РЕШЕНИЕ № 466/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по операции по финансиране на инвестиционни проекти извън Съюза
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната ѝ мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, което остава нейната главна задача и цел, Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните му политики. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външните региони, да бъдат допълвани с финансовите възможности на ЕИБ, което е от полза за набелязаните трети държави. Като осъществява такива операции по финансиране, ЕИБ косвено спомага за изпълнението на общите принципи и на целите на политиките на Съюза, сред които са намаляване на бедността посредством приобщаващ растеж и устойчива икономика, екологично и социално развитие и благоденствие на Съюза при променящи се икономически условия в световен план.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ, при спазване на посочените в своя устав условия, дава своя принос за изпълнението на мерките, необходими за постигане на целите на политиката на Съюза на сътрудничество за развитие.
(3)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да може ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния ѝ рейтинг, по-голямата част от нейните операции извън Съюза се ползват с бюджетна гаранция от ЕС (наричана по-долу „гаранция от ЕС“), управлявана от Комисията. Това допълнително допринася за кредитоспособността на ЕИБ на финансовите пазари, което е от първостепенно значение.
(4)
Последната гаранция от ЕС за операциите на ЕИБ по финансиране, подписани в периода от 1 февруари 2007 г. до 31 декември 2013 г., е учредена с Решение № 1080/2011/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2). Следва да се учреди гаранция от ЕС за операциите на ЕИБ по финансиране извън Съюза в подкрепа на политиките на Съюза за многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г.
(5)
Гаранционният фонд за външни дейности (наричан по-долу „Гаранционният фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (3), осигурява ликвиден буфер за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при отпускане на макрофинансова помощ и заеми от Евратом извън Съюза.
(6)
Следва да бъде съставен списък на държавите, които е възможно да отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Целесъобразно е също така да се състави списък на държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС.
(7)
Бутан следва да бъде добавен в списъка на държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ, а Мианмар/Бирма следва да бъде добавен в двата списъка след неотдавнашните събития, които дадоха възможност на Съюза да започне нов етап в отношенията си с Бутан и Мианмар/Бирма, за да бъдат подкрепени провежданите в тези две държави политически и икономически реформи.
(8)
С цел отразяване на значимите промени в политиката списъкът на държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, следва да бъде преразглеждан при необходимост, а на Комисията следва да бъдe делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС във връзка с измененията на приложение III. Измененията на приложение III, внасяни от Комисията, следва да се основават на цялостна оценка, включително на икономическите, социалните, екологичните и политическите аспекти, по-специално тези, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
За да се съобрази възможното изменение в действителните потребности от финансиране на Гаранционния фонд съгласно Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009, максималният таван на гаранцията от ЕС следва да бъде разделен на фиксиран таван с максимален размер от 27 000 000 000 EUR и незадължителни допълнителни средства в размер на 3 000 000 000 EUR. Финансирането на Гаранционния фонд в общия бюджет на Съюза (бюджетен ред 01 03 06) се прави впоследствие въз основа на данните за бюджетните резултати относно непогасеното гарантирано външно кредитиране в края на година n-2. Предвид предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Регламент (ЕО) № 1638/2006 за определяне на общи разпоредби относно установяване на Европейски инструмент за съседство и партньорство, „обратните потоци“, получени от средиземноморски инвестиции в рисков капитал и заеми по операции, сключени преди 2007 г. с използването на средства от бюджета на Съюза, се натрупват в доверителна сметка, създадена за целите на Механизма за евро-средиземноморски инвестиции и партньорство (FEMIP). Част от тези обратни потоци следва да се използват за Гаранционния фонд като извънредна мярка с цел да се гарантира, че таваните за финансовите операции на ЕИБ съгласно настоящото решение се поддържат на подходящо равнище през периода 2014-2020 г. Оставащите средства следва да бъдат върнати в общия бюджет на Съюза.
(10)
Сред въпросите, които трябва да бъдат разгледани във връзка с използването на пълния размер или на част от незадължителните допълнителни средства, следва да се включват: напредъкът на ЕИБ по изпълнението на настоящото решение, по-специално резултатите от операциите на ЕИБ въз основа на информация, получена наред с другото от рамката за измерване на резултатите, включително въздействието върху развитието; потребностите от финансиране на Гаранционния фонд при отчитане на минали и бъдещи непогасени суми по всички дейности, обхванати от Гаранционния фонд; макроикономическото, финансовото и политическото положение в отговарящите на условията за финансиране региони и държави към момента на извършване на междинния преглед.
(11)
Сумите, покрити с гаранция от ЕС за всеки регион, следва да продължат да съставляват тавани за финансирането от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които ЕИБ трябва да изпълни. Таваните следва да бъдат оценени в рамките на междинния преглед на настоящото решение, по-специално с оглед на евентуалните промени в списъка на регионите и държавите, които действително отговарят на условията за финансиране от ЕИБ.
(12)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да са в съответствие със собствените стратегии на държавата бенефициер. Във връзка с това, с цел да се повиши степента на съгласуваност и целенасоченост на дейността на ЕИБ по външно финансиране в подкрепа на политиките на Съюза, както и да се постигне максимална полза за бенефициерите, с Решение № 1080/2011/ЕС се определят общите цели за операциите на ЕИБ по финансиране във всички отговарящи на условията за финансиране региони и държави, а именно развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа за малките и средните предприятия (МСП), социалната и икономическата инфраструктура, както и смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, въз основа на сравнителните предимства на ЕИБ в областите, в които тя е постигнала доказани резултати. Тези цели следва да бъдат запазени в настоящото решение с оглед на по-нататъшното насърчаване на устойчивия растеж и създаването на работни места.
(13)
Подобряването на достъпа до финансиране за МСП, включително за МСП от Съюза, инвестиращи в регионите по настоящото решение, може да е от съществено значение за насърчаване на икономическото развитие и за борба с безработицата. За да се окаже реално съдействие на МСП, операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъдат насочени към постигането на резултати. Когато е възможно, ЕИБ следва да инвестира в дейности на МСП в областта на научните изследвания и иновациите като средство за подпомагане на местното развитие. ЕИБ следва да си сътрудничи с местните финансови посреднически институции в отговарящите на условията за финансиране държави, които следва да бъдат интегрирани в местната икономика, по-специално за да се гарантира, че част от финансовите ползи достигат до техните клиенти, както и че се осигурява добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. ЕИБ следва също така, доколкото е възможно, да разнообрази избора си на финансови партньори в държавите, в които извършва дейност. При извършването на комплексна проверка ЕИБ следва да прецени дали операциите по финансиране в подкрепа на МСП с помощта на финансов посредник са съобразени с регионалните технически оперативни насоки, рамката за измерване на резултатите и стандартите на ЕИБ. ЕИБ следва да създаде механизъм за докладване, за да гарантира, че заделените за МСП средства се използват в тяхна полза. Като част от приноса си за междинния преглед ЕИБ следва да представи обобщен доклад относно финансирането на МСП съгласно настоящото решение.
(14)
Покритието на гаранцията от ЕС, което е ограничено до свързаните с държавния суверенитет и политика рискове, не е достатъчно само по себе си, за да осигури значима дейност на ЕИБ в подкрепа на микрофинансирането. Затова, когато е целесъобразно, тази дейност следва да се извършва във връзка с наличните бюджетни ресурси по други инструменти и с помощта на посреднически институции, включително на местно равнище, като средство за насърчаване на растежа и за косвен принос за намаляването на бедността в по-бедните държави.
(15)
ЕИБ следва да продължи да финансира инвестиционни проекти в областта на социалната, екологичната и икономическата инфраструктура, включително в транспорта и енергетиката, и следва да обмисли засилването на дейността си в подкрепа на инфраструктурата в здравеопазването и образованието, когато в това би имало ясна добавена стойност.
(16)
За да се засилят аспектите на гаранцията от ЕС, свързани с изменението на климата, следва да се въведе целево равнище на общия размер на операциите, както и система, позволяваща предварителна оценка на емисиите на парникови газове при проектите, подпомагани с гаранция от ЕС. Операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него следва да представляват най-малко 25 % от общия размер на операциите на ЕИБ по финансиране, за да спомогнат за постигането на целите на Съюза по отношение на климата в световен мащаб. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, следва да предоставя техническите си експертни знания в подкрепа на публичните и частните партньори, които се ползват от операциите на ЕИБ по финансиране, за да се справят с предизвикателството, свързано с изменението на климата, и да усвоят наличните средства по най-добър възможен начин. За проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него следва да се предоставя финансиране при облекчени условия. Когато е възможно и целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране следва да се допълват от средства от общия бюджет на Съюза посредством ефикасно и подходящо съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в рамките на външната помощ на Съюза. В това отношение годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета следва да съдържа подробни данни относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, размера на операциите на ЕИБ по финансиране и съответния размер на безвъзмездните средства.
(17)
В обхванатите от общите цели области основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране следва да бъде регионалната интеграция между държавите, по-специално икономическата интеграция между държавите в процес на предприсъединяване, държавите, обхванати от европейската политика за съседство, и Съюза. Във връзка с това, в обхванатите от общите цели области ЕИБ следва да може да оказва подкрепа на държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции от дружества от Съюза, които да насърчават икономическата интеграция със Съюза и да спомагат за стимулиране на трансфера на технологии и знания, при условие че в рамките на комплексната проверка на инвестиционните проекти са положени надлежни усилия за свеждане до минимум на риска от неблагоприятно въздействие на операциите на ЕИБ по финансиране върху заетостта в Съюза. ЕИБ следва също така да бъде насърчавана да подкрепя на свой риск преките чуждестранни инвестиции в държавите партньори от дружества от Съюза, като се отчита способността на ЕИБ за поемане на рискове.
(18)
ЕИБ следва редовно да извършва последващи или междинни оценки на подпомаганите съгласно настоящото решение дейности, за да оцени тяхното значение, изпълнение и последици за развитието, както и да набележи аспектите, които биха могли да подобрят дейностите в бъдеще. Тези оценки следва да допринасят за отчетността и анализа на устойчивостта.
(19)
Конкретните мерки за обвързване на общите цели на гаранцията от ЕС с тяхното постигане трябва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да са съобразени с по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, включително и с принципа на диференциация в европейската политика за съседство. Регионалните технически оперативни насоки следва да бъдат подложени на преглед след приемането на настоящото решение и допълнително актуализирани след междинния преглед, за да бъдат адаптирани към промените във външните политики и приоритети на Съюза. При актуализацията на регионалните оперативни технически насоки следва, наред с другите съображения, да се вземат предвид значимите процеси в отговарящите на условията за финансиране държави.
(20)
Съгласно Протокол № 5 за устава на Европейската инвестиционна банка, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, исканията, отправени пряко към ЕИБ за операциите ѝ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, трябва да се предоставят на Комисията за становище относно съответствието със законодателството и политиките на Съюза в тази област. Що се отнася до операции на ЕИБ по финансиране, които попадат в обхвата на настоящото решение, ако Комисията даде отрицателно становище по такава операция, то тази операция не следва да се ползва с покритието на гаранция от ЕС.
(21)
Въпреки че предимството на ЕИБ остава изключителният ѝ характер на публична инвестиционна банка, в чиято компетентност се включва предоставянето на дългосрочно финансиране с цел постигане на целите на политиката, определени от нейните акционери, операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за спазването на общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 ДЕС, за укрепване и подкрепа на демокрацията, правовата държава, правата на човека и основните свободи, и за изпълнение на международните ангажименти и споразумения, включително в областта на околната среда, по които Съюзът е страна. По-специално, ЕИБ следва да допринася за икономическото, финансово и техническо сътрудничество с трети държави в съответствие с член 212 ДФЕС. Освен това, действията на ЕИБ следва да са в съответствие с международното право, като това включва спазването на принципите, заложени в Устава на Организацията на обединените нации. Действията на ЕИБ следва да са в съответствие и с Конвенцията на Икономическата комисия на Организацията на обединените нации за Европа за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда („Конвенцията от Орхус“) на отделните етапи от проектния цикъл. По отношение на развиващите се държави операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават устойчивото им икономическо, социално и екологично развитие, особено в държавите в най-неблагоприятно положение, безпроблемната им и постепенна интеграция в световната икономика, както и спазването на целите, одобрени от Съюза в рамките на Организацията на обединените нации и други съответни международни организации. Когато допринася за изпълнението на мерките, необходими за осъществяване на напредък в постигането на целите на политиката на Съюза на сътрудничество за развитие в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС, ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г., които са формулирани от Организацията на обединените нации, а след 2015 г. - на нови цели в областта на развитието, които може да изменят или заменят Целите на хилядолетието за развитие, във всички региони, в които извършва дейност.
(22)
Дейността на ЕИБ съгласно настоящото решение следва да подкрепя изпълнението на европейския консенсус относно развитието, Програмата за промяна и принципите за ефективност на помощта, изложени в Декларацията от Париж от 2005 г., Програмата за действие от Акра от 2008 г. и Споразумението за партньорство от Пусан от 2011 г. Освен това тя следва да е съгласувана със Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г., както и на международните споразумения за опазване на околната среда, съдържащи ангажименти във връзка с биологичното разнообразие. Тя следва да се осъществява посредством редица конкретни мерки, по-специално повишаване на капацитета на ЕИБ за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на инвестиционните проекти, включително правата на човека, основните свободи и свързаните с конфликти рискове, както и насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. Във връзка с това ЕИБ следва да прилага и да продължи да разработва своята рамка за измерване на резултатите, която съдържа подробен набор от показатели за резултатите, измерващи икономическото, екологичното, социалното и свързаното с развитието въздействие на операциите на ЕИБ по финансиране през целия проектен цикъл на ЕИБ. Прилагането на рамката за измерване на резултатите следва да бъде оценено в рамките на междинния преглед на настоящото решение. При извършване на комплексна проверка във връзка с инвестиционен проект ЕИБ следва да изисква - когато това е целесъобразно и съобразено със социалните и екологичните принципи на Съюза и международните добри практики, както и с правото на Съюза и националното право на държавата бенефициер - организаторът на инвестиционния проект да проведе консултации на местно равнище и да оповести резултатите от тях пред обществеността, за да се вземе предвид въздействието на проектите върху съответните заинтересовани страни. ЕИБ следва да поддържа връзка с организаторите и бенефициерите на проектите по време на целия процес на планиране на проектите. Във финансовите договори, подписани в периода, обхванат от настоящото решение, за операции на ЕИБ по финансиране с участието на публични субекти следва изрично да се предвижда възможността отпускането на средства да бъде спряно, ако държавата, в която се изпълнява инвестиционният проект, престане да отговаря на условията за финансиране съгласно настоящото решение.
(23)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на инвестиционни проекти - следва да се гарантира, че операциите на ЕИБ по финансиране са съобразени с външните политики на Съюза и общите цели, посочени в настоящото решение, и подпомагат тяхното изпълнение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът по политически и стратегически въпроси между Комисията и ЕИБ, в който участва Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), следва да бъде още по-интензивен, като същевременно Европейският парламент и Съветът биват надлежно информирани. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва по възможност да бъдат разположени в делегациите на Съюза с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. Следва да продължи да се прилага Меморандумът за разбирателство между Европейската комисия и Европейската инвестиционна банка относно сътрудничеството и координацията в регионите, обхванати от външния мандат, който беше преразгледан през 2013 г. с цел засилване на сътрудничеството и своевременния обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСДВ и ЕИБ. Сътрудничеството в рамките на меморандума за разбирателство следва по-специално да включва редовен преглед на прилагането на принципа на диференциация в държавите, обхванати от европейската политика за съседство. От особено значение е своевременният и редовен обмен на мнения между Комисията и ЕИБ, когато е целесъобразно - с участието на ЕСВД, в процеса на изготвяне на съответните програмни документи с цел постигане на максимално полезно взаимодействие между дейностите им. Следва да бъде засилено и сътрудничеството по въпроси, свързани със спазването на правата на човека, основните свободи и предотвратяването на конфликти. ЕИБ следва да бъде насърчавана да си сътрудничи с делегациите на Съюза по време на проектния си цикъл.
(24)
Подкрепата за външните отношения на Съюза следва да се основава на няколко инструмента, по-специално Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4). За да се постигне по-висока степен на съгласуваност на подкрепата от Съюза в съответните региони като цяло, когато това е целесъобразно, следва да бъдат използвани възможностите за съчетаване по подходящ начин на финансирането от ЕИБ с бюджетните ресурси на Съюза под формата на финансови инструменти, предвидени в дял VIII от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5), и под формата на техническа помощ за изготвяне и изпълнение на проекти чрез Инструмента за предприсъединителна помощ II, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7), Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструмента за насърчаване на демокрацията и правата на човека по света, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10), Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Инструмента за сътрудничество в областта на ядрената безопасност, създаден с Регламент (ЕС) № 237/2014 на Съвета (12). Вследствие на Решение № 1080/2011/ЕС Комисията създаде платформа на ЕС за смесено финансиране в областта на външното сътрудничество с цел оптимизиране на функционирането на механизмите за съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за проекти извън Съюза, по-специално при изпълнението съответно на общия бюджет на Съюза и на заемите от ЕИБ, и обмен на добри практики по отношение на управлението и критериите за оценка на равнище проект. Участието на ЕИБ и на други финансови институции в механизми за смесено финансиране следва да съответства изцяло на целите на Съюза в областта на външната политика, ефективността на помощта и прозрачността.
(25)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в обхвата на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с европейските и международните финансови институции, по-специално с тези, които участват в Платформата на ЕС за смесено финансиране в областта на външното сътрудничество. Когато е целесъобразно, това сътрудничество включва сътрудничество, свързано с условията за отделните сектори и взаимното доверие в процедурите, използването на съвместно финансиране и участието в глобални инициативи, например в инициативи за подобряване на координацията и ефективността на помощта. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване на усилия. Сътрудничеството следва да се основава на принципа на реципрочност. Когато е целесъобразно, следва да се насърчава достъпът на ЕИБ на реципрочна основа до финансови инструменти, създадени от други европейски и международни финансови институции. Тристранният меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза, с който се дава възможност на Групата на ЕИБ и ЕБВР да работят, като се допълват взаимно въз основа на съответните си сравнителни предимства, беше актуализиран през 2012 г., за да отрази разширяването на географския обхват на дейността на ЕБВР чрез включването на Средиземноморския регион в него, и следва да продължи да се прилага. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други европейски и международни финансови институции.
(26)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да продължи да финансира операции извън Съюза и на свой риск, включително в подкрепа на икономическите интереси на Съюза, в държави и в полза на инвестиционни проекти, които са достатъчно кредитоспособни според оценката на ЕИБ, и като се отчита способността на самата ЕИБ за поемане на рискове, така че гаранцията от ЕС да може да се използва предимно по отношение на държави и инвестиционни проекти, при които тази гаранция осигурява добавена стойност съгласно собствената оценка на ЕИБ, включително от гледна точка на устойчивото икономическо, социално и екологично развитие.
(27)
ЕИБ следва да разшири гамата на предлагани новаторски финансови инструменти, включително чрез отделяне на повече усилия за разработването на гаранционни такива. Освен това ЕИБ следва активно да се стреми към участие в инструменти за споделяне на риска и в дългово финансиране чрез капиталовите пазари на проекти със стабилни и предсказуеми парични потоци. По-специално, тя следва да обмисли възможността да окаже подкрепа за дългови инструменти на капиталовите пазари, които се емитират или предоставят в полза на инвестиционни проекти, изпълнявани в отговарящи на условията за финансиране държави. Освен това ЕИБ следва да предоставя повече заеми в местна валута и да емитира облигации на местните пазари, при условие че държавите бенефициери са провели необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ. При диверсификацията и разширеното използване на инструменти на капиталовите пазари следва да се положат специални усилия да се гарантира, че тези инструменти не водят до рискови финансови практики и задлъжнялост, като по този начин биха могли да застрашат финансовата стабилност.
(28)
Комисията следва да докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета. В доклада следва да се направи оценка на операциите на ЕИБ по финансиране и тяхното съответствие с настоящото решение, добавената им стойност и приноса им за външните политики на Съюза, тяхното качество и въздействието им върху развитието въз основа на рамката на ЕИБ за измерване на резултатите и прехвърлените към бенефициерите финансови ползи. В доклада следва също така да бъде включена информация за исканията по отношение на гаранцията от ЕС, за финансирането във връзка с изменението на климата и биологичното разнообразие съгласно настоящото решение, за последващите действия във връзка с изпълнението на Меморандума за разбирателство между ЕИБ и Европейския омбудсман, както и описание на сътрудничеството с Комисията и с други европейски и международни финансови институции, включително на съфинансирането. Докладът следва да бъде публично оповестен, за да се даде възможност на съответните заинтересовани страни, включително гражданското общество, да изразят становищата си.
(29)
Операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължат да се извършват в съответствие с принципите на добрата банкова практика. Те следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, които следва да отразяват посочените принципи и да включват подходящи мерки за контрол и спазване на изявлението на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, както и съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF). В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага по подходящ начин политиките си по отношение на слабо регулираните или неоказващите съдействие юрисдикции, определени като такива от Съюза, Организацията на обединените нации, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие или Специалната група за финансови действия (Financial Action Task Force), за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами, избягването на данъци и изпирането на пари. От съображения за прозрачност ЕИБ следва да изготви, доколкото е възможно, в сътрудничество с местните финансови посредници, списък на крайните заемополучатели.
(30)
ЕИБ следва да предприеме подходящи действия, за да гарантира, че при финансирането на операции, които са предмет на гаранция от ЕС, финансовите интереси на Съюза се защитават чрез прилагането на превантивни мерки срещу измамите, корупцията, изпирането на пари и всякакви други незаконни дейности и че OLAF има право да извършва проверки и инспекции в помещенията на бенефициерите. В съответствие със своята политика за предотвратяване и възпрепятстване на непозволено поведение в дейността на Европейската инвестиционна банка (наричана по-долу „Политика на ЕИБ за борба с измамите“), приета през 2008 г. и преразгледана през 2013 г., ЕИБ следва да си сътрудничи тясно с компетентните органи на Съюза и на държавите членки с цел да бъдат засилени съществуващите мерки за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма и да се спомогне за подобряване на тяхното прилагане. В съответствие с политиката си във връзка с подаването на сигнали за нарушения ЕИБ следва да обръща специално внимание и на подаването на сигнали за евентуални случаи на измами, корупция или други незаконни дейности, което да даде възможност за подходящи последващи действия, обратна информация и защита срещу ответни мерки.
(31)
Управителните органи на ЕИБ следва да се насърчават да вземат необходимите мерки с цел дейността на ЕИБ да бъде адаптирана така, че да допринася ефективно за осъществяването на външните политики на Съюза, при съответно спазване на изискванията на настоящото решение,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Съюзът предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция за операциите по финансиране, осъществявани извън Съюза (наричана по-долу „гаранцията от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като обща гаранция по отношение на неполучените дължими вземания на ЕИБ във връзка със заеми, гаранции по заеми и дългови инструменти на капиталовите пазари, предоставени или емитирани в полза на инвестиционни проекти на ЕИБ, които са допустими в съответствие с параграф 2.
2. Допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС са заемите и гаранциите по заеми на ЕИБ и дълговите инструменти на капиталовите пазари, предоставени или емитирани в полза на инвестиционни проекти, изпълнявани в отговарящи на условията за финансиране държави в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително изявлението на ЕИБ за екологичните и социалните принципи и стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е било предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е развалено или прекратено (наричани по-долу „операции на ЕИБ по финансиране“).
3. Операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на външните политики на Съюза продължават да бъдат управлявани в съответствие с принципите на добрата банкова практика.
4. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общия размер на действително преведените и гарантирани средства по операции на ЕИБ по финансиране, минус възстановените средства, плюс всички свързани с тях средства.
5. Гаранцията от ЕС покрива операциите на ЕИБ по финансиране, договорени в периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
6. Ако в края на периода по параграф 5 Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за загуби по нейни операции по финансиране извън Съюза, този период автоматично се удължава еднократно с шест месеца.
Член 2
Тавани за операциите на ЕИБ по финансиране с гаранция от ЕС
1. Максималният таван за операциите на ЕИБ по финансиране с гаранция от ЕС за периода 2014-2020 г. не може да надхвърля 30 000 000 000 EUR. От този таван се изваждат сумите, които първоначално са били предвидени за операции по финансиране, но впоследствие са отменени.
Максималният таван се разделя на:
а)
фиксиран таван с максимален размер от 27 000 000 000 EUR;
б)
незадължителни допълнителни средства в размер на 3 000 000 000 EUR.
Европейският парламент и Съветът вземат решение съгласно обикновената законодателна процедура за използването на пълния размер или на част от средствата по буква б) и регионалното им разпределение след провеждането на междинния преглед, предвиден в член 19.
2. Фиксираният таван, посочен в параграф 1, буква а), се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ постепенно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, покрити от гаранцията от ЕС.
Член 3
Общи цели и принципи
1. Гаранцията от ЕС се предоставя само за операции на ЕИБ по финансиране, които имат добавена стойност съгласно собствената оценка на ЕИБ и които се извършват в подкрепа на някоя от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа за МСП;
б)
развитие на социална и икономическа инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии (ИКТ);
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него.
2. Като се запазва изключителният характер на ЕИБ на инвестиционна банка, операциите на ЕИБ по финансиране, осъществявани съгласно настоящото решение, допринасят за общия интерес на ЕС, по-специално принципите, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 ДЕС, и за изпълнението на международните споразумения за опазване на околната среда, по които Съюзът е страна. Управителните органи на ЕИБ се насърчават да вземат необходимите мерки с цел дейността на ЕИБ да бъде адаптирана така, че да допринася ефективно за осъществяването на външните политики на Съюза, при съответно спазване на изискванията на настоящото решение.
3. Регионалната интеграция между държавите, включително по-специално икономическата интеграция между държавите в процес на предприсъединяване, държавите, обхванати от европейската политика за съседство, и Съюза, е основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране в областите, обхванати от общите цели, определени в параграф 1. ЕИБ предприема операции по финансиране в държавите бенефициери в областите, обхванати от общите цели, като оказва подкрепа за преките чуждестранни инвестиции, насърчаващи икономическата интеграция със Съюза.
4. В развиващите се държави, определени в изготвения от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие списък на получателите на официална помощ за развитие, операциите на ЕИБ по финансиране допринасят, в съответствие с членове 208 и 209 ДФЕС, косвено за изпълнението на целите на политиката на Съюза в областта на сътрудничество за развитие, като намаляване на бедността посредством приобщаващ растеж и устойчива икономика, екологично и социално развитие.
5. За да се гарантира, че инвестициите от частния сектор имат максимално въздействие върху развитието, ЕИБ се стреми да укрепва местния частен сектор в държавите бенефициери посредством подкрепа за местните инвестиции, както е предвидено в параграф 1, буква а). При операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на постигането на общите цели по параграф 1 се полагат усилия и за включването на подкрепа за инвестиционни проекти на МСП от Съюза. С цел осигуряване на ефективно наблюдение на използването на средствата в полза на съответните МСП ЕИБ установява подходящи договорни изисквания спрямо финансовите посредници, включително стандарти за докладите, които да бъдат представяни от бенефициерите.
ЕИБ си сътрудничи с финансови посредници, които могат да действат в подкрепа на конкретните потребности на МСП в държавите, в които се осъществяват операциите, и които не участват в операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в отговаряща на условията за финансиране държава посредством инструменти, намиращи се в чужда юрисдикция, която не оказва съдействие, посочена в член 13.
6. С операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на постигането на общата цел по параграф 1, буква б) се подпомагат инвестиционни проекти предимно в областта на транспорта, енергетиката, екологичната инфраструктура, информационните и комуникационните технологии, здравеопазването и образованието. Това включва производството и интегрирането на енергия от възобновяеми източници, преобразуването на енергийни системи, даващо възможност за преминаване към технологии и горива с по-ниски въглеродни емисии, устойчивата енергийна сигурност и енергийна инфраструктура, включително за производството на газ и преноса му до енергийния пазар на Съюза, както и електрификацията на селските райони, екологичната инфраструктура, като например водоснабдяване и канализация и екологосъобразна инфраструктура, далекосъобщителната инфраструктура и широколентовите интернет мрежи.
7. С операциите на ЕИБ по финансиране в подкрепа на постигането на общите цели по параграф 1, буква в) се подпомагат инвестиционни проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, които допринасят за постигането на общата цел на Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на възобновяемите енергийни източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт или чрез увеличаване на устойчивостта на уязвимите държави, сектори и общности към неблагоприятните последици от изменението на климата. Критериите за допустимост на проекти, насочени към действия в областта на климата, се определят в стратегията на ЕИБ във връзка с изменението на климата, която ще бъде актуализирана до края на 2015 г. За тази цел в процедурата за екологична оценка трябва да бъде включен анализ на „въглеродния отпечатък“, за да се определи дали предложените проекти водят до максимално подобрение на енергийната ефективност. През обхванатия от настоящото решение период обемът на тези операции трябва да съставлява най-малко 25 % от всички операции на ЕИБ по финансиране.
8. Съгласно целите на Съюза и международните цели във връзка с изменението на климата, до края на 2015 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, актуализира стратегията си във връзка с изменението на климата по отношение на операциите по финансиране. Тази актуализация трябва да включва, наред с другото, конкретни действия с цел да се гарантира, че инвестиционните проекти по настоящото решение са в съответствие с целите на Съюза във връзка с изменението на климата, както и да се повишат усилията в подкрепа на възобновяемите източници на енергия и енергийната ефективност.
9. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, осъществявани в отговарящи на условията за финансиране държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ за определяне на правните условия за осъществяване на тези операции.
Член 4
Покрити държави
1. Списъкът на държавите, които е възможно да отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, които отговарят на условията за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение III и включва само държави, посочени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 във връзка с измененията на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна оценка, включително на икономическите, социалните, екологичните и политическите аспекти, по-специално тези, отнасящи се до демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и съответните решения и заключения на Съвета.
3. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, договорени преди влизането в сила на посочените делегирани актове, при спазване на условията в параграф 4.
4. Не се превеждат средства по операции на ЕИБ по финансиране, покрити от цялостна гаранция, посочена в член 8, параграф 1, за държави извън списъка в приложение III.
5. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването ѝ към Съюза.
Член 5
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. Заедно с ЕИБ Комисията актуализира действащите регионални технически оперативни насоки за операциите на ЕИБ по финансиране в срок от една година от влизането в сила на настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки са съобразени с по-общата рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално с регионалните технически оперативни насоки се гарантира, че финансирането от ЕИБ по настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При актуализирането на регионалните технически оперативни насоки Комисията и ЕИБ вземат предвид съответните резолюции на Европейския парламент и съответните решения и заключения на Съвета. Регионалните технически оперативни насоки са съобразени с приоритетите в евентуалните националните или регионалните програми, изготвени от държавите бенефициери, като се вземат надлежно предвид консултациите с местното гражданско общество в процеса на изготвяне на тези програми.
Комисията предава на Европейския парламент и Съвета актуализираните регионални технически оперативни насоки веднага щом бъдат изготвени.
В рамката, определена от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните стратегии за финансиране и осигурява изпълнението им.
Операциите на ЕИБ по финансиране са в съответствие с регионалните технически оперативни насоки и със стратегиите на държавата бенефициер.
Регионалните технически оперативни насоки подлежат на преглед след междинния преглед по член 19.
2. В рамките на процедурата, предвидена в член 19 от Протокол № 5, Комисията дава становище за операциите на ЕИБ по финансиране. При операции на ЕИБ по финансиране, които попадат в обхвата на настоящото решение, ако Комисията даде отрицателно становище, то тази операция не се покрива с гаранция от ЕС.
Член 6
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се повишава допълнително с цел постигане на максимално полезно взаимодействие между операциите на ЕИБ по финансиране и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез актуализиране на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 5, за което, когато е целесъобразно, се провеждат консултации с ЕСВД по въпросите на политиката, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени в зависимост от случая от Комисията или от ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, индикативни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически документи на ЕИБ за планиране, инвестиционни проекти в процес на изготвяне и изпълнение, както и годишни доклади на ЕИБ до Комисията;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, включително на равнището на делегациите на Съюза, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 7
Сътрудничество с други европейски и международни финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват в сътрудничество с други европейски многостранни финансови институции и финансови институции на държавите членки (наричани по-долу „европейски финансови институции“) и международни финансови институции, включително регионални банки за развитие (наричани по-долу „международни финансови институции“), с цел да се постигне максимално полезно взаимодействие, сътрудничество и ефикасност, да се разработват съвместно новаторски финансови инструменти, да се осигурят предпазливо и разумно поделяне на рисковете и съгласувани условия по отношение на инвестиционните проекти и секторите, както и за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване на усилия.
2. Сътрудничеството по параграф 1 се улеснява от координацията, осъществявана, когато е целесъобразно, в контекста на меморандуми за разбирателство или други форми за регионално сътрудничество на Съюза, между Комисията, ЕИБ и съответните европейски и международни финансови институции, които извършват дейността си в различните региони.
Член 8
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране - с изключение на състоящите се от дългови инструменти на капиталовите пазари - които са договорени с дадена държава или са гарантирани от дадена държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които са договорени с регионални или местни органи или с притежавани или контролирани от дадена държава публични предприятия или институции, когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат подходяща оценка за кредитния риск от страна на ЕИБ, отчитаща положението на кредитния риск в съответната държава, гаранцията от ЕС покрива всички неполучени дължими вземания на ЕИБ (наричана по-долу „цялостна гаранция“).
2. За целите на параграф 1 Палестина се представлява от Палестинската власт, а Косово (13) се представлява от властите на Косово.
3. За операции на ЕИБ по финансиране извън посочените в параграф 1 гаранцията от ЕС покрива всички неполучени дължими плащания на ЕИБ, когато неполучаването им е причинено от настъпването на един от следните политически рискове (наричана по-долу „гаранция срещу политически рискове“):
а)
невъзможност за превеждане на парични средства във валута;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договор.
4. За операции на ЕИБ по финансиране, включващи дългови инструменти на капиталовите пазари, се прилага единствено гаранцията срещу политически рискове.
5. Споразуменията за финансиране с отделни организатори, свързани с операции на ЕИБ по финансиране, включват и подходящи разпоредби в екологичната и социалната област в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ.
6. В гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ установяват ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, позволяваща на ЕИБ да определя в рамките на външната си дейност операциите, които да бъдат финансирани съгласно настоящото решение, за да се осигури най-ефективно използване на гаранцията от ЕС. Политиката на отпускане на средства се основава на кредитоспособността на операциите на ЕИБ по финансиране според оценката на ЕИБ, на определените в приложение I тавани, на формата на насрещната страна - дали е суверенна държава или образувание на поддържавно равнище, попадащо в обхвата на параграф 1 от настоящия член, или частен субект, на способността на ЕИБ за поемане на риск и на други приложими критерии, включително добавената стойност на гаранцията от ЕС. Европейският парламент и Съветът се информират за политиката на отпускане на средства в съответствие с член 14.
7. Когато гаранцията от ЕС бъде активирана, Съюзът встъпва във всички съответни права на ЕИБ по отношение на всяко задължение във връзка с операциите ѝ по финансиране съгласно гаранционното споразумение, посочено в член 14.
Член 9
Оценяване и наблюдение на инвестиционните проекти от страна на ЕИБ
1. ЕИБ извършва щателна комплексна проверка и, когато е целесъобразно, изисква от организаторите на проекти да проведат обществени консултации на местно равнище, съобразно социалните и екологичните принципи на Съюза, със съответните заинтересовани страни в национален и местен план, както и с гражданското общество, на етапа на планиране и изпълнение на проекта по социалните, екологичните, икономическите и свързаните с правата на човека и с развитието аспекти на инвестиционните проекти, покрити от гаранцията от ЕС, както и да предоставят необходимата информация за оценка на приноса за изпълнението на външнополитическите и стратегическите цели на Съюза.
Когато е целесъобразно, посочената проверка включва оценка на начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде повишаван чрез техническа помощ през целия проектен цикъл. Собствените правила и процедури на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичното и социалното въздействие на инвестиционните проекти, както и на аспектите, свързани с правата на човека и предотвратяването на конфликти, за да се гарантира, че подпомаганите в съответствие с настоящото решение инвестиционни проекти са екологично и социално устойчиви.
2. Като допълнение към извършването на предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти ЕИБ наблюдава и изпълнението на операциите по финансиране. По-специално, ЕИБ изисква от организаторите на проектите да извършват цялостно наблюдение по време на изпълнението на проекта до завършването му по отношение, наред с другото, на икономическото, социалното и екологичното въздействие на инвестиционния проект, както и на въздействието му върху развитието и правата на човека. ЕИБ редовно извършва проверка на информацията, предоставена от организаторите на проектите, и с тяхно съгласие я оповестява. Когато е възможно, докладите за завършване на проектите, свързани с операции на ЕИБ по финансиране, се публикуват, с изключение на съдържащата се в тях поверителна информация.
3. Наблюдението от страна на ЕИБ има за цел също така да обхваща изпълнението на операциите, извършвани чрез посредници, и резултатите от дейността на финансовите посредници в подкрепа на МСП.
4. ЕИБ създава цялостна система за предварителна оценка в относителни и абсолютни стойности на емисиите на парникови газове, свързани с операции на ЕИБ по финансиране, когато тези емисии достигат значителни прагове, определени в съответната методика, включена в стратегията на ЕИБ във връзка с изменението на климата, и когато има данни за тях.
5. Когато е възможно, резултатите от наблюдението се оповестяват при спазване на изискванията за поверителност и със съгласието на съответните страни.
Член 10
Външни целеви приходи за Гаранционния фонд
За Гаранционния фонд се използват външни целеви приходи в съответствие с член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, които представляват възстановени средства и приходи в размер от 110 000 000 EUR, произтичащи от операции, сключени преди 2007 г., включително капиталови изплащания, освободени гаранции и погашения на главницата по заеми, дивиденти, прираст на капитала, гаранционни такси и лихви по заеми и по суми по доверителни сметки, които са изплатени по доверителната сметка, открита за целите на Механизма за евро-средиземноморски инвестиции и партньорство, и които могат да бъдат отнесени към отпуснатата от общия бюджет на Съюза подкрепа.
Сумите, надвишаващи 110 000 000 EUR, изплатени по доверителната сметка, открита за целите на Механизма за евро-средиземноморски инвестиции и партньорство, се записват в общия бюджет на Съюза след приспадане на разходите и таксите за управление.
Член 11
Годишни доклади и счетоводна отчетност
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът се оповестява и включва:
а)
оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион и тяхното съответствие с настоящото решение;
б)
оценка на добавената стойност, прогнозираните крайни продукти, резултати и въздействие на операциите на ЕИБ по финансиране върху развитието на обобщено равнище, въз основа на годишния доклад на ЕИБ за рамката за измерване на резултатите. За тази цел ЕИБ използва показатели за изпълнение на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти, включително аспектите, свързани с правата на човека на финансираните проекти, като взема предвид съответните показатели съгласно Парижката декларация от 2005 г. за ефективност на помощта. Показателите за екологичните аспекти на проектите включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийната ефективност и технологиите за намаляване на емисиите;
в)
оценка на приноса на операциите на ЕИБ по финансиране за изпълнението на външнополитическите и стратегическите цели на Съюза, като се отчитат регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 5;
г)
оценка на финансовите ползи, прехвърлени на бенефициерите по операции на ЕИБ по финансиране, на обобщено равнище;
д)
оценка на качеството на операциите на ЕИБ по финансиране, по-специално на степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост по време на комплексната проверка и наблюдението на финансираните инвестиционни проекти;
е)
подробна информация за исканията за активиране на гаранцията от ЕС;
ж)
информация за размера на финансирането във връзка с изменението на климата и биологичното разнообразие съгласно настоящото решение, обобщена информация за въздействието върху емисиите на парникови газове в относителни и абсолютни стойности, посочено в член 9, параграф 4, както и информация за броя на проектите, оценени спрямо климатичния риск;
з)
описание на сътрудничеството с Комисията и с други европейски и международни финансови институции, включително съфинансирането. Докладът съдържа по-специално разбивка на финансовите ресурси на Съюза и на други европейски и международни финансови институции, използвани в съчетание с финансиране от ЕИБ, като по този начин се прави обзор на всички инвестиции, подкрепени от операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение. В доклада се посочват и сключените нови меморандуми за разбирателство между ЕИБ и други европейски или международни финансови институции, които имат отношение към операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение;
и)
информация за последващите действия във връзка с изпълнението на Меморандума за разбирателство между ЕИБ и Европейския омбудсман, доколкото този меморандум засяга операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение.
2. За да може Комисията да изготви доклада по параграф 1, ЕИБ ѝ предоставя ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение, като включва всички данни, необходими на Комисията за доклада в съответствие с параграф 1. ЕИБ може да предоставя на Комисията допълнителна информация, благодарение на която Европейският парламент и Съветът могат да получат цялостна представа за външната дейност на ЕИБ.
3. ЕИБ предоставя на Комисията статистически, финансови и счетоводни данни за всяка от операциите си по финансиране, а също така всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за изготвяне на доклади или отговаряне на исканията на Сметната палата, както и удостоверение от одитор за оставащите за изплащане суми по операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ предоставя на Комисията и всякакви други необходими документи в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
4. За целите на счетоводната отчетност и изготвянето на доклади от страна на Комисията относно рисковете, покрити от гаранцията от ЕС, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и информация за категоризацията на операциите си по финансиране.
5. Най-малко веднъж годишно ЕИБ представя на Комисията ориентировъчна многогодишна програма, в която посочва планирания размер на средствата по договори за операции по финансиране, за да се гарантира, че предвижданото финансиране от ЕИБ е съобразено с таваните, установени в настоящото решение, и да се осигури подходящо бюджетно планиране за финансиране на Гаранционния фонд. Комисията отчита тези прогнозни данни при изготвянето на проекта на общия бюджет на Съюза.
6. ЕИБ редовно представя на Европейския парламент, Съвета и Комисията всички свои доклади за независима оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от конкретните дейности на ЕИБ по настоящото решение и в рамките на други външни мандати.
7. ЕИБ предоставя на собствени разноски информацията, посочена в параграфи 2 - 6. Освен това ЕИБ оповестява публично информацията, посочена в параграфи 2, 3 и 6, в общ вид и без да включва никаква поверителна информация.
Член 12
Прозрачност и публично оповестяване на информация
1. Съгласно собствената си политика за прозрачност и принципите на Съюза относно достъпа до документи и информация и във все по-голяма степен съгласно стандартите на Инициативата за прозрачност на международната помощ, ЕИБ оповестява чрез уебсайта си информация за:
а)
всички операции на ЕИБ по финансиране, осъществявани съгласно настоящото решение, след етапа на одобрение на проекта, като по-специално се посочва дали даден инвестиционен проект е покрит от гаранцията от ЕС и как той допринася за постигането на целите на външните действия на Съюза, по-специално неговото икономическо, социално и екологично въздействие;
б)
ако няма изисквания за поверителност - сключените меморандуми за разбирателство между ЕИБ и други европейски или международни финансови институции, които оказват влияние върху операциите на ЕИБ по финансиране съгласно настоящото решение;
в)
съществуващи рамкови споразумения между ЕИБ и държавата получател, когато това е възможно и целесъобразно. Когато подписва нови или изменя съществуващи споразумения, ЕИБ се стреми да осигури възможност за оповестяването им;
г)
политиката на ЕИБ за отпускане на средства.
2. Комисията оповестява чрез своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на събиране на вземания съгласно гаранционното споразумение, посочено в член 14, и споразумението за установяване на подробни разпоредби и процедури за събиране на вземания, посочено в член 15, параграф 2, освен когато съществуват изисквания за поверителност.
Член 13
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В своите операции по финансиране ЕИБ не толерира действия, извършвани с незаконна цел, включително изпиране на пари, финансиране на тероризъм, данъчни измами и избягване на данъци, корупция и измами, засягащи финансовите интереси на Съюза. По-специално, ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в отговаряща на условията за финансиране държава чрез чуждестранен инструмент, намиращ се в юрисдикция, която не оказва съдействие и която е определена като такава от Съюза, ООН, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие или Специалната група за финансови действия.
По отношение на финансовите си операции ЕИБ прилага принципите и стандартите, предвидени в правото на Съюза относно предотвратяването на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм, включително изискване да се предприемат разумни мерки за установяване на бенефициерите, когато е приложимо.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, изложена в член 8, и информират за това Европейския парламент и Съвета.
Член 15
Събиране на суми, изплатени от Комисията
1. Когато Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия от името и за сметка на Комисията за събиране на вземанията във връзка с изплатените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват отделно споразумение за установяване на подробни разпоредби и процедури за събиране на вземанията.
Член 16
Одитиране от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и събраните вземания по нея, които се отнасят до общия бюджет на Съюза, подлежат на одитиране от Сметната палата.
Член 17
Мерки за борба с измамите
1. ЕИБ незабавно уведомява OLAF и ѝ предоставя необходимата информация, когато на някой етап от подготовката, изпълнението или приключването на проект с гаранция от ЕС има основания да предполага, че е възможен случай на измама, корупция, изпиране на пари или друга незаконна дейност, която може да засегне финансовите интереси на Съюза.
2. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламенти и на Съвета (14), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (15) и Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (16), за защита на финансовите интереси на Съюза, като целта е да се установи дали е налице измама, корупция, изпиране на пари или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка с операции по финансиране. OLAF може да предава на компетентните органи на съответните държави членки информацията, получена в хода на разследванията.
Когато подобни незаконни дейности са доказани, ЕИБ съдейства на усилията за събиране на вземанията, свързани с финансовите ѝ операции, в рамките на своите отговорности.
3. Споразуменията за финансиране, подписани във връзка с проекти, за които е предоставена подкрепа съгласно настоящото решение, включват разпоредби, които позволяват спиране на операциите по финансиране на ЕИБ и, ако е необходимо, предприемане на подходящи мерки за събиране на вземанията в случай на измама, корупция или други незаконни дейности. ЕИБ взема решение за спиране или отмяна на финансиране със средства на банката след надлежно разглеждане на всички обстоятелства и рискове.
4. ЕИБ продължава да разчита на единното си звено за контакт за борба с корупцията и измамите, предназначено за служителите на ЕИБ и всички заинтересовани страни.
5. По отношение на финансовите си операции ЕИБ прилага своя механизъм за отстраняване с цел лишаване от права на субекти, участвали в измами и корупция, който включва критериите за отстраняване от централната база данни на Съюза за отстраняванията, при гарантиране на спазването на правата на всички страни.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 11 май 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Междинен преглед
До 31 декември 2016 г. Комисията, в сътрудничество с ЕИБ, представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад с оценка на прилагането на настоящото решение през първите години, като при необходимост представя и предложение за изменението му. Докладът се изготвя въз основа на независима външна оценка и информация от ЕИБ.
Междинният доклад включва по-специално:
а)
оценка на прилагането на политиката на разпределение на средства;
б)
оценка на процеса на докладване от страна на ЕИБ и, ако е целесъобразно, препоръки относно това как да се подобри;
в)
оценка на рамката за измерване на резултатите, включително показателите и критериите за резултатите и приносът им за постигане на целите на настоящото решение;
г)
подробно описание на критериите, разглеждани във връзка с препоръката за евентуално използване на пълния размер или на част от незадължителните допълнителни средства.
Член 20
Окончателен доклад
До 31 декември 2021 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 21
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
SKLEP št. 466/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 16. aprila 2014
o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri financiranju v podporo naložbenim projektom zunaj Unije
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 209 in 212 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropska investicijska banka (EIB) poleg financiranja naložb v Evropski uniji, kar je njeno bistveno poslanstvo ter ostaja njena glavna naloga in cilj, s financiranjem zunaj Unije podpira tudi zunanje politike Unije. S tem omogoča, da se proračunska sredstva Unije, ki so na voljo za regije zunaj Unije, dopolnjujejo s finančno močjo EIB v korist določenim tretjim državam. EIB s takšnim financiranjem posredno prispeva k splošnim načelom in ciljem politik Unije, med katerimi so zmanjšanje revščine z vključujočo rastjo in trajnostnim gospodarstvom, okoljski in socialni razvoj ter gospodarska uspešnost Unije v spreminjajočem se svetovnem gospodarstvu.
(2)
Člen 209(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v povezavi s členom 208 PDEU določa, da EIB v skladu s pogoji iz svojega statuta prispeva k izvajanju ukrepov, ki so potrebni za spodbujanje ciljev politike Unije na področju razvojnega sodelovanja.
(3)
Da bi se podprlo zunanje delovanje Unije in EIB omogočilo, da financira naložbe zunaj Unije, ne da bi bila zaradi tega prizadeta boniteta EIB, je bilo pri večini njenega financiranja zunaj Unije uporabljeno proračunsko jamstvo EU (v nadaljnjem besedilu: jamstvo EU), ki ga upravlja Komisija. To še dodatno krepi kreditno sposobnost EIB na finančnih trgih, kar je izrednega pomena.
(4)
Zadnje jamstvo EU za financiranje EIB, podpisano v obdobju od 1. februarja 2007 do 31. decembra 2013, je bilo vzpostavljeno s Sklepom št. 1080/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta (2). Jamstvo EU za financiranje EIB zunaj Unije v podporo politikam Unije bi bilo treba vzpostaviti za večletni finančni okvir za obdobje 2014-2020.
(5)
Jamstveni sklad za zunanje ukrepe (v nadaljnjem besedilu: jamstveni sklad), ustanovljen z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 (3), zagotavlja likvidnostno rezervo za proračun Unije za izgube, nastale pri financiranju EIB ter pri makrofinančni pomoči in posojilih Euratoma zunaj Unije.
(6)
Pripraviti bi bilo treba seznam držav, potencialno upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU. Prav tako je primerno, da se vzpostavi seznam držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU.
(7)
Po nedavnem razvoju dogodkov, ki so Uniji omogočili, da začne novo poglavje v odnosih z Butanom in Mjanmarom/Burmo, bi bilo treba Butan dodati na seznam držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB, Mjanmar/Burmo pa na oba seznama, da bi lahko podprli trenutne politične in gospodarske reforme v obeh državah.
(8)
Da bi seznam držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, odražal pomembne politične premike, bi ga bilo treba ustrezno pregledati, na Komisijo pa bi bilo treba prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembami Priloge III. Komisija bi morala spremembe Priloge III utemeljiti s celovito presojo, med drugim gospodarskih, socialnih, okoljskih in političnih vidikov, zlasti tistih, ki so povezani z demokracijo, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(9)
Da bi se prilagodili morebitnemu razvoju dejanskih potreb glede zagotavljanja sredstev jamstvenega sklada v skladu z Uredbo (ES, Euratom) št. 480/2009, bi bilo treba zgornjo mejo jamstva EU razdeliti na fiksno zgornjo mejo, ki znaša največ 27 000 000 000 EUR, in neobvezni dodatni znesek v višini 3 000 000 000 EUR. Sredstva za jamstveni sklad so v splošnem proračunu Unije (proračunska vrstica 01 03 06) določena naknadno na podlagi zneska realizacije neporavnanih zajamčenih zunanjih posojil ob koncu leta n-2. Ker je bil predložen predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1638/2006 o splošnih določbah o ustanovitvi Evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva, se sredstva, vrnjena iz naložb v tvegani kapital in posojila v Sredozemlju v okviru transakcij, zaključenih pred letom 2007, za katere so bila uporabljena proračunska sredstva Unije, zbirajo na fiduciarnem računu, odprtem za Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo (FEMIP). Del teh vrnjenih sredstev bi bilo treba uporabiti za jamstveni sklad kot izreden ukrep, s katerim bi zagotovili, da se v obdobju 2014-2020 zgornje meje financiranja EIB na podlagi tega sklepa vzdržujejo na primerni ravni. Preostala sredstva bi bilo treba vrniti v splošni proračun Unije.
(10)
Med vprašanja, ki jih je treba obravnavati v zvezi z aktivacijo celotnega ali delnega neobveznega dodatnega zneska, bi bilo treba vključiti napredek EIB pri izvajanju sklepa, zlasti rezultate transakcij EIB, ki med drugim temeljijo na informacijah iz okvira za merjenje rezultatov (REM), vključno z učinkom na razvoj; potrebe jamstvenega sklada po zagotavljanju sredstev, ob upoštevanju prejšnjih in prihodnjih neporavnanih zneskov za vse dejavnosti, ki se krijejo iz jamstvenega sklada; makroekonomske, finančne in politične razmere v upravičenih regijah in državah v času vmesnega pregleda.
(11)
Zneski, kriti z jamstvom EU v posamezni regiji, bi morali biti še naprej zgornje meje za financiranje EIB v sklopu jamstva EU in ne cilji, ki naj bi jih EIB dosegla. Zgornje meje bi bilo treba oceniti v sklopu vmesnega pregleda tega sklepa, zlasti glede na morebitne spremembe seznama regij in držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB.
(12)
Financiranje EIB bi moralo biti usklajeno s strategijami države upravičenke. Glede na to so bili za povečanje skladnosti in osredotočenosti zunanjega financiranja EIB v podporo politikam Unije in za kar največje povečanje koristi upravičencev v Sklepu št. 1080/2011/EU določeni splošni cilji financiranja EIB v vseh upravičenih regijah in državah, tj. razvoj lokalnega zasebnega sektorja, zlasti v podporo malim in srednje velikim podjetjem (MSP), socialna in gospodarska infrastruktura ter blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, na podlagi primerjalnih prednosti EIB na področjih, na katerih je dosegla dobre rezultate. Te cilje bi bilo treba v tem sklepu ohraniti, da bi še bolj podprli trajnostno rast in ustvarjanje delovnih mest.
(13)
Izboljšanje dostopa MSP do financiranja, vključno z MSP iz Unije, ki vlagajo v regije, zajete s tem sklepom, ima lahko bistveno vlogo pri spodbujanju gospodarskega razvoja in boju proti brezposelnosti. Da bi EIB učinkovito pomagala MSP, bi moralo biti njeno financiranje usmerjeno v rezultate. EIB bi morala po možnosti vlagati v raziskave in inovacije MSP ter tako podpirati lokalni razvoj. Prav tako bi morala sodelovati z lokalnimi institucijami za finančno posredovanje v upravičenih državah, ki bi morale biti vključene v lokalno gospodarstvo, zlasti zato, da bi zagotovili, da se del finančnih koristi prenese na njihove stranke in da se zagotovi dodana vrednost v primerjavi z drugimi finančnimi viri. Poleg tega bi morala EIB v državah, v katerih deluje, poskrbeti za čim bolj raznolike finančne partnerje. V postopku skrbnega pregleda bi morala EIB presoditi, ali je financiranje za MSP prek finančnih posrednikov v skladu z regionalnimi tehničnimi operativnimi smernicami, z REM in standardi EIB. Vzpostaviti bi morala mehanizem poročanja, s čimer bi zagotovila, da so sredstva, namenjena MSP, porabljena v njihovo korist. EIB bi morala v okviru svojega prispevka k vmesnemu pregledu predložiti konsolidirano poročilo o financiranju MSP na podlagi tega sklepa.
(14)
Kritje jamstva EU, ki je omejeno na državna in politična tveganja, samo po sebi ne zadostuje za zagotovitev smiselne dejavnosti EIB v podporo mikrofinanciranju. Zato bi bilo treba takšno dejavnost po potrebi opravljati v povezavi z razpoložljivimi proračunskimi sredstvi v okviru drugih instrumentov in prek posredniških institucij, tudi na lokalni ravni, s čimer bi spodbujali rast in posredno prispevali k zmanjšanju revščine v revnejših državah.
(15)
EIB bi morala nadaljevati financiranje naložbenih projektov na področjih socialne, okoljske in gospodarske infrastrukture, tudi v prometnem in energetskem sektorju, ter razmisliti o povečanju svoje dejavnosti v podporo zdravstveni in izobraževalni infrastrukturi, če bi s tem lahko ustvarila jasno dodano vrednost.
(16)
Da bi okrepili razsežnost jamstva EU, ki se nanaša na podnebne spremembe, bi bilo treba določiti cilj za celoten obseg financiranja in uvesti sistem, s katerim bi omogočili predhodno oceno emisij toplogrednih plinov pri projektih, ki se podpirajo v okviru jamstva EU. Financiranje EIB na področju blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje bi moralo predstavljati najmanj 25 % skupnega financiranja EIB, da bi spodbudili doseganje ciljev Unije na področju podnebnih sprememb na svetovni ravni. EIB bi morala zagotoviti svoje strokovno znanje in v sodelovanju s Komisijo podpreti javne in zasebne udeležence, ki financiranje EIB koristijo za soočanje s podnebnimi spremembami, ter omogočiti čim boljši izkoristek razpoložljivih sredstev. Za projekte blažitve in prilagajanja bi morala biti na voljo koncesijska sredstva. Če je mogoče in ustrezno, bi bilo treba financiranje EIB dopolniti s sredstvi iz splošnega proračuna Unije, in sicer z učinkovitim in ustreznim kombiniranjem nepovratnih sredstev in posojil za financiranje v zvezi s podnebnimi spremembami v okviru zunanje pomoči Unije. V zvezi s tem bi bilo treba v letno poročilo Komisije za Evropski parlament in Svet vključiti podrobno poročilo o finančnih instrumentih, uporabljenih za financiranje teh projektov, ob opredelitvi zneskov financiranja EIB in ustreznih zneskov nepovratnih sredstev.
(17)
Temeljni cilj financiranja EIB na področjih, zajetih s splošnimi cilji, bi moralo biti regionalno povezovanje med državami, zlasti gospodarsko povezovanje med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in Unijo. EIB bi morala biti v tem okviru sposobna podpirati partnerske države na področjih, ki so zajeta v splošne cilje, z neposrednimi tujimi naložbami družb iz Unije, ki spodbujajo gospodarsko povezovanje z Unijo in prispevajo k spodbujanju prenosa tehnologije in znanja, pod pogojem, da se pri skrbnem pregledu naložbenih projektov ustrezno upošteva potreba po zmanjšanju tveganj negativnih posledic za zaposlovanje v Uniji zaradi financiranja EIB. EIB bi bilo treba spodbuditi, da na lastno tveganje podpira neposredne tuje naložbe družb iz Unije v partnerskih državah, ob upoštevanju sposobnosti EIB za odzivanje na tveganja.
(18)
EIB bi morala redno izvajati naknadne ali vmesne ocene dejavnosti, ki se podpirajo na podlagi tega sklepa, da bi ocenila njihovo ustreznost, uspešnost in učinke na razvoj ter ugotovila, kako bi bilo mogoče izboljšati prihodnje dejavnosti. Takšne ocene bi morale prispevati k odgovornosti in analizi trajnosti.
(19)
Praktični ukrepi za povezovanje splošnih ciljev jamstva EU in njihovega izvajanja bodo določeni v regionalnih tehničnih operativnih smernicah. Takšne smernice bi morale biti skladne s širšim okvirom regionalne politike Unije, vključno z načelom razlikovanja iz evropske sosedske politike. Regionalne tehnične operativne smernice bi bilo treba po sprejetju tega sklepa pregledati, po vmesnem pregledu pa nadalje posodobiti, da bi jih prilagodili razvoju zunanje politike in prednostnih nalog Unije. Pri posodobitvi regionalnih tehničnih operativnih smernic bi bilo treba med drugim upoštevati ustrezen razvoj v upravičenih državah.
(20)
EIB v skladu s Protokolom (št. 5) o Statutu Evropske investicijske banke, priloženem Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in PDEU, Komisiji v mnenje predloži prošnje, ki so naslovljene neposredno na EIB za financiranje EIB v skladu s tem sklepom, da se preveri skladnost z veljavno zakonodajo in politikami Unije. Financiranje EIB, ki spada v okvir tega sklepa, ne bi smelo biti vključeno v kritje jamstva EU, če Komisija predloži negativno mnenje o zadevnem financiranju.
(21)
Medtem ko je prednost EIB še vedno njen razpoznaven model investicijske banke v javni lasti, katere naloga je zagotavljanje dolgoročnih posojil za uresničevanje političnih ciljev, ki so jih določili njeni deležniki, bi moralo financiranje EIB prispevati k splošnim načelom, ki usmerjajo zunanje delovanje Unije in so navedena v členu 21 PEU, tj. utrjevanje in spodbujanje demokracije ter pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ter k izvajanju mednarodnih obveznosti in sporazumov, tudi okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je Unija. EIB bi morala prispevati predvsem h gospodarskemu, finančnemu in tehničnemu sodelovanju s tretjimi državami v skladu s členom 212 PDEU. Poleg tega bi morale biti dejavnosti EIB usklajene z mednarodnim pravom, tudi s spoštovanjem načel Ustanovne listine Združenih narodov. Dejavnosti EIB bi morale biti v ustreznih fazah projektov usklajene tudi s Konvencijo Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Aarhuška konvencija). V zvezi z državami v razvoju bi financiranje EIB moralo spodbujati zlasti njihov trajnosten gospodarski, socialni in okoljski razvoj, predvsem v najbolj ogroženih državah, njihovo nemoteno in postopno vključevanje v svetovno gospodarstvo, pa tudi skladnost s cilji, ki jih je Unija odobrila v okviru Združenih narodov in drugih ustreznih mednarodnih organizacij. Ob prispevanju k izvajanju ukrepov, ki so potrebni za pospeševanje ciljev Unije na področju razvojnega sodelovanja v skladu s členom 209(3) PDEU, bi si morala EIB prizadevati za posredno podporo uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja Združenih narodov do leta 2015, po letu 2015 pa uresničevanju vseh novih razvojnih ciljev, ki bi lahko spremenili ali nadomestili razvojne cilje tisočletja, v vseh regijah, v katerih je dejavna.
(22)
Dejavnost EIB na podlagi tega sklepa bi morala podpirati izvajanje evropskega soglasja o razvoju, agende za spremembe in načel učinkovitosti pomoči iz pariške deklaracije iz leta 2005, agende za ukrepanje iz Akre iz leta 2008 in sporazuma o partnerstvu iz Busana iz leta 2011. Poleg tega bi morala biti njena dejavnost skladna s strateškim okvirom EU ter akcijskim načrtom EU za človekove pravice in demokracijo, ki ga je Svet sprejel 25. junija 2012, ter mednarodnimi okoljskimi sporazumi, vključno z obveznostmi v zvezi z biotsko raznovrstnostjo. Dejavnosti bi bilo treba izvajati z vrsto konkretnih ukrepov, zlasti z okrepitvijo zmogljivosti EIB za presojo okoljskih, socialnih in razvojnih vidikov naložbenih projektov, vključno s človekovimi pravicami, temeljnimi svoboščinami in tveganji, povezanimi s konflikti, ter s spodbujanjem lokalnega posvetovanja z javnimi organi in civilno družbo. V zvezi s tem bi morala EIB izvajati in nadalje razvijati svoj REM, ki zagotavlja podroben sklop kazalnikov uspešnosti, s katerimi se meri učinek njenega financiranja na gospodarstvo, okolje, družbo in razvoj v celotnem projektnem ciklu EIB. Izvajanje REM bi bilo treba oceniti v sklopu vmesnega pregleda tega sklepa. Pri izvajanju postopka skrbnega pregleda v zvezi z naložbenim projektom bi morala EIB po potrebi ter v skladu s socialnimi in okoljskimi načeli Unije ter z mednarodnimi najboljšimi praksami, pa tudi s pravom Unije in nacionalnim pravom države upravičenke, od nosilca naložbenega projekta zahtevati, da izvede lokalna posvetovanja in objavi njihove rezultate, da bi se upošteval učinek projektov na ustrezne deležnike. EIB bi morala biti med celotnim procesom načrtovanja projekta v stiku z nosilci projektov in upravičenci projektov. Pogodbe o financiranju EIB, ki se podpišejo v obdobju, zajetem v tem sklepu, in ki vključujejo javne udeležence, bi morale izrecno vključevati možnost, da se izplačila začasno ustavijo v primeru preklica upravičenosti države, v kateri se naložbeni projekt izvaja, v skladu s tem sklepom.
(23)
Zagotoviti bi bilo treba, da je financiranje EIB na vseh ravneh, od vnaprejšnjega strateškega načrtovanja do posledičnega razvoja naložbenega projekta, v skladu z zunanjo politiko Unije in splošnimi cilji iz tega sklepa ter jih podpira. Da bi se povečala usklajenost zunanjega delovanja Unije, bi bilo treba dodatno okrepiti politični in strateški dialog med Komisijo in EIB, vključno z Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD), Evropski parlament in Svet pa ustrezno obveščati. Če je le mogoče, bi morali biti uradi EIB zunaj Unije v delegacijah Unije, da bi spodbudili to sodelovanje in hkrati delili operativne stroške. Memorandum o soglasju, med Evropsko komisijo in Evropsko investicijsko banko v zvezi s sodelovanjem in usklajevanjem v regijah, ki jih krije zunanji mandat, ki je bil revidiran v letu 2013, da bi se okrepila sodelovanje in zgodnja medsebojna izmenjava informacij med Komisijo, ESZD in EIB na operativni ravni, bi bilo treba še naprej uporabljati. V sodelovanje v okviru memoranduma o soglasju bi bilo treba vključiti zlasti redne preglede uporabe načela razlikovanja pri državah iz sosedstva. Zelo pomembno je, da si Komisija, EIB in po potrebi tudi ESZD pri postopku priprave ustreznih programskih dokumentov čim bolj zgodaj in sistematično izmenjujejo stališča, da bi se kar najbolj povečalo medsebojno dopolnjevanje njihovih dejavnosti. Prav tako bi bilo treba okrepiti sodelovanje v zvezi z vprašanji spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in preprečevanja konfliktov. EIB bi bilo treba spodbujati k sodelovanju z delegacijami Unije med projektnim ciklom EIB.
(24)
Zunanje odnose Unije bi morali podpirati različni instrumenti, zlasti z Uredbo (EU) št. 236/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Da bi se povečala skladnost celotne podpore Unije v zadevnih regijah, bi bilo treba izkoristiti priložnosti za združevanje financiranja EIB s proračunskimi viri Unije, kjer in kadar je to primerno, v obliki finančnih instrumentov iz naslova VIII Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (5) ter v obliki tehnične pomoči za pripravo projektov in njihovo izvajanje prek instrumenta za predpristopno pomoč II, ki jo vzpostavlja Uredba (EU) št. 231/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (6), evropskega instrumenta sosedstva, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 232/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (7), instrumenta za razvojno sodelovanje, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 233/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (8), instrumenta partnerstva za sodelovanje s tretjimi državami, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 234/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (9), instrumenta financiranja za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 235/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (10), instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 230/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (11) ter instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti, ki ga vzpostavlja Uredba Sveta (EU) št. 237/2014 (12). Komisija je v skladu s Sklepom št. 1080/2011/EU ustanovila platformo EU za kombiniranje pri zunanjem sodelovanju, da bi se omogočilo čim boljše delovanje mehanizmov za kombiniranje nepovratnih sredstev in posojil zunaj Unije, zlasti pri izvrševanju splošnega proračuna Unije oziroma posojil EIB, ter izmenjavanje najboljših praks, povezanih z upravljanjem in z merili za ocenjevanje na ravni projektov. Sodelovanje EIB z drugimi finančnimi institucijami v mehanizmih za kombiniranje bi moralo biti popolnoma usklajeno z zunanjepolitičnimi cilji Unije, učinkovitostjo pomoči ter preglednostjo.
(25)
Pri financiranju zunaj Unije, ki spada na področje uporabe tega sklepa, bi si EIB morala še naprej prizadevati za izboljšanje usklajevanja in sodelovanja z evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami, zlasti tistimi, ki sodelujejo v platformi EU za kombiniranje pri zunanjem sodelovanju. To sodelovanje po potrebi vključuje sodelovanje pri sektorskih pogojih in vzajemno zanašanje na postopke, uporabo sofinanciranja in udeležbo v globalnih pobudah, kot je pospeševanje usklajevanja in učinkovitosti pomoči. Pri takšnem usklajevanju in sodelovanju bi si bilo treba prizadevati, da se kar najbolj zmanjšata morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje. Sodelovanje bi moralo temeljiti na načelu vzajemnosti. Ustrezno bi bilo treba spodbujati vzajemni dostop EIB do finančnih instrumentov, ki so jih vzpostavile druge evropske in mednarodne finančne institucije. Tristranski memorandum o soglasju, ki so ga sklenile Komisija, skupina EIB in Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD) v zvezi s sodelovanjem zunaj Unije ter ki skupini EIB in EBRD omogoča, da se dopolnjujeta z opiranjem na svoje primerjalne prednosti, je bil leta 2012 posodobljen tako, da zajema geografski obseg EBRD, ki je bil razširjen na sredozemsko regijo, in bi se moral uporabljati še naprej. Načela iz tega sklepa bi bilo treba uporabljati tudi, če se financiranje EIB izvaja na podlagi sporazumov o sodelovanju z drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami.
(26)
EIB bi bilo treba spodbujati, da operacije zunaj Unije še naprej financira tudi na lastno odgovornost, vključno v podporo gospodarskim interesom Unije, v državah in v korist naložbenim projektom, ki imajo glede na oceno EIB ustrezno kreditno sposobnost, in ob upoštevanju lastne zmogljivosti za prevzem tveganj, tako da se jamstvo EU lahko uporablja predvsem za države in naložbene projekte, pri katerih na podlagi ocene EIB jamstvo EU prinaša dodano vrednost, tudi pri trajnostnem gospodarskem, socialnem in okoljskem razvoju.
(27)
EIB bi morala razširiti ponudbo inovativnih finančnih instrumentov, vključno z večjim poudarkom na razvijanju jamstvenih instrumentov. Poleg tega bi si morala EIB dejavno prizadevati za sodelovanje pri instrumentih delitve tveganja in financiranju na trgu dolžniškega kapitala za projekte, ki ustvarjajo stabilen in predvidljiv denarni tok. Zlasti bi morala razmisliti o podpori dolžniškim instrumentom kapitalskega trga, ki se izdajo v okviru naložbenih projektov ali so odobreni v korist naložbenim projektom, ki se izvajajo v upravičenih državah. Poleg tega bi morala EIB povečati dajanje posojil v lokalnih valutah in izdajati obveznice na lokalnih trgih pod pogojem, da države upravičenke izvedejo potrebne strukturne reforme, zlasti v finančnem sektorju, in druge ukrepe, ki olajšujejo dejavnosti EIB. Pri diverzifikaciji in širjenju instrumentov kapitalskega trga bi bilo treba še posebno poskrbeti za to, da takšni instrumenti ne bi povzročili tveganih finančnih praks in zadolževanja, zaradi česar bi lahko ogrozili finančno stabilnost.
(28)
Komisija bi morala vsako leto poročati Evropskemu parlamentu in Svetu. V poročilu bi morala na podlagi REM EIB in finančnih koristi za upravičence oceniti financiranje EIB in njegovo usklajenost s tem sklepom, njegovo dodano vrednost in prispevek k zunanji politiki Unije ter njegovo kakovost in razvojni učinek. V poročilo bi bilo treba vključiti tudi informacije o zahtevkih za jamstvo EU, financiranju na področju podnebnih sprememb in biotske raznolikosti na podlagi tega sklepa ter spremljanju delovanja memoranduma o soglasju med EIB in evropskim varuhom človekovih pravic, pa tudi opis sodelovanja, tudi sofinanciranja, s Komisijo in drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami. Poročilo bi bilo treba objaviti in tako ustreznim deležnikom, tudi civilni družbi, omogočiti, da izrazijo svoje stališče.
(29)
Financiranje EIB v podporo zunanjim politikam Unije bi bilo treba še naprej izvajati v skladu z načeli dobre bančne prakse. Še naprej bi ga bilo treba upravljati v skladu s pravili in postopki EIB, ki bi morali odražati zadevna načela, vključno z ustreznimi nadzornimi ukrepi ter izjavo EIB o socialnih in okoljskih standardih, ter ustreznimi pravili in postopki, ki se nanašajo na Računsko sodišče in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). EIB bi morala pri financiranju ustrezno izvajati svoje politike do pomanjkljivo reguliranih ali nesodelujočih jurisdikcij, ki jih kot take označijo Unija, Združeni narodi, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj ali Projektna skupina za finančno ukrepanje, da bi prispevala k mednarodnemu boju proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in pranju denarja. EIB bi morala zaradi preglednosti pripraviti, kolikor je to možno v sodelovanju z lokalnimi finančnimi posredniki, seznam končnih kreditojemalcev.
(30)
EIB bi morala sprejeti ustrezne ukrepe, da bi zagotovila, da so pri financiranju v sklopu jamstva EU finančni interesi Unije zaščiteni z izvajanjem ukrepov za preprečevanje goljufij, korupcije, pranja denarja in drugih nezakonitih dejavnosti ter da ima OLAF pravico, da v prostorih upravičencev opravlja preglede in inšpekcije na kraju samem. EIB bi morala v skladu s politiko za preprečevanje in odvračanje od prepovedanega ravnanja pri dejavnostih Evropske investicijske banke (v nadaljnjem besedilu: politika EIB za boj proti goljufijam), ki je bila sprejeta leta 2008 in revidirana leta 2013, tesno sodelovati s pristojnimi organi Unije in držav članic, da bi okrepili veljavne ukrepe proti pranju denarja in financiranju terorizma ter pripomogli k njihovemu boljšemu izvajanju. EIB bi morala v skladu s svojo politiko razkrivanja nepravilnosti še posebno pozornost nameniti tudi informacijam žvižgačev o morebitnih primerih goljufij, korupcije ali drugih nezakonitih dejavnosti, ob omogočanju ustreznih nadaljnjih ukrepov, povratnih informacij in zaščite pred povračilnimi ukrepi.
(31)
Upravljavske organe EIB bi bilo treba spodbujati k sprejetju potrebnih ukrepov, da bi se dejavnosti EIB prilagodile zaradi učinkovitega prispevanja k zunanji politiki Unije, ter k ustreznemu izpolnjevanju zahtev iz tega sklepa -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Jamstvo EU
1. Unija odobri Evropski investicijski banki (v nadaljnjem besedilu: EIB) proračunsko jamstvo za financiranje zunaj Unije (v nadaljnjem besedilu: jamstvo EU). Jamstvo EU se odobri kot splošno jamstvo za plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana, v zvezi s posojili, jamstvi za posojila in dolžniškimi instrumenti kapitalskega trga, ki so odobreni ali izdani v korist naložbenim projektom EIB, upravičenim v skladu z odstavkom 2.
2. Do jamstva EU so upravičena posojila, posojilna jamstva in dolžniški instrumenti kapitalskega trga EIB, ki so odobreni ali izdani v korist naložbenim projektom, ki se izvajajo v upravičenih državah v skladu s pravili in postopki EIB, vključno z izjavo EIB o socialnih in okoljskih načelih in standardih, ter v podporo ustreznim zunanjepolitičnim ciljem Unije, kjer je bilo financiranje EIB odobreno v skladu s podpisanim sporazumom, ki ni niti potekel niti ni bil preklican (v nadaljnjem besedilu: financiranje EIB).
3. Financiranje EIB v podporo zunanjim politikam Unije se še naprej upravlja v skladu z načeli dobre bančne prakse.
4. Jamstvo EU se omeji na 65 % skupnega zneska, izplačanega in zajamčenega v okviru financiranja EIB, zmanjšanega za povrnjene zneske in povečanega za vse povezane zneske.
5. Jamstvo EU krije financiranje EIB, podpisane v obdobju od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
6. Če do izteka obdobja iz odstavka 5 Evropski parlament in Svet ne sprejmeta sklepa, s katerim se EIB odobri novo jamstvo EU za izgube pri njenem financiranju zunaj Unije, se navedeno obdobje enkrat samodejno podaljša za šest mesecev.
Člen 2
Zgornje meje za financiranje EIB v sklopu jamstva EU
1. Zgornja meja financiranja EIB v okviru jamstva EU za obdobje 2014-2020 ne sme preseči 30 000 000 000 EUR. Zneski, ki so bili sprva rezervirani za financiranje, a pozneje preklicani, se ne upoštevajo pri zgornji meji.
Ta zgornja meja se razdeli na:
(a)
fiksno zgornjo mejo, ki znaša največ 27 000 000 000 EUR;
(b)
neobvezni dodatni znesek v višini 3 000 000 000 EUR.
Evropski parlament in Svet v skladu z rednim zakonodajnim postopkom odločita o aktiviranju celotnega ali delnega zneska iz točke (b) in njegove regionalne razdelitve po vmesnem pregledu, kot je določen v členu 19.
2. Fiksna zgornja meja iz točke (a) odstavka 1 se razdeli na regionalne zgornje meje in podomejitve, kakor je opredeljeno v Prilogi I. Znotraj regionalnih zgornjih mej EIB postopoma zagotovi uravnoteženo razdelitev med državami znotraj regij, ki so zajete z jamstvom EU.
Člen 3
Splošni cilji in načela
1. Jamstvo EU se odobri samo za financiranje EIB, ki ima na podlagi lastne ocene EIB dodano vrednost, in podpira enega od naslednjih splošnih ciljev:
(a)
razvoj lokalnega zasebnega sektorja, zlasti pomoč MSP;
(b)
razvoj socialne in gospodarske infrastrukture, vključno s prometom, energijo, okoljsko infrastrukturo ter informacijsko in komunikacijsko tehnologijo;
(c)
blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje.
2. Financiranje EIB, izvedeno v skladu s tem sklepom, ohranja jasni značaj EIB kot investicijske banke ter hkrati prispeva k splošnim interesom EU, zlasti k načelom, ki usmerjajo zunanje delovanje Unije in so navedena v členu 21 PEU, ter k izvajanju mednarodnih okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je Unija. Upravljavski organi EIB naj sprejmejo potrebne ukrepe za prilagoditev dejavnosti EIB zaradi učinkovitega prispevanja k zunanji politiki Unije ter ustrezno izpolnjujejo zahteve iz tega sklepa.
3. Regionalno povezovanje med državami, vključno zlasti z gospodarskim povezovanjem med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in Unijo, je temeljni cilj za financiranje EIB na področjih splošnih ciljev iz odstavka 1. EIB izvaja financiranje v državah upravičenkah na področjih splošnih ciljev, in sicer s podporo tujih neposrednih naložb, ki spodbujajo gospodarsko povezovanje z Unijo.
4. V državah v razvoju, kakor so opredeljene na seznamu prejemnikov uradne razvojne pomoči Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj, financiranje EIB v skladu s členoma 208 in 209 PDEU posredno prispeva k doseganju ciljev politike Unije na področju razvojnega sodelovanja, na primer k zmanjševanju revščine z vključujočo rastjo in trajnostnim gospodarstvom, pa tudi k okoljskemu in socialnemu razvoju.
5. Da se zagotovi kar največji razvojni učinek naložb zasebnega sektorja, si EIB s podporo lokalnim naložbam, kot je določeno v točki (a) odstavka 1, prizadeva za okrepitev lokalnega zasebnega sektorja v državah upravičenkah. Financiranje EIB, ki podpira splošne cilje iz odstavka 1, stremi tudi k vključitvi podpore naložbenim projektom MSP iz Unije. Za učinkovito spremljanje porabe sredstev v korist zadevnih MSP EIB določi ustrezne pogodbene zahteve s finančnimi posredniki, vključno s standardi za poročila upravičencev.
EIB sodeluje s finančnimi posredniki, ki lahko izpolnijo posebne potrebe MSP v državah delovanja in ne sodelujejo pri financiranju EIB, ki se izvaja v upravičeni državi prek nosilcev s sedežem v tuji nesodelujoči jurisdikciji, kot je določeno v členu 13.
6. Financiranje EIB, ki podpira splošne cilje iz točke (b) odstavka 1, podpira naložbene projekte v glavnem na področjih prometa, energije, okoljske infrastrukture, informacijske in komunikacijske tehnologije, zdravstva in šolstva. To vključuje proizvodnjo in vključitev energije iz obnovljivih virov, preoblikovanje energetskih sistemov, ki omogoča prehod na tehnologije in goriva z nizko intenzivnostjo ogljika, trajnostno energetsko varnost in energetsko infrastrukturo, vključno za proizvodnjo plina in prevoz na energetski trg Unije, pa tudi elektrifikacijo podeželskih območij, okoljsko infrastrukturo, na primer vodno, komunalno in zeleno infrastrukturo, telekomunikacije in širokopasovno omrežno infrastrukturo.
7. Financiranje EIB, ki podpira splošne cilje iz točke (c) odstavka 1, podpira naložbene projekte za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, ki prispevajo k skupnemu cilju Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah, zlasti z izogibanjem emisijam toplogrednih plinov ali njihovim zmanjševanjem na področjih obnovljive energije, energetske učinkovitosti in trajnostnega prometa ali s povečanjem odpornosti ranljivih držav, sektorjev in skupnosti na škodljive posledice podnebnih sprememb. Merila za upravičenost projektov v zvezi s podnebnimi ukrepi so opredeljena v strategiji EIB o podnebnih spremembah, ki bo posodobljena pred koncem leta 2015. Zato bi bilo treba v postopek okoljske presoje vključiti analizo ogljičnega odtisa, da se ugotovi, ali predlagani projekti izboljšujejo energetsko učinkovitost. V obdobju, zajetem s tem sklepom, obseg navedenega financiranja predstavlja najmanj 25 % celotnega financiranja EIB.
8. V skladu s cilji Unije in mednarodnimi cilji glede podnebnih sprememb EIB v sodelovanju s Komisijo pred koncem leta 2015 posodobi svojo strategijo o podnebnih spremembah v zvezi s financiranjem EIB. Ta posodobitev med drugim vključuje konkretne ukrepe za zagotovitev usklajenosti naložbenih projektov iz tega sklepa s cilji glede podnebnih sprememb Unije in za pospešitev prizadevanj za podporo obnovljivim virom energije in energetski učinkovitosti.
9. Jamstvo EU krije samo financiranje EIB, ki se izvaja v upravičenih državah, ki so z EIB sklenile okvirni sporazum, v katerem so določeni pravni pogoji, pod katerimi se izvaja takšno financiranje.
Člen 4
Vključene države
1. Seznam držav, ki bi lahko bile upravičene do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, je v Prilogi II. Seznam držav, ki so upravičene do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, je v Prilogi III in vsebuje le države, ki so naštete v Prilogi II. Za države, ki jih ni v Prilogi II, se o upravičenosti do financiranja EIB v sklopu jamstva EU odloča za vsak primer posebej v skladu z rednim zakonodajnim postopkom.
2. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 18 sprejme delegirane akte glede sprememb Priloge III. Odločitve Komisije so utemeljene s celovito presojo, med drugim gospodarskih, socialnih, okoljskih in političnih vidikov, zlasti tistih, ki so povezani z demokracijo, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami, pa tudi z ustreznimi resolucijami Evropskega parlamenta in sklepi Sveta.
3. Ob upoštevanju odstavka 4 delegirani akti o spremembi Priloge III ne vplivajo na jamstvo EU za kritje financiranja EIB, sklenjenega pred začetkom veljavnosti delegiranih aktov.
4. Izplačila financiranja EIB, ki imajo koristi od skupnega jamstva, kot je navedeno v členu 8(1), se ne izvajajo v državah, ki niso naštete v Prilogi III.
5. Jamstvo EU ne krije financiranja EIB v določeni državi, če je bil sporazum, ki se nanaša na takšno financiranje, podpisan po pristopu te države k Uniji.
Člen 5
Prispevek financiranja EIB k politikam Unije
1. Komisija skupaj z EIB v enem letu po začetku veljavnosti tega sklepa posodobi veljavne regionalne tehnične operativne smernice za financiranje EIB.
Regionalne tehnične operativne smernice so skladne s širšim okvirom regionalne politike Unije iz Priloge IV. Regionalne tehnične operativne smernice zlasti zagotovijo, da financiranje EIB, ki se izvaja v skladu s tem sklepom, dopolnjuje ustrezne politike, programe in instrumente pomoči Unije v različnih regijah.
Komisija in EIB pri posodabljanju regionalnih tehničnih operativnih smernic upoštevata ustrezne resolucije Evropskega parlamenta in sklepe Sveta. Regionalne tehnične operativne smernice so skladne s prednostnimi nalogami iz nacionalnih in regionalnih programov, če so ti na voljo in če so jih države upravičenke pripravile, ob ustreznem upoštevanju posvetovanj z lokalno civilno družbo med pripravo teh programov.
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu nemudoma pošlje dokončane posodobljene regionalne tehnične operativne smernice.
V okviru, določenem v regionalnih tehničnih operativnih smernicah, EIB opredeli ustrezne strategije financiranja in zagotovi njihovo izvajanje.
Financiranje EIB je skladno z regionalnimi tehničnimi operativnimi smernicami in strategijami države upravičenke.
Regionalne tehnične operativne smernice se pregledajo po vmesnem pregledu iz člena 19.
2. V okviru postopka iz člena 19 Protokola (št. 5) poda Komisija mnenje o financiranju EIB. Če da Komisija negativno mnenje o financiranje EIB, ki spada v okvir tega sklepa, se zanj ne da jamstvo EU.
Člen 6
Sodelovanje s Komisijo in ESZD
1. Da bi se financiranje EIB in proračunska sredstva Unije kar najbolj dopolnjevala, se dodatno okrepi skladnost zunanjih ukrepov EIB z zunanjepolitičnimi cilji Unije, zlasti s posodobitvijo regionalnih tehničnih operativnih smernic iz člena 5, pri čemer se o političnih vprašanjih po potrebi opravi ustrezno posvetovanje z ESZD, ter z rednim in sistematičnim dialogom in zgodnjo izmenjavo informacij o:
(a)
strateških dokumentih, ki jih pripravi Komisija ali, odvisno od primera, ESZD, kot so nacionalni in regionalni strateški dokumenti, okvirni programi, akcijski načrti in predpristopni dokumenti;
(b)
dokumentih EIB za strateško načrtovanje, uvedbi novih naložbenih projektov ter letnem poročanju EIB Komisiji;
(c)
drugih političnih in operativnih vidikih.
2. Sodelovanje poteka različno v različnih regijah, vključno na ravni delegacij Unije, glede na vlogo EIB in politike Unije v posameznih regijah.
Člen 7
Sodelovanje z drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami
1. Financiranje EIB poteka po potrebi v sodelovanju z drugimi evropskimi večstranskimi finančnimi institucijami ali finančnimi institucijami držav članic (v nadaljnjem besedilu: evropske finančne institucije) in mednarodnimi finančnimi institucijami, vključno z regionalnimi razvojnimi bankami (v nadaljnjem besedilu: mednarodne finančne institucije), da se kar najbolj poveča medsebojno dopolnjevanje, sodelovanje in učinkovitost, da se ob sodelovanju razvijejo inovativni finančni instrumenti, da se zagotovijo preudarna in smiselna delitev tveganj ter enotni pogoji za projekte in sektorje ter da se čim bolj zmanjša morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje.
2. Sodelovanje iz odstavka 1 se omogoča z usklajevanjem, ki poteka v okviru memorandumov o soglasju ali znotraj drugih okvirov regionalnega sodelovanja Unije, kadar je to ustrezno, med Komisijo, EIB ter ustreznimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami, ki delujejo v različnih regijah.
Člen 8
Kritje in pogoji jamstva EU
1. Razen financiranja EIB, sestavljenega iz dolžniških instrumentov kapitalskega trga, krije pri financiranju EIB, ki se sklene z državo ali za katero jamči država, in pri drugih oblikah financiranja EIB, sklenjenega z regionalnimi ali lokalnimi organi, javnimi podjetji ali zavodi v državni lasti ali pod državnim nadzorom, če je bila za takšne druge oblike financiranja EIB opravljena ustrezna ocena kreditnega tveganja EIB ob upoštevanju okoliščin kreditnega tveganja v zadevni državi, jamstvo EU vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana (v nadaljnjem besedilu: skupno jamstvo).
2. Za namene odstavka 1 Palestino zastopa Palestinska oblast, Kosovo (13) pa zastopajo kosovske oblasti.
3. Pri financiranju EIB, ki ni zajeto v odstavku 1, jamstvo EU krije vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana, če je izpad plačila povzročila uresničitev enega od naslednjih političnih tveganj (v nadaljnjem besedilu: jamstvo pri političnem tveganju):
(a)
nekonvertibilnost valute;
(b)
razlastitev;
(c)
vojna ali državljanski nemiri;
(d)
odklonitev pravnega varstva pri kršitvi pogodbe.
4. Pri financiranju EIB, sestavljenem iz dolžniških instrumentov kapitalskega trga, se uporablja le jamstvo pri političnem tveganju.
5. V sporazume o financiranju, povezane s financiranjem EIB, s posameznimi nosilci se vključijo tudi ustrezne okoljske in socialne določbe v skladu s pravili in postopki EIB.
6. Komisija in EIB v sporazumu o jamstvu iz člena 14 določita jasno in pregledno politiko razdeljevanja, ki EIB omogoči, da v sklopu svojega zunanjega delovanja določi dejavnosti, ki bodo financirane na podlagi tega sklepa, da se zagotovi kar najbolj učinkovita uporaba jamstva EU. Politika razdeljevanja temelji na kreditni sposobnosti financiranja EIB, kakor jo oceni EIB, zgornjih mejah, kakor so opredeljene v Prilogi I, naravi udeleženca, ki je lahko suverena država ali subjekt na poddržavni ravni iz odstavka 1 tega člena ali zasebni subjekt, zmogljivosti EIB za prevzem tveganj in drugih ustreznih merilih, vključno z dodano vrednostjo jamstva EU. Evropski parlament in Svet sta obveščena o politiki razdeljevanja v skladu s členom 14.
7. Pri uveljavljanju jamstva EU Unija prevzame vse ustrezne pravice EIB v zvezi s kakršno koli obveznostjo glede njenega financiranja v skladu s sporazumom o jamstvu iz člena 14.
Člen 9
Ocena EIB in spremljanje naložbenih projektov
1. EIB opravi temeljit postopek skrbnega pregleda in po potrebi od nosilcev projektov zahteva, da se v skladu s socialnimi in okoljskimi načeli Unije v fazi načrtovanja projekta in v fazi njegovega izvajanja na lokalni ravni javno posvetujejo z ustreznimi nacionalnimi in lokalnimi deležniki ter civilno družbo o socialnih vidikih, vidikih, povezanih s človekovimi pravicami, okoljskih, gospodarskih in razvojnih vidikih naložbenih projektov, zajetih v jamstvo EU, ter da priskrbijo informacije, potrebne za oceno prispevka k uresničevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije.
Kadar je to ustrezno, ta ocena vključuje presojo tega, kako se lahko zmogljivosti upravičencev do financiranja EIB v času trajanja projekta okrepijo s tehnično pomočjo. Pravila in postopki EIB vključujejo potrebne določbe o ocenjevanju okoljskega in socialnega učinka naložbenih projektov ter vidikov v zvezi s človekovimi pravicami in preprečevanjem konfliktov, s čimer se zagotovi, da so naložbeni projekti, ki se podpirajo na podlagi tega sklepa, okoljevarstveni in socialno trajnostni.
2. Poleg predhodne ocene razvojnih vidikov EIB spremlja tudi izvajanje financiranja. EIB zlasti zahteva od nosilcev projektov, da izvajajo temeljito spremljanje v času izvajanja projekta in vse do zaključka, med drugim glede gospodarskega, razvojnega, socialnega in okoljskega učinka naložbenega projekta ter njegovega učinka na spoštovanje človekovih pravic. EIB redno preverja informacije, ki jih posredujejo nosilci projektov, in jih objavi, če se nosilec projekta s tem strinja. Poročila o zaključku projektov, povezanih s financiranjem EIB, se po možnosti objavijo, z izjemo tajnih podatkov.
3. V spremljanje EIB se po možnosti vključi tudi izvajanje posrednega financiranja in uspešnost finančnih posrednikov pri podpori MSP.
4. EIB vzpostavi celovit sistem za predhodno ocenjevanje relativnih in absolutnih emisij toplogrednih plinov, povezanih s financiranjem EIB, v primerih, ko emisije dosežejo visoke pragove za emisije, kot so določeni v ustrezni metodologiji, vključeni v strategijo EIB o podnebnih spremembah, in ko obstajajo razpoložljivi podatki.
5. Kadar je mogoče, so rezultati spremljanja javni, če so izpolnjene zahteve po varstvu tajnosti in če se ustrezne strani s tem strinjajo.
Člen 10
Zunanji namenski prejemki za jamstveni sklad
Vračila in prihodki v znesku 110 000 000 EUR, ki izvirajo iz transakcij, zaključenih pred letom 2007, in vključujejo vračila glavnice, sproščena jamstva in vračila glavnice posojil, dividende, kapitalske dobičke, provizije za jamstvo ter obresti na posojila in na zneske na fiduciarnih računih, nakazane na fiduciarni račun, odprt za Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo, in ki se lahko povežejo s podporo iz splošnega proračuna Unije, so zunanji namenski prejemki v skladu s členom 21(4) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in se uporabljajo za jamstveni sklad.
Zneski nad 110 000 000 EUR, ki so bili nakazani nazaj na fiduciarni račun, odprt za Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo, se vnesejo v splošni proračun Unije po odbitku stroškov in provizij za upravljanje.
Člen 11
Letno poročanje in obračunavanje
1. Komisija vsako leto poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa. Poročilo se objavi in vključuje:
(a)
oceno financiranja EIB na ravni projekta, sektorja, države in regije ter njegove skladnosti s tem sklepom;
(b)
oceno dodane vrednosti, pričakovane realizacije, rezultatov in učinka financiranja EIB na razvoj na skupni osnovi, izdelano na podlagi letnega poročila EIB o okviru za merjenje rezultatov. EIB v ta namen za financirane projekte uporabi kazalnike uspešnosti glede razvojnih, okoljskih in socialnih vidikov, vključno z vidiki človekovih pravic, pri čemer upošteva ustrezne kazalnike v skladu s Pariško deklaracijo iz leta 2005 o učinkovitosti pomoči. Med kazalnike za okoljske vidike projektov se vključijo merila za „čisto tehnologijo“, katerih poudarek je načeloma na energetski učinkovitosti in tehnologijah za zmanjševanje emisij;
(c)
oceno prispevka financiranja EIB k uresničevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije ob upoštevanju regionalnih tehničnih operativnih smernic iz člena 5;
(d)
oceno finančnih koristi, prenesenih na upravičence do financiranja EIB, na skupni osnovi;
(e)
oceno kakovosti financiranja EIB, zlasti v zvezi s tem, do kolikšne mere je EIB upoštevala okoljsko in socialno vzdržnost pri postopku skrbnega pregleda in spremljanju financiranih naložbenih projektov;
(f)
podrobne podatke o zahtevkih za jamstvo EU;
(g)
informacije o obsegu financiranja na področju podnebnih sprememb in biotske raznovrstnosti na podlagi tega sklepa, o učinku na absolutne in relativne emisije toplogrednih plinov iz člena 9(4) na skupni osnovi, ter informacije o številu projektov, ocenjenih glede na podnebno tveganje;
(h)
opis sodelovanja s Komisijo, drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami, vključno s sofinanciranjem. Poročilo zlasti vsebuje razčlenitev finančnih virov Unije ter virov drugih evropskih in mednarodnih finančnih institucij, uporabljenih skupaj s financiranjem EIB, da se omogoči pregled vseh naložb, podprtih s financiranjem EIB, izvedenim na podlagi tega sklepa. V poročilu se omeni tudi sklenitev novega memoranduma o soglasju med EIB in drugimi evropskimi ali mednarodnimi finančnimi institucijami, ki vpliva na financiranje EIB na podlagi tega sklepa;
(i)
informacije o spremljanju delovanja memoranduma o soglasju med EIB in Evropskim varuhom človekovih pravic, če ta memorandum ustreza financiranju EIB, vključenem v ta sklep.
2. EIB za namene poročanja Komisije iz odstavka 1 predloži Komisiji letna poročila o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa, vključno z vsemi elementi, ki jih Komisija potrebuje za poročanje v skladu z odstavkom 1. EIB lahko Komisiji predloži tudi dodatne zadevne informacije, da se Evropskemu parlamentu in Svetu zagotovi celovit pregled zunanje dejavnosti EIB.
3. EIB Komisiji zagotovi statistične, finančne in računovodske podatke o posameznih financiranjih EIB ter vse dodatne informacije, potrebne za izpolnitev poročevalskih obveznosti Komisije ali zahtev Računskega sodišča, ter revizijsko potrdilo o neporavnanih zneskih v okviru financiranja EIB. EIB Komisiji predloži tudi druge potrebne dokumente v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.
4. Za namene obračunavanja in poročanja Komisije o tveganjih, ki jih krije jamstvo EU, EIB Komisiji zagotovi svojo oceno tveganja in informacije o bonitetni oceni v zvezi s financiranjem EIB.
5. EIB Komisiji vsaj enkrat na leto predloži okvirni večletni program za načrtovani obseg sklenjenih poslov financiranja EIB, da se zagotovi skladnost načrtovanega financiranja EIB z zgornjimi mejami iz tega sklepa in da lahko Komisija zagotovi ustrezno proračunsko načrtovanje za zagotovitev sredstev jamstvenega sklada. Komisija upošteva ta načrt pri pripravi predloga splošnega proračuna Unije.
6. EIB redno seznanja Evropski parlament, Svet in Komisijo z vsemi neodvisnimi ocenjevalnimi poročili, ki vsebujejo ugotovitve o praktičnih rezultatih, doseženih pri posebnih dejavnostih EIB v okviru tega sklepa in drugih zunanjih mandatov.
7. EIB zagotovi informacije iz odstavkov 2 do 6 na svoje stroške. EIB informacije iz odstavkov 2, 3 in 6 na splošno objavi, pri čemer izključi vse tajne informacije.
Člen 12
Preglednost in javno razkritje informacij
1. EIB v skladu s svojo politiko preglednosti in načeli Unije glede dostopa do dokumentov in informacij, postopoma pa tudi v skladu s standardi iz pobude za preglednost mednarodne pomoči, na svojem spletnem mestu objavi informacije v zvezi z:
(a)
vsem financiranjem EIB, izvedenim na podlagi tega sklepa, po odobritvi projekta, pri čemer navede predvsem, ali je naložbeni projekt zajet v jamstvo EU in kako prispeva k zunanjepolitičnim ciljem Unije, navede pa zlasti njegove gospodarske, socialne in okoljske učinke;
(b)
vsemi memorandumi o soglasju med EIB in drugimi evropskimi ali mednarodnimi finančnimi institucijami, ki vplivajo na financiranje EIB na podlagi tega sklepa, razen če zanje veljajo zahteve glede zaupnosti;
(c)
če je mogoče in ustrezno, obstoječe okvirne sporazume med EIB in državo prejemnico. Kadar EIB podpiše nov ali spremeni obstoječi sporazum, si prizadeva za njegovo objavo;
(d)
politiko EIB glede razdeljevanja.
2. Komisija na svojem spletnem mestu objavi specifične informacije o vseh primerih izterjav v okviru sporazuma o jamstvu iz člena 14 in sporazuma, ki podrobno opredeljuje določbe in postopke za izterjavo terjatev, iz člena 15(2), razen če zanje veljajo zahteve glede zaupnosti.
Člen 13
Nesodelujoče jurisdikcije
EIB pri svojem financiranju ne dopušča nobenih dejavnosti, ki se izvajajo za nezakonite namene, vključno s pranjem denarja, financiranjem terorizma, davčnimi goljufijami in davčnimi utajami, korupcijo ter goljufijami, ki škodijo finančnim interesom Unije. EIB zlasti ne sodeluje pri financiranju, ki se izvaja v upravičeni državi prek tujega nosilca s sedežem v nesodelujoči jurisdikciji, ki so jo kot tako opredelili Unija, Združeni narodi, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj ali Projektna skupina za finančno ukrepanje.
EIB pri financiranju uporablja načela in standarde iz prava Unije o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, vključno z zahtevo po sprejetju ustreznih ukrepov za identifikacijo dejanskega lastnika, kjer je primerno.
Člen 14
Sporazum o jamstvu
Komisija in EIB podpišeta sporazum o jamstvu, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke v zvezi z jamstvom EU, kot je določeno v členu 8, ter o tem ustrezno obvestita Evropski parlament in Svet.
Člen 15
Izterjava plačil, ki jih izvede Komisija
1. Kadar Komisija izvede plačilo na podlagi jamstva EU, EIB v imenu in za račun Komisije izterja terjatve za izplačane zneske.
2. Komisija in EIB najpozneje do datuma podpisa sporazuma iz člena 14 podpišeta ločen sporazum, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke za izterjavo terjatev.
Člen 16
Revizija Računskega sodišča
Računsko sodišče opravi revizijo jamstva EU ter plačil in izterjanih zneskov v sklopu tega jamstva, ki se pripišejo splošnemu proračunu Unije.
Člen 17
Ukrepi proti goljufijam
1. EIB OLAF nemudoma obvesti ter mu predloži potrebne informacije, če v kateri koli fazi priprave, izvedbe ali zaključka projekta v sklopu jamstva EU utemeljeno sumi, da je prišlo do morebitnega primera goljufije, korupcije, pranja denarja ali druge nezakonite dejavnosti, ki bi lahko škodila finančnim interesom Unije.
2. OLAF lahko opravi preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (15) in Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (16), da se zaščitijo finančni interesi Unije in ugotovi, ali je v zvezi s financiranjem prišlo do goljufije, korupcije, pranja denarja ali druge nezakonite dejavnosti, ki škodi finančnim interesom Unije. OLAF lahko pristojnim organom zadevnih držav članic posreduje informacije, ki jih je pridobil med preiskavami.
Kadar se takšne nezakonite dejavnosti dokažejo, EIB pomaga pri prizadevanjih za izterjavo v zvezi s svojim financiranjem in v okviru svojih pristojnosti.
3. V sporazume o financiranju, podpisanem v zvezi s projekti, ki se podpirajo na podlagi tega sklepa, se vključijo določila, ki omogočajo prekinitev financiranja EIB, in po potrebi ustrezni ukrepi za izterjavo v primeru goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih dejavnosti. EIB sprejme odločitev o prekinitvi ali razveljavitvi financiranja EIB po ustrezni presoji vseh okoliščin in tveganj.
4. EIB se še naprej opira na svojo kontaktno točko za boj proti korupciji in goljufijam, ki je enotna za osebje EIB in vse deležnike.
5. EIB pri financiranju izvaja svoj mehanizem izključevanja za izključitev udeležencev, ki so vpleteni v goljufije in korupcijo, mehanizem pa vključuje merila za izključitev iz osrednje podatkovne zbirke Unije o izključitvah, s čimer se zagotovi spoštovanje pravic vseh strani.
Člen 18
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 4 se prenese na Komisijo za nedoločen čas od 11. maja 2014.
3. Pooblastilo iz člena 4 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 4, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 19
Vmesni pregled
Komisija v sodelovanju z EIB do 31. decembra 2016 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu vmesno poročilo, v katerem oceni uporabo tega sklepa v prvih letih, in mu po potrebi priloži predlog za njegovo spremembo. Vmesno poročilo temelji na neodvisni zunanji oceni in prispevku EIB.
Poročilo vključuje zlasti:
(a)
oceno izvajanja politike za razdeljevanje;
(b)
oceno poročanja EIB in po potrebi priporočila za njegovo izboljšanje;
(c)
oceno REM, vključno s kazalniki uspešnosti in merili, ter njegov prispevek k uresničevanju ciljev tega sklepa;
(d)
podroben pregled meril, ki se upoštevajo pri priporočilu v zvezi z morebitnim aktiviranjem celotnega ali delnega neobveznega dodatnega zneska.
Člen 20
Zaključno poročanje
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži zaključno poročilo o uporabi tega sklepa do 31. decembra 2021.
Člen 21
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Strasbourgu, 16. aprila 2014