РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 28. avgusta 2013
o italijanskem osnutku odloka o metodah za navajanje porekla mleka z dolgim rokom trajanja, steriliziranega mleka, mikrofiltriranega pasteriziranega mleka in mleka, pasteriziranega pri visoki temperaturi
(notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 5517)
(Besedilo v italijanskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2013/444/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (1) ter zlasti člena 19 Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s postopkom iz drugega odstavka člena 19 Direktive 2000/13/ES so italijanski organi 9. novembra 2012 Komisijo obvestili o osnutku odloka, ki med drugim določa zahteve za obvezno označevanje mleka z dolgim rokom trajanja, steriliziranega mleka, mikrofiltriranega pasteriziranega mleka in mleka, pasteriziranega pri visoki temperaturi.
(2)
Člen 2(1) priglašenega odloka določa, da mora biti na oznakah na steriliziranem mleku z dolgim rokom trajanja, steriliziranem mleku, mikrofiltriranem pasteriziranem mleku in mleku, pasteriziranem pri visoki temperaturi, navedena država mlečne kmetije, iz katere obdelano mleko prihaja, oz. navedeno, ali izvira iz „EU“ ali iz „tretjih držav“, če mleko izvira iz ene ali več držav članic Evropske unije oz. iz tretjih držav.
(3)
Direktiva 2000/13/ES določa uskladitev nekaterih nacionalnih določb in ureditev neusklajenih nacionalnih določb ter s tem omogoča uskladitev pravil o označevanju živil. Obseg usklajevanja je določen v členu 3(1) navedene direktive, v katerem so naštete vse navedbe, ki jih mora vsebovati oznaka živil v skladu s členi 4 do 17 in ob upoštevanju izjem, ki so v njih predvidene.
(4)
V skladu s točko 8 člena 3(1) Direktive 2000/13/ES mora biti navedba kraja porekla ali izvora navedena, „kadar bi lahko potrošnik brez te navedbe bil v zmoti glede pravega porekla ali izvora živila“.
(5)
Člen 4(2) Direktive 2000/13/ES določa, da lahko predpisi Unije ali, če ti ne obstajajo, nacionalni predpisi za posebej navedena živila zahtevajo dodatne navedbe poleg navedb iz člena 3(1) navedene direktive.
(6)
Člen 18(2) Direktive 2000/13/ES omogoča sprejetje neusklajenih nacionalnih predpisov, če ti temeljijo na enem od razlogov iz navedenega člena, med katerimi sta med drugim zaščita javnega zdravja in preprečevanje prevar, in so ti predpisi taki, da ne ovirajo uporabe opredelitev in določb iz Direktive 2000/13/ES. Kadar država članica predloži osnutek nacionalnih predpisov o označevanju, je zato treba preučiti njihovo usklajenost z navedenimi zahtevami in določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(7)
Italijanski organi trdijo, da je priglašeni ukrep nujen za zaščito interesov potrošnikov in za krepitev preprečevanja in zatiranja goljufij na področju živil. Razloženo je bilo, da v nasprotju s prepričanjem italijanskih potrošnikov mleko na italijanskem trgu ni izključno domačega porekla in je zato navedba o poreklu na oznaki postala nepogrešljiva, če se želimo izogniti zavajanju potrošnikov. Glede na zgoraj navedeno in na podlagi točke 8 člena 3(1) Direktive 2000/13/ES italijanski organi trdijo, da so določbe iz člena 2(1) upravičene.
(8)
Točka 8 člena 3(1) Direktive 2000/13/ES zagotavlja ustrezen mehanizem boja proti zavajanju potrošnikov, kadar bi se iz nekaterih elementov dalo sklepati, da je določeno živilo drugačnega porekla ali izvora, kot je v resnici. Naloga nosilcev živilske dejavnosti je, da zagotovijo prisotnost informacije o poreklu ali izvoru živila na oznaki, kadar bi njihova odsotnost lahko zavedla potrošnike. Naloga nacionalnih izvršilnih organov je, da zagotovijo skladnost s to obveznostjo.
(9)
Določbe iz člena 2(1) priglašenega odloka bi pomenile, da so zadevna živila vedno predstavljena na način, ki italijanskega potrošnika zavaja glede pravega porekla ali izvora. V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da področje uporabe priglašenega odloka ne zajema mleka z (zelo) omejenim rokom uporabe (surovo mleko, pasterizirano mleko). Prav navedeno mleko bi utegnilo potrošnike zavesti, da je italijanskega porekla.
(10)
Razen navedbe, da je interese potrošnikov treba zaščititi, italijanski organi niso podali zadostne utemeljitve, na podlagi katere bi lahko zaključili, da je obvezna navedba porekla pri proizvodih iz člena 1 priglašenega odloka, za katere ne velja zahteva iz točke 8 člena 3(1) Direktive 2000/13/ES, nujna.
(11)
Italijanski organi zato niso dokazali, da je navedba porekla, ki jo določa priglašeni odlok, nujna za uresničitev katerega od ciljev iz člena 18(2) Direktive 2000/13/ES.
(12)
Na podlagi teh ugotovitev je Komisija v skladu s tretjim odstavkom člena 19 Direktive 2000/13/ES predložila negativno mnenje o navedenih določbah priglašenega odloka.
(13)
Italijanske organe je zato treba pozvati, naj ne sprejmejo določb člena 2(1) priglašenega odloka.
(14)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Italijanska republika ne bo sprejela določb člena 2(1) priglašenega odloka o metodah za navajanje porekla mleka z dolgim rokom trajanja, steriliziranega mleka, mikrofiltriranega pasteriziranega mleka in mleka, pasteriziranega pri visoki temperaturi.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na Italijansko republiko.
V Bruslju, 28. avgusta 2013