на липса на искра, неправилно дозиране на горивото, влошено сгъстяване или някаква друга причина;
41)
„изпитване от тип I“ е приложимият цикъл на движение, използван за одобряването на емисиите;
42)
„цикъл на движение“ е цикъл на изпитване, който се състои от пускане на двигателя, режим на движение, при който би могла да се установи евентуална неизправност, и изключване на двигателя;
43)
„цикъл на загряване“ е работа на превозното средство, при която температурата на охладителя се повишава най-малко с 22 К от след пускането на двигателя и достига температура от най-малко 343,2 К (70 °С);
44)
„регулиране на горивната смес“ са настройките чрез обратна връзка на основния режим на подаване на гориво;
45)
„краткотрайно регулиране на горивната смес“ са динамичните или моментните настройки на основния режим на подаване на гориво;
46)
„дълготрайно регулиране на горивната смес“ са много по-постепенни настройки на режима на подаване на гориво, които изравняват разликите между различните превозни средства и постепенните промени, настъпващи във времето;
47)
„изчислена стойност на товара“ е индикация на текущия въздушен дебит, разделен на максималния въздушен дебит, коригиран за надморската височина, ако е необходимо. Така дефинирана, тази стойност представлява безразмерно число, което не е специфично за определен двигател и указва на обслужващия техник използвания капацитет на двигателя (100 % при отворена дроселова клапа);
48)
„зададен постоянен режим на емисиите“ е случай, когато контролерът за управление на двигателя се превключва постоянно на настройка, при която не се изисква сигнал от неизправен компонент или система, когато този неизправен компонент или система би предизвикал(а) увеличаване на емисиите от превозното средство на равнище над пределните стойности по раздел Б от приложение VI към Регламент (ЕС) № 168/2013;
49)
„вал за отвеждане на мощност“ е вал, управляван от двигателя за целите на захранване на помощно оборудване, монтирано на превозното средство;
50)
„достъп до БД“ е предоставяне на цялата основна информация от бордовата диагностика за емисиите и безопасността, включително всички кодове за неизправности, необходими за проверка, диагностика, обслужване или ремонт на частите на превозното средство, имащи отношение към безопасността при експлоатация или екологичните характеристики, чрез серийния интерфейс за свързване на стандартно оборудване за диагностика съгласно точка 3.12 от допълнение 1 към приложение ХII;
51)
„неограничен достъп до системата за БД“ е:
а)
достъп, който не зависи от код за достъп, предоставян единствено от производителя, или подобно устройство; или
б)
достъп, позволяващ оценка на получените данни, без необходимостта от каквато и да е уникална декодираща информация, освен ако тази информация е стандартизирана;
52)
„стандартизирани данни“ е цялата информация за потока от данни, включително всички използвани кодове за неизправности, получавана само в съответствие с промишлените стандарти, които поради факта, че форматът и разрешените им варианти са ясно определени, осигуряват максимална степен на хармонизация в автомобилната промишленост във връзка с превозните средства от категория L, и чиято употреба е изрично разрешена съгласно настоящия регламент;
53)
„недостатък“ в контекста на системите за БД на превозни средства означава ситуация, при която най-много два отделни следени компонента или системи имат временни или постоянни работни характеристики, които намаляват възможността за техния иначе ефективен мониторинг от БД или които не отговарят на всички други подробни изисквания за БД;
54)
„значително намаление на въртящия момент на двигателя“ е въртящ момент на двигателя, по-малък или равен на 90 % от въртящия момент при нормален режим на работа;
55)
„повърхност от структурирана мрежа“ е повърхност, която се състои от модел от фигури, като кръгли, овални, ромбовидни, правоъгълни или квадратни отвори, разположени равномерно на разстояние, непревишаващо 15 mm;
56)
„повърхност от решетка“ е повърхност, която се състои от успоредни пластини, разпределени равномерно и отстоящи на не повече от 15 mm една от друга;
57)
„номинална повърхност“ е теоретичната геометрично най-подходяща повърхност, без да се вземат предвид неравностите, като издатини или вдлъбнатини;
58)
„наклон“ е степента на ъгловото отклонение по отношение на вертикална равнина;
59)
„модификация по искане на клиента“ е всяко изменение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, направено по искане на клиент и подлежащо на одобряване;
60)
„пренесена система“ е система, определена в член 3, параграф 15 от Регламент (ЕС) № 168/2013, пренесена от стар тип превозно средство на нов тип превозно средство;
61)
„стойка“ е устройство, което е закрепено здраво към превозното средство и е в състояние да го поддържа в неговото положение при паркиране, когато превозното средство е оставено без надзор от неговия водач;
62)
„странична стойка“ е стойка, която, изтеглена или разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство само от една страна, като в същото време и двете колела остават в съприкосновение с опорната повърхност;
63)
„централна стойка“ е стойка, която, разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство, като осигурява една или няколко зони на съприкосновение между превозното средство и опорната повърхност от двете страни на средната надлъжна равнина на превозното средство;
64)
„напречен наклон“е страничният наклон на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което пресечницата на средната надлъжна равнина на превозното средство и опорната повърхност е перпендикулярна на линията на максималния наклон;
65)
„надлъжен наклон“ е надлъжният наклон на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което средната надлъжна равнина на превозното средство е успоредна на линията на максималния наклон и поради това е разположена в права линия спрямо нея;
66)
„стойка в работно положение“ е стойка, която е разгърната или отворена и поставена в предвиденото положение с оглед на паркирането на превозното средство;
67)
„стойка в прибрано положение“е стойка, която е прибрана или затворена и стои в положение за движение на превозното средство.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИТЕ ВЪВ ВРЪЗКА С КОНСТРУКЦИЯТА НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА
Член 3
Изисквания към монтажа и доказването във връзка с конструкцията на превозните средства
1. За да се изпълнят изискванията към конструкцията на превозните средства по член 18 и приложение II към Регламент (ЕС) № 168/2013, производителите оборудват превозните средства от категория L със системи, компоненти и отделни технически възли с отражение върху безопасността при експлоатация и опазването на околната среда, които са проектирани, конструирани и комплектувани така, че превозното средство да отговаря на подробните технически изисквания и процедурите за изпитване при нормална употреба и поддръжка съгласно инструкциите на производителя.
2. Съгласно членове 6 - 20 производителите доказват чрез физическо изпитване пред органа по одобряването, че превозните средства от категория L, които са предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза, отговарят на изискванията към конструкцията на превозните средства по глава III от Регламент (ЕС) № 168/2013 и на подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в членове 6 - 20 от настоящия регламент.
3. Производителите предприемат необходимото, за да могат резервните части и оборудване, които предоставят на пазара или пускат в употреба в Съюза, отговарят на съответните изисквания от Регламент (ЕС) № 168/2013, както е определено с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване по настоящия регламент. Одобрено превозно средство от категория L, върху което е монтирана такава резервна част или оборудване, трябва да отговаря на същите изисквания към изпитванията и пределните стойности за експлоатационните показатели като тези за превозно средство с оригинална част или оборудване, отговарящо на изискванията към издръжливостта, определени до член 22, параграф 2 и членове 23 и 24 (включително) от Регламент (ЕС) № 168/2013.
4. Също така производителите гарантират, че се следват процедурите за одобряване на типа за проверка на съответствието на производството по отношение на подробните изисквания към конструкцията на превозните средства по член 33 от Регламент (ЕС) № 168/2013 и подробните технически изисквания по настоящия регламент.
5. Ако е приложимо, производителите представят пред органа по одобряването описание на мерките, предприети за предотвратяване на неразрешеното изменение на системата за управление на силовото предаване, включително емисиите и контролните компютри за безопасността при експлоатация.
Член 4
Прилагане на правилата на ИКЕ на ООН
1. Правилата на ИКЕ на ООН и техните изменения, посочени в приложение I към настоящия регламент, се прилагат към одобряването на типа.
2. Превозните средства с максимална проектна скорост, по-ниска или равна на 25 km/h, трябва да отговарят на всички съответни изисквания от правилата на ИКЕ на ООН, приложими към превозните средства с максимална проектна скорост над 25 km/h.
3. Препратките към категориите превозни средства L1, L2, L3, L4, L5, L6 и L7 в правилата на ИКЕ на ООН се разбират като препратки съответно към категориите превозни средства L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e и L7e съгласно настоящия регламент, включително и подкатегориите.
Член 5
Технически спецификации относно изискванията към конструкцията на превозните средства и относно процедурите за изпитване
1. Процедурите за изпитване на конструкцията на превозните средства се извършват съгласно изискванията към изпитванията по настоящия регламент.
2. Процедурите за изпитване се извършват от органа по одобряването или в присъствието на негов представител или, ако е разрешено от органа по одобряването, от техническата служба.
3. Методите за измерване и резултатите от изпитванията се съобщават на органа по одобряването във формата на протокола от изпитванията по член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013.
Член 6
Изисквания, приложими към мерките за предотвратяване на неразрешеното изменение на силовото предаване (мерките срещу неразрешено изменение)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към мерките за предотвратяване на неразрешеното изменение на силовото предаване (мерките срещу неразрешено изменение) по приложение II (В1) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение II към настоящия регламент.
Член 7
Изисквания, приложими към разпоредбите за процедурите за одобряване на типа
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към разпоредбите за процедурите за одобряване на типа по приложение II (В2) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение III към настоящия регламент.
Член 8
Изисквания, приложими към съответствието на производството (СП)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към съответствието на производството (СП) по приложение II (В3) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Изисквания, приложими към теглително-прикачните устройства и закрепващите устройства
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към теглително-прикачните устройства и закрепващите устройства по приложение II (В4) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение V към настоящия регламент.
Член 10
Изисквания, приложими към устройствата за предотвратяване на неразрешеното използване
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към устройствата за предотвратяване на неразрешеното използване по приложение II (В5) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VI към настоящия регламент.
Член 11
Изисквания, приложими към електромагнитната съвместимост (ЕМС)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към електромагнитната съвместимост по приложение II (В6) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VII към настоящия регламент.
Член 12
Изисквания, приложими към външните изпъкнали части
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към външните изпъкнали части по приложение II (В7) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VIII към настоящия регламент.
Член 13
Изисквания, приложими към съхранението на гориво
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към съхранението на гориво по приложение II (В8) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение IХ към настоящия регламент.
Член 14
Изисквания, приложими към товарните платформи
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към товарните платформи по приложение II (В9) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение Х към настоящия регламент.
Член 15
Изисквания, приложими към масите и размерите
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към масите и размерите по приложение II (В10) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХI към настоящия регламент.
Член 16
Изисквания, приложими към функционирането на бордовата диагностика
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към функционирането на бордовата диагностика по приложение II (В11) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХII към настоящия регламент.
Член 17
Изисквания, приложими към дръжките и степенките за пътниците
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към дръжките и степенките за пътниците по приложение II (В12) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХIII към настоящия регламент.
Член 18
Изисквания към мястото за монтиране на регистрационната табела
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към мястото за монтиране на регистрационната табела по приложение II (В13) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХIV към настоящия регламент.
Член 19
Изисквания, приложими към достъпа до информация за ремонта и поддръжката
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към достъпа до информация за ремонта и поддръжката по приложение II (В14) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХV към настоящия регламент.
Член 20
Изисквания, приложими към стойките
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към стойките по приложение II (В15) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХVI към настоящия регламент.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ И ИЗИСКВАНИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 21
Стандарти за работата и оценка на техническите служби
Техническите служби трябва да отговарят на стандартите за работата и да съблюдават процедурата за оценката им по приложение II (В16) към Регламент (ЕС) № 168/2013, което се проверява съгласно приложение ХVII към настоящия регламент.
Член 22
Разрешаване на собствените изпитвания
Що се отнася до собствените изпитвания от страна на собствените технически служби по член 64, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013, тези изпитвания могат да се провеждат само когато са разрешени съгласно приложение III към настоящия регламент.
ГЛАВА IV
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ
Член 23
Одобряване на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли
Съгласно членове 18, 25 и 33 от Регламент (ЕС) № 168/2013 и считано от датите по приложение IV към същия регламент, по отношение на новите превозни средства, които не отговарят на изискванията по Регламент (ЕС) № 168/2013 и по настоящия регламент, националните органи считат, че сертификатите за съответствие повече не са валидни за целите на член 43, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013, и поради съображения във връзка с емисиите, разхода на гориво или енергия или във връзка с приложимите изисквания към безопасността при експлоатация или конструкцията на превозните средства националните органи забраняват предоставянето на пазара, регистрацията и пускането в употреба на такива превозни средства.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2016 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 2013 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 44/2014
z dne 21. novembra 2013
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z zahtevami za konstrukcijo vozil in splošnimi zahtevami za odobritev dvo- ali trikolesnih vozil in štirikolesnikov
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru dvo- ali trikolesnih vozil in štirikolesnikov (1) ter zlasti členov 18(3), 20(2), 21(5), 25(8), 33(6), 57(12) in člena 65 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, ki zagotavlja prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. Zato velja obsežen sistem homologacije EU in okrepljenega tržnega nadzora za vozila kategorije L in njihove sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, kot to določa Uredba (EU) št. 168/2013.
(2)
Izraz „vozila kategorije L“ zajema širok razpon različnih tipov lahkih dvo-, tri- in štirikolesnih vozil, npr. kolesa na motorni pogon, dvo- in trikolesne mopede, dvo- in trikolesna motorna kolesa, motorna kolesa z bočno prikolico in štirikolesna vozila (štirikolesniki), kot so cestna štirikolesa, terenska vozila in kvadrimobili.
(3)
Unija je s Sklepom Sveta 97/836/ES (2) pristopila k Sporazumu Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov (Revidiran sporazum iz leta 1958).
(4)
Proizvajalci vložijo vlogo za homologacijo vozil kategorije L, njihovih sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot v skladu z Uredbo (EU) št. 168/2013. Večina zahtev iz zakonodaje Unije o delih vozil je prenesenih iz ustreznih pravilnikov UN/ECE. Pravilniki UN/ECE se ves čas spreminjajo v skladu s tehnološkim napredkom, zato je treba zadevne predpise Unije ustrezno redno posodabljati. Da se prepreči to podvajanje, je skupina na visoki ravni CARS 21 predlagala nadomestitev več direktiv Unije z vključitvijo zadevnih pravilnikov UN/ECE v zakonodajo Unije, navedeno v Prilogi I, in njihovo obvezno uporabo.
(5)
Uporabo pravilnikov UN/ECE s pomočjo zakonodaje Unije, ki zagotavlja vključitev navedenih pravilnikov UN/ECE za namen homologacije EU vozil, omogoča Uredba (EU) št. 168/2013. V skladu z navedeno uredbo se homologacija v skladu s pravilniki UN/ECE, ki se obvezno uporabljajo, obravnava kot homologacija EU v skladu z navedeno uredbo in njenimi delegiranimi in izvedbenimi akti.
(6)
Pravilnik UN/ECE št. 10 o elektromagnetni združljivosti (EMC) bi moral biti obvezen in nadomestiti poglavje 8 Direktive 97/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 1997 o določenih sestavnih delih in značilnosti dvo- ali trikolesnih motornih vozil (3), da bodo vozila skladna le z enim svežnjem zahtev EMC, ki jih sprejemajo pogodbenice Sporazuma iz leta 1958 po vsem svetu. Pravilnik UN/ECE št. 62 o zaščiti pred nedovoljeno uporabo bi moral postati obvezen in nadomestiti Direktivo Sveta 93/33/EGS z dne 14. junija 1993 o varnostnih napravah za preprečevanje nedovoljene uporabe dvo- oziroma trikolesnih motornih vozil (4) z enakim ciljem medsebojnega priznavanja med pogodbenicami Sporazuma iz leta 1958.
(7)
Z obvezno uporabo pravilnikov UN/ECE se preprečuje podvajanje tehničnih zahtev ter certificiranja in upravnih postopkov. Poleg tega bi lahko homologacija, ki neposredno temelji na mednarodno dogovorjenih standardih, izboljšala dostop do trgov tretjih držav, zlasti držav, ki so pogodbenice Revidiranega sporazuma iz leta 1958, in tako okrepila konkurenčnost industrije Unije.
(8)
V skladu z določbami Uredbe (EU) št. 168/2013 vozila kategorije L, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki jih zajema navedena uredba, v državah članicah ne smejo biti dani na trg ali se začeti uporabljati, če niso skladni z določbami navedene uredbe.
(9)
Zahteve za funkcionalno varnost in okoljske parametre delovanja določajo omejitve glede nedovoljenih sprememb nekaterih tipov vozil kategorije L. Če naj ne bi ovirale lastnika vozila pri servisiranju in vzdrževanju, bi morale biti take omejitve strogo omejene na nedovoljene spremembe, ki na škodljiv način bistveno spremenijo delovanje vozila ter emisije onesnaževal, emisije hrupa in funkcionalno varnost vozila. Ker nedovoljene spremembe vplivajo na pogonski sklop in sistem za zmanjševanje hrupa, bi bilo treba v tem delegiranem aktu o konstrukciji vozil določiti podrobne zahteve za preprečevanje nedovoljenih sprememb v zvezi s pogonskim sistemom in sistemom za zmanjševanje hrupa.
(10)
Podkategorije L6e-A (lahka cestna štirikolesa), L7e-A (težka cestna štirikolesa) in L7e-B (težka terenska štirikolesa) so vozila, ki imajo visoko težišče v primerjavi z njihovo širino in medosno razdaljo. Imajo širok razpon konfiguracij za prevoz potnikov in tovora ter se lahko uporabljajo tudi na terenu. Treba bi bilo opredeliti več meril bočne statične stabilnosti v zvezi z masami in merami in jih vključiti v Prilogo XI, saj so pomembna zaradi stabilnosti vozila proti prevrnitvi v terenskih razmerah. Kot največjega nagiba na nagibni ploščadi in koeficient bočne stabilnosti (Kst) sta kazalnika statične stabilnosti. Koeficient bočne stabilnosti je tridimenzionalna statična mera, ki je kazalnik stabilnosti vozila na ravnem terenu, test na nagibni ploščadi pa simulira vozilo, ki vozi po bočno nagnjenem terenu, in služi za preskušanje statične vzdolžne stabilnosti. Pri teh statičnih testih se preskušajo vozila kategorij L6e-A, L7e-A in L7e-B v stanju, pripravljenem za vožnjo, a neobremenjena, ali pa tako obremenjena kot neobremenjena. Poleg tega bi moralo biti vozilo zasnovano tako, da je pri masah in merah vozila upoštevana najmanjša stabilnost ob nagibu. S tem povezano preskušanje bi moralo biti reprezentativno za polno obremenjeno vozilo, ki se neposredno vzpenja ali spušča po strmem pobočju.
(11)
Vgrajeni sistemi za diagnostiko na vozilu (v nadaljnjem besedilu: OBD) so bistveni za učinkovito in uspešno popravilo ter vzdrževanje vozil. Natančna diagnostika serviserju omogoča, da hitro ugotovi, katero najmanjšo zamenljivo enoto je treba popraviti ali zamenjati. Da bi se upošteval hiter tehnološki razvoj na področju krmilnih sistemov za pogone, je ustrezno, da se leta 2017 pregleda seznam naprav, ki se spremljajo glede napak v električnih tokokrogih. Do 1. januarja 2018 bi bilo treba določiti, ali bi bilo treba dodati dodatne naprave in napake na seznam iz Dodatka 2 k Prilogi XII, da se zagotovi dovolj časa, da se države članice, proizvajalci vozil, njihovi dobavitelji in servisna panoga prilagodijo pred začetkom veljavnosti faze II OBD.
(12)
Faza I OBD, ki bo obvezna od leta 2016, ne bi smela obvezati proizvajalcev, da spremenijo opremo za dovajanje goriva in ne bi smela zahtevati vgradnje elektronskega uplinjača ali elektronskega vbrizgavanja goriva, če je vozilo skladno z zahtevami iz Uredbe (EU) št. 168/2013 in njenih delegiranih aktov. Skladnost z zahtevami faze I OBD določa, da je treba v primeru, ko so dovajanje goriva, iskre ali zraka elektronsko krmiljeni, spremljati zadevni vhodni in/ali izhodni tokokrog, omejeno na postavke, navedene v Dodatku 2 k Prilogi XII. Če ima motorno kolo na primer mehansko krmiljen uplinjač, vendar obenem tudi elektronsko dovajanje iskre, potem je treba spremljati tokokrog primarne vžigalne tuljave. Če ima mehanski uplinjač vgrajen senzor položaja lopute v uplinjaču, ki zagotavlja signal tokokroga kot vhod v krmilno enoto pogonskega sistema / motorja (PCU/ECU), da se ugotovi obremenitev motorja, kar bi se posledično uporabljalo za elektronski nadzor dovajanja iskre, potem je treba spremljati tokokrog navedenega senzorja položaja lopute v uplinjaču. Treba bo spremljati tudi druge senzorje in/ali tokokroge vbrizga, ki jih zajemata točki 3.3.5 in 3.3.6 Priloge XII, čeprav se ne uporabljajo neposredno za nadzor dovajanja goriva, iskre ali vsesanega zraka. Tak primer bi na primer bili tokokrogi senzorja hitrosti koles, če bi se hitrost vozila izračunala v krmilni enoti pogonskega sistema / motorja iz vrtilnih hitrosti koles in bi se posledično uporabljala za nadzor okoljskih značilnosti delovanja motornega kolesa ali za sprožitev privzetega načina delovanja z omejenim navorom.
(13)
Neomejen dostop do informacij o popravilu vozil prek standardizirane oblike, ki jo je mogoče uporabiti za pridobitev tehničnih informacij, ter uspešna konkurenca na trgu storitev informiranja o popravilu in vzdrževanju vozil sta nujna za izboljšanje delovanja notranjega trga, zlasti glede prostega pretoka blaga, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev. Velik del takih informacij je povezanih z vgrajenimi sistemi za diagnostiko na vozilu (OBD) in njihovo interakcijo z drugimi sistemi vozila. Primerno je določiti tehnične specifikacije, ki bi morale biti upoštevane na spletnih straneh proizvajalcev, skupaj z usmerjenimi ukrepi za zagotovitev ustreznega dostopa za mala in srednje velika podjetja (MSP). Skupni standardi, sprejeti skupaj z deležniki, lahko omogočijo izmenjavo informacij med proizvajalci in ponudniki storitev. Zato je primerno, da proizvajalci uporabljajo tehnične specifikacije oblike OASIS in da Komisija naknadno zahteva od Evropskega odbora za standardizacijo (CEN) in Mednarodne organizacije za standardizacijo (ISO), da to obliko razvijeta v standard, ki bo nadomestil obliko OASIS.
(14)
Da se dodatno zagotovi usklajen pristop k dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil v vseh sektorjih zakonodaje o homologaciji iz poglavja XV Uredbe (EU) št. 168/2013, katere določbe so skladne z uredbama Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 595/2009 (5) in (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (6), je ustrezno, da se v to uredbo prenesejo določbe o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil, ki so določene v izvedbeni uredbi k uredbama (ES) št. 595/2009 in (ES) št. 715/2007, tj. Uredbi Komisije (EU) št. 582/2011 (7), in se prilagodijo posebnostim sektorja vozil kategorije L.
(15)
Zlasti je primerno tudi, da se sprejmejo posebni postopki za dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil pri večstopenjski homologaciji. Primerno je tudi, da se sprejmejo posebne zahteve in postopki za dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil pri prilagoditvah na zahtevo kupcev ter proizvodnji majhnih serij.
(16)
Da se prepreči, da bi uporaba določb o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil postala preveliko kratkoročno breme za proizvajalce vozil v zvezi z nekaterimi sistemi, ki se prenesejo iz starih v nove tipe vozil, je primerno, da se oblikuje izčrpen seznam nekaterih omejenih odstopanj od glavnih določb o dostopu do OBD vozila in informacij o popravilu in vzdrževanju vozil, kot so izčrpno navedene v tej uredbi.
(17)
Pri proučevanju glavnih področij politik, ki vplivajo na konkurenčnost evropske avtomobilske industrije, je skupina na visoki ravni CARS 21 sprejela številna priporočila, katerih cilj je izboljšanje svetovne konkurenčnosti industrije in zaposlovanja v industriji ob spodbujanju nadaljnjega napredka pri varnosti in okoljski uspešnosti ter ki so bila objavljena v poročilu Komisije iz leta 2006 z naslovom „CARS 21: Konkurenčen ureditveni sistem za avtomobilsko industrijo v 21. stoletju“. Na področju poenostavitve je skupina na visoki ravni med drugim predlagala dva zakonodajna ukrepa, ki vpeljujeta možnost, da proizvajalci sami izvedejo homologacijske preskuse, tj. da so imenovani za tehnično službo („samopreskušanje“), in možnost uporabe računalniških simulacij namesto fizičnih preskusov („virtualno preskušanje“). Ta uredba bi torej morala določiti podrobne pogoje v zvezi z virtualnim preskušanjem in samopreskušanjem, kot je določeno v členih 32, 64 in 65 Uredbe (EU) št. 168/2013.
(18)
Računalniško podprte tehnike, zlasti računalniško podprto načrtovanje, se pogosto uporabljajo v celotnem tehničnem postopku od zasnove in postavitve sestavnih delov in opreme, prek trdnostne in dinamične analize sestavov do opredelitve proizvodnih metod. Razpoložljiva programska oprema omogoča uporabo virtualnih preskusnih metod, ki temeljijo na tehnikah, katerih uvedbo je skupina na visoki ravni CARS 21 opredelila kot način za zniževanje stroškov proizvajalcev z ukinitvijo obveznosti izdelave prototipov za potrebe homologacije. Proizvajalcem, ki ne želijo izkoristiti prednosti virtualnih preskusnih metod, bi bilo treba dovoliti nadaljnjo uporabo obstoječih fizičnih preskusnih metod.
(19)
Homologacijske preskuse opravljajo tehnične službe, ki jih po presoji njihove usposobljenosti in kompetenc v skladu z ustreznimi mednarodnimi standardi Komisiji priglasijo homologacijski organi držav članic. Navedeni standardi vsebujejo potrebne zahteve, ki proizvajalcu ali podizvajalcu dovoljujejo, da zastopa samega sebe in da ga homologacijski organ imenuje za tehnično službo v smislu Direktive 2002/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8) (okvirna direktiva). Toda treba bi bilo podrobno opredeliti odgovornosti proizvajalcev, da se prepreči nasprotje interesov. Poleg tega bi bilo treba jasneje opredeliti pogoje, pod katerimi lahko proizvajalec za preskuse najame podizvajalca.
(20)
Ena od glavnih značilnosti sistema homologacije je visoka stopnja zaupanja, ki bi morala obstajati med homologacijskim organom in tehničnimi službami, ki jih je imenoval. Zato je pomembno, da izmenjavo informacij med tehničnimi službami in homologacijskim organom zaznamujeta preglednost in jasnost.
(21)
Virtualna preskusna metoda bi morala zagotavljati enako mero zaupanja v rezultate kot fizični preskus. Zato je ustrezno, da se določijo relevantni pogoji za zagotovitev, da proizvajalec kot interna tehnična služba, podizvajalec, ki zastopa proizvajalca, ali tehnična služba lahko ustrezno ovrednotijo matematične modele, ki se uporabljajo.
(22)
Preverjanje skladnosti vozil, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot v proizvodnem procesu je bistven del postopka homologacije EU. To preverjanje skladnosti se izvaja s fizičnimi preskusi vozil, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot iz proizvodnje linije. Virtualne metode se ne bi smele uporabljati za namene preverjanja skladnosti proizvodnje, tudi če so se uporabljale za namene homologacije.
(23)
Ta uredba bi se morala uporabljati od datuma začetka uporabe Uredbe (EU) št. 168/2013 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PREDMET UREJANJA IN OPREDELITVE
Člen 1
Predmet urejanja
1. Ta uredba določa podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke v zvezi s konstrukcijo vozil in splošnimi zahtevami za odobritev vozil kategorije L in sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, v skladu z Uredbo (EU) št. 168/2013 ter določa seznam pravilnikov UN/ECE in njihove spremembe.
2. Poleg tega določa standarde učinkovitosti za tehnične službe in postopek njihovega ocenjevanja.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Uporabljajo se opredelitve pojmov iz Uredbe (EU) št. 168/2013. Poleg tega se uporabljajo še naslednje opredelitve:
1.
„ukrepi proti nedovoljenim spremembam“ pomenijo sveženj tehničnih zahtev in specifikacij, ki v največji meri preprečujejo nedovoljene spremembe pogonskega sistema vozila, ki bi lahko negativno vplivale na funkcionalno varnost, zlasti s povečanjem zmogljivosti vozila, in škodovale okolju, ter jih prepoveduje Priloga II;
2.
„vstopni vod“ pomeni enoto, ki jo sestavljata vstopni kanal in sesalna cev;
3.
„vstopni kanal“ pomeni kanal za vstop vsesanega zraka v valju, glavi valja ali okrovu ročične gredi;
4.
„sesalna cev“ pomeni del, ki povezuje uplinjač ali sistem za uravnavanje dovoda zraka in valj, glavo valja ali okrov ročične gredi;
5.
„vstopni sistem“ pomeni enoto, ki jo sestavljata vstopni vod in dušilnik zvoka;
6.
„izpušni sistem“ pomeni enoto, ki jo sestavljajo izpušna cev, ekspanzijska posoda, dušilnik zvoka in naprave za uravnavanje onesnaževanja;
7.
„posebna orodja“ pomeni orodja, povezana z napravami, ki preprečujejo nedovoljene spremembe in so na voljo le distributerjem, ki jih je odobril proizvajalec vozil, ter niso na voljo splošni javnosti;
8.
„dovajanje iskre iz vžigalnega sistema“ pomeni vse značilnosti iskre, ki jo ustvari vžigalni sistem motorja s prisilnim vžigom in se uporablja za vžig mešanice zraka in goriva, med drugim čas, stopnjo in položaj;
9.
„sistem dovajanja goriva“ pomeni sklop sestavnih delov od vključno posode za gorivo do naprav za mešanje ali vbrizgavanje zraka in goriva;
10.
„skladnost proizvodnje“ pomeni možnost zagotovitve, da je vsaka serija izdelkov v skladu s homologacijskimi zahtevami glede specifikacij, zmogljivosti in označevanja;
11.
„sistem upravljanja kakovosti“ pomeni nabor med seboj povezanih ali medsebojno delujočih elementov, ki jih organizacije uporabljajo za usmerjanje in nadzor načinov izvajanja politik kakovosti in doseganja ciljev kakovosti;
12.
„presoja“ pomeni nepristranski in neodvisen postopek zbiranja dokazov, ki se uporabljajo za ocenjevanje, koliko je uporaba meril za presojo usmerjena v objektivnost, nepristranost in neodvisnost ter kako se ta merila obravnavajo v sistematičnem in dokumentiranem postopku presoje;
13.
„popravljalni ukrepi“ pomenijo postopek za reševanje problemov v postopku upravljanja kakovosti, pri katerem se sprejmejo nadaljnji koraki za odpravo vzrokov neskladnosti ali nezaželenega stanja, ki so zasnovani tako, da se prepreči njihov ponovni pojav;
14.
„certifikacija“ pomeni potrditev nacionalnega akreditacijskega organa, da organizacija izpolnjuje zahteve, določene s harmoniziranimi standardi, in, kjer je ustrezno, vse dodatne zahteve, vključno s tistimi, ki so določene v zadevnih sektorskih shemah, za opravljanje posebne dejavnosti ugotavljanja skladnosti;
15.
„naprava za spenjanje vozil kategorije L“ pomeni vse dele in naprave, ki so vgrajeni v okvire, obremenjene dele nadgradnje in podvozja vozila, s katerimi so vlečna in vlečena vozila povezana med seboj, vključno s pritrjenimi ali snemljivimi deli za pritrjevanje, prilagajanje ali delovanje naprav za spenjanje;
16.
„vlečna krogla in vlečni nosilec“ pomeni napravo za spenjanje, pri kateri se na vozilu kategorije L uporabljata nosilec in krogelna naprava, na katero se priklopno vozilo pritrdi z vlečno glavo;
17.
„vlečna glava“ pomeni mehansko napravo za spenjanje na vlečnih ojesih priklopnih vozil, ki so namenjene za pritrditev na vlečno kroglo na vozilu kategorije L;
18.
„točka spenjanja“ pomeni središče vpetja naprave za spenjanje, nameščene na vlečeno vozilo v okviru naprave za spenjanje, nameščene na vlečno vozilo;
19.
„pomožna naprava za spenjanje“ pomeni povezovalno napravo, ki v primeru ločitve glavne naprave za spenjanje lahko zagotovi, da priklopno vozilo ostane priklopljeno na vlečno vozilo in da ostane nekaj možnosti vodenja krmila;
20.
„rob plošče“ pomeni zunanji rob plošče, ki bi imela skupaj štiri jasno opredeljive robove, če bi bila ploščata in pravokotne oblike ter skupna debelina materiala ne bi presegala 10 mm;
21.
„steblo“ pomeni vsak štrleči del ali del okrogle ali skoraj okrogle oblike, vključno z glavami matic in vijakov, z razmeroma stalnim skupnim premerom, ki ima en konec prost, da se ga je mogoče dotakniti;
22.
„velikost mreže“ pomeni število odprtin na (dolžinsko) colo mreže;
23.
„ploščad za tovor“ pomeni ploščad za prevoz tovora, pritrjeno na strukturo vozila kategorije L;
24.
„standardna oprema“ pomeni osnovno konfiguracijo vozila, ki je opremljeno z vsemi elementi, zahtevanimi na podlagi regulativnih aktov iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 168/2013, vključno z vsemi elementi, ki so v vozilo vgrajeni brez nadaljnjih specifikacij o konfiguraciji ali stopnji opreme;
25.
„dodatna oprema“ pomeni vse elemente, ki niso vključeni v standardno opremo in se lahko vgradijo v vozilo na odgovornost proizvajalca;
26.
„masa dodatne opreme“ pomeni maso opreme, ki se lahko vgradi v vozilo poleg standardne opreme v skladu s specifikacijami proizvajalca;
27.
„masa naprave za spenjanje“ pomeni maso naprave za spenjanje in dele, ki so potrebni za pritrditev naprave za spenjanje na vozilo;
28.
„največja tehnično dovoljena masa v točki spenjanja“ pomeni maso, ki ustreza največji dovoljeni navpični statični obremenitvi v točki spenjanja (vrednost „S“ ali „U“) vlečnega vozila na podlagi konstrukcijskih lastnosti naprave za spenjanje in vlečnega vozila;
29.
„dejanska masa“ v zvezi z vozilom pomeni maso vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, kot je določeno v členu 5 Uredbe (EU) št. 168/2013, in maso voznika (75 kg) ter maso alternativnih pogonskih sredstev in maso dodatne opreme, nameščene na posamezno vozilo;
30.
„največja tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila“ (M) pomeni največjo maso vozila na podlagi njegovih konstrukcijskih lastnosti in zmogljivosti;
31.
„največja tehnično dovoljena masa vlečenega vozila“ (TM) pomeni največjo maso, ki jo lahko vleče vlečno vozilo;
32.
„os“ pomeni skupno vrtilno os dveh ali več koles, ki imajo motorni pogon ali se vrtijo prosto in ki so v enem ali več segmentih nameščene v isti ravnini pravokotno na vzdolžno središčnico vozila;
33.
„največja tehnično dovoljena masa na os“ pomeni maso, ki ustreza največji dovoljeni navpični statični obremenitvi, ki se prenese na tla prek koles osi na podlagi konstrukcijskih lastnosti osi in vozila in njunih konstrukcijskih zmogljivosti;
34.
„koristna nosilnost“ pomeni razliko med največjo tehnično dovoljeno maso obremenjenega vozila in dejansko maso vozila;
35.
„vzdolžna ravnina“ pomeni navpično ravnino, ki poteka vzporedno s smerjo vozila, ki se premika naravnost naprej;
36.
„sistem za uravnavanje emisij“ pomeni elektronsko krmilno enoto za upravljanje motorja in druge sestavne dele, povezane z emisijami, v sistemu uravnavanja izpušnih plinov ali emisij izhlapevanja, ki vnašajo informacije v to enoto ali jih prejemajo iz nje;
37.
„indikator napak (MI)“ pomeni vidni ali zvočni indikator, ki razločno opozori voznika ob napaki, kot je določeno v členu 21 Uredbe (EU) št. 168/2013;
38.
„napaka“ pomeni okvaro sestavnega dela ali sistema, zaradi katere emisije presežejo vrednosti OBD, določene v oddelku (B) Priloge VI k Uredbi (EU) št. 168/2013, ali se sproži delovanje v načinu, ki bistveno zmanjša navor motorja, ali pa sistem OBD ne more izpolniti osnovnih zahtev za spremljanje iz Priloge XII;
39.
„sekundarni zrak“ pomeni zrak, ki se dovaja v izpušni sistem s črpalko ali sesalnim ventilom ali kako drugače in je namenjen pospeševanju oksidacije HC in CO v toku izpušnih plinov;
40.
„neuspel vžig v motorju“ pomeni odsotnost zgorevanja v posameznem valju motorja na prisilni vžig zaradi odsotnosti iskre, slabega odmerjanja goriva, prenizke kompresije ali zaradi kakšnega drugega razloga;
41.
„preskus tipa I“ pomeni veljavni vozni cikel, ki se uporablja za homologacijo glede emisij;
42.
„vozni cikel“ pomeni preskusni cikel, ki je sestavljen iz zagona motorja, vožnje, pri kateri se odkrijejo morebitne napake, in zaustavitve motorja;
43.
„ogrevalni cikel“ pomeni delovanje vozila, pri čemer se temperatura hladilne tekočine po zagonu motorja poveča vsaj za 22 K na najmanj 343,2 K (70 °C);
44.
„uravnavanje goriva“ pomeni samodejne prilagoditve osnovne nastavitve dovoda goriva na podlagi povratnih informacij;
45.
„kratkoročno uravnavanje goriva“ pomeni dinamične ali takojšnje prilagoditve osnovne nastavitve dovoda goriva;
46.
„dolgoročno uravnavanje goriva“ pomeni veliko bolj postopne prilagoditve osnovne nastavitve dovoda goriva, ki nadomešča razlike med vozili, in postopne spremembe;
47.
„izračunana vrednost obremenitve“ pomeni navedbo trenutnega pretoka zraka, deljenega z največjim pretokom zraka, pri čemer je največji pretok zraka popravljen glede na nadmorsko višino, če je znana. Ta opredelitev določa število brez merske enote, univerzalno za vse motorje, in serviserju pokaže delež zmogljivosti motorja, ki se uporablja (z vrednostjo 100 % pri polnem plinu);
48.
„stalni privzeti način emisij“ pomeni primer, kadar se naprava za upravljanje motorja stalno preklaplja na nastavitev, ki ne zahteva vnosa informacij iz okvarjenega sestavnega dela ali sistema, kjer bi takšen okvarjen del ali sistem povzročil povečanje emisij iz vozila nad mejne vrednosti iz oddelka (B) Priloge VI k Uredbi (EU) št. 168/2013;
49.
„priključna gred“ pomeni izhodno enoto za pogon pomožne opreme, nameščene na vozilo, ki jo poganja motor;
50.
„dostop do OBD“ pomeni razpoložljivost vseh informacij v zvezi z emisijami in bistvenih informacij v zvezi z diagnostiko na vozilu, vključno s kodami okvar, potrebnimi za pregled, ugotavljanjem napak, servisiranjem ali popravilom delov vozila, povezanih z okoljskimi značilnostmi delovanja ali funkcionalno varnostjo, prek serijskega vmesnika za standardno diagnostično povezavo v skladu s točko 3.12 Dodatka 1 k Prilogi XII;
51.
„neomejen dostop do sistema OBD“ pomeni:
(a)
dostop, neodvisen od dostopne kode, ki jo je mogoče dobiti le pri proizvajalcu, ali podobne naprave, ali
(b)
dostop, ki omogoča oceno danih podatkov brez uporabe edinstvenih dekodirnih informacij, razen če so te informacije standardizirane;
52.
„standardizirani podatki“ pomeni, da so vsi podatki, vključno z vsemi uporabljenimi kodami okvar, zapisani le v skladu z industrijskimi standardi, katerih oblika in dovoljene možnosti so jasno določene in zagotavljajo največjo stopnjo harmonizacije v industriji vozil kategorije L ter je njihova uporaba izrecno dovoljena v tej uredbi;
53.
„pomanjkljivost“ pri sistemih OBD vozila pomeni, da imata največ dva samostojna sestavna dela ali sistema, ki ju spremlja vgrajeni sistem OBD, začasne ali trajne delovne značilnosti, ki škodljivo vplivajo na sicer učinkovito spremljanje OBD ali ne izpolnjujejo vseh drugih podrobno opredeljenih zahtev za OBD;
54.
„bistveno zmanjšanje pogonskega navora“ pomeni pogonski navor, ki je manjši ali enak 90 % navora v običajnem načinu delovanja;
55.
„površina enakomerne mreže“ pomeni površino, ki jo sestavlja vzorec oblik, kot so okrogle, ovalne, rombaste, pravokotne ali kvadratne luknje, ki so enakomerno razporejene in niso več kot 15 mm narazen;
56.
„površina rešetke“ pomeni površino, ki jo sestavljajo vzporedne palice, ki so enakomerno razporejene in niso več kot 15 mm narazen;
57.
„nominalna površina“ pomeni teoretično geometrično popolno površino, pri čemer se ne upoštevajo nepravilnosti na površini, kot so izbočeni ali vbočeni deli;
58.
„naklon“ pomeni kot odstopanja od navpične ravnine v stopinjah;
59.
„prilagoditev na zahtevo kupca“ pomeni kakršno koli spremembo vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki se izvede na zahtevo kupca in jo je treba odobriti;
60.
„preneseni sistem“ pomeni sistem, kot je opredeljen v členu 3(15) Uredbe (EU) št. 168/2013, ki se prenese s starega tipa vozila na nov tip vozila;
61.
„stojalo“ pomeni napravo, ki je trdno pritrjena na vozilo in lahko ohranja vozilo, parkirano brez nadzora, v predvidenem parkirnem položaju;
62.
„bočno stojalo“ pomeni stojalo, ki iztegnjeno ali v odprti legi podpira vozilo le na eni strani, pri čemer sta obe kolesi v stiku s podlago;
63.
„srednje stojalo“ pomeni stojalo, ki v odprti legi podpira vozilo tako, da zagotavlja eno ali več stičnih površin med vozilom in podlago na obeh straneh vzdolžne srednje ravnine vozila;
64.
„prečni nagib“ pomeni stranski nagib dejanske podlage, izražen v odstotkih, pri čemer je presečišče vzdolžne srednje ravnine vozila s podlago pravokotno na linijo največjega nagiba;
65.
„vzdolžni nagib“ pomeni sprednji in zadnji nagib dejanske podlage, izražen v odstotkih, pri čemer je vzdolžna srednja ravnina vozila vzporedna z linijo največjega nagiba in tako poravnana z njo;
66.
„iztegnjena lega“ stojala pomeni, da je stojalo iztegnjeno ali odprto ter nameščeno v predvidenem parkirnem položaju;
67.
„zaprta lega“ stojala pomeni, da stojalo ni iztegnjeno ali odprto in je shranjeno v predvidenem položaju za prevoz.
POGLAVJE II
OBVEZNOSTI PROIZVAJALCEV V ZVEZI S KONSTRUKCIJO VOZIL
Člen 3
Zahteve za vgradnjo in demonstracijo v zvezi s konstrukcijo vozil
1. Proizvajalci morajo za izpolnjevanje zahtev za konstrukcijo vozil iz člena 18 in Priloge II k Uredbi (EU) št. 168/2013 opremiti vozila kategorije L s sistemi, sestavnimi deli in samostojnimi tehničnimi enotami, ki vplivajo na funkcionalno varnost in varstvo okolja, ki so zasnovani, izdelani in sestavljeni tako, da vozilu med normalno uporabo in vozilu, ki je vzdrževano v skladu s predpisi proizvajalca, omogočijo skladnost s podrobnimi tehničnimi zahtevami in preskusnimi postopki.
2. V skladu s členi 6 do 20 proizvajalci s fizičnim demonstracijskim preskusom homologacijskemu organu dokažejo, da so vozila kategorije L, ki so bila dana na trg, registrirana ali so se začela uporabljati v Uniji, skladna z zahtevami za konstrukcijo vozil iz poglavja III Uredbe (EU) št. 168/2013 ter s podrobnimi tehničnimi zahtevami in preskusnimi postopki iz členov 6 do 20 te uredbe.
3. Proizvajalci dokažejo, da so vsi nadomestni deli in oprema, ki so na trgu ali so se začeli uporabljati v Uniji, skladni z ustreznimi zahtevami Uredbe (EU) št. 168/2013, kot je določeno v podrobnih tehničnih zahtevah in preskusnih postopkih iz te uredbe. Homologirano vozilo kategorije L, ki je opremljeno s takim nadomestnim delom ali opremo, izpolnjuje enake preskusne zahteve in mejne vrednosti učinkovitosti kot vozilo, opremljeno z originalnim delom ali opremo, ter zahteve glede vzdržljivosti vključno s tistimi, ki so določene v členih 22(2), 23 in 24 Uredbe (EU) št. 168/2013.
4. Proizvajalci zagotovijo tudi, da se upoštevajo homologacijski postopki za preverjanje skladnosti proizvodnje v zvezi s podrobnimi zahtevami za konstrukcijo vozil, ki so določene v členu 33 Uredbe (EU) št. 168/2013 in podrobnih tehničnih zahtevah v tej uredbi.
5. Proizvajalci po potrebi homologacijskemu organu predložijo opis sprejetih ukrepov za preprečevanje nedovoljenih sprememb na sistemu za upravljanje pogonskega sistema, vključno na računalniškem sistemu za uravnavanje emisij in funkcionalno varnost.
Člen 4
Uporaba pravilnikov UN/ECE
1. Za homologacijo se uporabljajo pravilniki UN/ECE in njihove spremembe iz Priloge I k tej uredbi.
2. Vozila z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo vozila, ki je manjša ali enaka 25 km/h, morajo izpolnjevati ustrezne zahteve pravilnikov UN/ECE, ki se uporabljajo za vozila z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo večjo od 25 km/h.
3. Sklicevanja na vozila kategorij L1, L2, L3, L4, L5, L6 in L7 v pravilnikih UN/ECE se razumejo kot sklicevanja na vozila kategorij L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e oziroma L7e v tej uredbi, vključno z vsemi podkategorijami.
Člen 5
Tehnične specifikacije za zahteve za konstrukcijo vozil in preskusne postopke
1. Preskusni postopki za konstrukcijo vozil se izvajajo v skladu s preskusnimi zahtevami iz te uredbe.
2. Preskusne postopke izvaja ali pri njih sodeluje homologacijski organ oziroma tehnična služba, ki jo odobri homologacijski organ.
3. Metode merjenja in rezultati preskusov se predložijo homologacijskemu organu v obliki poročila o preskusu, opredeljeni v skladu s členom 32(1) Uredbe (EU) št. 168/2013.
Člen 6
Zahteve za ukrepe za preprečevanje nedovoljenih sprememb pogonskega sistema
Preskusni postopki in zahteve za ukrepe za preprečevanje nedovoljenih sprememb pogonskega sistema iz Priloge II (C1) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo II k tej uredbi.
Člen 7
Zahteve za priprave za homologacijske postopke
Preskusni postopki in zahteve za priprave za homologacijske postopke iz Priloge II (C2) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo III k tej uredbi.
Člen 8
Zahteve za skladnost proizvodnje
Preskusni postopki in zahteve za skladnost proizvodnje iz Priloge II (C3) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo IV k tej uredbi.
Člen 9
Zahteve za naprave za spenjanje in priključke
Preskusni postopki in zahteve za naprave za spenjanje in priključke iz Priloge II (C4) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo V k tej uredbi.
Člen 10
Zahteve za naprave za preprečevanje nepooblaščene uporabe
Preskusni postopki in zahteve za naprave za preprečevanje nepooblaščene uporabe iz Priloge II (C5) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo VI k tej uredbi.
Člen 11
Zahteve za elektromagnetno združljivost (EMC)
Preskusni postopki in zahteve za elektromagnetno združljivost (EMC) iz Priloge II (C6) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo VII k tej uredbi.
Člen 12
Zahteve za zunanje štrleče dele
Preskusni postopki in zahteve za zunanje štrleče dele iz Priloge II (C7) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo VIII k tej uredbi.
Člen 13
Zahteve za shranjevanje goriva
Preskusni postopki in zahteve za shranjevanje goriva iz Priloge II (C8) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo IX k tej uredbi.
Člen 14
Zahteve za ploščadi za tovor
Preskusni postopki in zahteve za ploščadi za tovor iz Priloge II (C9) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo X k tej uredbi.
Člen 15
Zahteve za mase in mere
Preskusni postopki in zahteve za mase in mere iz Priloge II (C10) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo XI k tej uredbi.
Člen 16
Zahteve za funkcionalne vgrajene sisteme za diagnostiko
Preskusni postopki in zahteve za funkcionalne vgrajene sisteme za diagnostiko iz Priloge II (C11) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo XII k tej uredbi.
Člen 17
Zahteve za držala in opore za noge za sopotnike
Preskusni postopki in zahteve za držala in opore za noge za sopotnike iz Priloge II (C12) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo XIII k tej uredbi.
Člen 18
Zahteve za prostor za pritrditev registrske tablice
Preskusni postopki in zahteve za prostor za pritrditev registrske tablice iz Priloge II (C13) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo XIV k tej uredbi.
Člen 19
Zahteve za dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju
Preskusni postopki in zahteve za dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju iz Priloge II (C14) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo XV k tej uredbi.
Člen 20
Zahteve za stojala
Preskusni postopki in zahteve za stojala iz Priloge II (C15) k Uredbi (EU) št. 168/2013 se izvajajo in preverjajo v skladu s Prilogo XVI k tej uredbi.
POGLAVJE III
OBVEZNOSTI IN ZAHTEVE ZA TEHNIČNE SLUŽBE
Člen 21
Standardi učinkovitosti in ocenjevanje tehničnih služb
Tehnične službe morajo izpolnjevati standarde učinkovitosti in postopke za njihovo oceno iz Priloge II (C16) k Uredbi (EU) št. 168/2013, ki se preverjajo v skladu s Prilogo XVII k tej uredbi.
Člen 22
Dovoljevanje samopreskušanja
Samopreskušanje, ki ga izvajajo interne tehnične službe iz člena 64(1) Uredbe (EU) št. 168/2013, se izvaja le, če je dovoljeno v Prilogi III k tej uredbi.
POGLAVJE IV
OBVEZNOSTI DRŽAV ČLANIC
Člen 23
Homologacija vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot
V skladu s členi 18, 25 in 33 Uredbe (EU) št. 168/2013 in z veljavnostjo od datumov, ki so določeni v Prilogi IV k Uredbi (EU) št. 168/2013, nacionalni organi v primeru, ko nova vozila niso skladna z Uredbo (EU) št. 168/2013 in to uredbo, štejejo, da certifikati o skladnosti ne veljajo več za namene člena 43(1) Uredbe (EU) št. 168/2013 in zaradi razlogov, ki se nanašajo na emisije, porabo goriva ali energije ali veljavne zahteve za funkcionalno varnost ali konstrukcijo vozil, prepovejo dajanje na trg, registracijo ali začetek uporabe takih vozil.
POGLAVJE V
KONČNE DOLOČBE
Člen 24
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2016.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 21. novembra 2013