РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 836/2012 НА КОМИСИЯТА
от 18 септември 2012 година
за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) по отношение на оловото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 68, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда, че ако държава-членка счита, че производството, пускането на пазара или употребата на вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие представлява риск за здравето на човека или околната среда, който не е адекватно контролиран и по отношение на който трябва да бъдат предприети действия, тя подготвя досие, след като е уведомила за намерението си Европейската агенция по химикали (наричана по-долу „Агенцията“).
(2)
На 15 април 2010 г. в съответствие с член 69, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 Франция подаде до Агенцията досие с оглед на започване на процес на ограничаване в съответствие с членове 69-73 от посочения регламент. В посоченото досие беше доказано, че поради навика да поставят предмети в устата си децата, по-специално тези на възраст под 36 месеца, могат да бъдат многократно изложени на въздействието на оловото, изпускано от бижутерийни изделия. Многократната експозиция на олово може да доведе до тежко и необратимо въздействие върху поведението и развитието на неврологична основа, към което децата са особено чувствителни, като се има предвид, че централната им нервна система все още е в процес на развитие. В досието се доказва, че е необходимо предприемането на действие на равнището на Съюза освен мерките, които вече се прилагат, за да се избегне във възможно най-голяма степен експозицията на олово и неговите съединения, съдържащи се в бижутерийните изделия. В съответствие с това в досието се предлага забрана на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако степента на миграция на оловото е по-висока от 0,09 μg/cm2/h.
(3)
В становището си от 10 март 2011 г. Комитетът за оценка на риска (наричан по-долу „КОР“) изказва мнението, че от гледна точка на ефективността при намаляване на рисковете, най-подходящата мярка на равнището на Съюза за справяне с установените рискове е забраната на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в метални и неметални части от бижутерийни изделия и забраната за пускане на пазара на такива изделия или части от тях, ако концентрацията на олово е равна или по-висока от 0,05 тегловни % от отделната част, освен ако може да се докаже, че степента на изпускане на олово от бижутерийното изделие или всяка от неговите части не превишава границата от 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
В становището си от 15 септември 2011 г. Комитетът за социално-икономически анализи (наричан по-долу „КСИА“) подложи на оценка забраната за пускане на пазара и употреба на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако концентрацията на олово във всяка отделна част от изделието е равна или по-висока от 0,05 тегловни %. Тази мярка беше счетена за най-подходяща на равнището на Съюза за справяне с идентифицираните рискове от гледна точка на съотношението между социално-икономическите ползи от нея и социално-икономическите разходи по прилагането ѝ. Във връзка с липсата понастоящем на метод за изпитване за миграция, който да имитира условията, налични при поставянето в устата, КСИА е на мнение, че ограничаването следва да се основава върху съдържанието на олово във всяка отделна част на бижутерийните изделия, а не върху степента на миграция на оловото, изпускано от такива изделия. Освен това КСИА препоръча да се предвиди освобождаване за кристално стъкло, стъкловидни емайли, вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди, както и за несинтетични или възстановени скъпоценни и полускъпоценни камъни.
(5)
На 23 септември 2011 г. Агенцията предостави на Комисията становищата на КОР и КСИА.
(6)
Поради липсата на информация за изпускане на олово при поставяне в устата и поради липсата на подходящи други решения за всички видове употреба при кристално стъкло и стъкловидни емайли последните следва да бъдат освободени от настоящата мярка. Освен това КСИА препоръча освобождаване от мярката само за кристално стъкло от категории 1 и 2 (съответно „тежък оловен кристал“ и „оловен кристал“) съгласно определенията в приложение I към Директива 69/493/ЕИО на Съвета от 15 декември 1969 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с кристалното стъкло (2). Категориите 3 и 4 („кристално стъкло, кристалин“), определени в посочената директива, обаче също следва да бъдат освободени от ограничаване, за да се гарантира последователност по отношение на освобождаването, предвидено в приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (3), изменена с Решение 2010/571/ЕС на Комисията (4), и тъй като те имат по-ниско съдържание на олово в сравнение с категории 1 и 2.
(7)
По силата на същите причини, налагащи кристалното стъкло и стъкловидните емайли да бъдат освободени от ограничаване, несинтетичните или възстановените скъпоценни и полускъпоценни камъни, в които оловото присъства като естествена съставка, също следва да бъдат освободени от ограничаване.
(8)
Недостъпните за потребителите вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди следва да бъдат освободени от ограничаване, тъй като експозицията на олово от посочените съставни части може да се изключи.
(9)
Ограничаването на пускането на пазара на употребявани и старинни бижутерийни изделия би имало значително социално-икономическо въздействие, тъй като подобни предмети биха загубили пазарната си стойност в Съюза, и би създало затруднения при правоприлагането. Поради това бижутерийните изделия, които са пуснати за пръв път на пазара до 12 месеца след влизането в сила на ограничаването, както и внесените старинни бижутерийни изделия следва да бъдат освободени от ограничаване.
(10)
Комисията следва да преразгледа освобождаването на кристал, стъкловидни емайли, скъпоценни и полускъпоценни камъни с оглед на новата научна информация, в това число миграцията на олово при освободените от ограничаване видове употреба, наличието на подходящи заместващи решения, както и разработването на изпитвателни методи за миграцията.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2012 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 836/2012
z dne 18. septembra 2012
o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) glede svinca
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (1) ter zlasti člena 68(1) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Če država članica v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 meni, da proizvodnja, dajanje v promet ali uporaba snovi kot take, v zmesi ali izdelku pomeni tveganje za zdravje ljudi ali okolje, ki ni ustrezno nadzorovano in bi ga bilo treba obravnavati, pripravi dokumentacijo, potem ko je o tej nameri uradno obvestila Evropsko agencijo za kemikalije (v nadaljnjem besedilu: Agencija).
(2)
Francija je 15. aprila 2010 Agenciji predložila dokumentacijo v skladu s členom 69(4) Uredbe (ES) št. 1907/2006, da bi sprožila postopek za določitev omejitev v skladu s členi 69 do 73 navedene uredbe. V navedeni dokumentaciji je bilo dokazano, da so lahko otroci, zlasti v starosti do 36 mesecev, zaradi dajanja predmetov v usta vedno znova izpostavljeni svincu, ki se sprošča iz nakita. Pri takšni ponavljajoči se izpostavljenosti svincu lahko pride do resnih in trajnih nevrovedenjskih in nevrorazvojnih učinkov, ki pri otrocih pomenijo toliko večje tveganje, saj se njihov centralni živčni sistem še razvija. V skladu z dokumentacijo so potrebni ukrepi na ravni celotne Unije, ki niso omejeni na obstoječe ukrepe, da bi se čim bolj preprečila izpostavljenost svincu in njegovim spojinam v nakitu. V dokumentaciji je tako predlagana prepoved dajanja v promet ter uporabe svinca in njegovih spojin v nakitu, če migracija svinca presega 0,09 μg/cm2/h.
(3)
Odbor za oceno tveganja (v nadaljnjem besedilu: RAC) je v svojem mnenju z dne 10. marca 2011 navedel, da je najprimernejši ukrep na ravni celotne Unije za obravnavo ugotovljenih tveganj v smislu učinkovitega zmanjševanja tveganj prepoved dajanja v promet ter uporabe svinca in njegovih spojin v kovinskih in nekovinskih delih nakita, če je koncentracija svinca v posameznem delu 0,05 mas. % ali več in če ni mogoče dokazati, da sproščanje svinca iz nakita ne presega mejne vrednosti 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
Odbor za socialno-ekonomsko analizo (v nadaljnjem besedilu: SEAC) je v svojem mnenju z dne 15. septembra 2011 preučil prepoved dajanja v promet ter uporabe svinca in njegovih spojin v nakitu, če je koncentracija svinca v katerem koli delu 0,05 mas. % ali več. Menil je, da je to najprimernejši ukrep na ravni celotne Unije za obravnavo ugotovljenih tveganj v smislu sorazmernosti socio-ekonomskih koristi in socio-ekonomskih stroškov. Ker ustrezna preskusna metoda za migracijo svinca, ki bi posnemala dajanje izdelkov v usta, trenutno ni na voljo, je SEAC menil, da mora omejitev temeljiti na vsebnosti svinca v katerem koli delu nakita in ne na stopnji migracije svinca, ki se sprošča iz takih izdelkov. Poleg tega je SEAC priporočil, da se določijo izjeme za kristalno steklo, emajl, notranje sestavne dele zapestnih in žepnih ur ter nesintetične ali rekonstruirane drage in poldrage kamne.
(5)
Agencija je 23. septembra 2011 Komisiji predložila mnenji RAC in SEAC.
(6)
Glede na pomanjkanje informacij o sproščanju svinca pri dajanju predmetov v usta in ker ustrezni nadomestni materiali za vse uporabe v kristalnem steklu in emajlu niso na voljo, se slednja izvzameta iz sedanjega ukrepa. Poleg tega je SEAC priporočil izjemo samo za kristalno steklo kategorij 1 in 2 (tj. „kristala z visoko vsebnostjo svinca“ in „svinčevega kristala“), kakor sta opredeljeni v Prilogi I k Direktivi Sveta 69/493/EGS z dne 15. decembra 1969 o približevanju zakonodaje držav članic o kristalnem steklu (2). Vendar bi bilo treba zaradi zagotovljanja skladnosti z izjemo iz Priloge k Direktivi 2002/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi (3), kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije 2010/571/EU (4), ter ker vsebujeta manj svinca v primerjavi s kategorijama 1 in 2, iz omejitve izvzeti tudi kristalno steklo kategorij 3 in 4 („kristalno steklo, kristalin“), kakor je opredeljeno v navedeni direktivi.
(7)
Iz enakih razlogov, ki veljajo za kristalno steklo in emajl, bi bilo treba iz omejitve izvzeti nesintetične ali rekonstruirane drage in poldrage kamne, v katerih je svinec naravni sestavni del.
(8)
Iz omejitve bi bilo treba izvzeti notranje sestavne dele zapestnih in žepnih ur, ki so potrošnikom nedostopni, saj se izpostavljenost svincu prek navedenih sestavnih delov lahko izključi.
(9)
Omejitev dajanja v promet rabljenega nakita in nakita starejšega datuma bi imela znaten socio-ekonomski učinek, saj bi taki izdelki izgubili tržno vrednost v Uniji in bi pomenili težave za izvrševanje ukrepa. Zato bi bilo treba nakit, prvič dan v promet najpozneje v 12 mesecih po začetku veljavnosti omejitve, in uvožen nakit starejšega datuma izvzeti iz omejitve.
(10)
Komisija bi morala glede na razpoložljiva znanstvena spoznanja, vključno s tistimi o migraciji svinca iz navedenih izvzetih uporab, razpoložljivosti ustreznih nadomestnih materialov in razvoju preskusnih metod migracije, opraviti pregled izjeme za kristal, emajl ter drage in poldrage kamne.
(11)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega v skladu s členom 133 Uredbe (ES) št. 1907/2006 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 18. septembra 2012