РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1077/2012 НА КОМИСИЯТА
от 16 ноември 2012 година
относно общ метод за безопасност за осъществяване на надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат за безопасност или разрешително за безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-конкретно член 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Една от целите на Директива 2004/49/ЕО е да подобри достъпа до пазара на железопътни услуги, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Директива 2004/49/ЕО също така предвижда равни условия за всички железопътни предприятия чрез прилагането на еднакви изисквания за издаване на сертификати за безопасност в целия Европейски съюз.
(2)
На 5 октомври 2009 г. Комисията възложи на Европейската железопътна агенция („агенцията“) в съответствие с Директива 2004/49/ЕО да разработи проект на общ метод на безопасност (ОБМ) за надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност на железопътни предприятия и управители на железопътна инфраструктура. Агенцията е предала препоръката си относно ОБМ на Комисията, подкрепена от доклад за оценка на въздействието в съответствие с изискванията на Комисията. Настоящият регламент се основава на препоръката на агенцията.
(3)
Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (2) предвижда метод за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификати за безопасност, които се издават в съответствие с член 10, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2004/49/ЕО. Този регламент определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на сертификат за безопасност.
(4)
Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (3) включва всички хармонизирани изисквания и методи за оценка, на основата на които националните органи по безопасност издават разрешително за безопасност на даден управител на железопътна инфраструктура съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО, обхващащо адекватността на системата за управление на безопасността като цяло, както и всякакви разрешителни за конкретна мрежа. Този регламент също така определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на разрешително за безопасност.
(5)
След издаването на сертификат или разрешително за безопасност всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат или разрешително за безопасност, са били постигнати в процеса на работа и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
За да е в състояние да изпълнява задълженията си съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО, националният орган по безопасност също така следва да преценява, на основата на своята надзорна дейност, ефективността на регулаторната рамка за безопасност. „Надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на нивото на безопасност, след като е издал сертификат или разрешително за безопасност.
(7)
При осъществяване на надзора националният орган по безопасност трябва да прилага основните принципи на надзорната дейност на националния орган по безопасност - пропорционалност, съгласуваност, насоченост, прозрачност, управленска отговорност и сътрудничество - както са предвидени в Регламент (ЕС) № 1158/2010 и в Регламент (ЕС) № 1169/2010. Тези принципи обаче също изискват рамка и процедура, за да бъдат приложени на практика в ежедневните дейности на националните органи по безопасност. Настоящият регламент ще предостави необходимата рамка и процедура на националните органи по безопасност, като в същото време ще повиши взаимното доверие в подходите им към и процеса им на вземане на решения по време на надзорната дейност.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава общ метод за безопасност (ОБМ) на надзора върху нивото на безопасност след издаването на сертификат за безопасност на железопътните предприятия или на разрешително за безопасност на управителите на железопътна инфраструктура, както са посочени съответно в приложение IV към Регламент (ЕС) № 1158/2010 и приложение III към Регламент (ЕС) № 1169/2010.
2. Националните органи по безопасност следва да прилагат общия метод за безопасност при наблюдение на осигуряването на безопасността в съответствие със законовото задължение на железопътно предприятие или управител на железопътна инфраструктура да използва система за управление на безопасността, за да се гарантира контрол върху всички рискове, свързани с дейностите им, включително осигуряването на поддръжката и материали, както и използването на подизпълнители, и когато е необходимо, да следят за прилагането на Регламент (ЕС) № 1078/2012 на Комисията от 16 ноември 2012 г. на основата на общ метод за безопасност при наблюдение, който ще бъде приложен от железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура след получаването на сертификат или разрешително за безопасност, и от структурите, които отговарят за поддръжката (4).
3. Националните органи по безопасност ще използват настоящия регламент, за да извършват надзорната си дейност съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО и да предлагат консултации на държавите членки относно ефективността на регулаторната рамка в областта на безопасността.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент „надзор“ има значението, предвидено в член 2 от Регламент (ЕС) № 1158/2010 и член 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2010.
Член 3
Стратегия за надзор и план(ове)
1. Националният орган по безопасност следва да разработи и приложи стратегия за надзора, както и план(ове), в които се описва подходът към неговите дейности и се поставят приоритетите му в областта на надзора, както са посочени в приложението.
2. Националният орган по безопасност събира и анализира информация от различни източници. Събраната по този начин информация и резултатите от надзора се използват от националния орган по безопасност за целите, посочени в член 1.
3. Националният орган по безопасност редовно преразглежда стратегията и плана (или плановете) с оглед на натрупания опит, като използва събраната информация и резултатите от надзора.
Член 4
Техники за извършване на надзор
1. Националният орган по безопасност възприема определени техники за извършване на надзорната дейност. Тези техники обикновено включват провеждане на интервюта с хора на различни нива в организацията, преглед на документация и архиви, свързани със системата за управление на безопасността, и преглед на резултатите от работата на системата, установени по време на инспекции или сродни дейности.
2. Националният орган по безопасност гарантира, че надзорната дейност, извършвана от него, включва проверка на
а)
ефективността на системата за управление на безопасността;
б)
ефективността на отделните елементи или части от системата за управление на безопасността, включително оперативните дейности.
Член 5
Връзка между оценка и надзор
1. Националният орган по безопасност използва информацията, събрана по време на извършване на оценката на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура за целите на надзора, който той извършва върху непрекъснатото прилагане на системите им за безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност.
2. Националният орган по безопасност също така използва събраната по време на надзорната му дейност информация за повторна оценка на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура преди подновяването на сертификата или разрешителното за безопасност.
Член 6
Компетентност на лицата, които извършват надзорна дейност
Националният орган по безопасност следва да има действаща система, за да гарантира, че надзорната дейност се извършва от компетентни лица.
Член 7
Критерии за вземане на решения
1. Националният орган по безопасност създава и публикува критерии за вземане на решения относно начина, по който той наблюдава, насърчава и при необходимост налага спазването на регулаторната рамка за безопасност. Тези критерии също така включват несъответствия, свързани с постоянното прилагане на система за управление на безопасността от страна на железопътните предприятия или управителите на железопътна инфраструктура, както и с регулаторната рамка за безопасност.
2. Националният орган по безопасност приема и публикува процедура, чрез която железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура да подават жалби, свързани с решения, взети по време на надзорната дейност, без да се засягат изискванията за съдебен контрол на тези решения.
Член 8
Координация и сътрудничество
1. Националните органи по безопасност, които участват в извършването на надзор върху дадено железопътно предприятие, което развива дейност в повече от една държава членка, следва да координират подхода си към надзора, за да гарантират, че системата за управление на безопасността е ефективна и обхваща всички съответни дейности. Дейностите по координирането включват постигането на съгласие относно информацията, която може да бъде споделена между националните органи за безопасност, за да се осигури общ подход към извършването на надзора върху съответното железопътно предприятие. Това също така включва споделянето на информация относно стратегията за надзор и плана или плановете на съответните национални органи по безопасност, включително свързаните с това резултати, за да бъде възможен съвместен подход във връзка с отстраняването на несъответствията.
2. Националните органи по безопасност следва да разработят договорености за сътрудничество с националните разследващи органи и сертифициращите органи за структурите в областта на поддръжката, както и с други компетентни органи, за да се обменя информация и да се координира тяхната реакция при случаи на неспазване на регулаторната рамка за безопасност.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 7 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2012 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1077/2012
z dne 16. novembra 2012
o skupni varnostni metodi za nadzor, ki ga izvajajo nacionalni varnostni organi po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (1) ter zlasti člena 6 Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Eden od namenov Direktive 2004/49/ES je izboljšati dostop do trga storitev železniških prevozov z določitvijo skupnih načel upravljanja, urejanja in nadzorovanja varnosti na železnici. Direktiva 2004/49/ES prav tako zagotavlja enako obravnavo vseh prevoznikov v železniškem prometu tako, da po celotni Evropski uniji uporablja iste zahteve za podelitev varnostnega spričevala.
(2)
Komisija je 5. oktobra 2009 v skladu z Direktivo 2004/49/ES Evropsko železniško agencijo (v nadaljnjem besedilu: Agencija) pooblastila za pripravo osnutka skupne varnostne metode (SVM) nacionalnih varnostnih organov za nadzor po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila prevoznikom v železniškem prometu in upravljavcem infrastrukture. Agencija je v skladu z navedenim pooblastilom Komisiji predložila priporočilo o SVM, ki ga je podprla s poročilom o oceni učinka. Ta uredba temelji na priporočilu Agencije.
(3)
Uredba Komisije (EU) št. 1158/2010 z dne 9. decembra 2010 o skupni varnostni metodi ocenjevanja skladnosti z zahtevami za pridobitev železniških varnostnih spričeval (2) določa metodo za ocenjevanje skladnosti z zahtevami za pridobitev varnostnih spričeval, ki se izdajo v skladu s členom 10(2)(a) in členom 10(2)(b) Direktive 2004/49/ES. Navedena uredba določa merila, po katerih morajo nacionalni varnostni organi opraviti oceno, opisuje postopke, ki jim morajo slediti, in uvaja načela, ki jih morajo nacionalni varnostni organi spoštovati pri nadzoru v skladu z navedeno uredbo po izdaji varnostnega spričevala.
(4)
Uredba Komisije (EU) št. 1169/2010 z dne 10. decembra 2010 o skupni varnostni metodi ocenjevanja skladnosti z zahtevami za pridobitev železniškega varnostnega pooblastila (3) vključuje vse usklajene zahteve in metode ocenjevanja, s pomočjo katerih lahko nacionalni varnostni organi v skladu s členom 11 Direktive 2004/49/ES upravljavcu infrastrukture izdajo varnostno pooblastilo, ki pokriva ustreznost sistema varnega upravljanja na splošno in vsa posebna pooblastila za posamezno omrežje. Navedena uredba določa tudi merila, po katerih morajo nacionalni varnostni organi opraviti oceno, opisuje postopke, ki jim morajo slediti, in uvaja načela, ki jih morajo nacionalni varnostni organi uporabljati pri nadzoru v skladu z navedeno uredbo po izdaji varnostnega pooblastila.
(5)
Po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila mora nacionalni varnostni organ v skladu s členom 16(2)(e) in členom 17(2) Direktive 2004/49/ES zagotoviti ukrepe za preverjanje, ali se pri uporabi dosegajo rezultati, navedeni v vlogi za varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo, in ali so vedno izpolnjene vse potrebne zahteve.
(6)
Da bi nacionalni varnostni organ lahko opravljal svoje naloge iz člena 16(2)(f) Direktive 2004/49/ES, mora v sklopu svojih nadzornih dejavnosti tudi presojati učinkovitost varnostnega regulativnega okvira. „Nadzor“ pomeni ukrepe, ki jih vzpostavi nacionalni varnostni organ za nadzor varnega delovanja, potem ko je dodelil varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo.
(7)
Nacionalni varnostni organ mora pri izvajanju nadzora uporabljati temeljna načela za nadzorno dejavnost nacionalnih varnostnih organov, kot so določena z Uredbo (EU) št. 1158/2010 in Uredbo (EU) št. 1169/2010, in sicer sorazmernost, skladnost, ciljna usmerjenost, preglednost, odgovornost in sodelovanje. Vendar ta načela potrebujejo tudi okvir in postopek, s katerima jih je mogoče prenesti v vsakodnevno delo nacionalnih varnostnih organov. Ta uredba bi nacionalnim varnostnim organom dala potrebni okvir in postopek ter hkrati izboljšala medsebojno zaupanje pri njihovih pristopih do nadzornih dejavnosti in sprejemanju odločitev med nadzornimi dejavnostmi.
(8)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega v skladu s členom 27(1) Direktive 2004/49/ES -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
1. Ta uredba vzpostavlja skupno varnostno metodo (SVM) za nadzor varnega delovanja po izdaji varnostnega spričevala za prevoznike v železniškem prometu v skladu s Prilogo IV k Uredbi (EU) št. 1158/2010 ali varnostnega pooblastila za upravljavce infrastrukture v skladu s Prilogo III k Uredbi (EU) št. 1169/2010.
2. Nacionalni varnostni organi uporabljajo skupno varnostno metodo za nadzor nad izpolnjevanjem zahtev iz zakonodaje, če prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture uporablja sistem varnega upravljanja, s katerim zagotavlja nadzor vseh tveganj, povezanih z njegovimi dejavnostmi, vključno z vzdrževanjem in oskrbo z materialom ter zaposlovanjem pogodbenikov, ter, kadar je to primerno, za preverjanje uporabe Uredbe Komisije (EU) št. 1078/2012 z dne 16. novembra 2012 o skupni varnostni metodi za spremljanje, ki jo uporabljajo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture po prejetju varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila in subjekti, zadolženi za vzdrževanje (4).
3. Nacionalni varnostni organi uporabljajo to uredbo za izvajanje svojih nadzornih dejavnosti iz člena 16(2)(f) Direktive 2004/49/ES in za svetovanje državam članicam o učinkovitosti varnostnega zakonodajnega okvira.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporablja opredelitev pojma „nadzor“ iz člena 2 Uredbe (EU) št. 1158/2010 in člena 2 Uredbe (EU) št. 1169/2010.
Člen 3
Nadzorna strategija in načrti
1. Nacionalni varnostni organ razvije in izvaja nadzorno strategijo in načrt oziroma načrte, s katerimi opredeli, kako usmerja svoje dejavnosti in kako določa prednostne naloge za nadzor v skladu s Prilogo.
2. Nacionalni varnostni organ zbira in analizira informacije iz različnih virov. Zbrane informacije in rezultate nadzora uporablja za namene, določene v členu 1.
3. Nacionalni varnostni organ redno obnavlja strategijo in načrt oziroma načrte glede na pretekle izkušnje in pri tem uporablja zbrane informacije in rezultate nadzora.
Člen 4
Tehnike za izvajanje nadzora
1. Nacionalni varnostni organ sprejme tehnike za nadzorne dejavnosti. Te tehnike običajno vključujejo intervjuje z osebami na različnih ravneh znotraj organizacije, pregledovanje dokumentov in zapisov, povezanih s sistemom varnega upravljanja, in preverjanje rezultatov varnostnega sistema za upravljanje, pridobljenih z inšpekcijskimi pregledi ali povezanimi dejavnostmi.
2. Nacionalni varnostni organ zagotavlja, da njegove nadzorne dejavnosti vključujejo preverjanje:
(a)
učinkovitosti sistema varnega upravljanja;
(b)
učinkovitosti posameznih ali delnih elementov sistema varnega upravljanja, vključno z operativnimi dejavnostmi.
Člen 5
Povezave med ocenjevanjem in nadzorom
1. Nacionalni varnostni organ uporablja informacije, zbrane pri ocenjevanju sistema varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture, za namene nadzora nadaljnje uporabe njunih sistemov varnega upravljanja po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila.
2. Nacionalni varnostni organ uporablja informacije, zbrane z nadzornimi dejavnostmi, tudi za ponovno ocenjevanje sistema varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture, preden obnovi varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo.
Člen 6
Pristojnosti oseb, vključenih v nadzorne dejavnosti
Nacionalni varnostni organ ima vzpostavljen sistem, s katerim zagotavlja, da nadzorne dejavnosti opravljajo ustrezne osebe.
Člen 7
Merila za odločanje
1. Nacionalni varnostni organ oblikuje in objavi merila za odločanje o tem, kako nadzoruje, spodbuja in, kadar je to primerno, skrbi za skladnost z varnostnim regulativnim okvirom. Ta merila vključujejo tudi ugotovljena neskladja, povezana z nadaljnjo uporabo sistema varnega upravljanja s strani prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture in z varnostnim regulativnim okvirom.
2. Nacionalni varnostni organ sprejme in objavi postopek, s katerim prevoznikom v železniškem prometu in upravljavcem infrastrukture omogoči pritožbo na sklepe, ki izhajajo iz nadzornih dejavnosti, ne da bi to vplivalo na zahtevo po sodni presoji teh sklepov.
Člen 8
Usklajevanje in sodelovanje
1. Nacionalni varnostni organi, vključeni v nadzor prevoznika v železniškem prometu, ki deluje v več kot eni državi članici, usklajujejo svoje pristope do nadzora, s čimer zagotovijo, da je sistem varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu učinkovit in pokriva vse zadevne dejavnosti. Dejavnosti usklajevanja vključujejo dogovor, katere informacije si nacionalni varnostni organi izmenjujejo, da zagotovijo skupni pristop do nadzora nad posameznim prevoznikom v železniškem prometu. Hkrati vključujejo tudi izmenjavo informacij o nadzorni strategiji in načrtu oziroma načrtih zadevnih nacionalnih varnostnih organov, vključno z vsemi relevantnimi rezultati, za vzpostavitev skupnega pristopa obravnave neskladnosti.
2. Nacionalni varnostni organi skupaj z nacionalnimi preiskovalnimi organi, certifikacijskimi organi za subjekte, zadolžene za vzdrževanje, in drugimi pristojnimi organi oblikujejo dogovore o sodelovanju za izmenjavo informacij in uskladitev odziva na vsakršno neskladnost z regulativnim okvirom za področje varnosti.
Člen 9
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 7. junija 2013.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 16. novembra 2012