РЕШЕНИЕ № 529/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Секторът Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС) в Съюза представлява нетен поглътител, който отстранява парниковите газове от атмосферата в количество, съответстващо на значителен дял от общите емисии на парникови газове на Съюза. Дейностите в сектора ЗПЗГС водят до антропогенни емисии и поглъщания на парникови газове като последица от промените в количествата въглерод, съдържащи се в растителността и почвите, както и до емисии на парникови газове, различни от CO2. Увеличеното устойчиво използване на продукти от добита дървесина може значително да ограничи емисиите и да увеличи поглъщанията на парникови газове от атмосферата. Дължащите се на сектора ЗПЗГС емисии и поглъщания на парникови газове не се отчитат за постигането на европейската цел за 2020 г. за намаление на емисиите с 20 %, определена съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (3) и съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (4), при все че тези емисии и поглъщания частично се отчитат за изпълнението на количествените ангажименти на Съюза за ограничаване и намаляване на емисиите по член 3, параграф 3 от Протокола от Киото („Протокола от Киото“) към Рамковата конвенция на ООН по изменението на климата (РКООНИК), одобрен с Решение 2002/358/ЕО на Съвета (5).
(2)
В контекста на постигането до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност всички видове земеползване следва да се разглеждат по холистичен начин и ЗПЗГС да бъдат включени в рамките на политиката на Съюза за климата.
(3)
Решение № 406/2009/ЕО изисква Комисията да оцени условията и реда за включване на емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности във връзка със ЗПЗГС, в ангажимента на ЕС за намаление на емисиите на парникови газове, като в същото време осигури дълготрайност и екологична обоснованост на приноса на този сектор и предвиди изисквания за прецизен мониторинг и отчитане на съответните емисии и поглъщания. Ето защо с това решение, като първа стъпка, следва да се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС и така да се допринесе за разработването на политика за включване на сектора ЗПЗГС в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите, по целесъобразност, като същевременно се отчитат условията на околната среда в различните региони на Съюза, включително, inter alia, богатите на гори държави. За да се осигури междувременно запазването и увеличаването на въглеродните запаси, настоящото решение следва да съдържа и изискване към държавите членки да предоставят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите, както и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС.
(4)
В настоящото решение следва да бъдат определени задълженията на държавите членки при прилагането на тези правила за отчитане и задълженията за предоставяне на информация за техните действия в сектора ЗПЗГС. Решението следва да не определя задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти.
(5)
В Решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Единадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Монреал през декември 2005 г., и в Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Седемнадесетата конференция на Страните по РКООНИК, състояла се в Дърбан през декември 2011 г., се определят правила за отчитане за сектора ЗПЗГС, валидни в рамките на втория период на задължения по Протокола от Киото. Настоящото решение следва да бъде изцяло съобразено с цитираните решения, за да се осигури съгласуваност между вътрешните правила на Съюза и определенията, реда и условията, правилата и насоките, договорени в рамките на РКООНИК, за да се избегне дублиране при докладването по държави. Настоящото решение следва също да бъде съобразено с особеностите на сектора ЗПЗГС и задълженията, произтичащи от участието на Съюза като отделна страна по РКООНИК и Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане, приложими за сектора ЗПЗГС в Съюза, не следва да създават допълнителна административна тежест. Поради това не трябва да се изисква внесените в съответствие с тези правила доклади да включват информация, която не се изисква съгласно решенията, взети на Конференцията на страните по РКООНИК и Срещата на страните по Протокола от Киото.
(7)
Секторът ЗПЗГС може да допринесе за смекчаването на изменението на климата по различни начини, по-специално чрез намаляване на емисиите, запазване и увеличаване на поглътителите и въглеродните запаси. За да бъдат ефективни мерките, насочени по-конкретно към увеличаване на улавянето на въглерод, от решаващо значение е стабилността и приспособяемостта на въглеродните депа.
(8)
Правилата за отчитане по отношение на ЗПЗГС следва да отразяват усилията, полагани в секторите на селското и горското стопанство за засилване на приноса на промените в земеползването за намаляване на емисиите. Настоящото решение следва да предвижда правила за задължително отчитане на дейностите по залесяване, повторно залесяване, обезлесяване и управление на горите, както и на дейностите по управление на пасища и управление на обработваеми земи, като за първия отчетен период се прилагат разпоредби с цел подобряване на системите за докладване и отчитане на държавите членки. Настоящото решение следва да включва и правила за доброволно отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони. За тази цел Комисията следва да рационализира и подобри резултатите от базите данни на Съюза (Евростат - Lucas, ЕАОС - Corine Land Cover и т.н.), в които се събира съответната информация, с цел да се помогне на държавите членки да изпълнят задълженията си за отчитане, по-специално за управление на обработваеми земи и управление на пасища, както и доброволното отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони, където има такова.
(9)
За да се осигури екологичната обоснованост на правилата за отчитане, отнасящи се за сектора ЗПЗГС в ЕС, тези правила следва да се основават на принципите за отчитане, залегнали в Решение 2/CMP.7, Решение 2/СМР.6 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Шестнадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Канкун през декември 2010 г., и Решение 16/CMP.1. Държавите членки следва да изготвят и водят своите отчети, като следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, използвана за оценяването на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС, съгласно насоките, дадени в съответните указания на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК) относно националните инвентаризации на парниковите газове, включително относно методиките за отчитане на различни от CO2 емисии на парникови газове, приети в рамките на РКООНИК.
(10)
Правилата за отчитане въз основа на Решения 2/СМР.7 и 16/СМР.1 не позволяват отчитане на ефекта на заместване при използване на продукти от добита дървесина за производство на енергия и материали, тъй като това би довело до двойно отчитане. Такова използване обаче би могло значително да допринесе за смекчаване на изменението на климата и поради това предоставяната от държавите членки информация относно действията в сектора ЗПЗГС може да включва мерки за заместване на материали и енергийни суровини с висока въглеродна интензивност с биомаса. Това би повишило последователността на политиката.
(11)
За да се осигури солидна основа за бъдещото определяне на политиките и оптимизиране на земеползването в Съюза, е необходимо да се направят подходящи инвестиции. За да се гарантира, че тези инвестиции могат да бъдат насочени приоритетно към ключови категории, държавите членки следва първоначално да имат право да изключват от отчитането някои въглеродни депа. В дългосрочен план обаче следва да има стремеж към по-изчерпателно отчитане за сектора, включително всички земи, депа и газове.
(12)
Правилата за отчитане следва да отчитат точно дължащите се на човешката дейност промени в емисиите и поглъщанията. Във връзка с това в настоящото решение следва да се предвиди използването на специфични методики за различните видове дейности в сектора ЗПЗГС. Емисиите и поглъщанията, свързани със залесяването, повторното залесяване и обезлесяването, са резултат от пряко и причинено от човека превръщане на незалесена в залесена площ или обратно и следователно трябва да бъдат отчитани в своята цялост. Всички емисии и поглъщания, свързани с управлението на пасища, управлението на обработваеми земи, рекултивацията, пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони, се отчитат чрез прилагане на базова година за изчисляване на промените в емисиите и поглъщанията. Емисиите и поглъщанията от управлението на горите обаче зависят от определен брой природни условия, възрастовата структура, както и от миналите и настоящите практики на управление. Използването на базова година не е в състояние да отрази тези фактори и произтичащите от тях циклични въздействия върху емисиите и поглъщанията или варирането им през отделните години. Съответните правила за отчитане, по които се изчисляват промените в емисиите и поглъщанията, следва по-скоро да предвиждат използването на референтни количества, така че да се изключат последиците от природни фактори и специфични за дадена страна характеристики. Референтните количества представляват оценки на нетните годишни емисии или поглъщания, дължащи се на управлението на горите на територията на държава членка през годините, включени във всеки отчетен период, и следва да бъдат определени по прозрачен начин, в съответствие с решения 2/CMP.6 и 2/CMP.7. Посочените в настоящото решение референтни количества следва да бъдат идентични с одобрените в рамките на РКООНИК. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрения в методиките или данните, свързани с определянето на референтното количество, държавата членка следва да извърши подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите.
Правилата за отчитане следва да предвиждат горна граница на посочваните в отчетите стойности на нетните поглъщания в резултат от управлението на горите. В случай на нововъведения във връзка с правилата за отчитане за горскостопански дейности в контекста на съответните международни процеси следва да се обмисли актуализиране на правилата за отчитане за горскостопански дейности в настоящото решение с цел да се осигури съгласуваност с тези нововъведения.
(13)
Правилата за отчитане следва да отразяват по подходящ начин положителния принос за поглъщания на парникови газове в дървесина и продукти на основата на дървесина, както и да допринасят за засилено използване на горите като ресурс в рамките на устойчивото управление на горите и за засилено използване на продукти от дървесина.
(14)
Съгласно глава 4.1.1 от ръководството на МКИК за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство, добра практика е страните да посочат минималната ширина, която ще прилагат при определението за гора и единици земя, които подлежат на дейности по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, в допълнение към минималната площ гора. Следва да се осигури съгласуваност с определението, използвано от всяка държава членка при докладването по линия на РКООНИК и Протокола от Киото и настоящото решение.
(15)
Правилата за отчитане следва да гарантират, че държавите членки отразяват точно в отчетите промените, когато има такива, във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина с оглед да се стимулира използването на продукти от добита дървесина с продължителен жизнен цикъл. Следователно функцията за разлагане от първи порядък, приложима за емисиите от продукти от добита дървесина, следва да съответства на формула 12.1 от ръководствата на МКИК, озаглавени „Ръководства на МКИК от 2006 г. относно националните инвентаризации на парниковите газове“, а съответните приети стойности за периода на полуотделяне на въглерода следва да се базират на таблица 3а.1.3 от ръководството на МКИК от 2003 г. за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство. Държавите членки следва да могат вместо това да използват специфични за страната методики и стойности за периода на полуотделяне на въглерода, стига те да са в съответствие с най-новите ръководства на МКИК.
(16)
Тъй като годишните колебания на стойностите на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на селскостопански дейности, са много по-малки в сравнение с тези за горскостопанските дейности, държавите членки следва да отчитат емисиите и поглъщанията от дейностите за управление на обработваеми земи и пасища спрямо базовата година или период.
(17)
Пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони обхваща емисиите от торфища, където се натрупват големи количества въглерод. Емисиите от деградиращи и пресъхващи торфища съставляват около 5 % от емисиите на парниковите газове в световен мащаб и представляват между 3,5 и 4 % от емисиите в Съюза през 2010 г. Поради това, след като на международно равнище бъдат договорени съответните ръководства на МКИК, Съюзът следва да се стреми да придвижи въпроса на международно равнище с оглед постигането на споразумение с органите на РКООНИК или на Протокола от Киото относно задължението да се изготвят и водят годишни отчети за емисиите и поглъщанията от дейности, попадащи в категориите пресушаване и възстановяване на влажни зони, и с оглед на включването на това задължение в глобалното споразумение за климата, което да бъде сключено не по-късно от 2015 г.
(18)
Естествените смущения, като например пожари, нашествия на насекоми, болести, екстремните метеорологични събития и геоложки дислокации, които са извън контрола на държава членка и на практика не са повлияни от нея, могат да доведат до емисии от сектора ЗПЗГС с временен характер или могат да обърнат ефекта от предишни поглъщания. Тъй като обръщане на ефекта може да се получи и в резултат от управленски решения, като например решения за дърводобив или залесяване, с настоящото решение следва да се осигури винаги да има точно отразяване на причинените от човека обратни ефекти в отчетите за ЗПЗГС. От друга страна, с настоящото решение следва на държавите членки да се даде ограничена възможност да изключват от своите отчети за ЗПЗГС емисиите, дължащи се на смущения в залесяването, повторното залесяване и управлението на горите, които са извън техния контрол, като използват фонови нива и допустими отклонения в съответствие с Решение 2/CMP.7. Начинът обаче, по който държавите членки прилагат тези разпоредби, следва да не води до необосновано занижено отчитане.
(19)
Правилата за докладване за емисиите на парникови газове и за друга информация във връзка с изменението на климата, включително информация за сектора ЗПЗГС, попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза (6) и следователно са извън обхвата на настоящото решение. Държавите членки следва да спазват тези правила за мониторинг и докладване във връзка със задълженията си за отчитане, определени в настоящото решение.
(20)
Изготвянето на отчетите за ЗПЗГС на ежегодна основа би направило тези отчети неточни и ненадеждни поради годишните колебания в стойностите на емисиите и поглъщанията, често появяващата се необходимост от преизчисляване на някои докладвани данни и дългото време, необходимо за проява на ефекта от променените управленски практики в горското и селското стопанство върху количеството на въглеродните запаси в растителността и почвите. Ето защо настоящото решение следва да предвиди отчитане на по-дълъг период от време.
(21)
Държавите членки следва да предоставят информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС, с които въвеждат подходящи за страната мерки за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС. Тази информация следва да съдържа някои елементи, посочени в настоящото решение. Освен това за поощряване на най-добрите практики и единодействия с други политики и мерки, свързани с горите и селското стопанство, в приложение към настоящото решение следва да бъде поместен примерен списък от мерки, които също могат да бъдат включени в подаваната информация. Комисията може да предоставя насоки, за да улесни обмена на съпоставима информация.
(22)
В рамките на подготовката и изпълнението на своите действия в сектора ЗПЗГС държавите членки могат, когато е целесъобразно, да проучат дали има възможности за насърчаване на инвестиции в селското стопанство.
(23)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да актуализира съдържащите се в настоящото решение определения в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение I с цел да добавя или да променя отчетни периоди, така че да гарантира, че тези периоди отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори; за да изменя приложение II с актуализирани референтни количества в съответствие с разпоредбите на настоящото решение; за да преразглежда посочената в приложение III информация в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение V в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; и за да преразглежда предвидените в настоящото решение изисквания за информацията, свързана с правилата за отчитане на естествени смущения, така че да бъде отразено преразглеждането на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
Тъй като целите на настоящото решение, а именно установяване на правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора ЗПЗГС, и предоставянето на информация от държавите членки относно дейности в сектора ЗПЗГС, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради своето естество и поради това, предвид обхвата и последиците от предвиденото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, формулиран в член 5 от Договора за Европейския съюз. Когато приема такива мерки, Съюзът следва да зачита областите на компетентност на държавите членки по отношение на политиката за горското стопанство. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и обхват
С настоящото решение се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС), като първа стъпка към включването, когато е целесъобразно, на посочените дейности в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове. Решението не създава задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти. В него се предвижда задължение за държавите членки да представят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„емисии“ означава антропогенни емисии на парникови газове в атмосферата по източници;
б)
„поглъщания“ означава антропогенни поглъщания на парникови газове от атмосферата по поглътители;
в)
„залесяване“ означава пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е била залесена за период от поне 50 години, в залесена площ чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, когато това превръщане е станало след 31 декември 1989 г.;
г)
„повторно залесяване“ означава всяко пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е гора, в гора чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, което се ограничава до площ, която е била гора, но е престанала да бъде гора преди 1 януари 1990 г., и която е била превърната отново в гора в периода след 31 декември 1989 г.;
д)
„обезлесяване“ означава прякото, причинено от човека превръщане на гора в площ, която не е гора, когато превръщането е станало след 31 декември 1989 г.;
е)
„управление на горите“ означава всяка дейност, произтичаща от приложима към горите система от практики, която оказва въздействие върху екологичните, икономическите или социалните функции на горите;
ж)
„управление на обработваеми площи“ означава всяка дейност, произтичаща от система от практики, приложима към земи за отглеждане на селскостопански култури, както и към земи, които са оставени под угар или временно не се използват за отглеждане на селскостопански култури;
з)
„управление на пасища“ означава всяка дейност, която произтича от система от практики, приложима към използвани за животновъдство земи и насочена към контролиране или оказване на въздействие върху количеството и вида на растителността и отглежданите животни;
и)
„рекултивация“ означава всяка пряка човешка дейност за увеличаване на въглеродния запас във всеки обект с площ минимум 0,05 хектара чрез създаването на растителна покривка, когато тази дейност не представлява залесяване или повторно залесяване;
й)
„въглероден запас“ означава масата на въглерода, съхранена в дадено въглеродно депо;
к)
„пресушаване и възстановяване на влажни зони“ означава всяка дейност, произтичаща от система за пресушаване или възстановяване на влажни зони на земя, която е била пресушена или възстановена като влажна зона след 31 декември 1989 г., има минимална площ 1 хектар и в която присъства органична почва, при положение че дейността не представлява никаква друга дейност, за която се съставят и водят отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, и при положение че пресушаването е пряко причинено от човека понижаване на нивото на подпочвените води, а възстановяването на влажни зони е прякото причинено от човека частично или цялостно обръщане на ефекта от пресушаването;
л)
„източник“ означава всякакъв процес, дейност или механизъм, при който в атмосферата се отделя парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
м)
„поглътител“ означава всеки процес, дейност или механизъм, при който от атмосферата се отстранява парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
н)
„въглеродно депо“ означава част или цялостна биогеохимична даденост или система на територията на дадена държава членка, в която се натрупва въглерод, въглеродосъдържащ прекурсор на парников газ или въглеродосъдържащ парников газ;
о)
„прекурсор на парников газ“ означава химично съединение, което участва в химичните реакции, водещи до създаването на парниковите газове, посочени в член 3, параграф 4;
п)
„продукт от добита дървесина“ означава всеки продукт от дърводобива, който е напуснал съответния дърводобивен обект;
р)
„гора“ означава площ от земя, определена от минималните стойности за размер на площ, за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата, и за потенциална височина на дърветата в зряла възраст на мястото им на растеж, както е определена за всяка държава членка в приложение V. Тя включва площи, покрити с дървета, включително групи от растящи млади естествени дървета или насаждения, които все още трябва да достигнат минималните стойности за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата или минималната височина на дърветата, посочени в приложение V, включително всяка площ, която по принцип представлява част от горската площ, но на която временно няма дървета в резултат на човешка намеса, като например дърводобив, или в резултат на естествени причини, но за която може да се очаква, че отново ще се превърне в гора;
с)
„покритие от дървесни корони“ означава частта от определена площ, която е покрита с вертикалната проекция на периметъра от дървесни корони, изразена като процент;
т)
„гъстота на дърветата“ означава гъстотата на стоящите и растящи дървета върху горска площ, измерена в съответствие с методика, определена от съответната държава членка;
у)
„естествени смущения“ означава всички неантропогенни събития или обстоятелства, които причиняват значителни емисии от гори, чието настъпване е извън контрола на съответната държава членка, при условие че държавата членка обективно няма възможност да ограничи значително ефекта от събитията или обстоятелствата върху емисиите, дори и след тяхната поява;
(ф)
„фоново ниво“ означава средната стойност на емисиите, причинени от естествени смущения за определен период от време, с изключение на статистическите отклонения, изчислени в съответствие с член 9, параграф 2;
х)
„период на полуотделяне на въглерода“ означава броя години, необходими на количеството въглерод, натрупано в определена категория продукти от добита дървесина, за да намалее наполовина от първоначалната си стойност;
ц)
„незабавно окисление“ означава метод на отчитане, при който се приема, че отделянето в атмосферата на цялото количество въглерод, натрупано в продуктите от добита дървесина, става в момента на дърводобива;
ч)
„санитарна сеч“ означава всяка дърводобивна дейност, състояща се в добив на дървесина, която все още може да се използват поне частично от земи, пострадали от естествени смущения.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на определенията в параграф 1 от настоящия член с цел да осигури съгласуваност между тези определения и евентуални промени на съответните определения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
3. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на приложение V с цел актуализиране на стойностите, посочени в същото приложение в съответствие с промените на определенията по отношение на аспектите, посочени в приложение V, които са приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 3
Задължение за изготвяне и водене на отчети за ЗПЗГС
1. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и водят отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
залесяване;
б)
повторно залесяване;
в)
обезлесяване;
г)
управление на гори.
2. За отчетния период, започващ на 1 януари 2021 г., и след това държавите членки изготвят и водят годишни отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
управление на обработваеми площи;
б)
управление на пасища.
По отношение на годишните отчети за емисиите и поглъщанията, дължащи се на управление на обработваеми площи и управление на пасища, за отчетния период от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г. се прилага следното:
а)
От 2016 до 2018 г. държавите членки изпращат на Комисията до 15 март всяка година доклад за съществуващите и разработваните в момента системи за оценка на емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища. Държавите членки следва да посочат доколко тези системи са в съответствие с методиките на МКИК и изискванията за докладване на РКООНИК по отношение на емисиите и поглъщанията на парникови газове.
б)
Преди 1 януари 2022 г. държавите членки изготвят и представят на Комисията до 15 март всяка година първоначални, предварителни и необвързващи годишни оценки за емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища, като използват по целесъобразност методиките на МКИК. Държавите членки следва да използват поне методиката, описана като Tier 1 в съответните ръководства на МКИК. Държавите членки се насърчават да използват тези оценки, за да набележат ключови категории и да разработят ключови методики от тип Tier 2 и Tier 3 за отделните държави с цел изготвяне на надеждни и точни оценки за емисиите и поглъщанията.
в)
Държавите членки предават окончателните си годишни оценки за отчитане на управлението на обработваеми площи и управлението на пасища не по-късно от 15 март 2022 г.
г)
Държавите членки могат да поискат дерогация, за да отложат крайния срок, установен в буква в), ако определянето на крайната оценка за отчитане на управлението на обработваема площ и управлението на пасища не може разумно да приключи в рамките на определения в настоящия параграф график поради поне една от следните причини:
i)
отчитането, което се изисква, може да приключи единствено в срокове, които излизат извън графика, по технически причини;
ii)
завършването на отчитането в рамките на графика би било непропорционално скъпо.
Държавите членки, които искат да се възползват от дерогацията, подават мотивирано искане до Комисията в срок до 15 януари 2021 г.
Ако Комисията счете, че искането е основателно, тя предоставя дерогацията за срок от максимум 3 календарни години, считано от 15 март 2022 г. В противен случай тя отхвърля искането, като излага основанията за решението си.
При необходимост Комисията може да изисква представянето на допълнителна информация в определен разумен срок.
Искането за дерогация се счита за прието, ако Комисията не е повдигнала възражения в рамките на шест месеца от получаването на първоначалното искане на държавата членка или от получаването на поисканата допълнителна информация.
3. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки могат освен това да изготвят и водят отчети, които отразяват точно емисиите и поглъщанията, дължащи се на рекултивация, пресушаване и възстановяване на влажни зони.
4. Отчетите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, включват емисиите и поглъщанията на следните видове парникови газове:
а)
въглероден диоксид (CO2);
б)
метан (CH4);
в)
диазотен оксид (N2O).
5. Държавите членки включват в своите отчети конкретната дейност по параграфи 1, 2 и 3, когато отчетите са подготвени и водени в съответствие с настоящото решение, от по-късната от следните две дати: датата на началото на дейността или 1 януари 2013 г.
Член 4
Общи правила за отчитане
1. В своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, държавите членки отбелязват емисиите с положителен знак (+), а поглъщанията с отрицателен знак (-).
2. При изготвянето и воденето на своите отчети държавите членки следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, когато оценяват емисиите и поглъщанията на парникови газове, свързани с посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности.
3. Емисиите и поглъщанията, които се дължат на която и да е дейност, попадаща в повече от една категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3, се отчитат само в една категория с цел да се предотврати двойно отчитане.
4. Въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни държавите членки определят земните площи, на които се провежда дейност, попадаща в определена категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3. Те осигуряват възможност всички тези земни площи да могат да бъдат идентифицирани в отчета за съответната категория.
5. Държавите членки включват в своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, всяка промяна на запасите от въглерод в следните въглеродни депа:
а)
надземната биомаса;
б)
подземната биомаса;
в)
падналата листна маса и клони;
г)
изсъхналата дървесина;
д)
органичния въглерод в почвата;
е)
продуктите от добита дървесина.
В случаите обаче, когато съответните въглеродни депа, изредени в първа алинея, букви от а) до д), не са източници, държавите членки могат да предпочетат да не включват в своите отчети промените на въглеродните запаси в тях. Държавите членки считат, че дадено въглеродно депо не е източник само ако това е доказано въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
6. Държавите членки завършат изготвянето на своите отчети по член 3, параграфи 1, 2 и 3, в края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, като определят в тези отчети баланса на общите нетни емисии и поглъщания за съответния отчетен период.
7. Държавите членки водят пълна и точна документация за всички данни, които използват при изпълнението на своите задължения по настоящото решение най-малко за времето, през което това решение е в сила.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да изменя приложение I с цел да добавя или променя отчетни периоди, така че да гарантира, че те отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори.
Член 5
Правила за отчитане във връзка със залесяването, възобновяването на гори и обезлесяването
1. В отчетите във връзка със залесяването и възобновяванетo на гори държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, произтичащи от подобни дейности, провеждани на земи, които не са били гори към 31 декември 1989 г. Държавите членки могат да отразят емисиите от залесяване и повторно залесяване в един отчет.
2. Държавите членки отразяват в своите отчети нетните емисии и поглъщания, дължащи се на дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, както и общите емисии и поглъщания за всяка от годините от съответния отчетен период, въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
3. Държавите членки водят отчети за емисиите и поглъщанията на площите, които са били посочени в отчетите по член 4, параграф 4 под категорията дейности по залесяване, повторно залесяване или обезлесяване, дори и когато вече не се провеждат такива дейности в тези площи.
4. Всяка държава членка определя горската площ, като използва същата пространствена единица за оценка, която е посочена в приложение V, при изчисленията за дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване.
Член 6
Правила за отчитане във връзка с управлението на гори
1. Държавите членки отчитат емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности по управление на горите, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период по приложение I, минус стойността, получена като се умножи броят на годините през този отчетен период по референтното количество, посочено в приложение II.
2. Когато резултатът от изчислението, посочено в параграф 1, за определен отчетен период има отрицателна стойност, държавите членки включват в своите отчети във връзка с управлението на горите общи емисии и поглъщания с равностойност не повече от 3,5 % от емисиите на съответната държава членка през нейната базова година или базов период, съгласно посоченото в приложение VI, както е подадено в съответния доклад на тази държава членка до РКООНИК, приет съгласно съответните решения CMP относно базовата година или базовия период за втория период на задължения по Протокола от Киото, с изключение на емисиите и поглъщанията от посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности, умножени по броя на годините в съответния отчетен период.
3. Държавите членки осигуряват съответствието на изчислителните методи, използвани от тях в отчетите във връзка с управлението на гори, с допълнение II към Решение 2/CMP.6 и с изчислителните методи, използвани при изчислението на техните референтни количества, посочени в приложение II, по отношение най-малко на следните аспекти:
а)
въглеродните депа и парниковите газове;
б)
площта, за която се прилага управлението на горите;
в)
продуктите от добита дървесина;
г)
естествените смущения.
4. Не по-късно от една година преди края на всеки отчетен период държавите членки съобщават на Комисията преразгледаните референтни количества. Тези референтни количества са идентични с определените в актовете, одобрени от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, или - при липса на такива актове - се изчисляват в съответствие с процесите и методиките, определени в съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
5. Ако има изменения в съответните разпоредби на Решение 2/CMP.6 или 2/СМР.7, държавите членки съобщават на Комисията преразгледани референтни количества, които отразяват въпросните изменения, не по-късно от шест месеца след приемането на въпросните изменения.
6. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрени методики, свързани с данните, използвани за определянето на референтното количество, посочено в приложение II, или когато има значителни подобрения в качеството на данните, с които разполага дадена държава членка, съответната държава членка извършва подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите. Тези технически корекции са идентични на всички подобни корекции, одобрени в рамките на процеса на преглед на РКООНИК, съгласно Решение 2/CMP.7. Съответните държави членки съобщават тези корекции на Комисията най-късно като част от докладваната информация съгласно член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 525/2013.
7. За целите на параграфи 4, 5 и 6 държавите членки посочват количеството на годишните емисии, дължащи се на естествени смущения, които са включени в техните преразгледани референтни количества, както и начина, по който е определено това количество.
8. Комисията проверява информацията във връзка с преразгледаните референтни количества, посочени в параграфи 4 и 5, и техническите корекции, посочени в параграф 6, с цел осигуряване на съгласуваност между информацията, изпратена на РКООНИК, и информацията, изпратена на Комисията от държавите членки.
9. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да актуализира референтните количества по приложение II, когато дадена държава членка промени референтното си количество съгласно параграфи 4 и 5 и това е било одобрено в рамките на процесите по РКООНИК.
10. Държавите членки отразяват в своите отчети във връзка с управлението на горите въздействието на всяко изменение на приложение II по отношение на целия съответен отчетен период.
Член 7
Правила за отчитане във връзка с продуктите от добита дървесина
1. Всяка държава членка отразява в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, включително емисиите от добити дървесни продукти, отстранени от горите ѝ преди 1 януари 2013 г. Емисиите от продукти от добита дървесина, които вече са отчетени съгласно Протокола от Киото за периода от 2008 до 2012 г. въз основа на незабавното окисление, се изключват.
2. В отчетите съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, свързани с продукти от добита дървесина, държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, попадащи в следните категории, като използват функцията на разлагане от първи порядък и посочените в приложение III приети периоди на полуотделяне на въглерода:
а)
хартия;
б)
дървени плоскости;
в)
нарязана дървесина.
Държавите членки могат да допълнят посочените категории с информация за корите, при условие че наличните данни са прозрачни и подлежащи на проверка. Освен това държавите членки могат да използват специфични за страната подкатегории за всяка от посочените категории. Държавите членки могат да използват специфични за страната методики и периоди на полуотделяне вместо посочените в приложение III методики и приети периоди на полуотделяне на въглерода, при условие че тези методики и периоди са определени въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни и използваните методи са поне толкова подробни и точни, колкото посочените в приложение III.
За изнасяните продукти от добита дървесина, специфичните за страната данни се отнасят до специфичните за страната периоди на полуотделяне и използването на продуктите от добита дървесина в страната на вноса.
Държавите членки не използват специфични за страната стойности на периодите на полуотделяне за добити дървесни продукти, пуснати на пазара в Съюза, които се различават от тези, използвани от внасящите държави членки в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
Продуктите от добита дървесина, получени от обезлесяване, се отчитат въз основа на незабавното окисление.
3. Когато държавите членки отразяват в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите на въглероден диоксид (CO2) от продуктите от добита дървесина, намиращи се в депа за твърди отпадъци, отчитането става въз основа на незабавното окисление.
4. Когато държавите членки отразяват в своите отчети емисиите, получени от продуктите от добита дървесина, които са добити за енергийни цели, те го правят също въз основа на незабавното окисление.
Държавите членки могат, единствено за сведение, да посочват в докладваната информация дела на дървесината, използвана за енергийни цели, която е била внесена от страна извън Съюза, както и държавите по произход на такава дървесина.
5. Внесените продукти от добита дървесина не се отчитат от внасящата държава членка, независимо от произхода им. Ето защо държавите членки отразяват в своите отчети емисиите и поглъщанията от продуктите от добита дървесина само когато тези емисии и поглъщания са получени от продукти от добита дървесина, отстранени от горските площи, които са включени в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12 с цел преразглеждане на посочената в приложение III информация, за да отрази промените в актовете, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 8
Правила за отчитане във връзка с управлението на обработваеми земи, управлението на пасища, рекултивирането и пресушаването или възстановяването на влажни зони
1. В отчетите си във връзка с управлението на обработваеми земи и на пасища дадена държава членка отразява емисиите и поглъщанията, които се дължат на посочените дейности, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период, посочен в приложение I, минус стойността, получена, като се умножи броят на годините в този отчетен период по количеството на емисиите и поглъщанията на държавата членка от посочените дейности в нейната базова година, както е посочено в приложение VI.
2. Когато дадена държава членка избере да изготвя и води отчети за рекултивацията и/или пресушаването и възстановяването на влажни зони, тя използва метода на изчисление, описан в параграф 1.
Член 9
Правила за отчитане във връзка с естествените смущения
1. Когато са спазени условията по параграфи 2 и 5 от настоящия член, държавите членки могат да изключат от изчисленията във връзка с техните задължения за отчитане съгласно член 3, параграф 1, букви а), б), и г) неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници.
2. Когато държавите членки прилагат параграф 1 от настоящия член, те изчисляват в съответствие с методиката, посочена в приложение VII, фоново ниво за всяка от дейностите, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и г). Букви а) и б) от член 3, параграф 1 имат общо фоново ниво. Като алтернатива държавите членки могат да прилагат прозрачна и сравнима специфична за страната методика, като използват последователна и първоначално пълна времева серия от данни, включително за периода 1990 - 2009 г.
3. Държавите членки могат да изключат от своите отчети за ЗПЗГС, било ежегодно или в края на съответния отчетен период, неантропогенните емисии на парникови газове от източници, които надхвърлят фоновото ниво, изчислено в съответствие с параграф 2, когато:
а)
емисиите за конкретна година от отчетния период надхвърлят фоновото ниво плюс определено отклонение. Когато фоновото ниво е изчислено в съответствие с посочения в приложение VII метод, това отклонение е равно на два пъти стандартното отклонение за времевата серия, използвана за изчисляване на фоновото ниво. Когато фоновото ниво е изчислено, като се използва специфична за страната методика, държавата членка описва начина, по който е определено отклонението, когато е необходимо такова отклонение. При всяка използвана методика се избягва прилагането на математическо очакване за нетните кредити за времето на отчетния период;
б)
изискванията за информация в параграф 5 се спазват и отчитат от държавите членки.
4. Всяка държава членка, която изключва неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници през конкретна година от отчетния период:
а)
изключва от отчитането за остатъка от отчетния период всички последващи поглъщания, свързани с площи, засегнати от естествени смущения, където са възникнали емисиите по параграф 3;
б)
не изключва емисии в резултат на дейности по дърводобив и санитарна сеч, извършени на тези площи вследствие на настъпилите естествени смущения;
в)
не изключва емисии в резултат на препоръчително изгаряне, извършено на тези площи през тази конкретна година от отчетния период;
г)
не изключва емисии, свързани с площи, които са били подложени на обезлесяване вследствие на настъпилите естествени смущения.
5. Държавите членки могат да изключат неантропогенни емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници, само ако предоставят прозрачна информация, която да показва:
а)
че всички площи, засегнати от естествени смущения през конкретната отчетна година, са били идентифицирани, включително географското им разположение, годината и видовете естествени смущения;
б)
че през остатъка от съответния отчетен период не е осъществявано обезлесяване на площите, които са били засегнати от естествени смущения и по отношение на които емисиите са били изключени от отчитането;
в)
какви подлежащи на проверка методи и критерии ще бъдат използвани за установяване на обезлесяване на тези площи през годините, които следват отчетния период;
г)
където е осъществимо, какви мерки е предприела държавата членка за управление или контрол на последиците от тези естествени смущения;
д)
където е възможно, какви мерки е предприела държавата членка за рехабилитация на площите, засегнати от тези естествени смущения.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за преразглеждане на изискванията за информация, посочени в параграф 5 от настоящия член, с цел да бъдат отразени изменения на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото.
Член 10
Информация за действия в сектора ЗПЗГС
1. Не по-късно от 18 месеца след началото на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и предават на Комисията информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и запазване или увеличаване на поглъщанията в резултат от дейностите, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3 от настоящото решение, във вид на отделен документ или на ясно обособен дял от националните си стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, посочени в член 4 от Регламент (ЕС) № 525/2013, или от националните си стратегии или планове във връзка със ЗПЗГС. Във връзка с това държавите членки осигуряват обсъждания с широк кръг заинтересовани страни. Когато дадена държава членка предава тази информация като част от стратегиите за развитие с ниски нива на въглеродни емисии съгласно Регламент (ЕС) № 525/2013, се прилага съответният график, посочен в същия регламент.
Информацията за действията в сектора ЗПЗГС обхваща продължителността на съответния отчетен период, посочен в приложение I.
2. Държавите членки включват в информацията си за действията в сектора ЗПЗГС като минимум следните сведения за всяка от дейностите по член 3, параграфи 1, 2 и 3:
а)
описание на миналите тенденции в емисиите и поглъщанията, включително, когато е възможно, исторически тенденции на развитие, доколкото е възможно разумното им възстановяване;
б)
прогнози за емисиите и поглъщанията през отчетния период;
в)
анализ на потенциала за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията;
г)
списък на най-целесъобразните мерки, отчитащи националните обстоятелства, който включва при необходимост, без да се ограничава до тях, примерните мерки, посочени в приложение IV, които са планирани и/или ще бъдат въведени от държавата членка с цел реализация на потенциала за смекчаване, ако такъв е установен при анализа по буква в);
д)
съществуващи и планирани политики за изпълнение на мерките по буква г), включително количествено или качествено описание на очакваното въздействие на тези мерки върху емисиите и поглъщанията, при отчитане на другите политики и мерки, свързани със сектора ЗПЗГС;
е)
примерни графици за приемането и изпълнението на мерките по буква г).
3. Комисията може да предоставя на държавите членки насоки и техническа помощ, за да улесни обмена на информация.
Комисията може, като се консултира с държавите членки, да обобщи изводите си от подадената от всички държави членки информация за действията в сектора ЗПЗГС с цел улесняване на обмена на знания и добри практики сред държавите членки.
4. До датата, която бележи средата на всеки отчетен период, и преди края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки представят на Комисията доклад, който показва напредъка в изпълнението на действията им в сектора ЗПЗГС.
Въз основа на посочените в първа алинея доклади Комисията може да публикува обобщаващ доклад.
Държавите членки предоставят публичен достъп до информацията за действията си в сектора ЗПЗГС и до докладите по първа аления в рамките на три месеца след представянето им на Комисията.
Член 11
Преглед
Комисията прави преглед на правилата за отчитане, съдържащи се в настоящото решение, в съответствие с приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото решения по тези въпроси, или в съответствие с други правни актове на Съюза, или при липса на такива решения - до 30 юни 2017 г., и при необходимост представя предложение на Европейския парламент и на Съвета.
Член 12
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, се предоставя на Комисията за срок от осем години, считано от 8 юли 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на осемгодишния период. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова удължаване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 13
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
SKLEP št. 529/2013/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 21. maja 2013
o pravilih za obračunavanje emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki nastanejo pri dejavnostih v zvezi z rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstvom, ter informacijah o ukrepih v zvezi s temi dejavnostmi
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Sektor rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva (v nadaljnjem besedilu: LULUCF) v Uniji je neto ponor, s katerim se iz ozračja odvzame količina toplogrednih plinov, ki je enaka znatnemu deležu skupnih emisij toplogrednih plinov Unije. Dejavnosti LULUCF povzročajo antropogene emisije in odvzem toplogrednih plinov zaradi sprememb količine ogljika, shranjenega v rastlinstvu in tleh, ter emisije toplogrednih plinov, ki niso CO2. Povečana trajnostna raba pridobljenih lesnih proizvodov lahko znatno omeji emisije in poveča odvzem toplogrednih plinov iz ozračja. Emisije in odvzemi toplogrednih plinov, ki so posledica dejavnosti v sektorju LULUCF, se ne upoštevajo pri ciljih Unije za 20 % zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do leta 2020 v skladu z Odločbo št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o prizadevanju držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, da do leta 2020 izpolnijo zavezo Skupnosti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov (3), ter Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti (4), čeprav se delno upoštevajo pri zavezah Unije v zvezi s količinskim omejevanjem in zmanjševanjem emisij v skladu s členom 3(3) Kjotskega protokola (v nadaljnjem besedilu: Kjotski protokol) k Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja (v nadaljnjem besedilu: UNFCCC), odobrenega z Odločbo Sveta 2002/358/ES (5).
(2)
V okviru prehoda na konkurenčno nizkoogljično gospodarstvo do leta 2050 bi bilo treba celotno rabo zemljišč obravnavati celostno, LULUCF pa bi bilo treba obravnavati v okviru podnebne politike Unije.
(3)
Odločba št. 406/2009/ES od Komisije zahteva, da oceni načine za vključitev emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki so posledica dejavnosti, v zvezi z LULUCF, v zavezo Unije za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, pri čemer se zagotovi trajnost in okoljska celovitost prispevka tega sektorja ter natančno spremljanje in obračunavanje ustreznih emisij in odvzemov. Zato bi bilo treba v tem sklepu kot prvi korak določiti pravila za obračunavanje, ki se bodo uporabljala za emisije in odvzeme toplogrednih plinov v sektorju LULUCF, in s tem po potrebi prispevati k razvoju politik v smeri vključevanja sektorja LULUCF v zavezo Unije za zmanjšanje emisij, pri tem pa upoštevati okoljske pogoje v različnih regijah Unije, med drugim tudi najbolj gozdnatih deželah. Da bi se medtem zagotovilo ohranjanje in povečevanje zalog ogljika, bi bilo treba v tem sklepu tudi določiti, da morajo države članice zagotavljati informacije o svojih ukrepih za LULUCF za omejitev ali zmanjšanje emisij ter za ohranitev ali povečanje odvzemov toplogrednih plinov v sektorju LULUCF.
(4)
Ta sklep bi moral določiti obveznosti držav članic pri izvajanju teh pravil za obračunavanje in za zagotavljanje informacij o svojih ukrepih za LULUCF. Ta sklep ne bi smel določati obveznosti obračunavanja ali poročanja za zasebne stranke.
(5)
Sklep 16/CMP.1 konference pogodbenic kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola, sprejet na 11. konferenci pogodbenic UNFCCC decembra 2005 v Montrealu in Sklep 2/CMP.7 konference pogodbenic kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola, sprejet na 17. konferenci pogodbenic UNFCCC v Durbanu decembra 2011, določata pravila za obračunavanje v sektorju LULUCF od drugega ciljnega obdobja iz Kjotskega protokola naprej. Ta sklep bi moral biti popolnoma v skladu z navedenima sklepoma, da se zagotovi skladnost med notranjimi pravili Unije ter opredelitvami, načini, pravili in smernicami, dogovorjenimi v okviru UNFCCC, da bi se izognili kakršnemu koli podvajanju nacionalnega poročanja. V tem sklepu bi bilo treba upoštevati tudi posebnosti sektorja LULUCF v Uniji in obveznosti Unije kot samostojne pogodbenice UNFCCC in Kjotskega protokola.
(6)
Pravila za obračunavanje, ki se uporabljajo za sektor LULUCF v Uniji, ne bi smela povzročati dodatne upravne obremenitve. Zato ne bi smela obstajati nobena obveznost, da poročila, predložena v skladu z navedenimi pravili, vsebujejo informacije, ki se ne zahtevajo na podlagi sklepov konference pogodbenic UNFCCC in sestanka pogodbenic Kjotskega protokola.
(7)
Sektor LULUCF lahko prispeva k blažitvi podnebnih sprememb na več načinov, zlasti z zmanjševanjem emisij ter vzdrževanjem in povečevanjem ponorov in zalog ogljika. Da bi bili ukrepi, katerih cilj je predvsem povečanje sekvestracije ogljika, učinkoviti, je bistvena dolgoročna stabilnost in prilagodljivost skladišč ogljika.
(8)
Pri pravilih za obračunavanje LULUCF bi bilo treba upoštevati prizadevanja v kmetijskem in gozdarskem sektorju za večji prispevek sprememb pri uporabi zemeljskih virov k zmanjšanju emisij. Ta sklep bi moral določati pravila za obračunavanje, ki se bodo obvezno uporabljala za dejavnosti pogozdovanja, ponovnega pogozdovanja, krčenja gozdov in gospodarjenja z gozdovi ter dejavnosti gospodarjenja s pašniki in polji, ob upoštevanju posameznih določb z namenom izboljšanja sistemov držav članic za poročanje in obračunavanje v prvem obračunskem obdobju. Ta sklep bi moral določati tudi pravila za obračunavanje, ki se bodo neobvezno uporabljala za dejavnosti obnove vegetacije ter osuševanja in ponovne vzpostavitve mokrišč. V ta namen bi morala Komisija racionalizirati in izboljšati podatke, ki jih zagotavljajo podatkovne baze Unije (Eurostat-Lucas, EGP-Corine Land Cover, itd.), ki obdelujejo zadevne informacije, da bi s tem pomagala državam članicam pri izpolnjevanju obveznosti obračunavanja, zlasti kar zadeva gospodarjenje s pašniki in polji, in, kadar je to na voljo, neobvezno obračunavanje dejavnosti obnove vegetacije ter osuševanja in ponovne vzpostavitve mokrišč.
(9)
Za zagotovitev okoljske celovitosti pravil za obračunavanje, ki se uporabljajo za sektor LULUCF v Uniji, bi morala ta pravila temeljiti na načelih obračunavanja iz Sklepa 2/CMP.7, Sklepa 2/CMP.6 konference pogodbenic kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola, sprejetega na 16. konferenci pogodbenic UNFCCC decembra 2010 v Cancunu in Sklepa 16/CMP.1. Države članice bi morale v skladu z usmeritvami v ustreznih smernicah Medvladnega odbora za podnebne spremembe (IPCC) za nacionalne evidence toplogrednih plinov, vključno z metodologijami za obračunavanje emisij toplogrednih plinov, ki niso CO2, kot so bile sprejete v okviru UNFCCC, pripraviti in voditi obračune, ki zagotavljajo točnost, popolnost, doslednost, primerljivost in preglednost ustreznih informacij, uporabljenih pri ocenjevanju emisij in odvzemov v sektorju LULUCF.
(10)
Pravila za obračunavanje, ki temeljijo na sklepih 2/CMP.7 in 16/CMP.1 ne omogočajo obračunavanja učinka nadomestitve, ki nastopi pri uporabi pridobljenih lesnih proizvodov za energijo in kot surovine, ker bi to povzročilo dvojno obračunavanje. Vendar pa lahko taka uporaba precej prispeva k blažitvi podnebnih sprememb in zato so lahko med informacijami o ukrepih za LULUCF, ki jih zagotovijo države članice, tudi tiste o ukrepih za zamenjavo materialov in energetskih surovin z visokimi emisijami toplogrednih plinov z biomaso. Na ta način bi se povečala doslednost politike.
(11)
Za zagotovitev trdne osnove za prihodnje odločanje glede politike in optimizacijo rabe zemljišč v Uniji so potrebne ustrezne naložbe. Da bi bile te naložbe prednostno razvrščene po ključnih kategorijah, bi moralo biti državam članicam sprva dovoljeno, da iz obračunavanja izključijo določena skladišča ogljika. Vendar pa bi bilo treba dolgoročno preiti na celovitejše obračunavanje v sektorju, ki bi vključevalo vsa zemljišča, skladišča in pline.
(12)
Pravila za obračunavanje bi morala zagotoviti, da obračuni natančno odražajo spremembe emisij in odvzemov, ki jih povzroči človek. V zvezi s tem bi moral ta sklep določati uporabo posebnih metodologij v zvezi z različnimi dejavnostmi LULUCF. Emisije in odvzemi v zvezi s pogozdovanjem, ponovnim pogozdovanjem in krčenjem gozdov, so posledica neposrednih sprememb zemljišč, ki jih povzroči človek, zato bi jih bilo treba v celoti upoštevati. Upoštevajo se vse emisije in odvzeme v zvezi z gospodarjenjem s pašniki in polji, obnovo vegetacije ter osuševanjem in ponovno vzpostavitvijo mokrišč, pri čemer se pri izračunu sprememb emisij in odvzemov uporablja izhodiščno leto. Vendar pa so emisije in odvzemi, povezani z gospodarjenjem z gozdovi, odvisni od več naravnih okoliščin, strukture starostnih razredov ter preteklih in sedanjih načinov gospodarjenja. Z uporabo izhodiščnega leta ni mogoče odraziti teh faktorjev in iz tega izvirajočih cikličnih vplivov na emisije in odvzeme ali njihove medletne variacije. Zadevna pravila za obračunavanje, ki se uporabljajo za izračun sprememb emisij in odvzemov, bi morala namesto tega določati uporabo referenčnih ravni, da se izključijo učinki naravnih značilnosti in značilnosti, specifičnih za posamezno državo. Referenčne ravni ustrezajo ocenam letnih neto emisij ali odvzemov zaradi gospodarjenja z gozdovi na ozemlju države članice v letih, vključenih v vsako obračunsko obdobje, ter morajo biti določene pregledno v skladu s sklepoma 2/CMP.6 in 2/CMP.7. Referenčne ravni iz tega sklepa bi morale biti enake tistim, ki so bile odobrene v okviru postopkov UNFCCC. Če postanejo državi članici na voljo izboljšave metodologij ali podatkov v zvezi z določitvijo referenčne ravni, bi morala ta država članica izvesti ustrezne tehnične popravke, da se pri obračunavanju gospodarjenja z gozdovi vključijo posledice preračunov. Pravila za obračunavanje bi morala določati zgornjo omejitev za neto odvzeme pri gospodarjenju z gozdovi, ki jih je mogoče upoštevati v obračunih.
V primeru razvoja pravil za obračunavanje v zvezi z dejavnostmi, povezanimi z gozdovi, v okviru ustreznih mednarodnih postopkov, bi bilo treba preučiti posodobitev v tem sklepu predvidenih pravil za obračunavanje v zvezi z dejavnostmi, povezanimi z gozdovi, da bi zagotovili skladnost s tem razvojem.
(13)
Pravila za obračunavanje bi morala ustrezno izražati pozitiven prispevek shranjevanja toplogrednih plinov v lesu in proizvodih na podlagi lesa ter bi morala prispevati k večji uporabi gozdov kot vira v okviru trajnostnega gospodarjenja z gozdovi ter k večji rabi lesnih proizvodov.
(14)
V skladu s poglavjem 4.1.1 usmeritev za dobro prakso IPCC pri rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu se za dobro prakso šteje, da države poleg minimalne površine gozda navedejo minimalno širino, ki jo bodo uporabile za opredelitev gozda in enot zemljišča, na katerih se opravljajo dejavnosti pogozdovanja, ponovnega pogozdovanja in krčenja gozdov. Treba bi bilo zagotoviti skladnost med opredelitvijo, ki jo uporablja posamezna država članica pri poročanju v okviru UNFCCC in Kjotskega protokola, ter tem sklepom.
(15)
S pravili za obračunavanje bi bilo treba zagotoviti, da države članice v obračunih natančno odrazijo spremembe pri zalogi pridobljenih lesnih proizvodov, ko te nastopijo, da se zagotovijo spodbude za uporabo pridobljenih lesnih proizvodov z dolgim življenjskim ciklom. Funkcija razkroja prvega reda, ki se uporablja za emisije iz pridobljenih lesnih proizvodov, bi morala zato ustrezati enačbi 12.1 iz smernic IPCC za nacionalne evidence toplogrednih plinov iz leta 2006, ustrezne privzete vrednosti razpolovnih dob pa bi morale temeljiti na Preglednici 3a.1.3 usmeritev IPCC za dobro prakso pri rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu iz leta 2003. Države članice bi morale imeti možnost, da namesto tega uporabijo metodologije in vrednosti razpolovnih dob, specifične za posamezno državo, pod pogojem, da so te skladne z najnovejšimi smernicami IPCC.
(16)
Ker so medletna nihanja emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki so posledica kmetijskih dejavnosti, veliko manjša od nihanj, povezanih z gozdarskimi dejavnostmi, bi morale države članice obračunati emisije in odvzeme toplogrednih plinov zaradi dejavnosti gospodarjenja s polji in pašniki glede na svoje izhodiščno leto ali obdobje.
(17)
Osuševanje in ponovna vzpostavitev mokrišč zajemata emisije iz šotišč, ki shranjujejo velike količine ogljika. Emisije iz degradacije in osuševanja šotišč ustrezajo približno 5 % globalnih emisij toplogrednih plinov in so leta 2010 predstavljale med 3,5 in 4 % emisij Unije. Zato bi si morala Unija takoj, ko bo dosežen mednarodni dogovor o ustreznih smernicah IPCC, prizadevati za napredek pri obravnavanju tega vprašanja na mednarodni ravni, da bi se organi UNFCCC ali Kjotskega protokola dogovorili glede obveznosti priprave in vodenja letnih obračunov emisij in odvzemov, ki so posledica dejavnosti, ki sodijo v kategorije osuševanja in ponovne vzpostavitve mokrišč, in da bi to obveznost vključili v globalni sporazum o podnebju, ki naj bi bil dosežen najpozneje do leta 2015.
(18)
Naravne motnje, kot so požari v naravi, napadi žuželk in bolezni, izredni vremenski pojavi in geološke motnje, ki so izven nadzora države članice in ta nanje dejansko ne more vplivati, lahko povzročijo začasne emisije toplogrednih plinov v sektorju LULUCF ali lahko povzročijo reverzibilnost prejšnjih odvzemov. Ker je lahko ta reverzibilnost tudi posledica odločitev v zvezi z gospodarjenjem, kot so odločitve o sečnji ali zasajevanju dreves, bi bilo treba s tem sklepom zagotoviti, da se bo reverzibilnost odvzemov, ki jo povzroči človek, vedno natančno upoštevala v obračunih za LULUCF. Poleg tega bi bilo treba s tem sklepom državam članicam dati omejeno možnost, da iz svojih obračunov za LULUCF izključijo emisije zaradi motenj pri pogozdovanju, ponovnem pogozdovanju in gospodarjenju z gozdovi, na katere ne morejo vplivati, z uporabo ravni naravnega ozadja in pribitkov v skladu s Sklepom 2/CMP.7. Vendar način, na katerega države članice uporabljajo te določbe, ne bi smel povzročiti neupravičenega premajhnega obračunavanja.
(19)
Pravila o poročanju v zvezi z emisijami toplogrednih plinov in sporočanju drugih informacij v zvezi s podnebnimi spremembami, vključno z informacijami o sektorju LULUCF, sodijo na področje uporabe Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o mehanizmu za spremljanje emisij toplogrednih plinov in poročanje o njih ter za sporočanje drugih informacij v zvezi s podnebnimi spremembami na nacionalni ravni in ravni Unije (6), zato ne sodijo v področje uporabe tega sklepa. Države članice bi morale v okviru svojih obveznosti obračunavanja iz tega sklepa spoštovati ta pravila o spremljanju in poročanju.
(20)
Zaključevanje obračunov LULUCF na letni osnovi bi vodilo v netočnost in nezanesljivost teh obračunov zaradi medletnih nihanj emisij in odvzemov, pogoste potrebe po ponovnem izračunu nekaterih sporočenih podatkov in dolgega obdobja, potrebnega za to, da spremenjene prakse gospodarjenja v kmetijstvu in gozdarstvu vplivajo na količino ogljika, shranjenega v rastlinah in tleh. Zato bi moral ta sklep določati obračunavanje na podlagi daljšega obdobja.
(21)
Države članice bi morale posredovati informacije o svojih sedanjih in prihodnjih ukrepih za LULUCF in določiti nacionalno ustrezne ukrepe za omejitev ali zmanjšanje emisij in ohranitev ali povečanje odvzemov v sektorju LULUCF. Te informacije bi morale vsebovati določene elemente, kakor so navedeni v tem sklepu. Poleg tega bi moral biti zaradi spodbujanja najboljše prakse ter sinergij z drugimi politikami in ukrepi v zvezi z gozdovi in kmetijstvom okvirni seznam ukrepov, ki so prav tako lahko vključeni v posredovanih informacijah, določen v Prilogi k temu sklepu. Komisija lahko zagotavlja usmeritve za olajšanje izmenjave primerljivih informacij.
(22)
Pri pripravi ali izvajanju ukrepov za LULUCF lahko države članice, kjer je to primerno, preučijo ali obstajajo priložnosti za spodbujanje kmetijskih investicij.
(23)
Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi s posodobitvijo opredelitev, določenih v tem sklepu, v skladu s spremembami opredelitev, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo; v zvezi s spremembo Priloge I, da se dodajo ali spremenijo obračunska obdobja, pri čemer se zagotovi, da ta obdobja ustrezajo zadevnim obdobjem, ki jih sprejmejo organi UNFCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo, in so skladna z obračunskimi obdobji, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo, in se uporabljajo za zaveze Unije v zvezi z zmanjšanjem emisij v drugih sektorjih; v zvezi s spremembo Priloge II s posodobljenimi referenčnimi ravnmi na podlagi določb iz tega sklepa; v zvezi s prilagoditvijo informacij iz Priloge III v skladu s spremembami opredelitev, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo; v zvezi s spremembo Priloge V v skladu s spremembami opredelitev, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo; in v zvezi s spremembo zahtev po informacijah v zvezi s pravili za obračunavanje pri naravnih motnjah, določenih v tem sklepu, zaradi upoštevanja sprememb aktov, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(24)
Ker ciljev tega sklepa, in sicer določitve pravil za obračunavanje, ki se uporabljajo za emisije in odvzeme, ki so posledica dejavnosti LULUCF, in za zagotavljanje informacij s strani držav članic o ukrepih za LULUCF, države članice ne morejo zadovoljivo doseči zaradi njihove narave same, in ker se te cilje zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. Pri tem bi morala Unija spoštovati pristojnosti držav članic v okviru njihovih gozdarskih politik. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
Ta sklep določa pravila za obračunavanje, ki se uporabljajo za emisije in odvzeme toplogrednih plinov, ki so posledica dejavnosti rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva (LULUCF), kot prvi korak k vključitvi teh dejavnosti v zavezo Unije glede zmanjševanja emisij, kadar je to ustrezno. Ne določa pa nobenih obveznosti obračunavanja ali poročanja za zasebne stranke. Določa obveznost držav članic, da posredujejo informacije o svojih ukrepih za LULUCF za omejevanje in zmanjševanje emisij in ohranitev ali povečanje odvzemov.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„emisije“ pomenijo antropogene emisije toplogrednih plinov iz virov v ozračje;
(b)
„odvzemi“ pomenijo antropogene odvzeme toplogrednih plinov po ponorih iz ozračja;
(c)
„pogozdovanje“ pomeni neposredno človeško povzročeno spremembo zemljišča, ki ni bilo gozd vsaj 50 let, v gozd z zasajevanjem, sejanjem in/ali spodbujanjem naravnih virov semen, ki ga povzroči človek, če je bila ta sprememba izvedena po 31. decembru 1989;
(d)
„ponovno pogozdovanje“ pomeni kakršno koli neposredno človeško povzročeno spremembo zemljišča, ki ni gozd, v gozd z zasajevanjem, sejanjem in/ali spodbujanjem naravnih virov semen, ki ga povzroči človek, omejeno na zemljišče, ki je bilo gozd, vendar je prenehalo biti gozd še pred 1. januarjem 1990, in je bilo ponovno spremenjeno v gozd v obdobju v obdobju po 31. decembru 1989;
(e)
„krčenje gozdov“ pomeni neposredno človeško povzročeno spremembo gozda v zemljišče, ki ni gozd, če je bila ta sprememba izvedena po 31. decembru 1989;
(f)
„gospodarjenje z gozdovi“ pomeni kakršno koli dejavnost, ki izhaja iz sistema praks, ki se uporabljajo za gozd, in vpliva na ekološke, gospodarske ali socialne funkcije gozda;
(g)
„gospodarjenje s polji“ pomeni kakršno koli dejavnost, ki izhaja iz sistema praks, ki se uporabljajo za zemljišče, na katerem se gojijo kmetijske poljščine, in za zemljišče pod praho ali zemljišče, ki se začasno ne uporablja za pridelavo poljščin;
(h)
„gospodarjenje s pašniki“ pomeni kakršno koli dejavnost, ki izhaja iz sistema praks, ki se uporabljajo za zemljišče, ki se uporablja za živinorejo, in je namenjena nadziranju ali vplivanju na količino in vrsto gojenih rastlin in vzrejenih živali;
(i)
„obnova vegetacije“ pomeni kakršno koli dejavnost, ki jo neposredno povzroči človek in je namenjena povečanju zalog ogljika na katerem koli zemljišču, velikem najmanj 0,05 hektara, z razširjanjem rastlinstva, če ta dejavnost ne pomeni pogozdovanja ali ponovnega pogozdovanja;
(j)
„zaloge ogljika“ pomenijo maso ogljika, shranjenega v skladiščih ogljika;
(k)
„osuševanje in ponovna vzpostavitev mokrišč“ pomeni kakršno koli dejavnost, ki izhaja iz sistema za osuševanje ali ponovno vzpostavitev mokrišč na zemljišču, ki je bilo po 31. decembru 1989 osušeno in/ali na katerem je bilo ponovno vzpostavljeno mokrišče in je veliko vsaj 1 hektar ter vključuje organska tla, če zadevna dejavnost ne pomeni katere koli druge dejavnosti, za katero so obračuni pripravljeni ali vodeni v skladu s členom 3(1), (2) in (3), ter če je osuševanje nižanje gladine podtalne vode, ki ga neposredno povzroči človek, in je ponovna vzpostavitev mokrišč delna ali popolna inverzija osuševanja, ki jo neposredno povzroči človek;
(l)
„vir“ pomeni kateri koli proces, dejavnost ali mehanizem, pri katerem se v ozračje izpuščajo toplogredni plini, aerosoli ali predhodniki toplogrednih plinov;
(m)
„ponor“ pomeni kateri koli proces, dejavnost ali mehanizem, s katerim se iz ozračja odvzamejo toplogredni plini, aerosoli ali predhodniki toplogrednih plinov;
(n)
„skladišče ogljika“ pomeni celoto ali del biogeokemične strukture ali sistema na ozemlju države članice, v katerem je shranjen ogljik, kateri koli predhodnik toplogrednega plina, ki vsebuje ogljik, ali kateri koli toplogredni plin, ki vsebuje ogljik;
(o)
„predhodnik toplogrednega plina“ pomeni kemično spojino, ki je vključena v kemijske reakcije, pri katerih nastaja kateri koli toplogredni plin iz člena 3(4);
(p)
„pridobljeni lesni proizvod“ pomeni kakršen koli proizvod iz lesa posekanih dreves, ki so bila odstranjena s sečišča;
(q)
„gozd“ pomeni zemljišče, opredeljeno z minimalnimi vrednostmi za velikost zemljišča, zastornost z drevjem ali enakovredno stopnjo poraščenosti in višino dreves, ki je na območju rasti lahko dosežena v času zrelosti, kakor je za vsako državo članico določeno v Prilogi V. Gozd vključuje zemljišča z drevesi, vključno s skupinami mladih naravno rastočih dreves, ali nasadi, ki še niso dosegli omenjenih minimalnih vrednosti zastornosti z drevjem, enakovredne stopnje poraščenosti ali minimalne višine, kakor je določeno v Prilogi V, vključno s katerim koli območjem, ki je običajno del gozda, vendar na njem začasno ni dreves zaradi človeških posegov, kot je sečnja, ali naravnih vzrokov, vendar za katero se lahko pričakuje, da bo ponovno pogozdeno;
(r)
„zastornost z drevjem“ pomeni delež določenega območja, ki je prekrito z vertikalno projekcijo obsega drevesnih krošenj, izražen v odstotkih;
(s)
„stopnja poraščenosti“ pomeni gostoto nepodrtih in rastočih dreves na gozdnem zemljišču, izmerjeno v skladu z metodologijo, ki jo določi država članica;
(t)
„naravne motnje“ pomenijo kateri koli neantropogeni dogodek ali okoliščino, ki povzroči znatne emisije v gozdovih in na pojav katerih zadevna država članica ne more vplivati, če ta država članica tudi po pojavu takšnih dogodkov ali okoliščin objektivno ne more znatno omejiti njihovega vpliva na emisije;
(u)
„raven naravnega ozadja“ pomeni povprečje emisij, ki jih povzročijo naravne motnje v določenem časovnem obdobju, brez skrajnih statističnih odstopanj, in se izračuna v skladu s členom 9(2);
(v)
„razpolovna doba“ pomeni število let, potrebnih za zmanjšanje količine ogljika, shranjenega v kategoriji pridobljenih lesnih proizvodov, za polovico njegove prvotne vrednosti;
(w)
„takojšnja oksidacija“ pomeni metodo obračunavanja, pri kateri se predvideva, da se celotna količina ogljika, shranjenega v pridobljenih lesnih proizvodih, izpusti v ozračje ob sečnji;
(x)
„sanitarna sečnja“ pomeni kakršno koli dejavnost sečnje, ki vključuje pridobivanje lesa in ki se še vedno lahko vsaj delno uporabi, z zemljišč, poškodovanih zaradi naravnih motenj.
2. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 12, da spremeni opredelitve iz odstavka 1 tega člena in zagotovi skladnost med temi opredelitvami in kakršnimi koli spremembami ustreznih opredelitev, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo.
3. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 12, da spremeni Prilogo V zaradi posodobitve vrednosti iz navedene priloge v skladu s spremembami opredelitev v zvezi z vidiki, določenimi v Prilogi V, kakor so jih sprejeli organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo.
Člen 3
Obveznost priprave in vodenja obračunov za LULUCF
1. Za vsako obdobje obračunavanja iz Priloge I države članice pripravijo in vodijo obračune, v katerih se natančno upoštevajo vse emisije in odvzemi zaradi dejavnosti na njihovem ozemlju, ki sodijo v naslednje kategorije:
(a)
pogozdovanje;
(b)
ponovno pogozdovanje;
(c)
krčenje gozdov;
(d)
gospodarjenje z gozdovi.
2. Države članice za obračunsko obdobje, ki se začne 1. januarja 2021, in za obdobja potem pripravijo in vodijo letne obračune, ki natančno upoštevajo vse emisije in odvzeme zaradi dejavnosti na njihovem ozemlju, ki sodijo v naslednje kategorije dejavnosti:
(a)
gospodarjenje s polji;
(b)
gospodarjenje s pašniki.
Kar zadeva letne obračune za emisije in odvzeme zaradi gospodarjenja s polji in pašniki za obračunsko obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2020 se uporablja naslednje:
(a)
v obdobju 2016-2018 države članice do 15. marca vsako leto poročajo Komisiji o sistemih, ki so že vzpostavljeni in ki so še v pripravi, za oceno emisij in odvzemov, ki nastanejo pri gospodarjenju s polji in pašniki. Države članice bi morale poročati o tem, kako so ti sistemi usklajeni z metodologijami IPCC in zahtevami UNFCCC za poročanje o emisijah in odvzemih toplogrednih plinov;
(b)
države članice pred 1. januarjem 2022 Komisiji vsako leto do 15. marca zagotovijo in predložijo začetne, predhodne in nezavezujoče letne ocene emisij in odvzemov, ki nastanejo pri gospodarjenju s polji in pašniki, pri čemer po potrebi uporabljajo metodologije IPCC. Države članice bi morale uporabljati vsaj metodologijo prvega reda, kakor je podrobno določena v ustreznih smernicah IPCC. Države članice naj te ocene uporabljajo pri določanju ključnih kategorij in razvoju ključnih metodologij drugega in tretjega reda, specifičnih za posamezno državo, za zanesljivo in točno ocenjevanje emisij in odvzemov;
(c)
države članice najpozneje do 15. marca 2022 predložijo svoje končne letne ocene za obračunavanje gospodarjenja s polji in pašniki;
(d)
država članica lahko za odložitev roka iz točke (c) zahteva odstopanje, kadar v časovnem okviru iz tega odstavka ni mogoče razumno določiti končnih ocen za obračunavanje gospodarjenja s polji in pašniki, iz najmanj enega od naslednjih razlogov:
(i)
zahtevano obračunavanje se lahko zaradi razlogov, povezanih s tehnično izvedljivostjo, izvede le v fazah, ki presegajo časovni okvir;
(ii)
zaključek obračunavanja v časovnem okviru bi bil nesorazmerno drag.
Država članica, ki želi koristiti odstopanje, Komisiji do 15. januarja 2021 predloži utemeljeno zahtevo.
Kadar Komisija meni, da je zahteva upravičena, odobri odstopanje za obdobje največ treh koledarskih let od 15. marca 2022. V nasprotnem primeru zahteve ne odobri, pri čemer navede razloge za svojo odločitev.
Komisija lahko po potrebi zahteva, da država članica v razumnem roku, ki se določi, predloži dodatne informacije.
Šteje se, da je zahteva po odstopanju odobrena, kadar Komisija temu ne nasprotuje v šestih mesecih po prejemu prvotne zahteve države članice ali zahtevanih dodatnih informacij.
3. Za vsako obračunsko obdobje iz Priloge I lahko države članice prav tako pripravijo in vodijo obračune, v katerih se natančno upoštevajo emisije in odvzemi, ki so posledica obnove vegetacije ter osuševanja in ponovne vzpostavitve mokrišč.
4. Obračuni iz odstavkov 1, 2 in 3 zajemajo emisije in odvzeme naslednjih toplogrednih plinov:
(a)
ogljikovega dioksida (CO2);
(b)
metana (CH4);
(c)
dušikovega oksida (N2O).
5. Države članice v obračune vključijo posamezno dejavnost iz odstavkov 1, 2 in 3, kadar so obračuni pripravljeni in vodeni in v skladu s tem sklepom, od začetka izvajanja dejavnosti ali od 1. januarja 2013, kar koli je pozneje.
Člen 4
Splošna pravila za obračunavanje
1. Države članice v svojih obračunih iz člena 3(1), (2) in (3) emisije označijo s pozitivnim znakom (+), odvzeme pa z negativnim znakom (-).
2. Ko države članice pri pripravi in vodenju svojih obračunov ocenjujejo emisije in odvzemi v zvezi z dejavnostmi iz člena 3(1), (2) in (3), zagotavljajo točnost, popolnost, doslednost, primerljivost in preglednost ustreznih informacij.
3. Emisije in odvzemi zaradi katere koli dejavnosti, ki spada v več kot eno kategorijo iz člena 3(1), (2) in (3), se obračunajo pod le eno kategorijo, da se prepreči dvojno upoštevanje.
4. Države članice na podlagi preglednih in preverljivih podatkov določijo površine zemljišč, na katerih se izvaja dejavnost, ki sodi v kategorijo iz člena 3(1), (2) in (3). Države članice zagotovijo, da so vse te površine zemljišč prikazane v obračunu za zadevno kategorijo.
5. Države članice v svoje obračune iz člena 3(1), (2) in (3) vključijo kakršno koli spremembo zalog ogljika pri naslednjih skladiščih ogljika:
(a)
nadzemni biomasi;
(b)
podzemni biomasi;
(c)
stelji;
(d)
odmrlem lesu;
(e)
organskem ogljiku v tleh;
(f)
pridobljenih lesnih proizvodih.
Vendar se lahko države članice odločijo, da v obračune ne vključijo sprememb zalog ogljika za skladišča ogljika iz točk (a) do (e) prvega pododstavka, kadar skladišče ogljika ni vir. Države članice upoštevajo, da skladišče ogljika ni vir, samo takrat, kadar je to dokazano s preglednimi in preverljivimi podatki.
6. Države članice dopolnijo obračune iz člena 3(1), (2) in (3) na koncu vsakega obračunskega obdobja iz Priloge I, tako da v teh obračunih navedejo razmerje skupnih neto emisij in odvzemov v zadevnem obračunskem obdobju.
7. Države članice vodijo popolno in natančno evidenco vseh podatkov, ki so bili uporabljeni za izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz tega sklepa, najmanj za obdobje veljavnosti tega sklepa.
8. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 12 za spremembo Priloge I, da dodajo ali spremenijo obračunska obdobja, pri čemer se zagotovi, da ta ustrezajo zadevnim obdobjem, ki jih sprejmejo organi UNFCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo, in so skladna z obračunskimi obdobji, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo, ki se uporabljajo za zaveze Unije v zvezi z zmanjšanjem emisij v drugih sektorjih.
Člen 5
Pravila za obračunavanje pogozdovanja, ponovnega pogozdovanja in krčenja gozdov
1. Države članice v obračunih v zvezi s pogozdovanjem in ponovnim pogozdovanjem upoštevajo le emisije in odvzeme, ki so posledica dejavnosti, izvajanih na zemljiščih, ki 31. decembra 1989 niso bila gozdna zemljišča. Države članice lahko emisije, ki nastanejo zaradi pogozdovanja in ponovnega pogozdovanja, upoštevajo v enem obračunu.
2. Države članice v obračunih upoštevajo neto emisije in odvzeme zaradi dejavnosti pogozdovanja, ponovnega pogozdovanja in krčenja gozdov kot skupne emisije ali odvzeme za vsako posamezno leto v zadevnem obračunskem obdobju na podlagi preglednih in preverljivih podatkov.
3. Države članice vodijo obračune za emisije in odvzeme na zemljiščih, ki so bila v obračunih v skladu s členom 4(4) opredeljena kot kategorija dejavnosti pogozdovanja, ponovnega pogozdovanja ali krčenja gozdov, tudi če se takšna dejavnost na tem zemljišču ne izvaja več.
4. Vsaka država članica pri izračunih za dejavnosti pogozdovanja, ponovnega pogozdovanja in krčenja gozdov določi gozdno površino tako, da uporabi enako površinsko enoto za ocenjevanje, kakor je določena v Prilogi V.
Člen 6
Pravila za obračunavanje gospodarjenja z gozdovi
1. Države članice obračunajo emisije in odvzeme zaradi dejavnosti gospodarjenja z gozdovi, pri čemer se te izračunajo kot emisije in odvzemi v posameznem obračunskem obdobju iz Priloge I, od katerih se odšteje vrednost, ki se izračuna tako, da se število let v zadevnem obračunskem obdobju pomnoži z njihovo referenčno ravnjo iz Priloge II.
2. Kadar je rezultat izračuna iz odstavka 1 za obračunsko obdobje negativen, države članice v obračune za gospodarjenje z gozdovi vključijo skupne emisije in odvzeme, ki ne presegajo 3,5 % emisij države članice v izhodiščnem letu ali obdobju iz Priloge VI, kakor so bile predložene UNFCCC v ustreznem poročilu zadevne države članice, sprejetem v skladu z ustreznimi sklepi CMP glede izhodiščnega leta ali izhodiščnega obdobja za drugo ciljno obdobje iz Kjotskega protokola, pri čemer se izključijo emisije in odvzemi zaradi dejavnosti iz člena 3(1), (2) in (3), to število pa se pomnoži s številom let v zadevnem obračunskem obdobju.
3. Države članice zagotovijo, da so metode izračuna, ki jih uporabljajo v zvezi z obračuni za dejavnosti gospodarjenja z gozdovi, v skladu z Dodatkom II Sklepa 2/CMP.6 in so skladne z metodami izračuna, uporabljenimi za izračun njihovih referenčnih ravni iz Priloge II, najmanj v zvezi z naslednjimi vidiki:
(a)
skladišči ogljika in toplogrednimi plini;
(b)
območjem gospodarjenja z gozdovi;
(c)
pridobljenimi lesnimi proizvodi;
(d)
naravnimi motnjami.
4. Države članice najpozneje eno leto pred koncem posameznega obračunskega obdobja sporočijo Komisiji spremenjene referenčne ravni. Te referenčne ravni so enake ravnem, določenim v aktih, ki so jih odobrili organi UNFCCC ali Kjotskega protokola, ali se, če teh aktov ni, izračunajo v skladu s postopkom in metodologijami, določenimi v ustreznih sklepih, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo.
5. Če se spremenijo ustrezne določbe sklepov 2/CMP.6 ali 2/CMP.7, države članice sporočijo Komisiji spremenjene referenčne ravni, pri katerih se upoštevajo te spremembe, najpozneje šest mesecev po sprejetju teh sprememb.
6. Če so državam članicam na voljo izboljšane metodologije v zvezi s podatki, ki se uporabijo za določitev referenčne ravni iz Priloge II, ali če se znatno izboljša kakovost podatkov, ki so na voljo državam članicam, zadevne države članice opravijo ustrezne tehnične popravke, da se pri obračunavanju gospodarjenja z gozdovi vključijo posledice preračunov. Ti tehnični popravki so enaki katerim koli takšnim popravkom, odobrenim v okviru postopka pregleda UNFCCC v skladu s Sklepom 2/CMP.7. Zadevna država članica sporoči te popravke Komisiji najpozneje v okviru predložitve podatkov v skladu s členom 7(1)(d) Uredbe (EU) št. 525/2013.
7. Za namene odstavkov 4, 5 in 6 države članice navedejo količino letnih emisij, ki so nastale zaradi naravnih motenj in ki so bile vključene v njihove revidirane referenčne ravni, ter način, na katerega so to količino ocenile.
8. Komisija preveri informacije v zvezi z revidiranimi referenčnimi ravnmi iz odstavkov 4 in 5 ter tehničnimi popravki iz odstavka 6 z namenom zagotoviti skladnost med informacijami, ki se pošljejo UNFCCC, in informacijami, ki jih države članice sporočijo Komisiji.
9. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 12, da posodobi referenčne ravni iz Priloge II, kadar država članica spremeni svojo referenčno raven v skladu z odstavkoma 4 in 5 ter je to odobreno v okviru postopkov UNFCCC.
10. Države članice v obračunih za gospodarjenje z gozdovi upoštevajo vpliv vseh sprememb Priloge II za celotno zadevno obračunsko obdobje.
Člen 7
Pravila za obračunavanje pridobljenih lesnih proizvodov
1. Vsaka država članica v svojih obračunih v skladu s členom 3(1), (2) in (3) upošteva emisije in odvzeme, ki so posledica sprememb zaloge pridobljenih lesnih proizvodov, vključno z emisijami iz pridobljenih lesnih proizvodov, ki so bili odstranjeni iz njenih gozdov pred 1. januarjem 2013. Izključijo se emisije iz pridobljenih lesnih proizvodov, ki so že bile obračunane v okviru Kjotskega protokola v obdobju 2008-2012 na podlagi takojšnje oksidacije.
2. Države članice v obračunih v skladu s členom 3(1), (2) in (3) v zvezi s pridobljenimi lesnimi proizvodi upoštevajo emisije in odvzeme, ki so posledica sprememb zalog pridobljenih lesnih proizvodov iz naslednjih kategorij, in sicer z uporabo funkcije razkroja prvega reda in privzete vrednosti razpolovnih dob iz Priloge III:
(a)
papirja;
(b)
lesnih plošč in
(c)
žaganega lesa.
Države članice lahko te kategorije dopolnijo z informacijami o lubju, če so podatki, ki so na voljo, pregledni in preverljivi. Prav tako lahko za katero koli od navedenih kategorij uporabijo podkategorije, specifične za posamezno državo. Države članice lahko namesto metodologij in privzetih vrednosti razpolovnih dob iz Priloge III uporabijo metodologije in vrednosti razpolovnih dob, specifične za posamezno državo, če so te metodologije in vrednosti določene na podlagi preglednih in preverljivih podatkov in če so uporabljene metode vsaj tako podrobne in točne kot tiste iz Priloge III.
Za izvožene pridobljene lesne proizvode se podatki, specifični za posamezno državo, nanašajo na vrednosti razpolovnih dob, specifične za posamezno državo, in rabo pridobljenih lesnih proizvode v državi uvoznici.
Države članice ne uporabljajo vrednosti razpolovnih dob, specifičnih za posamezno državo, za pridobljene lesne proizvode, ki se dajejo na trg v Uniji, če se razlikujejo od tistih, ki jih država članica uvoznica uporablja v svojih obračunih v skladu s členom 3(1), (2) in (3).
Lesni proizvodi, pridobljeni zaradi krčenja gozdov, se obračunajo na podlagi takojšnje oksidacije.
3. Kadar države članice v obračunih v skladu s členom 3(1), (2) in (3) upoštevajo emisije ogljikovega dioksida (CO2) iz pridobljenih lesnih proizvodov na deponijah trdnih odpadkov, se obračun opravi na podlagi takojšnje oksidacije.
4. Kadar države članice v obračunih upoštevajo emisije iz lesnih proizvodov, ki so bili pridobljeni za namene pridobivanja energije, to naredijo na podlagi takojšnje oksidacije.
Države članice lahko zgolj v informativne namene predložijo podatke o deležu lesa, uporabljenega za namene pridobivanja energije, ki je bil uvožen v Unijo, ter državah porekla takega lesa.
5. Uvoženih pridobljenih lesnih proizvodov, ne glede na izvor, država članica uvoznica ne obračuna. Države članice zato v svojih obračunih navedejo emisije in odvzeme iz pridobljenih lesnih proizvodov le, če te emisije in odvzemi izvirajo iz pridobljenih lesnih proizvodov, odstranjenih z zemljišč, ki so vključena v njihove obračune v skladu s členom 3(1), (2) in (3).
6. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 12, da spremeni informacije iz Priloge III zaradi upoštevanja sprememb v aktih, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo.
Člen 8
Pravila za obračunavanje gospodarjenja s polji in pašniki, obnove vegetacije ter osuševanja in ponovne vzpostavitve mokrišč
1. Posamezna država članica v obračunih v zvezi z gospodarjenjem s polji in pašniki upošteva emisije in odvzeme, ki nastanejo pri teh dejavnostih ter se izračunajo kot emisije in odvzemi v posameznem obračunskem obdobju iz Priloge I, od katerih se odšteje vrednost, ki se izračuna tako, da se število let v zadevnem obračunskem obdobju pomnoži s številom emisij in odvzemov, ki so v tej državi članici nastali pri teh dejavnostih v izhodiščnem letu, kakor je določeno v Prilogi VI.
2. Kadar se država članica odloči, da bo pripravila in vodila obračune za obnovo vegetacije in/ali osuševanje in ponovno vzpostavitev mokrišč, uporabi metodo izračuna iz odstavka 1.
Člen 9
Pravila za obračunavanje naravnih motenj
1. Kadar so izpolnjeni pogoji iz odstavkov 2 in 5 tega člena, lahko države članice neantropogene emisije toplogrednih plinov iz virov, ki so posledica naravnih motenj, izključijo iz izračunov v zvezi z njihovimi obveznostmi obračunavanja v skladu s točkami (a), (b) in (d) člena 3(1).
2. Kadar države članice uporabijo odstavek 1 tega člena, v skladu z metodologijo iz Priloge VII izračunajo raven naravnega ozadja za vsako od dejavnosti iz točk (a), (b) in (d) člena 3(1). Točki (a) in (b) člena 3(1) imata skupno raven naravnega ozadja. Namesto tega lahko države članice uporabijo pregledno in primerljivo metodologijo, specifično za posamezno državo, ki temelji na enoviti in zaključeni časovni vrsti podatkov, med drugim tudi za obdobje 1990-2009.
3. Države članice lahko iz svojih obračunov za sektor LULUCF bodisi letno bodisi ob koncu posameznega obračunskega obdobja izključijo neantropogene emisije toplogrednih plinov iz virov, ki presežejo raven naravnega ozadja, kakor je bila izračunana v skladu z odstavkom 2, kadar:
(a)
emisije v določenem letu obračunskega obdobja presežejo raven naravnega ozadja skupaj s pribitkom. Kadar je raven naravnega ozadja izračunana v skladu z metodo iz Priloge VII, je pribitek enak dvakratnemu standardnemu odklonu časovne vrste, ki se uporabi za izračun ravni naravnega ozadja. Kadar je raven naravnega ozadja izračunana z uporabo metodologije, specifične za posamezno državo, države članice opišejo način, na katerega je bil določen pribitek, če je tak pribitek potreben. Pri nobeni uporabljeni metodologiji se v obračunskem obdobju ne pričakujejo neto krediti;
(b)
države članice izpolnijo zahteve po informacijah iz odstavka 5 in o njih poročajo.
4. Vsaka država članica, ki v določenem letu obračunskega obdobja izključi neantropogene emisije toplogrednih plinov iz virov, ki so posledica naravnih motenj:
(a)
za preostalo obračunsko obdobje iz obračuna izključi vse nadaljnje odvzeme na zemljiščih, ki jih prizadenejo naravne motnje in na katerih so nastale emisije iz odstavka 3;
(b)
ne izključi emisij, ki so posledica dejavnosti pridobivanja in nujne sečnje, ki so potekale na takih zemljiščih po pojavu naravnih motenj;
(c)
ne izključi emisij, ki so posledica predpisanega zažiganja, ki je potekalo na takih zemljiščih v zadevnem letu obračunskega obdobja;
(d)
ne izključi emisij na zemljiščih, na katerih je potekalo krčenje gozdov po pojavu naravnih motenj.
5. Države članice lahko neantropogene emisije toplogrednih plinov iz virov, ki so posledica naravnih motenj, izključijo le ob predložitvi preglednih informacij, ki potrjujejo:
(a)
da so bila opredeljena vsa zemljišča, ki so jih v zadevnem obračunskem letu prizadele naravne motnje, vključno z njihovo lokacijo, letom in vrstami naravnih motenj;
(b)
da na zemljiščih, ki so jih prizadele naravne motnje in v zvezi s katerimi so bile emisije izključene iz obračuna, v preostalem obračunskem obdobju ni potekalo krčenje gozda;
(c)
preverljive metode in merila, ki bodo uporabljeni za ugotavljanje krčenja gozda na teh zemljiščih v letih po obračunskem obdobju;
(d)
ukrepe, ki jih je država članica sprejela za upravljanje ali nadzor vpliva teh naravnih motenj, če je to izvedljivo;
(e)
ukrepe, ki jih je država članica sprejela za sanacijo zemljišč, ki so jih te naravne motnje prizadele, če je to mogoče.
6. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 12, da spremeni zahteve po informacijah iz odstavka 5 tega člena zaradi upoštevanja sprememb aktov, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola.
Člen 10
Informacije o ukrepih za LULUCF
1. Države članice najpozneje 18 mesecev po začetku posameznega obračunskega obdobja iz Priloge I pripravijo informacije o svojih trenutnih in prihodnjih ukrepih za LULUCF, s katerimi bodo omejile ali zmanjšale emisije ter ohranile ali povečale odvzeme, ki nastanejo pri dejavnostih iz člena 3(1), (2) in (3) tega sklepa, ter jih predložijo Komisiji, in sicer v ločenem dokumentu ali kot jasno prepoznaven del svojih nacionalnih strategij za razvoj z nizkimi emisijami ogljika iz člena 4 Uredbe (EU) št. 525/2013 ali drugih nacionalnih strategij ali načrtov v zvezi z LULUCF. Države članice se posvetujejo s številnimi zainteresiranimi stranmi. Kadar država članica predloži take informacije kot del strategij za razvoj z nizkimi emisijami ogljika iz Uredbe (EU) št. 525/2013, se uporablja ustrezni časovni razpored, kakor je naveden v navedeni uredbi.
Informacije o ukrepih za LULUCF zajemajo trajanje ustreznega obračunskega obdobja iz Priloge I.
2. Države članice v informacije o ukrepih za LULUCF vključijo vsaj naslednje informacije v zvezi s posameznimi dejavnostmi iz člena 3(1), (2) in (3):
(a)
opis preteklih trendov emisij in odvzemov, vključno, kadar je to možno, z zgodovinskimi trendi, kolikor jih je mogoče razumno rekonstruirati;
(b)
napovedi emisij in odvzemov za obračunsko obdobje;
(c)
analizo možnosti za omejitev ali zmanjšanje emisij in ohranitev ali povečanje odvzemov;
(d)
seznam najprimernejših ukrepov za upoštevanje nacionalnih okoliščin, vključno z okvirnimi ukrepi iz Priloge IV, če je to potrebno, vendar ne omejeno nanje, ki jih država članica načrtuje ali jih je treba izvesti, da bodo dosežene možnosti za ublažitev, kadar so te opredeljene v skladu z analizo iz točke (c);
(e)
obstoječe in načrtovane politike za izvajanje ukrepov iz točke (d), vključno s kvantitativnim ali kvalitativnim opisom pričakovanega vpliva teh ukrepov na emisije in odvzeme, ob upoštevanju drugih politik in ukrepov v zvezi s sektorjem LULUCF;
(f)
okvirne časovne načrte za sprejetje in izvajanje ukrepov iz točke (d).
3. Komisija lahko državam članicam zagotovi navodila in tehnično pomoč za olajšanje izmenjave informacij.
Komisija lahko v posvetovanju z državami članicami združi ugotovitve, ki jih države članice predstavijo v informacijah o ukrepih za LULUCF, da omogoči lažjo izmenjavo znanja in najboljših praks med državami članicami.
4. Države članice Komisiji do sredine posameznega obračunskega obdobja in do konca posameznega obračunskega obdobja iz Priloge I predložijo poročilo o napredku pri izvajanju ukrepov za LULUCF.
Komisija lahko objavi zbirno poročilo na podlagi poročil iz prvega pododstavka.
Države članice objavijo informacije o svojih ukrepih za LULUCF in poročila iz prvega pododstavka v treh mesecih po tem, ko jih predložijo Komisiji.
Člen 11
Pregled
Komisija pregleda pravila za obračunavanje iz tega sklepa v skladu z ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola, ali drugo zakonodajo Unije ali jih, če taki sklepi niso na voljo, pregleda do 30. junija 2017 ter po potrebi predloži predlog Evropskemu parlamentu in Svetu.
Člen 12
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se prenese na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 2(2), 2(3), 4(8), 6(9), 7(6) in 9(6) se prenese na Komisijo za obdobje osmih let od 8. julija 2013. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem osemletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz členov 2(2), 2(3), 4(8), 6(9), 7(6) in 9(6) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členi 2(2), 2(3), 4(8), 6(9), 7(6) in 9(6), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 13
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 14
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Strasbourgu, 21. maja 2013