РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 710/2014 НА КОМИСИЯТА
от 23 юни 2014 година
за определяне на технически стандарти за изпълнение по отношение на условията за прилагане на процеса на постигане на съвместно решение относно пруденциалните изисквания съгласно Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 113, параграф 5, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Ефикасният обмен на необходимата информация е от основно значение за постигането на съвместно решение относно адекватността на собствения капитал, надзорните мерки, свързани с надзора върху ликвидността, равнището на ликвидност и капиталовите изисквания, прилагани за всяка институция от дадена група и за групата като цяло.
(2)
С цел да се гарантира последователно прилагане на процеса на постигане на съвместно решение, е важно всяка стъпка да бъде добре определена. Ясният процес също така улеснява обмена на информация, насърчава взаимното разбирателство, развива отношенията между надзорните органи и насърчава ефективния надзор.
(3)
С цел да извърши оценката на риска и оценката на профила на ликвидния риск на група институции, консолидиращият надзорник следва да има общ поглед върху дейностите, извършвани от всички институции в групата, включително от институциите, които извършват дейност извън Съюза. Ето защо следва да бъде насърчавано взаимодействието между компетентните органи в Съюза и надзорните органи на трети държави, с цел да се даде възможност на първите да оценяват рисковете в световен мащаб, пред които е изправена групата.
(4)
От съществено значение е навременното и реалистично планиране на процеса на постигане на съвместно решение. Всеки компетентен орган, който участва в процеса, следва да предоставя навреме необходимата информация на консолидиращия надзорник. С цел да могат индивидуалните оценки да бъдат представени и тълкувани по последователен и единен начин, е необходимо да се въведе общ образец за резултатите от процесите на надзорен преглед и оценка, които са специфични за всяка институция.
(5)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане, следва да бъдат определени стъпките, които да се следват при извършването на съвместната оценка на риска и при постигането на съвместното решение, като се отчита фактът, че някои задачи, свързани със съвместната оценка на риска и с процеса на постигане на съвместно решение, може да се провеждат паралелно, а други - последователно.
(6)
За да се улесни постигането на съвместни решения, е важно компетентните органи, които участват в процеса на вземане на решения, да поддържат диалог помежду си, по-специално преди финализирането на докладите за оценка на риска и на съвместните решения.
(7)
Консолидиращият надзорник следва да предоставя на компетентните органи, които участват в процеса, цялата съответна информация, необходима за изготвянето на тяхната индивидуална оценка на риска и за постигането на съвместните решения относно капитала и ликвидността.
(8)
Докладът, съдържащ оценката на риска на групата, е основен документ за компетентните органи, който им позволява да разбират и документират оценката на общия рисков профил на банковата група за целите на постигане на съвместно решение относно адекватността на собствения капитал и нивото на собствения капитал, който групата е длъжна да притежава. Докладът, съдържащ оценката на профила на ликвидния риск на групата, е важен документ за компетентните органи, който им позволява да разбират и документират оценката на общия ликвиден профил на групата. С цел общата оценка на риска и оценката на ликвидния риск на групата да се представят по последователен начин, да се насърчат ползотворните обсъждания между компетентните органи и да се позволи надеждно оценяване на рисковете, свързани с трансгранични банкови групи, за тези доклади следва да бъдат съставени общи образци.
(9)
Като се има предвид, че резултатите от процеса на надзорен преглед и оценка, посочен в член 97 от Директива 2013/36/ЕС, могат да бъдат документирани по различен начин в отделните държави членки в зависимост от прилагането на посочения член в националното законодателство, като същевременно се вземат предвид насоките, издавани от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган - ЕБО) в съответствие с член 107, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, стандартните образци следва да осигурят подходящи формати за съобщаване на констатациите и резултатите от процеса на надзорен преглед за целите на постигането на съвместни решения.
(10)
Нито докладът за оценката на риска на групата, нито докладът, съдържащ оценката на ликвидния риск на групата, следва да бъде ограничен до съвкупността от оценките на отделните компетентни органи. И двата доклада следва да се използват като инструмент за извършване на съвместните оценки на риска на цялата група, като се анализира връзката между елементите в рамките на групата.
(11)
Установяването на ясни процеси по отношение на съдържанието и формулировката на съвместното решение следва да гарантира, че съвместните решения са напълно обосновани и да улесни наблюдението на съвместните решения и тяхното правоприлагане.
(12)
С цел да се изяснят процесите, които трябва да бъдат следвани след постигането на съвместното решение, да се осигури прозрачност във връзка с третирането на резултата от решението и да се улеснят подходящите последващи действия в случай на необходимост, следва да бъдат определени стандарти относно съобщаването на напълно обоснованото съвместно решение и наблюдението на прилагането му.
(13)
Следва да се установи процесът, който да бъде следван при актуализиране на съвместните решения, с цел да се гарантира последователен и прозрачен подход, както и подходящо участие на компетентните органи и съобщаването на резултатите.
(14)
Процесът на постигане на съвместно решение по силата на член 113 от Директива 2013/36/ЕС включва процеса, който да бъде следван, в случай че не е постигнато съвместно решение. С цел да се осигурят еднакви условия на прилагане на този аспект на процеса, формулирането на напълно мотивирани решения и третирането на мненията и резервите, изразени от надзорните органи в приемащата държава, следва да се определят стандарти, включващи графика на вземане на решения при липса на съвместно решение и съобщаването на подробностите във връзка с такива решения.
(15)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на технически стандарти за изпълнение, предадени на Комисията от ЕБО;
(16)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на технически стандарти за изпълнение, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2);
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се уточняват следните процеси на постигане на съвместни решения, предвидени в член 113 от Директива 2013/36/ЕС:
а)
процесът на постигане на съвместно решение по въпроси, посочени в член 113, параграф 1, буква а), като се държи сметка за всяко освобождаване, предоставено съгласно член 7, член 10 или член 15 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3);
б)
процесът на постигане на съвместно решение по въпроси, посочени в член 113, параграф 1, буква б), като се държи сметка за всяко освобождаване, предоставено съгласно член 6, член 8 или член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и за всяко прилагане на консолидирана основа съгласно член 11, параграф 3 от посочения регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„съответни компетентни органи“ означава компетентните органи, отговорни за надзора на дъщерните предприятия на институция майка от ЕС, на финансов холдинг майка от ЕС или на смесен финансов холдинг майка от ЕС, учредено в държава членка;
2)
„други компетентни органи“ означава всяко от следните:
а)
компетентните органи, които не се съответен компетентен орган;
б)
публични органи или органи, официално признати от националното законодателство, които разполагат с правомощия по националното право да упражняват надзор върху предприятия от финансовия сектор съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 27 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които извършват дейност в съответната държава членка и които не са нито кредитна институция, нито инвестиционен посредник;
3)
„доклад за процеса на надзорен преглед и оценка“ означава докладът, в който са представени резултатите от процеса на надзорен преглед и оценка по член 97 от Директива 2013/36/ЕС;
4)
„доклад за оценката на ликвидния риск“ означава докладът, в който са представени резултатите от част от процеса на надзорен преглед и оценка по член 97 от Директива 2013/36/ЕС по отношение на ликвидните рискове;
5)
„доклад за оценката на риска на групата“ означава докладът, в който се съдържа оценка на риска на групата институции, посочен в член 113, параграф 2, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
6)
„доклад за оценката на ликвидния риск на групата“ означава докладът, в който се съдържа оценка на профила на ликвидния риск на групата институции, посочен в член 113, параграф 2, буква б) от Директива 2013/36/ЕС;
7)
„съвместно решение относно капитала“ означава съвместно решение по въпросите, посочени в член 1, буква а);
8)
„съвместно решение относно ликвидността“ означава съвместно решение по въпросите, посочени в член 1, буква б);
ГЛАВА II
ПРОЦЕС НА ПОСТИГАНЕ НА СЪВМЕСТНО РЕШЕНИЕ
Член 3
Планиране на етапите от процеса на постигане на съвместно решение
1. Преди началото на процеса на постигане на съвместно решение консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи постигат съгласие относно графика на етапите, които трябва да бъдат следвани в този процес (наричан по-нататък „график на съвместното решение“). В случай на несъгласие консолидиращият надзорник определя графика на съвместното решение след отчитане на мненията и резервите, изразени от страна на съответните компетентни органи.
2. Графикът на постигане на съвместно решение се актуализира поне веднъж годишно и трябва да включва следните етапи:
а)
постигане на съгласие относно участието на други компетентни органи и на компетентни органи на трети държави съгласно член 4;
б)
представяне на докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и докладите за оценка на ликвидния риск на групата от съответните компетентни органи съгласно член 5, както и приноса на другите компетентни органи и компетентните органи на трети държави, поканени да участват съгласно член 4, параграф 2;
в)
представяне на проекта на доклад за оценка на риска на групата и на проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата от консолидиращия надзорник на съответните компетентни органи съгласно член 6, параграф 6 и на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави съгласно член 4, параграф 3 и член 6, параграф 7;
г)
диалог между консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи по проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата в съответствие с член 7;
д)
представяне на доклада за оценка на риска на групата и на доклада за оценка на ликвидния риск на групата от консолидиращия надзорник на съответните компетентни органи съгласно член 8, параграф 2 и на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави съгласно член 4, параграф 3 и член 8, параграф 5;
е)
представяне на консолидиращия надзорник на приноса към изготвянето на проекта на съвместно решение относно капитала и на проекта на съвместно решение относно ликвидността от страна на съответните компетентни органи съгласно член 9, параграф 1;
ж)
представяне на проекта на документ за съвместно решение относно капитала и на проекта на документ за съвместно решение относно ликвидността от консолидиращия надзорник на съответните компетентни органи съгласно член 10, параграф 6 и член 11, параграф 5;
з)
консултации по проектите на документи за съвместно решение относно капитала и за съвместно решение относно ликвидността на институцията майка от ЕС и на институциите от групата, когато това се изисква от законодателството на дадена държава членка;
и)
диалог между консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи по проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността;
й)
постигане на съвместното решение относно капитала и съвместното решение относно ликвидността съгласно член 12;
к)
съобщаване на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността от консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи на институцията майка от ЕС и на институциите от групата съгласно член 13;
л)
постигане на съгласие относно графика за планиране на процеса на постигане на съвместното решение за следващата година.
3. Графикът на съвместното решение трябва да отговаря на всяко едно от следните изисквания:
а)
да отразява обхвата и сложността на всяка задача, като се имат предвид размерът, системното значение, естеството, мащабът и сложността на дейностите на групата, както и нейният рисков профил;
б)
да взема предвид, доколкото е възможно, задълженията на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи по отношение на плановете за извършване на надзорни проверки, посочени в член 116, параграф 1, буква в), трета алинея от Директива 2013/36/ЕС.
4. Графикът на съвместно решение се преразглежда, когато е целесъобразно, и по-специално с цел в него да бъде отразена спешността на всички извънредни актуализация, предприети в съответствие с членове 20 и 21.
5. Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи съобщават на институциите от групата, за които са съответно отговорни, ориентировъчна дата за консултацията, посочена в параграф 2, буква з), относно аспектите на проекта на документи за съвместно решение, доколкото те засягат посочените институции.
Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи съобщават на институциите от групата, за които са съответно отговорни, приблизителна дата за съобщаване на информацията, посочена в параграф 2, буква к).
Член 4
Участие на други компетентни органи и на компетентни органи на трети държави в процеса на оценка на риска на групата
1. Консолидиращият надзорник може да реши да покани други компетентни органи и компетентни органи на трети държави да участват в изготвянето на доклада за оценка на риска на групата или в доклада за оценка на ликвидния риск на групата. Това решение е въз основа на значението на клона или на институцията в рамките на групата и на важността им за местния пазар.
Такова участие се извършва при спазване на изисквания за поверителност, равностойни на изискванията в дял VII, раздел II, глава 1 от Директива 2013/36/ЕС и, когато е приложимо, членове 54 и 58 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
Равностойността се преценява от консолидиращия надзорник и от всички съответни компетентни органи.
2. Когато консолидиращият надзорник реши да покани за участие друг компетентен орган съгласно определението в член 2, параграф 2 или компетентен орган на трета държава, двата органа постигат съгласие относно обхвата на участието на другия компетентен орган или на компетентния орган на третата държава. Постигане на такова съгласие се разрешава за следните цели:
а)
предоставяне на консолидиращия надзорник на принос към изготвянето на доклада за оценката на риска на групата или на доклада за оценката на ликвидния риск на групата;
б)
добавяне на приноса под формата на приложения, посочени в буква а) от настоящия параграф, към проекта или окончателния доклад за оценка на риска на групата или доклада за оценка на ликвидния риск на групата.
3. Когато консолидиращият надзорник реши да покани за участие други компетентни органи или компетентни органи на трети държави, консолидиращият надзорник не предоставя проекта на доклад и окончателния доклад за оценка на риска на групата, както и доклада за оценка на ликвидния риск на групата на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави без съгласието на всички съответни компетентни органи.
4. Консолидиращият надзорник осведомява подробно съответните компетентни органи относно степента, равнището и естеството на участие на другите компетентни органи и компетентните органи на трети държави в процеса на оценка на риска на групата и относно степента, в която техният принос е бил от полза за изготвянето на доклада за оценката на риска на групата.
Член 5
Подготовка на докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и на докладите за оценка на ликвидния риск
1. С цел в съвместното решение в съответствие с член 113, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС да се улесни надлежното отчитане на оценката на риска на дъщерните дружества, съответните компетентни органи предоставят на консолидиращия надзорник своевременно и при всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение, своите доклади за процеса на надзорен преглед и оценка и своите доклади за оценката на ликвидния риск съгласно член 3, параграф 2, буква б).
2. Докладите за процеса на надзорен преглед се изготвят, като се използва образецът в приложение I. Тези доклади се допълват от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение II, както и кратко обобщение на оценката на капиталовата адекватност, като се използва таблица 2 от приложение II.
Докладите за оценка на ликвидния риск се изготвят, като се използва образецът в приложение V. Тези доклади се допълват от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение VI, както и кратко обобщение на оценката на ликвидността, като се използва таблица 2 от приложение VI.
Докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и докладите за оценка на ликвидния риск могат да включват допълнителна информация, която е от значение.
Член 6
Подготовка на проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата
1. Консолидиращият надзорник подготвя проект на доклад за оценка на риска на групата и проект на доклад за оценка на ликвидния риск на групата въз основа на всеки един от следните елементи:
а)
своя собствен доклад за процеса на надзорен преглед и оценка или своя доклад за оценка на ликвидния риск на институцията майка от ЕС и групата;
б)
докладите за процеса на надзорен преглед и оценка или докладите за оценка на ликвидния риск за дъщерните дружества, предоставени от съответните компетентни органи съгласно член 5;
в)
приноса на други компетентни органи и на компетентни органи на трети държави съгласно член 4, параграф 2.
2. Докладите за процеса на надзорен преглед и оценка и докладите за оценката на ликвидния риск, посочени в параграф 1, букви а) и б), заедно със приноса, посочен в буква в) от този параграф, се добавят като приложения към проекта на доклад за оценка на риска на групата или към проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата.
3. Проектът на доклад за оценка на риска на групата и проектът на доклад за оценка на ликвидния риск на групата съдържат резултатите от оценката на това дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, приложени от групата и нейните институции, както и притежаваният от тях собствен капитал и ликвидност осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове.
4. Проектът на доклад за оценка на риска на групата се подготвя, като се използва образецът в приложение III. Този доклад се допълва от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение IV, и от кратко обобщение на оценката на капиталовата адекватност, като се използва таблица 2 от приложение IV.
Проектът на доклад за оценка на ликвидния риск на групата се подготвя, като се използва образецът в приложение VII. Този доклад се допълва от кратки обобщения на резултатите, като се използва таблица 1 от приложение VIII, и от кратко обобщение на оценката на ликвидността, като се използва таблица 2 от приложение VIII.
5. В съответствие с принципа на пропорционалност консолидиращият надзорник гарантира, че следните елементи са изпълнени:
а)
съвместната оценка отразява значението на институциите в рамките на групата и важността им за местния пазар;
б)
в проекта на доклад за оценка на риска на групата и в проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата се посочва как са взети под внимание значението и важността на институциите.
6. Консолидиращият надзорник представя проектите на доклади на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение съгласно член 3, параграф 2, буква в).
7. При постигане на съгласието, посочено в член 4, параграф 3, консолидиращият надзорник може да предостави проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави.
Член 7
Диалог по проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата
1. Консолидиращият надзорник взема решение относно формата и обхвата на диалога със съответните компетентни органи по проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата.
2. Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи обсъждат съгласуването на количествените предложения, включени в доклада за процеса на надзорен преглед и оценка и в доклада за оценката на ликвидния риск, посочени в член 6, параграф 1, с количествените предложения, включени в проекта на доклад за оценка на риска на групата и проекта на доклад за оценка на ликвидния риск на групата, както е приложимо.
3. Количествените предложения, посочени в параграф 2, се състоят най-малко от следните предложения:
а)
предложените нива на собствен капитал, които групата институции на консолидирано ниво и всички институции от тази група на индивидуално ниво са задължени да държат съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
б)
предложените нива на специални изисквания за ликвидност, които групата институции на консолидирано ниво и всички институции от тази група на индивидуално ниво са задължени да спазват съгласно член 105 от Директива 2013/36/ЕС;
Член 8
Финализиране на доклада за оценка на риска на групата и на доклада за оценка на ликвидния риск на групата
1. Въз основа на диалога, посочен в член 7, консолидиращият надзорник финализира доклада за оценка на риска на групата и доклада за оценка на ликвидния риск на групата, като използва формата и съдържанието на проекта на доклада за оценка на риска на групата и проекта на доклада за оценка на ликвидния риск на групата, както е посочено в член 6. Консолидиращият надзорник обяснява всички съществени промени, внесени в доклада за оценка на риска на групата и в доклада за оценка на ликвидния риск на групата. Промените отразяват резултатите от диалога и съдържат необходимите актуализации на приложенията към доклада за оценка на риска на групата или към доклада за оценка на ликвидния риск на групата.
2. Консолидиращият надзорник предоставя на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместното решение, доклада за оценка на риска на групата и доклада за оценка на ликвидния риск на групата съгласно член 3, параграф 2, буква д).
3. В съответствие с член 113, параграф 2, буква а) от Директива 2013/36/ЕС с представянето на доклада за оценка на риска на групата на съответните компетентни органи започва да тече четиримесечният срок за постигане на съвместно решение относно капитала.
4. В съответствие с член 113, параграф 2, буква б) от Директива 2013/36/ЕС с представянето на доклад за оценка на ликвидния риск на групата на съответните компетентни органи започва да тече едномесечният срок за постигане на съвместно решение относно ликвидността.
5. При постигане на съгласието, посочено в член 4, параграф 3, консолидиращият надзорник може да предостави доклада за оценка на риска на групата и доклада за оценка на ликвидния риск на групата на другите компетентни органи и на компетентните органи на трети държави.
Член 9
Подготовка на приноса към проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността
1. Съответните компетентни органи предоставят на консолидиращия надзорник своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение, своя принос към проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността съгласно член 3, параграф 2, буква е). Приносът обхваща всички институции в рамките на група институции, които попадат в обхвата на процеса на постигане на съвместно решение.
2. Консолидиращият надзорник дава своя принос към проекта на съвместно решение относно капитала. В приноса му се включват всички изброени по-долу елементи:
а)
всички институции от групата на индивидуално ниво, когато тези институции са лицензирани в юрисдикцията на консолидиращия надзорник и попадат в обхвата на процеса на постигане на съвместно решение;
б)
групата институции на консолидирано ниво.
3. Консолидиращият надзорник дава своя принос към проекта на съвместно решение относно ликвидността. В приноса му се включват всички изброени по-долу елементи:
а)
всички институции от групата на индивидуално ниво, когато тези институции са лицензирани в юрисдикцията на консолидиращия надзорник и попадат в обхвата на процеса на постигане на съвместно решение;
б)
групата институции на консолидирано ниво.
4. В приноса към проекта на съвместно решение относно капитала се конкретизират всички елементи, посочени в член 10.
5. В приноса към проекта на съвместно решение относно ликвидността се конкретизират всички елементи, посочени в член 11.
Член 10
Подготовка на проекта на съвместно решение относно капитала
1. Консолидиращият надзорник подготвя надлежно обоснован проект на решение относно капитала, обхващащо групата и институциите от тази група. В проекта на съвместно решение относно капитала се конкретизира всеки един от следните елементи:
а)
наименованията на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи, които участват в процеса на постигане на съвместно решение относно капитала;
б)
наименованието на групата институции, както и списък на всички институции в групата, към които се отнася и прилага проектът на съвместно решение относно капитала;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на съвместните решения относно капитала;
г)
датата на проекта на съвместно решение относно капитала и на всяка съответна негова актуализация;
д)
заключението относно прилагането на членове 73 и 97 от Директива 2013/36/ЕС;
е)
заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от групата институции на консолидирано ниво;
ж)
заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от всяка институция в групата на индивидуално ниво;
з)
заключението относно нивото на собствения капитал, който всяка институция от групата е длъжна да притежава на индивидуално ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
и)
заключението относно нивото на собствения капитал, който групата от институции е длъжна да притежава на консолидирано ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
й)
информация относно минималните пруденциални изисквания, които се прилагат за всяка институция в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и членове 103, 129, 130, 131 и 133 от Директива 2013/36/ЕС, и други важни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
к)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д)-и);
л)
графикът за прилагане на заключенията, посочени в букви з) и и), когато е приложимо.
2. В заключението, посочено в параграф 1, буква д), се конкретизира всеки от следните елементи:
а)
оценката на това дали институциите от групата разполагат с надеждни, ефективни и цялостни стратегии и процедури за оценка, поддържане и разпределяне на вътрешен капитал и дали тези стратегии и процеси са актуални;
б)
оценката на това дали размерът, видовете и разпределението на вътрешния капитал са адекватни за покриване на естеството и степента на рисковете, на които са изложени или могат да бъдат изложени институциите от групата;
в)
оценката на това дали институциите от групата са въвели подходящи правила, стратегии, процеси и механизми, за да се съобразят с всички изисквания на Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
оценката на това дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, въведени от институциите от групата, осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове;
д)
информация относно прилагането на надзорните мерки и правомощия в съответствие с член 102 и член 104, параграф 1, букви б) - л) от Директива 2013/36/ЕС с цел преодоляване на пропуските, посочени в букви а) - г).
3. Заключенията, посочени в параграф 1, букви е) и ж), се отнасят до и се подкрепят от заключенията, посочени в параграф 1, буква д).
4. Заключенията, посочени в параграф 1, букви з) и и), отговарят на всяко едно от следните изисквания:
а)
те са изразени като сума или отношение или като комбинация от двете;
б)
те дават подробности за качеството на изисквания допълнителен собствен капитал;
в)
те се свързвани със и се подкрепят от заключението, посочено в параграф 1, буква д).
5. Заключенията относно всяка институция от групата на индивидуално ниво и относно групата от институции на консолидирано ниво са ясно установими в рамките на проекта на документ за съвместно решение относно капитала.
6. Консолидиращият надзорник представя проекта на документ за съвместно решение относно капитала на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение съгласно член 3, параграф 2, буква ж).
Член 11
Подготовка на проекта на съвместно решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник подготвя надлежно обоснован проект на решение относно ликвидността, обхващащо групата и институциите от тази група. В проекта на съвместно решение относно ликвидността се конкретизира всеки един от следните елементи:
а)
наименованията на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи, които участват в процеса на постигане на съвместно решение относно ликвидността;
б)
наименованието на групата институции, както и списък на всички институции в групата, към които се отнася и прилага проектът на съвместно решение относно ликвидността;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на съвместните решения относно ликвидността;
г)
датата на проекта на съвместно решение относно ликвидността и на всяка съответна негова актуализация;
д)
заключението относно адекватността на ликвидността на групата на консолидирано ниво;
е)
заключението относно адекватността на ликвидността на всяка институция в рамките на групата на индивидуално ниво;
ж)
заключението относно мерките, предприети по всякакви съществени въпроси и констатации по същество, свързани с надзора на ликвидността, включително във връзка с адекватността на организацията и третирането на рисковете, както се изисква съгласно член 86 от Директива 2013/36/ЕС, и свързани с необходимостта от специални изисквания за ликвидност в съответствие с член 105 от същата директива за всяка институция в рамките на групата на индивидуално ниво и за групата на консолидирано ниво;
з)
информация относно всякакви други съответни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
и)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д) - ж);
й)
графикът за прилагане на заключението, посочено в буква ж), когато е приложимо.
2. В заключението, посочено в параграф 1, букви д) и е), се конкретизира всеки един от следните елементи:
а)
оценката на това дали институциите от групата са въвели устойчиви стратегии, политики, процедури и системи за установяването, измерването, управлението и наблюдението на ликвидния риск през подходящи периоди с различна продължителност;
б)
оценката на това дали ликвидните активи, притежавани от институциите от групата на индивидуално ниво и от групата на консолидирано ниво, осигуряват достатъчно покритие на ликвидните рискове;
в)
оценката на това дали институциите от групата са въвели подходящи правила, стратегии, процеси и механизми, за да се съобразят с всички изисквания на Директива 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 575/2013.
3. В заключението, посочено в параграф 1, буква ж), се дават подробности относно естеството на предприетите мерки. Когато тези мерки се отнасят до необходимостта от специални изисквания за ликвидност в съответствие с член 105 от Директива 2013/36/ЕС, в заключението се дават подробности относно формулирането на тези специални изисквания.
4. Заключенията относно всяка институция от групата на индивидуално ниво и относно групата от институции на консолидирано ниво са ясно установими в рамките на проекта на документ за съвместно решение относно ликвидността.
5. Консолидиращият надзорник представя проекта на документ за съвместно решение относно ликвидността на съответните компетентни органи своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместно решение съгласно член 3, параграф 2, буква ж).
Член 12
Постигане на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността
1. След диалога със съответните компетентни органи относно проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността, както е посочено в член 3, параграф 2, буква и), консолидиращият надзорник редактира при необходимост проекта на съвместно решение относно капитала и проекта на съвместно решение относно ликвидността, така че тези решения да бъдат финализирани.
2. Консолидиращия надзорник и всички съответни компетентни органи постигат съгласие по отношение на съвместното решение относно капитала и съвместното решение относно ликвидността.
3. Съгласието се удостоверява в писмена форма от представители на консолидиращия надзорник и на съответните компетентни органи, разполагащи с подходящи правомощия да обвържат съответните компетентни органи.
Член 13
Съобщаване на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник предоставя на управителните органи на институцията майка от ЕС своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместното решение, документа за съвместното решение относно капитала и документа за съвместното решение относно ликвидността съгласно член 3, параграф 2, буква к). Консолидиращият надзорник потвърждава това съобщаване пред съответните компетентни органи.
2. Съответните компетентни органи в дадена държава членка предоставят на управителните органи на институциите, които са лицензирани в същата държава членка, съответните части от документа за съвместно решение относно капитала и документа за съвместно решение относно ликвидността, които са от значение за всяка една от тези институции, своевременно и във всички случаи в рамките на срока, посочен в графика на съвместното решение, в съответствие с член 3, параграф 2, буква к).
3. Консолидиращият надзорник обсъжда, когато е целесъобразно, документа за съвместно решение относно капитала и документа за съвместно решение относно ликвидността с институцията майка от ЕС, за да разясни подробности от решенията и тяхното прилагане.
4. Съответните компетентни органи в дадена държава членка обсъждат, когато е целесъобразно, с институциите, установени в тази държава членка, съответните части от документа за съвместно решение относно капитала и документа за съвместно решение относно ликвидността, които са от значение за всяка една от тези институции, за да разяснят подробности от решенията и тяхното прилагане.
Член 14
Наблюдаване на прилагането на съвместното решение относно капитала и на съвместното решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник съобщава резултата от обсъжданията, посочени в член 13, параграф 3, на съответните компетентни органи, когато от дадена институция майка от ЕС се изисква да предприеме някое от следните действия:
а)
да отговори на изисквания за допълнителен собствен капитал съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално или на консолидирано ниво;
б)
да вземе мерки по съществени въпроси или констатации по същество, свързани с надзора върху ликвидността, или да отговори на специални изисквания за ликвидност съгласно член 105 от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално или на консолидирано ниво.
2. Съответните компетентни органи на дадена държава членка съобщават резултата от обсъжданията, посочени в член 13, параграф 4, на консолидиращия надзорник, когато от дадена институция, лицензирана в същата държава членка, се изисква да предприеме някое от следните действия:
а)
да отговори на изисквания за допълнителен собствен капитал съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално ниво;
б)
да вземе мерки по съществени въпроси или констатации по същество, свързани с надзора върху ликвидността, или да отговори на специални изисквания за ликвидност съгласно член 105 от Директива 2013/36/ЕС на индивидуално ниво.
3. Консолидиращият надзорник предава резултатите от обсъжданията, посочени в параграф 2, на другите съответни компетентни органи.
4. Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи следят за прилагането на съвместните решения относно капитала и съвместните решения относно ликвидността, които са от значение за всяка една от институциите от групата, за които те съответно отговарят.
ГЛАВА III
НЕСЪГЛАСИЕ И РЕШЕНИЯ, ВЗЕТИ ПРИ ЛИПСА НА СЪВМЕСТНО РЕШЕНИЕ
Член 15
Процес на решение при липса на съвместно решение
1. При липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността на консолидиращия надзорник и съответните компетентни органи в рамките на срока, посочен съответно в член 8, параграф 3 или в член 8, параграф 4, решенията, посочени в член 113, параграф 3 от Директива 2013/36/ЕС, се удостоверяват в писмена форма и се вземат в срок до най-късната от следните дати:
а)
един месец след изтичането на срока, посочен в член 8, параграф 3 или 4, според случая;
б)
един месец след предоставянето на съвети от ЕБО след искане за консултация в съответствие с член 113, параграф 2, трета алинея от Директива 2013/36/ЕС;
в)
един месец след което и да било решение, взето от ЕБО в съответствие с член 113, параграф 3, първа или втора алинея от Директива 2013/36/ЕС, или друга дата, определена от ЕБО в такова решение.
2. Съответните компетентни органи съобщават на консолидиращия надзорник решенията, които те са взели на индивидуално ниво при липса на съвместно решение.
3. Консолидиращият надзорник включва решенията, посочени в параграф 2, и своите решения, взети на индивидуално и на консолидирано ниво, в един документ и предоставя документа на всички съответни компетентни органи.
4. Ако е била направена консултация с ЕБО, в документа, посочен в параграф 3, се включва обяснение на съществуващите отклонения от съветите на ЕБО.
Член 16
Съставяне на решенията относно капитала при липса на съвместно решение относно капитала
1. Решение относно капитала, взето при липса на съвместно решение относно капитала, се оформя в документ, в който се конкретизират всички от следните елементи:
а)
наименованието на консолидиращия надзорник или на съответния компетентен орган, който взема решението относно капитала;
б)
наименованието на групата институции или на институцията от групата, към която се отнася и прилага решението относно капитала;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на решенията относно капитала;
г)
датата на решението относно капитала;
д)
заключението относно прилагането на членове 73 и 97 от Директива 2013/36/ЕС;
е)
за решения относно капитала, взети на консолидирана основа - заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от групата институции на консолидирано ниво;
ж)
за решения относно капитала, взети на индивидуална основа - заключението относно адекватността на собствения капитал, притежаван от съответната институция на индивидуално ниво;
з)
за решения относно капитала, взети на консолидирана основа - заключението относно нивото на собствения капитал, който групата от институции е длъжна да притежава на консолидирано ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
и)
за решения относно капитала, взети на индивидуална основа - заключението относно нивото на собствения капитал, който съответната институция е длъжна да притежава на индивидуално ниво съгласно член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
й)
информация относно минималните пруденциални изисквания, които се прилагат за съответните институции съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и членове 103, 129, 130, 131 и 133 от Директива 2013/36/ЕС, и други важни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
к)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д)-и);
л)
описание на това по какъв начин са взети предвид оценката на риска, мненията и резервите, изразени от другите съответни компетентни органи или от консолидиращия надзорник, когато е приложимо;
м)
графикът за прилагане на заключенията, посочени в букви з) и и), когато е приложимо.
2. Решенията относно капитала, взети при липса на съвместно решение относно капитала, на индивидуално или консолидирано ниво трябва да отговарят на изискванията, предвидени в член 10, параграфи 2-4, когато е приложимо.
Член 17
Съставяне на решенията относно ликвидността при липса на съвместно решение относно ликвидността
1. Решение относно ликвидността, взето при липса на съвместно решение относно ликвидността, се оформя в документ, в който се конкретизират всички от следните елементи:
а)
наименованието на консолидиращия надзорник или на съответния компетентен орган, който взема решението относно ликвидността;
б)
наименованието на групата институции или на институцията от групата, към която се отнася и прилага решението относно ликвидността;
в)
позоваванията на приложимото право на Съюза и на национално право, отнасящи се до подготовката, финализирането и прилагането на решенията относно ликвидността;
г)
датата на решението относно ликвидността;
д)
за решения относно ликвидността, взети на консолидирана основа - заключението относно адекватността на ликвидността за групата институции на консолидирано ниво;
е)
за решения относно ликвидността, взети на индивидуална основа - заключението относно адекватността на ликвидността за съответната институция на индивидуално ниво;
ж)
за решения относно ликвидността, взети на консолидирана основа - заключението относно мерки, предприети по всякакви съществени въпроси и констатации по същество, свързани с надзора на ликвидността, включително във връзка с адекватността на организацията и третирането на рисковете, както се изисква съгласно член 86 от Директива 2013/36/ЕС, и свързани с необходимостта от специални изисквания за ликвидност в съответствие с член 105 от същата директива за групата на консолидирано ниво;
з)
за решения относно ликвидността, взети на индивидуална основа - заключението относно мерки, предприети по всякакви съществени въпроси и констатации по същество, свързани с надзора на ликвидността, включително във връзка с адекватността на организацията и третирането на рисковете, както се изисква съгласно член 86 от Директива 2013/36/ЕС, и свързани с необходимостта от специални изисквания за ликвидност за съответната институция на индивидуално ниво в съответствие с член 105 от същата директива;
и)
референтната дата, към която се отнасят заключенията, посочени в букви д) и з);
й)
информация относно всякакви други съответни пруденциални или макропруденциални изисквания, насоки, препоръки или предупреждения;
к)
описание на това по какъв начин са взети предвид оценката на риска, мненията и резервите, изразени от другите съответни компетентни органи или от консолидиращия надзорник, когато е приложимо;
л)
графикът за прилагане на заключенията, посочени в букви ж) - з), когато е приложимо.
2. Решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно ликвидността, на индивидуално или консолидирано ниво трябва да отговарят на изискванията, предвидени в член 11, параграфи 2-3.
Член 18
Съобщаване на решенията относно капитала и на решенията относно ликвидността при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността
1. Консолидиращият надзорник представя документа с решението, посочен в член 15, параграф 3, на управителния орган на институцията майка от ЕС.
2. Съответните компетентни органи в дадена държава членка представят на управителните органи на институциите, които са лицензирани в същата държава членка, съответните части на документа с решението, посочен в параграф 1, които са от значение за всяка от тези институции.
3. Консолидиращият надзорник обсъжда, когато е целесъобразно, документа с решението с институцията майка от ЕС, за да разясни подробностите и прилагането на решенията относно капитала или на решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността.
4. Съответните компетентни органи в дадена държава членка обсъждат, когато е целесъобразно, с институциите, установени в същата държава членка, съответните части на документа с решението, които са от значение за всяка от тези институции, за да обяснят подробностите и прилагането на решенията относно капитала или на решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността.
Член 19
Наблюдаване на прилагането на решенията относно капитала и на решенията относно ликвидността при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността
Консолидиращият надзорник и съответните компетентни органи следят за прилагането на решенията относно капитала и на решенията относно ликвидността, взети при липса на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността, които са от значение за всяка една от институциите от групата, за които те съответно отговарят.
ГЛАВА IV
АКТУАЛИЗАЦИЯ И ИЗВЪНРЕДНА АКТУАЛИЗАЦИЯ НА СЪВМЕСТНИТЕ РЕШЕНИЯ И НА РЕШЕНИЯТА, ВЗЕТИ ПРИ ЛИПСА НА СЪВМЕСТНИ РЕШЕНИЯ
Член 20
Извънредна актуализация на съвместните решения
1. Когато консолидиращият надзорник или съответните компетентни органи са отправили искане за извънредна актуализация на съвместно решение относно капитала или на съвместно решение относно ликвидността съгласно член 113, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, консолидиращият надзорник съобщава искането на всички съответни компетентни органи. При извънредната актуализация се следва процедурата, предвидена в членове 9 - 14.
2. Когато съответен компетентен орган поиска да актуализира на двустранна основа с консолидиращия надзорник съвместно решение по отношение на институция, различна от институция майка в ЕС, финансов холдинг майка от ЕС или смесен финансов холдинг майка от ЕС, искането трябва да бъде отправено в писмена форма и да бъде надлежно обосновано.
Консолидиращият надзорник съобщава искането по първа алинея на всички съответни компетентни органи. Искането включва проект на документ за съвместно решение относно капитала, който отговаря на изискванията, посочени в член 10, или проект на съвместно решение относно ликвидността, който отговаря на изискванията, посочени в член 11. Консолидиращият надзорник определя срок за съответните компетентни органи да изразят становище по въпроса дали актуализацията следва да бъде разгледана на двустранна основа.
Когато никой от съответните компетентни органи не иска актуализацията да бъде разгледана на основа, различна от двустранна, в рамките на посочения срок, консолидиращия надзорник орган и съответният компетентен орган, който е поискал извънредната актуализация, дават принос и постигнат съгласие относно съвместното решение на двустранна основа.
3. Когато съответният компетентен орган не желае да даде принос към актуализираното съвместно решение в съответствие с член 9, консолидиращият надзорник изготвя актуализирано съвместно решение въз основа на последния принос към документа за съвместно решение, получен от съответния компетентен орган.
Член 21
Годишна актуализация и извънредна актуализация на решенията, взети при липса на съвместни решения
1. При годишната актуализация на решенията, взети при липса на съвместно решение, се следват етапите по член 3, параграф 2, доколкото всеки етап има отношение към прилагането на член 97, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС.
2. При всички извънредни актуализации на решенията, взети при липса на съвместно решение в съответствие с член 113, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, се следва процедурата, изложена в членове 9-14.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 23 юни 2014 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 710/2014
z dne 23. junija 2014
o določitvi izvedbenih tehničnih standardov v zvezi s pogoji uporabe postopka skupnega odločanja o bonitetnih zahtevah za posamezne institucije v skladu z Direktivo 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (1) ter zlasti tretjega pododstavka člena 113(5) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za sprejetje skupne odločitve o ustreznosti kapitala, nadzorniških ukrepih v zvezi z nadzorom likvidnosti ter ravni likvidnosti in kapitalskih zahtevah, ki se uporabljajo za vsako institucijo v skupini in skupino, je nujna učinkovita izmenjava ustreznih informacij.
(2)
Da se zagotovi dosledna uporaba postopka sprejemanja skupne odločitve, je pomembno, da je vsak korak dobro opredeljen. Jasen postopek omogoča tudi izmenjavo informacij, spodbuja medsebojno razumevanje, razvija odnose med nadzornimi organi ter spodbuja učinkovit nadzor.
(3)
Za oceno tveganja in oceno profila likvidnostnega tveganja skupine institucij bi moral imeti konsolidacijski nadzornik pregled nad dejavnostmi, ki jih izvajajo vse institucije v skupini, vključno z institucijami, ki delujejo zunaj Unije. Zato bi bilo treba spodbujati sodelovanje med pristojnimi organi v Uniji in nadzorniki tretjih držav, da bi lahko pristojni organi v Uniji ocenili skupna tveganja, ki jim je izpostavljena skupina.
(4)
Bistveno je pravočasno in realistično načrtovanje postopka skupnega odločanja. Vsi sodelujoči pristojni organi bi morali konsolidacijskemu nadzorniku pravočasno zagotoviti ustrezne informacije. Da bi se posamezne ocene predstavile in razlagale dosledno in enotno, je treba uvesti skupno predlogo za rezultate procesov nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja za posamezne institucije.
(5)
Da se zagotovijo enotni pogoji uporabe, bi bilo treba določiti korake pri izvajanju skupne ocene tveganja in sprejemanju skupne odločitve, pri čemer bi se moralo upoštevati, da se lahko nekatere naloge v okviru skupne ocene tveganja in postopka skupnega odločanja izvajajo hkrati, druge pa zaporedno.
(6)
Za lažje sprejemanje skupnih odločitev je pomembno, da pristojni organi, ki sodelujejo v postopku odločanja, vzpostavijo medsebojni dialog, zlasti pred dokončanjem poročil o oceni tveganja in dokončnem sprejetju skupnih odločitev.
(7)
Konsolidacijski nadzornik bi moral sodelujočim pristojnim organom zagotoviti vse ustrezne informacije, potrebne za pripravo njihove posamezne ocene tveganja ter sprejetje skupnih odločitev v zvezi s kapitalom in likvidnostjo.
(8)
Poročilo, ki vsebuje oceno tveganja skupine, je temeljni dokument, ki pristojnim organom omogoča, da lahko razumejo in evidentirajo oceno splošnega profila tveganja bančne skupine za namene sprejetja skupne odločitve o ustreznosti kapitala in zahtevane ravni kapitala, s katerim mora razpolagati skupina. Poročilo, ki vsebuje oceno profila likvidnostnega tveganja skupine, je pomemben dokument, ki pristojnim organom omogoča, da lahko razumejo in evidentirajo oceno splošnega profila likvidnosti skupine. Da bi bili ocena celotnega tveganja in ocena likvidnostnega tveganja skupine dosledni ter bi predstavljali osnovo za smiselne razprave pristojnih organov in zanesljivo oceno tveganj čezmejnih bančnih skupin, bi bilo treba oblikovati skupne predloge za taka poročila.
(9)
Čeprav se priznava, da bi bili lahko rezultati procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU v posameznih državah članicah evidentirani različno, kar je odvisno od izvajanja navedenega člena v nacionalni zakonodaji ob upoštevanju smernic, ki jih je izdal Evropski nadzorni organ (Evropski bančni organ) (v nadaljnjem besedilu: EBA) v skladu s členom 107(2) Direktive 2013/36/EU, bi bilo treba s standardnimi predlogami zagotoviti usklajeno obliko sporočanja ugotovitev in rezultatov procesa nadzorniškega pregledovanja za namene sprejetja skupnih odločitev.
(10)
Poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo, ki vsebuje oceno likvidnostnega tveganja skupine, ne bi smeli biti omejeni na združevanje posameznih prispevkov pristojnih organov. Obe poročili bi se morali uporabiti kot instrument za skupno oceno tveganj celotne skupine in analizo medsebojnega vpliva elementov znotraj skupine.
(11)
Z določitvijo jasnih postopkov glede vsebine in ubeseditve skupne odločitve bi se zagotovilo, da bi bile skupne odločitve v celoti utemeljene, ter omogočilo spremljanje skupnih odločitev in njihovo izvrševanje.
(12)
Da se pojasni postopek, ki ga je treba upoštevati po sprejetju skupne odločitve, zagotovi preglednost glede obravnave rezultata odločitve ter po potrebi omogoči sprejetje ustreznih spremljevalnih ukrepov, bi bilo treba določiti standarde glede sporočanja v celoti utemeljenih skupnih odločitev in spremljanja njihovega izvajanja.
(13)
Določiti bi bilo treba postopek, ki bi ga bilo treba upoštevati pri posodabljanju skupnih odločitev, da se zagotovijo skladen in pregleden pristop ter ustrezna vključenost pristojnih organov in sporočanje rezultatov.
(14)
Postopek skupnega odločanja v skladu s členom 113 Direktive 2013/36/EU vključuje postopek, ki ga je treba upoštevati, kadar skupna odločitev ni sprejeta. Da se zagotovijo enotni pogoji uporabe glede tega vidika postopka, sprejemanje v celoti utemeljenih odločitev ter obravnavanje stališč in pridržkov, ki jih izrazijo nadzorniki države gostiteljice, bi bilo treba določiti standarde, ki določajo časovni načrt sprejemanja odločitev, kadar skupna odločitev ni sprejeta, in sporočanje podrobnosti o takih odločitvah.
(15)
Ta uredba temelji na osnutkih izvedbenih tehničnih standardov, ki jih je EBA predložila Komisiji.
(16)
EBA je o osnutkih izvedbenih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, izvedla odprta javna posvetovanja, analizirala morebitne s tem povezane stroške in koristi ter zaprosila za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (2) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PREDMET UREJANJA IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa naslednji postopek skupnega odločanja iz člena 113 Direktive 2013/36/EU:
(a)
postopek sprejemanja skupne odločitve o zadevah iz točke (a) člena 113(1) ob upoštevanju vseh opustitev, odobrenih v skladu s členom 7, 10 ali 15 Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3);
(b)
postopek sprejemanja skupne odločitve o zadevah iz točke (b) člena 113(1) ob upoštevanju vseh opustitev, odobrenih v skladu s členom 6, 8 ali 10 Uredbe (EU) št. 575/2013, in kakršne koli konsolidirane ravni uporabe v skladu s členom 11(3) navedene uredbe.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(1)
„zadevni pristojni organi“ pomenijo pristojne organe, odgovorne za nadzor podrejenih družb EU nadrejene institucije, EU nadrejenega finančnega holdinga ali EU nadrejenega mešanega finančnega holdinga v državi članici;
(2)
„drugi pristojni organi“ pomenijo kar koli od naslednjega:
(a)
pristojne organe, ki niso zadevni pristojni organ;
(b)
javne organe ali telesa, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo uradno priznani in pooblaščeni za nadzor subjektov finančnega sektorja, kot so opredeljeni v točki 27 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, delujejo v zadevni državi članici ter niso niti kreditna institucija niti investicijsko podjetje;
(3)
„poročilo o PNPO“ pomeni poročilo, v katerem so predstavljeni rezultati procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU;
(4)
„poročilo o oceni likvidnostnega tveganja“ pomeni poročilo, v katerem so predstavljeni rezultati dela procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU v zvezi z likvidnostnimi tveganji;
(5)
„poročilo o oceni tveganja skupine“ pomeni poročilo, ki vsebuje oceno tveganja skupine institucij iz točke (a) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU;
(6)
„poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine“ pomeni poročilo, ki vsebuje oceno profila likvidnostnega tveganja skupine institucij iz točke (b) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU;
(7)
„skupna odločitev v zvezi s kapitalom“ pomeni skupno odločitev o zadevah iz točke (a) člena 1;
(8)
„skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo“ pomeni skupno odločitev o zadevah iz točke (b) člena 1.
POGLAVJE II
POSTOPEK SKUPNEGA ODLOČANJA
Člen 3
Načrtovanje korakov postopka skupnega odločanja
1. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi se pred začetkom postopka skupnega odločanja dogovorijo glede časovnega načrta korakov, ki jih je treba upoštevati v zadevnem postopku (v nadaljnjem besedilu: časovni načrt za skupno odločitev). V primeru nestrinjanja konsolidacijski nadzornik določi časovni načrt za skupno odločitev ob upoštevanju stališč in pridržkov, ki jih izrazijo zadevni pristojni organi.
2. Časovni načrt za skupno odločitev se posodobi vsaj enkrat letno in vključuje naslednje korake:
(a)
dogovor o vključenosti drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v skladu s členom 4;
(b)
predložitev poročil o PNPO in poročil o oceni likvidnostnega tveganja, ki jih v skladu s členom 5 pripravijo zadevni pristojni organi, ter prispevkov drugih sodelujočih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v skladu s členom 4(2);
(c)
predložitev osnutka poročila o oceni tveganja skupine in osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine, ki ju konsolidacijski nadzornik predloži zadevnim pristojnim organom v skladu s členom 6(6), drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav pa v skladu s členom 4(3) in členom 6(7);
(d)
dialog med konsolidacijskim nadzornikom in zadevnimi pristojnimi organi o osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine v skladu s členom 7;
(e)
predložitev poročila o oceni tveganja skupine in poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine, ki ju konsolidacijski nadzornik predloži zadevnim pristojnim organom v skladu s členom 8(2), drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav pa v skladu s členom 4(3) in členom 8(5);
(f)
predložitev prispevkov zadevnih pristojnih organov konsolidacijskemu nadzorniku k osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo v skladu s členom 9(1);
(g)
predložitev osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo s strani konsolidacijskega nadzornika zadevnim pristojnim organom v skladu s členoma 10(6) in 11(5);
(h)
posvetovanje glede osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo z EU nadrejeno institucijo in institucijami skupine, kadar to zahteva zakonodaja države članice;
(i)
dialog med konsolidacijskim nadzornikom in zadevnimi pristojnimi organi glede osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo;
(j)
doseganje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo v skladu s členom 12;
(k)
sporočanje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo s strani konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov EU nadrejeni instituciji ter institucijam skupine v skladu s členom 13;
(l)
dogovor o časovnem načrtu za načrtovanje postopka skupnega odločanja za naslednje leto.
3. V časovnem načrtu za skupno odločitev so izpolnjene vse naslednje zahteve:
(a)
v njem so razvidni področje uporabe in zapletenost posamezne naloge glede na velikost, sistemski pomen, vrsto, obseg in zapletenost dejavnosti skupine ter njen profil tveganja;
(b)
kolikor je to mogoče, upošteva obveznosti konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov v okviru programa nadzorniškega pregleda iz točke (c) tretjega pododstavka člena 116(1) Direktive 2013/36/EU.
4. Po potrebi se časovni načrt za skupno odločitev pregleda, da se zlasti upošteva nujnost morebitne izredne posodobitve v skladu s členoma 20 in 21.
5. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi institucijam skupine, za katere so odgovorni, sporočijo okvirni datum za posvetovanje iz točke (h) odstavka 2 o vidikih osnutkov dokumentov o skupni odločitvi glede teh institucij.
Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi institucijam skupine, za katere so odgovorni, sporočijo okvirni datum sporočila iz točke (k) odstavka 2.
Člen 4
Vključenost drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v postopek ocene tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik se lahko odloči za vključitev prispevkov, ki jih zagotovijo drugi pristojni organi in pristojni organi tretjih držav, v poročilo o oceni tveganja skupine ali poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine. Navedena odločitev temelji na pomembnosti podružnice ali institucije znotraj skupine in njenem pomenu za lokalni trg.
Za tako vključitev veljajo zahteve glede zaupnosti, enakovredne zahtevam iz oddelka II poglavja 1 naslova VII Direktive 2013/36/EU ter, kadar je to ustrezno, iz členov 54 in 58 Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4).
Enakovrednost ocenijo konsolidacijski nadzornik in vsi zadevni pristojni organi.
2. Kadar se konsolidacijski nadzornik odloči za vključitev drugega pristojnega organa, kot je opredeljen v členu 2(2), ali pristojnega organa tretje države, se oba organa dogovorita o področju uporabe vključitve drugega pristojnega organa ali pristojnega organa tretje države. Taki dogovori so dovoljeni za naslednja namena:
(a)
zagotavljanje prispevkov k poročilu o oceni tveganja skupine in poročilu o oceni likvidnostnega tveganja skupine konsolidacijskemu nadzorniku;
(b)
vključitev prispevkov iz točke (a) tega odstavka v osnutek ali končno poročilo o oceni tveganja skupine ali poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine v obliki prilog.
3. Kadar se konsolidacijski nadzornik odloči za vključitev drugih pristojnih organov ali pristojnih organov tretje države, drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav ne predloži osnutkov ter končnih poročil o oceni tveganja skupine in poročil o oceni likvidnostnega tveganja skupine brez privolitve vseh zadevnih pristojnih organov.
4. Konsolidacijski nadzornik zadevne pristojne organe v celoti obvešča o področju uporabe, ravni in načinu vključenosti drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v postopek ocenjevanja tveganja skupine ter o tem, koliko so prispevali k poročilu o oceni tveganja skupine.
Člen 5
Priprava poročil o PNPO in poročil o oceni likvidnostnega tveganja
1. Da se omogoči ustrezno upoštevanje ocene tveganja podrejenih družb v skupni odločitvi v skladu s členom 113(2) Direktive 2013/36/EU, zadevni pristojni organi konsolidacijskemu nadzorniku pravočasno predložijo poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (b) člena 3(2).
2. Pri pripravi poročil o PNPO se uporabi predloga iz Priloge I. Ta poročila se dopolnijo s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge II in povzetkom ocene kapitalske ustreznosti v razpredelnici 2 iz Priloge II.
Pri pripravi poročil o oceni likvidnostnega tveganja se uporabi predloga iz Priloge V. Ta poročila se dopolnijo s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge VI in povzetkom ocene likvidnosti v razpredelnici 2 iz Priloge VI.
Poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja lahko vključujejo dodatne ustrezne informacije.
Člen 6
Priprava osnutka poročila o oceni tveganja skupine in osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik pripravi osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine ob upoštevanju vseh naslednjih dokumentov:
(a)
lastnega poročila o PNPO ali poročila o oceni likvidnostnega tveganja za EU nadrejeno institucijo in skupino;
(b)
poročil o PNPO ali poročil o oceni likvidnostnega tveganja za podrejene družbe, ki jih zadevni pristojni organi predložijo v skladu s členom 5;
(c)
prispevkov drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v skladu s členom 4(2).
2. Poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja iz točk (a) in (b) odstavka 1 se skupaj s prispevki iz točke (c) navedenega odstavka vključijo v osnutek poročila o oceni tveganja skupine ali osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine kot priloge.
3. Osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine vsebujeta rezultate ocene, ali ureditve, strategije, procesi in mehanizmi, ki jih izvajajo skupina in njene institucije, ter kapital in likvidnost teh institucij zagotavljajo preudarno upravljanje in kritje njihovih tveganj.
4. Pri pripravi osnutka poročila o oceni tveganja skupine se uporabi predloga iz Priloge III. To poročilo se dopolni s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge IV in povzetkom ocene kapitalske ustreznosti v razpredelnici 2 iz Priloge IV.
Pri pripravi osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine se uporabi predloga iz Priloge VII. To poročilo se dopolni s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge VIII in povzetkom ocene likvidnosti v razpredelnici 2 iz Priloge VIII.
5. V skladu z načelom sorazmernosti konsolidacijski nadzornik zagotavlja:
(a)
da skupna ocena odraža pomembnost institucij znotraj skupine in njihov pomen na lokalnem trgu;
(b)
da je v osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine razvidno, kako sta bila upoštevana ta pomembnost in pomen.
6. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži osnutka poročil, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (c) člena 3(2).
7. V skladu z dogovorom iz člena 4(3) lahko konsolidacijski nadzornik predloži osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav.
Člen 7
Dialog o osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik določi obliko in področje uporabe dialoga z zadevnimi pristojnimi organi o osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine.
2. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi razpravljajo o uskladitvi kvantitativnih predlogov, vključenih v posamezna poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja iz člena 6(1), s kvantitativnimi predlogi, vključenimi v osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine, kot je ustrezno.
3. Kvantitativni predlogi iz odstavka 2 zajemajo vsaj naslednja predloga:
(a)
predlagane ravni kapitala, s katerim morajo skupina institucij na konsolidirani ravni in vse institucije te skupine na posamični ravni razpolagati v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(b)
predlagane ravni posebnih zahtev glede likvidnosti, ki jih morajo skupina institucij na konsolidirani ravni in vse institucije te skupine na posamični ravni izpolnjevati v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU.
Člen 8
Dokončanje poročila o oceni tveganja skupine in poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik na podlagi dialoga iz člena 7 dokonča poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine na podlagi oblike in vsebine osnutka poročila o oceni tveganja skupine in osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine iz člena 6. Konsolidacijski nadzornik pojasni vse pomembne spremembe v poročilu o oceni tveganja skupine ali poročilu o oceni likvidnostnega tveganja skupine. Spremembe se sprejmejo na podlagi rezultata dialoga in vključujejo ustrezne posodobitve prilog k poročilu o oceni tveganja skupine ali poročilu o oceni likvidnostnega tveganja skupine.
2. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (e) člena 3(2).
3. V skladu s točko (a) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU predložitev poročila o oceni tveganja skupine zadevnim pristojnim organom pomeni začetek štirimesečnega obdobja za sprejetje skupne odločitve v zvezi s kapitalom.
4. V skladu s točko (b) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU predložitev poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine zadevnim pristojnim organom pomeni začetek enomesečnega obdobja za sprejetje skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo.
5. V skladu z dogovorom iz člena 4(3) lahko konsolidacijski nadzornik predloži poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav.
Člen 9
Priprava prispevkov k osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Zadevni pristojni organi konsolidacijskemu nadzorniku pravočasno predložijo svoje prispevke k osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (f) člena 3(2). Prispevki zajemajo vse institucije znotraj skupine institucij, ki so zajete v področje uporabe postopka skupnega odločanja.
2. Konsolidacijski nadzornik prispeva k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom. Njegovi prispevki zajemajo:
(a)
vse institucije skupine na posamični ravni, ki imajo dovoljenje v jurisdikciji konsolidacijskega nadzornika in ki so zajete v področje uporabe postopka skupnega odločanja;
(b)
skupino institucij na konsolidirani ravni.
3. Konsolidacijski nadzornik prispeva k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo. Njegovi prispevki zajemajo:
(a)
vse institucije skupine na posamični ravni, kadar imajo te institucije dovoljenje v jurisdikciji konsolidacijskega nadzornika in so zajete v področje uporabe postopka skupnega odločanja;
(b)
skupino institucij na konsolidirani ravni.
4. Prispevki k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom vsebujejo vse elemente iz člena 10.
5. Prispevki k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo vsebujejo vse elemente iz člena 11.
Člen 10
Priprava osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom
1. Konsolidacijski nadzornik pripravi v celoti utemeljen osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom, ki zajema skupino in institucije te skupine. Osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov, ki so vključeni v postopek skupnega odločanja v zvezi s kapitalom;
(b)
ime skupine institucij in seznam vseh institucij znotraj skupine, na katero se nanaša osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom in za katero se ta osnutek uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo skupnih odločitev v zvezi s kapitalom;
(d)
datum osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom in njegovih morebitnih posodobitev;
(e)
sklep glede uporabe členov 73 in 97 Direktive 2013/36/EU;
(f)
sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga skupina institucij na konsolidirani ravni;
(g)
sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga posamezna institucija skupine na posamični ravni;
(h)
sklep glede ravni kapitala, s katerim mora vsaka institucija skupine razpolagati na posamični ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(i)
sklep glede ravni kapitala, s katerim mora skupina institucij razpolagati na konsolidirani ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(j)
informacije o minimalnih bonitetnih zahtevah, ki se uporabljajo za posamezno institucijo v skladu s členom 92 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter členi 103, 129, 130, 131 in 133 Direktive 2013/36/EU, ter o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(k)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (i);
(l)
časovni načrt izvajanja sklepov iz točk (h) in (i), kadar je to ustrezno.
2. Sklep iz točke (e) odstavka 1 vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
oceno, ali imajo institucije skupine vzpostavljene zanesljive, učinkovite in popolne strategije ter postopke za oceno, ohranitev in razdelitev notranjega kapitala ter ali so take strategije in postopki posodobljeni;
(b)
oceno, ali so zneski, vrste in razdelitev notranjega kapitala ustrezni za kritje vrste in ravni tveganj, ki so jim ali bi jim lahko bile izpostavljene institucije skupine;
(c)
oceno, ali institucije skupine izvajajo ustrezne ureditve, strategije, postopke in mehanizme za uskladitev z vsemi zahtevami Direktive 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 575/2013;
(d)
oceno, ali ureditve, strategije, postopki in mehanizmi, ki jih izvajajo institucije skupine, zagotavljajo preudarno upravljanje in kritje njihovih tveganj;
(e)
informacije o uporabi nadzorniških ukrepov in pooblastil v skladu s členom 102 ter točkami (b) do (l) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU za odpravo pomanjkljivosti iz točk (a) do (d).
3. Sklepi iz točk (f) in (g) odstavka 1 so povezani ter podprti s sklepom iz točke (e) odstavka 1.
4. Sklepi iz točk (h) in (i) odstavka 1 izpolnjujejo vse naslednje zahteve:
(a)
oblikovani so kot znesek ali razmerje ali kombinacija obojega;
(b)
zagotavljajo podrobnosti o kakovosti potrebnega dodatnega kapitala;
(c)
povezani so s sklepom iz točke (e) odstavka 1 in so podprti z njim.
5. Sklepi glede vsake institucije skupine na posamični ravni in skupine institucij na konsolidirani ravni so jasno razvidni v osnutku dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom.
6. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži osnutek dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (g) člena 3(2).
Člen 11
Priprava osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik pripravi v celoti utemeljen osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, ki zajema skupino in institucije te skupine. Osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov, ki so vključeni v postopek skupnega odločanja v zvezi z likvidnostjo;
(b)
ime skupine institucij in seznam vseh institucij znotraj skupine, na katero se nanaša osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo in za katero se ta osnutek uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo skupnih odločitev v zvezi z likvidnostjo;
(d)
datum osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo in njegovih morebitnih posodobitev;
(e)
sklep glede likvidnostne ustreznosti za skupino na konsolidirani ravni;
(f)
sklep glede likvidnostne ustreznosti za vsako institucijo znotraj skupine na posamični ravni;
(g)
sklep o ukrepih, sprejetih za obravnavo vseh pomembnih zadev in bistvenih ugotovitev v zvezi z nadzorom likvidnosti, vključno v zvezi z ustreznostjo organizacije in obravnavo tveganj, kot je zahtevano v skladu s členom 86 Direktive 2013/36/EU, ter v zvezi s potrebo po posebnih zahtevah glede likvidnosti v skladu s členom 105 navedene direktive za vsako institucijo znotraj skupine na posamični ravni in za skupino na konsolidirani ravni;
(h)
informacije o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(i)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (g);
(j)
časovni načrt izvajanja sklepa iz točke (g), kadar je to ustrezno.
2. Sklep iz točk (e) in (f) odstavka 1 vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
oceno, ali institucije skupine izvajajo zanesljive strategije, politike, postopke in sisteme za ugotavljanje, merjenje, upravljanje in spremljanje likvidnostnega tveganja v ustreznem sklopu časovnih obdobij;
(b)
oceno, ali likvidnost institucij skupine na posamični ravni in likvidnost skupine na konsolidirani ravni zagotavljata zadostno kritje likvidnostnih tveganj;
(c)
oceno, ali institucije skupine izvajajo ustrezne ureditve, strategije, postopke in mehanizme za uskladitev z vsemi zahtevami Direktive 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 575/2013.
3. V sklepu iz točke (g) odstavka 1 so določene podrobnosti o naravi sprejetih ukrepov. Kadar so ti ukrepi povezani s potrebo po posebnih zahtevah glede likvidnosti v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU, so v sklepu določene podrobnosti o sprejetju navedenih posebnih zahtev glede likvidnosti.
4. Sklepi glede vsake institucije skupine na posamični ravni in skupine institucij na konsolidirani ravni so jasno razvidni v osnutku dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo.
5. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži osnutek dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (g) člena 3(2).
Člen 12
Sprejetje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik na podlagi dialoga z zadevnimi pristojnimi organi o osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo iz točke (i) člena 3(2) po potrebi pregleda osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, s čimer dokončno oblikuje navedeni odločitvi.
2. Dogovor o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo sprejmejo konsolidacijski nadzornik in vsi zadevni pristojni organi.
3. Dogovor pisno sklenejo predstavniki konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov, pri čemer so predstavniki ustrezno pooblaščeni za zastopanje svojih zadevnih pristojnih organov.
Člen 13
Sporočanje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik upravljalnemu organu EU nadrejene institucije pravočasno predloži dokument o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokument o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (k) člena 3(2). Konsolidacijski nadzornik potrdi to predložitev zadevnim pristojnim organom.
2. Zadevni pristojni organi v državi članici upravljalnim organom institucij, ki imajo dovoljenje v navedeni državi članici, pravočasno predložijo ustrezne dele dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, ki so pomembni za vsako navedeno institucijo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (k) člena 3(2).
3. Konsolidacijski nadzornik po potrebi z EU nadrejeno institucijo razpravlja o dokumentu o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokumentu o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, da pojasni podrobnosti odločitev in njihovo uporabo.
4. Zadevni pristojni organi v državi članici po potrebi z institucijami s sedežem v tej državi članici razpravljajo o ustreznih delih dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, ki so pomembni za vsako od teh institucij, da pojasnijo podrobnosti odločitev in njihovo uporabo.
Člen 14
Spremljanje uporabe skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik rezultat razprav iz člena 13(3) sporoči zadevnim pristojnim organom, kadar mora EU nadrejena institucija sprejeti katerega koli od naslednjih ukrepov:
(a)
izpolnjevati dodatne kapitalske zahteve v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU na posamični ali konsolidirani ravni;
(b)
obravnavati pomembne zadeve ali pomembne ugotovitve v zvezi z nadzorom likvidnosti ali izpolniti posebne zahteve glede likvidnosti v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU na posamični ali konsolidirani ravni.
2. Zadevni pristojni organi v državi članici rezultat razprav iz člena 13(4) sporočijo konsolidacijskemu nadzorniku, kadar mora institucija, ki ima dovoljenje v navedeni državi članici, sprejeti katerega koli od naslednjih ukrepov:
(a)
izpolnjevati dodatne kapitalske zahteve v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU na posamični ravni;
(b)
obravnavati pomembne zadeve ali pomembne ugotovitve v zvezi z nadzorom likvidnosti ali izpolniti posebne zahteve glede likvidnosti v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU na posamični ravni.
3. Konsolidacijski nadzornik rezultat razprav iz odstavka 2 posreduje drugim zadevnim pristojnim organom.
4. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi spremljajo uporabo skupnih odločitev v zvezi s kapitalom in skupnih odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki so relevantne za vsako institucijo skupine, za katero so odgovorni.
POGLAVJE III
NESTRINJANJA IN ODLOČITVE, KI SE SPREJMEJO, KADAR SKUPNA ODLOČITEV NI SPREJETA
Člen 15
Postopek odločanja, kadar skupna odločitev ni sprejeta
1. Kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo med konsolidacijskim nadzornikom in zadevnimi pristojnimi organi ni sprejeta v časovnih obdobjih iz člena 8(3) ali člena 8(4), se odločitve iz člena 113(3) Direktive 2013/36/EU zabeležijo pisno, sprejmejo pa se do najpoznejšega od naslednjih datumov:
(a)
en mesec po poteku časovnega obdobja iz člena 8(3) ali (4), kot je ustrezno;
(b)
en mesec po tem, ko EBA predloži morebitne nasvete na podlagi zahteve po posvetovanju v skladu s tretjim pododstavkom člena 113(2) Direktive 2013/36/EU;
(c)
en mesec po tem, ko EBA sprejme morebitno odločitev v skladu s prvim ali drugim pododstavkom člena 113(3) Direktive 2013/36/EU, ali kateri koli drug datum, ki ga EBA določi v taki odločitvi.
2. Zadevni pristojni organi konsolidacijskemu nadzorniku sporočijo odločitve, sprejete na posamični ravni, kadar skupna odločitev ni sprejeta.
3. Konsolidacijski nadzornik odločitve iz odstavka 2 ter odločitve, ki jih sprejme na posamični in konsolidirani ravni, združi v enoten dokument, ki ga predloži vsem zadevnim pristojnim organom.
4. Kadar je bilo opravljeno posvetovanje z EBA, dokument iz odstavka 3 vključuje pojasnilo morebitnih odstopanj od nasvetov, ki jih je predložila EBA.
Člen 16
Priprava osnutkov odločitev v zvezi s kapitalom, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ni sprejeta
1. Odločitev v zvezi s kapitalom, ki se sprejme, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ni sprejeta, je opredeljena v dokumentu, ki vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika ali zadevnega pristojnega organa, ki je sprejel odločitev v zvezi s kapitalom;
(b)
ime skupine institucij ali institucije skupine, na katero se nanaša odločitev v zvezi s kapitalom in za katero se ta odločitev uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo odločitev v zvezi s kapitalom;
(d)
datum sprejetja odločitve v zvezi s kapitalom;
(e)
sklep glede uporabe členov 73 in 97 Direktive 2013/36/EU;
(f)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga skupina institucij na konsolidirani ravni;
(g)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na posamični podlagi, sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga zadevna institucija na posamični ravni;
(h)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep glede ravni kapitala, s katerim mora skupina institucij razpolagati na konsolidirani ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(i)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na posamični podlagi, sklep glede ravni kapitala, s katerim mora zadevna institucija razpolagati na posamični ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(j)
informacije o minimalnih bonitetnih zahtevah, ki se uporabljajo za zadevne institucije v skladu s členom 92 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter členi 103, 129, 130, 131 in 133 Direktive 2013/36/EU, ter o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(k)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (i);
(l)
opis načina upoštevanja ocene tveganja, stališč in pridržkov, ki jih izrazijo drugi zadevni pristojni organi ali konsolidacijski nadzornik, kadar je to ustrezno;
(m)
časovni načrt izvajanja sklepov iz točk (h) in (i), kadar je to ustrezno.
2. Odločitve v zvezi s kapitalom, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom na posamični ali konsolidirani ravni ni sprejeta, izpolnjujejo zahteve iz člena 10(2) do (4), kadar je to ustrezno.
Člen 17
Priprava osnutkov odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta
1. Odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejme, kadar skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta, je opredeljena v dokumentu, ki vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika ali zadevnega pristojnega organa, ki je sprejel odločitev v zvezi z likvidnostjo;
(b)
ime skupine institucij ali institucije skupine, na katero se nanaša odločitev v zvezi z likvidnostjo in za katero se ta odločitev uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo odločitve v zvezi z likvidnostjo;
(d)
datum sprejetja odločitve v zvezi z likvidnostjo;
(e)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep glede likvidnostne ustreznosti za skupino institucij na konsolidirani ravni;
(f)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na posamični podlagi, sklep glede likvidnostne ustreznosti za zadevno institucijo na posamični ravni;
(g)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep o ukrepih, sprejetih za obravnavo vseh pomembnih zadev in bistvenih ugotovitev v zvezi z nadzorom likvidnosti, vključno v zvezi z ustreznostjo organizacije in obravnavo tveganj, kot je zahtevano v skladu s členom 86 Direktive 2013/36/EU, in v zvezi s potrebo po posebnih zahtevah glede likvidnosti v skladu s členom 105 navedene direktive za skupino na konsolidirani ravni;
(h)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na posamični podlagi, sklep o ukrepih, sprejetih za obravnavo vseh pomembnih zadev in bistvenih ugotovitev v zvezi z nadzorom likvidnosti, vključno v zvezi z ustreznostjo organizacije in obravnavo tveganj, kot je zahtevano v skladu s členom 86 Direktive 2013/36/EU, in v zvezi s potrebo po zahtevah glede likvidnosti za zadevno institucijo na posamični ravni v skladu s členom 105 navedene direktive;
(i)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (h);
(j)
informacije o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(k)
opis načina upoštevanja ocene tveganja, stališč in pridržkov, ki jih izrazijo drugi zadevni pristojni organi ali konsolidacijski nadzornik, kadar je to ustrezno;
(l)
časovni načrt izvajanja sklepov iz točk (g) do (h), kot je ustrezno.
2. Odločitve v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo na posamični ali konsolidirani ravni ni sprejeta, izpolnjujejo zahteve iz člena 11(2) do (3).
Člen 18
Sporočanje odločitev v zvezi s kapitalom in odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta
1. Konsolidacijski nadzornik upravljalnemu organu EU nadrejene institucije predloži dokument o odločitvi iz člena 15(3).
2. Zadevni pristojni organi v državi članici upravljalnim organom institucij, ki imajo dovoljenje v navedeni državi članici, predložijo ustrezne dele dokumenta o odločitvi iz odstavka 1, ki so pomembni za vsako od teh institucij.
3. Konsolidacijski nadzornik po potrebi razpravlja o dokumentu o odločitvi z EU nadrejeno institucijo, da pojasni podrobnosti in uporabo odločitev v zvezi s kapitalom ali odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta.
4. Zadevni pristojni organi v državi članici po potrebi z institucijami s sedežem v tej državi članici razpravljajo o ustreznih delih dokumenta o odločitvi, ki so pomembni za vsako od teh institucij, da pojasnijo podrobnosti in uporabo odločitev v zvezi s kapitalom ali odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta.
Člen 19
Spremljanje uporabe odločitev v zvezi s kapitalom in odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta
Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi spremljajo uporabo odločitev v zvezi s kapitalom in odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta, in ki so pomembne za vsako institucijo skupine, za katero so odgovorni.
POGLAVJE IV
POSODOBITEV IN IZREDNA POSODOBITEV SKUPNIH ODLOČITEV IN ODLOČITEV, KI SE SPREJMEJO, KADAR SKUPNA ODLOČITEV NI SPREJETA
Člen 20
Izredna posodobitev skupnih odločitev
1. Kadar zahtevo za izredno posodobitev skupne odločitve v zvezi s kapitalom ali skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo sproži konsolidacijski nadzornik ali zadevni pristojni organ v skladu s členom 113(4) Direktive 2013/36/EU, konsolidacijski nadzornik to zahtevo sporoči vsem zadevnim pristojnim organom. Izredna posodobitev se izvede v skladu s postopkom iz členov 9 do 14.
2. Kadar zadevni pristojni organ zahteva posodobitev skupne odločitve v zvezi z institucijo, ki ni EU nadrejena institucija, EU nadrejeni finančni holding ali EU nadrejeni mešani finančni holding, s konsolidacijskim nadzornikom na dvostranski ravni, se zahteva oblikuje pisno in se v celoti utemelji.
Konsolidacijski nadzornik zahtevo iz prvega pododstavka sporoči vsem zadevnim pristojnim organom. Zahteva vključuje osnutek dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom, ki je v skladu z zahtevami iz člena 10, ali osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, ki je v skladu z zahtevami iz člena 11. Konsolidacijski nadzornik opredeli rok, v katerem morajo zadevni pristojni organi sporočiti, ali bi bilo treba posodobitev obravnavati na dvostranski ravni.
Kadar v določenem roku noben zadevni pristojni organ ne predloži zahteve za posodobitev, ki bi jo bilo treba obravnavati na ravni, ki ni dvostranska, konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organ, ki je zahteval izredno posodobitev, prispevata k skupni odločitvi na dvostranski ravni in se o njej dogovorita.
3. Kadar zadevni pristojni organ ne želi predložiti prispevka k posodobljeni skupni odločitvi v skladu s členom 9, konsolidacijski nadzornik pripravi posodobljeno skupno odločitev na podlagi zadnjega prispevka k dokumentu o skupni odločitvi, ki ga je predložil zadevni pristojni organ.
Člen 21
Letna in izredna posodobitev odločitev, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev ni sprejeta
1. Letna posodobitev odločitev, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev ni sprejeta, se izvede v skladu s koraki iz člena 3(2), če je vsak korak pomemben za uporabo člena 97(4) Direktive 2013/36/EU.
2. Vsaka izredna posodobitev odločitev, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev ni sprejeta, v skladu s členom 113(4) Direktive 2013/36/EU, se izvede v skladu s postopkom iz členov 9 do 14.
POGLAVJE V
KONČNE DOLOČBE
Člen 22
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 23. junija 2014