РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 814/2013 НА КОМИСИЯТА
от 2 август 2013 година
за прилагане на Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за екопроектиране за водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (1), и по специално член 15, параграф 1 от нея,
след консултация с Консултативния форум по екопроектиране,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2009/125/ЕО Комисията следва да определя изисквания за екопроектиране на свързани с енергопотреблението продукти със значителен обем на продажби и търговия, имащи значително въздействие върху околната среда, при които съществува голям потенциал за подобрение чрез екологосъобразно проектиране, без това да води до прекомерни разходи.
(2)
Съгласно член 16, параграф 2, буква а) от Директива 2009/125/ЕО в съответствие с процедурата, посочена в член 19, параграф 3, и критериите, определени в член 15, параграф 2, както и след консултации с Консултативния форум по екопроектиране, Комисията, когато е целесъобразно, въвежда мерки по прилагането за продукти, имащи голям потенциал за икономически ефективно намаление на емисиите на парникови газове, каквито са водоподгревателните съоръжения.
(3)
Комисията проведе предварително проучване на техническите, екологичните и икономическите аспекти на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, използвани обикновено в бита и в търговския сектор. Проучването беше осъществено съвместно със заинтересовани страни от Съюза и трети държави, като резултатите от него бяха направени обществено достояние.
(4)
Екологичните аспекти на водоподгревателите, които бяха определени като значими за целите на настоящия регламент, са енергопотреблението във фазата на употреба и (за термопомпени водоподгреватели) нивата на шум. Освен това за водоподгреватели, използващи изкопаеми горива, като значими екологични аспекти са установени и емисиите на азотни оксиди, въглероден оксид и въглеводороди. Значимият екологичен аспект на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода е потреблението на енергия, дължащо се на техните топлинни загуби.
(5)
Не е целесъобразно да се зададат изисквания за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, тъй като все още липсват подходящи европейски методи за измерване. С оглед на разработването на такива методи за измерване, Комисията възложи мандат на европейските органи по стандартизация да обмислят изисквания за екопроектиране във връзка с посочените емисии по време на прегледа на настоящия регламент. Националните разпоредби за изискванията за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди от водоподгревателите могат да бъдат прилагани до влизането в сила на съответните съюзни изисквания за екопроектиране. Не се засягат разпоредбите на Директива 2009/142/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно газовите уреди (2), с които се налагат ограничения във връзка със здравето и безопасността за отделяните от газовите уреди продукти от горенето.
(6)
Предварителното проучване показва, че за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода не са необходими изисквания относно другите параметри на екопроектирането, посочени в приложение I, част 1 към Директива 2009/125/ЕО. По-специално не са установени значими емисии на парникови газове във връзка с хладилните агенти, използвани в термопомпени водоподгреватели за отопление на сегашния европейски сграден фонд. Целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране във връзка с тези емисии на парникови газове ще бъде оценена отново при преразглеждането на настоящия регламент.
(7)
Обхватът на настоящия регламент следва да се ограничи до водоподгревателите, които са предназначени за осигуряване на гореща питейна вода и вода за санитарно-битови нужди.
(8)
Водоподгреватели, които са проектирани да използват газообразни или течни горива, произведени главно (над 50 %) от биомаса, са със специфични технически характеристики, които налагат допълнителни технически, икономически и екологични анализи. В зависимост от резултата от анализите изискванията за екопроектиране на тези водоподгреватели следва да бъдат определени на по-късен етап, ако това е целесъобразно.
(9)
Годишното енергопотребление в ЕС на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода се оценява на 2 156 PJ (51 милиона тона нефтен еквивалент) през 2005 г., което съответства на 124 милиона тона емисии на CO2. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишното енергопотребление се очаква да възлезе на 2 243 PJ през 2020 г. Годишните емисии в Съюза на азотни оксиди във връзка с използването на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода се оценяват на 559 хил. тона еквивалент на ЅОx през 2005 г. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишните емисии се очаква да достигнат 603 хил. тона еквивалент на SOx през 2020 г. Предварителното проучване показва, че през фазата на употреба на водоподгревателите потреблението на електроенергия и емисиите на азотни оксиди от тях могат да бъдат намалени значително.
(10)
Потреблението на енергия от водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода може да бъде намалено чрез прилагане на съществуващи икономически ефективни технологии, които не са обект на индустриална собственост и водят до намаляване на общите разходи за закупуване и експлоатация на тези продукти.
(11)
Комбинираното въздействие на изискванията за екопроектиране, изложени в настоящия регламент и в Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013 на Комисията от 18 февруари 2013 г. за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на водоподгреватели, топлоакумулиращи резервоари за гореща вода и комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение (3), се очаква да доведе до 2020 г. до прогнозни годишни икономии на енергия от около 450 PJ (11 млн. тона нефтен еквивалент), съответстващи на около 26 млн. тона емисии на CO2, и намаляване на годишните емисии на азотни оксиди с около 130 хил. тона еквивалент на SOx в сравнение с очакваното, ако не се предприемат никакви мерки.
(12)
Изискванията за екопроектиране следва да хармонизират изискванията в целия Европейски съюз относно потреблението на енергия, нивото на шум и емисиите на азотни оксиди за водоподгревателите, както и изискванията относно топлинните загуби при нулев товар при топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, като по този начин спомагат за по-доброто функциониране на вътрешния пазар и за подобряване на екологичните характеристики на посочените продукти.
(13)
Изискванията за екопроектиране следва да не влияят върху функционалните възможности или достъпността на водоподгревателите или топлоакумулиращите резервоари за гореща вода от гледна точка на крайния потребител и да не се отразяват отрицателно върху здравето, безопасността и околната среда.
(14)
Изискванията за екопроектиране следва да бъдат въвеждани постепенно, за да се предостави достатъчно време на производителите да препроектират своите продукти, които са предмет на настоящия регламент. Следва да се определи такъв график за въвеждане, че да се отчете въздействието по отношение на разходите върху производителите и особено върху малките и средните предприятия, като същевременно се осигури своевременно постигане на целите на настоящия регламент.
(15)
Параметрите на продуктите следва да се измерват и изчисляват въз основа на надеждни, точни и възпроизводими методи, които са съобразени с общопризнатото съвременно равнище на измервателните и изчислителните методи, включително със съществуващите хармонизирани стандарти, приети от европейските органи по стандартизация по искане на Комисията в съответствие с процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (4).
(16)
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО настоящият регламент определя кои процедури за оценка на съответствието се прилагат.
(17)
С цел да се улеснят проверките за съответствие, производителите следва да предоставят информация в техническата документация, посочена в приложения IV и V към Директива 2009/125/ЕО, доколкото тази информация се отнася до изискванията, определени в настоящия регламент.
(18)
С оглед допълнително да се ограничи въздействието върху околната среда на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, производителите следва да предоставят информация относно демонтажа, рециклирането и/или обезвреждането.
(19)
В допълнение към правно обвързващите изисквания, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат установени базови стойности за сравнение за най-добрите налични технологии, за да се осигури широко разпространение и лесна достъпност на информацията относно екологичните показатели през целия жизнен цикъл на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2009/125/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изисквания за екопроектиране по отношение на пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели с номинална топлинна мощност ≤ 400 kW и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода с топлоакумулиращ обем ≤ 2 000 литра, включително тези, включени в комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение съгласно определението в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
водоподгреватели, предназначени специално за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
б)
водоподгреватели, използващи твърди горива;
в)
водоподгреватели, попадащи в обхвата на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
комбинирани топлоизточници съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕС) № 813/2013 на Комисията (6);
д)
водоподгреватели, които не отговарят поне на товаровия профил с най-малката сумарна топлинна енергия съгласно посоченото в приложение III, таблица 1;
е)
водоподгреватели, предназначени само за приготвяне на топли напитки и/или храни;
ж)
топлогенератори, предназначени за водоподгреватели и корпуси за водоподгреватели, които трябва да бъдат оборудвани с такива топлогенератори, пуснати на пазара преди 1 януари 2018 г. за замяна на идентични топлогенератори и идентични корпуси за водоподгреватели. Върху заместващия продукт или върху неговата опаковка трябва ясно да бъде посочен водоподгревателят, за който е предназначен.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, формулирани в член 2 от Директива 2009/125/ЕО, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„водоподгревател“ означава съоръжение, което:
а)
е свързано с водоснабдяването с вода за питейни или санитарни нужди;
б)
генерира и предава топлинна енергия, необходима за подаването на гореща вода за питейни или санитарни нужди, в количества и с дебити в дадени времеви интервали; и
в)
е оборудвано с един или повече топлогенератори;
2)
„топлогенератор“ означава онази част от водоподгревателя, която генерира топлинна енергия посредством един или повече от следните процеси:
а)
изгаряне на изкопаеми горива и/или горива от биомаса;
б)
използване на ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
в)
абсорбиране на топлина от източник на околната среда - въздушен, воден или от земята и/или на отпадна топлина;
при това топлогенератор, предназначен за водоподгревател, и подлежащ на оборудване с такъв топлогенератор корпус на водоподгревател също се счита за водоподгревател;
3)
„корпус на водоподгревател“ означава онази част от водоподгревателя, която е предназначена за монтаж вътре в нея на топлогенератор;
4)
„номинална топлинна мощност“ означава обявената топлинна мощност, изразена в kW, на водоподгревател, използван за подгряване на вода при стандартни условия;
5)
„топлоакумулиращ обем“ означава номиналният воден обем на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода или на резервоара на водоподгревател, изразен в литри;
6)
„стандартни условия“ означава работните условия на водоподгревателите, при които се определя номиналната топлинна мощност, енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум, както и работните условия на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, при които се определят топлинните загуби при нулев товар (standing loss);
7)
„биомаса“ означава биоразградимата част на продукти, отпадъци и остатъци от биологичен произход от селското стопанство (включително вещества с растителен и животински произход), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително рибарство и аквакултури, както и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
8)
„гориво от биомаса“ означава газообразно или течно гориво, произведено от биомаса;
9)
„изкопаемо гориво“ означава течно или газообразно изкопаемо гориво с органичен произход;
10)
„конвенционален водоподгревател“ означава водоподгревател, който генерира топлинна енергия, използвайки изгарянето на изкопаеми горива и/или горива от биомаса и/или ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
11)
„термопомпен водоподгревател“ означава водоподгревател, който за генерирането на топлинна енергия използва топлина от заобикалящата среда - от въздушен, воден или земен източник, и/или отпадна топлина;
12)
„слънчев водоподгревател“ означава водоподгревател, снабден с един или повече слънчеви колектори, слънчеви топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, топлогенератори и евентуално помпи в колекторния контур, както и други елементи; слънчевият водоподгревател се предлага на пазара като цялостно единно съоръжение;
13)
„топлоакумулиращ резервоар за гореща вода“ означава резервоар за гореща вода за битови нужди и/или за отоплителни цели, включително за вода с всякакви добавки, който няма собствен топлогенератор, с изключение евентуално на един или повече резервни потопяеми водонагреватели;
14)
„резервен потопяем нагревател“ е електросъпротивителен нагревател, използващ ефекта на Джаул-Ленц, който е съставна част на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода и генерира топлина само когато захранването от външен топлинен източник е прекъснато (включително през периодите за поддръжка) или при авария на външния топлинен източник, или който е съставна част на резервоар за гореща вода на слънчева инсталация и осигурява топлина, когато слънчевата енергия е недостатъчна за постигане на желаното равнище на комфорт;
15)
„енергийна ефективност при подгряването на вода“ (ηwh ), изразена в проценти, означава отношението между полезната енергия, осигурявана от водоподгревател или от комплект на водоподгревател и слънчево съоръжение, и необходимата енергия за нейното генериране;
16)
„ниво на шум“ (LWA ) означава нивото на звуковата мощност по крива А в помещение и/или на открито, изразено в dB;
17)
„топлинни загуби при нулев товар“ (S), изразени във W, означава разсеяната топлинна енергия от топлоакумулиращ резервоар за гореща вода при дадена температура на водата и на въздуха на околната среда;
18)
„коефициент на преобразуване“ (CC) означава коефициент, отразяващ среден к.п.д. от 40 % при електропроизводството в ЕС, посочен в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7); стойността на коефициента на преобразуване е CC = 2,5.
В приложение I се дават допълнителни определения за целите на приложения II-VI.
Член 3
Изисквания за екопроектиране и график
1. Изискванията за екопроектиране на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода са посочени в приложение II.
2. Всяко изискване за екопроектиране се прилага в съответствие със следния график:
а)
от 26 септември 2015 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква а) и точки 1.2, 1.3, 1.4 и 1.6;
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.2;
б)
от 26 септември 2017 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква б);
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.1;
в)
от 26 септември 2018 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква в);
ii)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.5, буква а).
3. Съответствието с изискванията за екопроектиране се измерва и изчислява съгласно изискванията, посочени в приложения III и IV.
Член 4
Оценка на съответствието
1. Процедурата за оценяване на съответствието, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, следва да бъде или системата за вътрешен контрол на проектирането, предвидена в приложение IV към въпросната директива, или системата за управление, предвидена в приложение V към същата директива.
2. За целите на оценяването на съответствието техническата документация трябва да съдържа информацията за продукта, посочена в приложение II, точка 1.6 от настоящия регламент.
Член 5
Процедура за проверка с цел надзор върху пазара
При провеждането на проверките за надзор върху пазара, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, отнасящи се за изискванията, формулирани в приложение II към настоящия регламент, органите на държавата членка прилагат процедурата за проверка, описана в приложение V към същия регламент.
Член 6
Базови стойности за сравнение
Базовите стойности за сравнение за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода с най-високи показатели, които са налични на пазара към момента на влизане в сила на настоящия регламент, са посочени в приложение VI.
Член 7
Преглед
1. Комисията преразглежда настоящия регламент с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране не по-късно от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. По-конкретно прегледът включва оценка на следните аспекти:
а)
целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на парникови газове, свързани с хладилни агенти;
б)
въз основа на разработваните понастоящем методи за измерване - нивото на изискванията за екопроектиране по отношение на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, които могат да бъдат въведени;
в)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на азотни оксиди;
г)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране на водоподгреватели, специално предназначени за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
д)
валидността на стойността на коефициента за преобразуване;
е)
целесъобразността на сертифициране от трета страна.
2. Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящия регламент Комисията го преразглежда с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране. Преразглеждането включва само оценка на целесъобразността на определянето на отделни изисквания за екопроектиране за различните видове водоподгреватели.
Член 8
Преходни разпоредби
1. До 26 септември 2015 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум.
2. До 26 септември 2018 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на емисиите на азотни оксиди.
3. До 26 септември 2017 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на топлинните загуби при нулев товар.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 август 2013 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 814/2013
z dne 2. avgusta 2013
o izvajanju Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo grelnikov vode in hranilnikov tople vode
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (1), in zlasti člena 15(1) Direktive,
po posvetovanju s Posvetovalnim forumom za okoljsko primerno zasnovo izdelkov,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Komisija bi morala v skladu z Direktivo 2009/125/ES določiti zahteve za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo, ki predstavljajo pomemben obseg prodaje in trgovanja ter imajo pomemben vpliv na okolje in znaten potencial, da se z njihovo boljšo zasnovo zmanjša vpliv na okolje brez pretiranih stroškov.
(2)
Člen 16(2)(a) Direktive 2009/125/ES določa, da bi morala Komisija v skladu s postopkom iz člena 19(3) in merili iz člena 15(2) ter po posvetovanju s Posvetovalnim forumom za okoljsko primerno zasnovo po potrebi sprejeti izvedbene ukrepe za izdelke z velikimi možnostmi za stroškovno učinkovito zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, kot so naprave za ogrevanje vode.
(3)
Komisija je opravila pripravljalno študijo o tehničnih, okoljskih in ekonomskih vidikih grelnikov vode in hranilnikov tople vode, ki se običajno uporabljajo v gospodinjstvih in komercialnem sektorju. Študijo je opravila skupaj z zainteresiranimi stranmi in interesnimi skupinami iz Unije ter tretjih držav, rezultate pa je objavila.
(4)
Okoljski vidiki grelnikov vode, ki so v tej uredbi opredeljeni kot pomembni, so poraba električne energije v fazi uporabe (pri toplotnih črpalkah za ogrevanje vode) in nivo zvokovne moči. Za grelnike vode, ki uporabljajo fosilna goriva, so kot pomembni okoljski vidiki opredeljene tudi emisije dušikovih oksidov, ogljikovega monoksida in ogljikovodikov. Pomemben okoljski vidik hranilnikov tople vode je poraba električne energije zaradi lastnih izgub.
(5)
Zahtev za okoljsko primerno zasnovo za emisije ogljikovega monoksida in ogljikovodikov ni primerno določiti, ker primerne evropske merilne metode še ne obstajajo. Da bi razvila takšne merilne metode, je Komisija pooblastila evropske organizacije za standardizacijo, da med pregledom te uredbe upoštevajo tudi zahteve za okoljsko primerno zasnovo za navedene emisije. Dokler ne začnejo veljati ustrezne zahteve Unije za okoljsko primerno zasnovo, lahko še naprej veljajo nacionalne določbe o zahtevah za okoljsko primerno zasnovo za emisije ogljikovega monoksida in ogljikovodikov iz grelnikov vode. To ne posega v določbe Direktive 2009/142/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 v zvezi z napravami na plinsko gorivo (2), ki produkte izgorevanja naprav na plinsko gorivo omejujejo glede na zdravje in varnost.
(6)
Iz pripravljalne študije izhaja, da zahteve za okoljsko primerno zasnovo glede drugih parametrov iz dela 1 Priloge I k Direktivi 2009/125/ES za grelnike vode in hranilnike tople vode niso potrebne. Zlasti niso kot pomembne opredeljene emisije toplogrednih plinov v povezavi s hladilnimi sredstvi, ki se uporabljajo v toplotnih črpalkah za ogrevanje vode v sedanjem evropskem stavbnem fondu. Pri pregledu te uredbe bo ponovno ocenjeno, ali je primerno določiti zahteve za okoljsko primerno zasnovo glede teh emisij toplogrednih plinov.
(7)
Področje uporabe te uredbe bi bilo treba omejiti na grelnike vode, ki so namenjeni za oskrbo s toplo pitno in sanitarno vodo.
(8)
Grelniki vode, ki so zasnovani za uporabo plinskih ali tekočih goriv, ki so proizvedena pretežno (več kot 50 %) iz biomase, imajo specifične tehnične lastnosti, ki zahtevajo nadaljnje tehnične, ekonomske in okoljske analize. Glede na rezultate navedenih analiz bi bilo pozneje treba po potrebi določiti zahteve za okoljsko primerno zasnovo navedenih grelnikov vode.
(9)
Ocenjeno je bilo, da je leta 2005 v Uniji letna poraba energije pri grelnikih vode in hranilnikih tople vode znašala 2 156 PJ (51 milijonov ton ekvivalenta nafte - Mtoe), kar ustreza 124 milijonom ton (Mt) emisij CO2. Če ne bodo sprejeti posebni ukrepi, bo leta 2020 letna poraba energije predvidoma znašala 2 243 PJ. Ocenjeno je bilo, da so leta 2005 v Uniji letne emisije dušikovih oksidov pri grelnikih vode in hranilnikih tople vode znašale 559 tisoč ton ekvivalenta SOx. Če ne bodo sprejeti posebni ukrepi, bodo letne emisije leta 2020 predvidoma dosegle 603 tisoč ton ekvivalenta SOx. Iz pripravljalne študije izhaja, da bi lahko porabo energije in emisije dušikovih oksidov pri grelnikih vode bistveno zmanjšali v fazi uporabe.
(10)
Poraba energije pri grelnikih vode in hranilnikih tople vode se lahko zmanjša z obstoječimi nelastniškimi, stroškovno učinkovitimi tehnologijami, pri katerih so nižji skupni stroški nabave in uporabe teh izdelkov.
(11)
Z zahtevami za okoljsko primerno zasnovo izdelkov iz te uredbe in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 812/2013 z dne 18. februarja 2013 o dopolnitvi Direktive 2010/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta glede energijskega označevanja grelnikov vode, hranilnikov tople vode ter kompletov grelnika vode in sončne naprave (3) naj bi do leta 2020 predvidoma skupaj privarčevali okrog 450 PJ energije letno (11 milijonov ton ekvivalenta nafte - Mtoe), kar ustreza okrog 26 milijonom ton emisij CO2, letne emisije dušikovih oksidov pa bi v primerjavi s stanjem brez ukrepov zmanjšali za okrog 130 tisoč ton ekvivalenta SOx.
(12)
Z zahtevami za okoljsko primerno zasnovo bi se morale uskladiti zahteve za porabo energije, nivo zvokovne moči in emisije dušikovih oksidov za grelnike vode ter zahteve za lastne izgube hranilnikov tople vode v Uniji, kar bi prispevalo k boljšemu delovanju notranjega trga in izboljšanju okoljske učinkovitosti teh izdelkov.
(13)
Zahteve za okoljsko primerno zasnovo ne bi smele vplivati na funkcije ali cenovno dostopnost grelnikov vode ali hranilnikov tople vode z vidika končnega uporabnika ter ne bi smele negativno vplivati na zdravje, varnost ali okolje.
(14)
Zahteve za okoljsko primerno zasnovo bi bilo treba uvajati postopno, da se proizvajalcem zagotovi dovolj časa, da prilagodijo zasnovo izdelkov, ki jih ureja ta uredba. Pri časovnem načrtovanju bi se morale upoštevati stroškovne posledice za proizvajalce, zlasti za mala in srednje velika podjetja, ter hkrati zagotoviti pravočasno doseganje ciljev te uredbe.
(15)
Parametre izdelkov bi bilo treba meriti in izračunavati z zanesljivimi, točnimi in ponovljivimi metodami, pri katerih se upoštevajo priznane najsodobnejše merilne metode in metode za izračunavanje, vključno z morebitnimi usklajenimi standardi, ki jih sprejmejo evropske organizacije za standardizacijo na zahtevo Komisije v skladu s postopki iz Uredbe (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o evropski standardizaciji (4).
(16)
V skladu s členom 8(2) Direktive 2009/125/ES ta uredba določa, kateri postopki se uporabljajo za ocenjevanje skladnosti.
(17)
Za lažje preverjanje skladnosti bi morali proizvajalci v tehnični dokumentaciji v skladu s prilogama IV in V k Direktivi 2009/125/ES navesti podatke, ki se nanašajo zahteve iz te uredbe.
(18)
Da se nadalje omeji okoljski vpliv grelnikov vode in hranilnikov tople vode, bi morali proizvajalci zagotoviti podatke o razstavljanju, recikliranju in/ali odstranjevanju.
(19)
Poleg pravno zavezujočih zahtev iz te uredbe bi bilo treba določiti okvirne ciljne vrednosti za najboljše razpoložljive tehnologije, da se zagotovi splošen in preprost dostop do podatkov o okoljski učinkovitosti grelnikov vode in hranilnikov za toplo vodo v celotnem življenjskem ciklusu.
(20)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 19(1) Direktive 2009/125/ES -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta uredba določa zahteve za okoljsko primerno zasnovo za dajanje grelnikov vode z nazivno izhodno toploto ≤ 400 kW in hranilnikov tople vode s prostornino za shranjevanje ≤ 2 000 litrov v promet in/ali uporabo, vključno s takšnimi, ki so integrirani v kompletih grelnika prostorov in sončne naprave, kot so opredeljeni v členu 2 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 812/2013.
2. Ta uredba se ne uporablja za:
(a)
grelnike vode, ki so posebej zasnovani za uporabo plinastih ali tekočih goriv, proizvedenih pretežno iz biomase;
(b)
grelnike vode, ki uporabljajo trdna goriva;
(c)
grelnike vode, ki spadajo v področje uporabe Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta (5);
(d)
kombinirane grelnike, kot so opredeljeni v členu 2 Uredbe Komisije (EU) št. 813/2013 (6);
(e)
grelnike vode, ki ne izpolnjujejo vsaj profila rabe z najmanjšo referenčno energijo iz tabele 1 Priloge III;
(f)
grelnike vode, zasnovane samo za pripravo toplih pijač in/ali hrane;
(g)
generatorje toplote in ohišja, opremljena s takšnim generatorjem toplote, ki se dajo v promet pred 1. januarjem 2018, da nadomestijo identične generatorje toplote in identična ohišja grelnikov vode. Na nadomestnem izdelku ali njegovi embalaži se jasno navede grelnik vode, za katerega je izdelek namenjen.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Poleg ustreznih opredelitev iz člena 2 Direktive 2009/125/ES se za namene te uredbe uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„grelnik vode“ pomeni napravo, ki
(a)
je priključena na zunanjo oskrbo s pitno ali sanitarno vodo;
(b)
proizvaja in prenaša toploto za ogrevanje pitne ali sanitarne tople na dano temperaturo, v dani količini in z danim pretokom v danih časovnih presledkih, in
(c)
je opremljena z enim ali več generatorji toplote;
2.
„generator toplote“ pomeni del grelnika vode, ki proizvaja toploto z enim ali več naslednjih postopkov:
(a)
izgorevanjem fosilnih goriv in/ali biogoriv;
(b)
uporabo Joulovega zakona pri grelnih elementih z električno upornostjo;
(c)
zajemanjem toplote iz zraka okolice, vode ali zemljine in/ali odpadne toplote;
pri čemer se lahko za grelnik vode šteje tudi generator toplote in zanj narejeno ohišje;
3.
„ohišje grelnika za vodo“ pomeni tisti del grelnika za vodo, ki je zasnovan za vgradnjo generatorja toplote;
4.
„nazivna izhodna toplota“ pomeni navedeno izhodno toploto grelnika vode v kW pri ogrevanju vode pri standardiziranih pogojih;
5.
„prostornina za shranjevanje“ (V) pomeni nazivno prostornino hranilnika tople vode ali grelnika vode s hranilnikom, izraženo v litrih;
6.
„standardizirani pogoji“ pomenijo delovne pogoje grelnikov vode za določanje nazivne izhodne toplote, energijske učinkovitosti ogrevanja vode, nivoja zvokovne moči in emisij dušikovega oksida ter delovne pogoje za določanje lastnih izgub hranilnikov tople vode;
7.
„biomasa“ pomeni biološko razgradljive dele proizvodov, odpadkov in ostankov biološkega izvora iz kmetijskih (vključno s snovmi rastlinskega in živalskega izvora), gozdarskih in s tem povezanih proizvodnih dejavnosti, vključno z ribištvom in akvakulturo, ter biološko razgradljive dele industrijskih in komunalnih odpadkov;
8.
„biogorivo“ pomeni plinsko ali tekoče gorivo, proizvedeno iz biomase;
9.
„fosilno gorivo“ pomeni plinsko ali tekoče gorivo fosilnega izvora;
10.
„navadni grelnik vode“ pomeni grelnik vode, ki proizvaja toploto z izgorevanjem fosilnih goriv in/ali biogoriv in/ali na osnovi Joulovega zakona pri grelnih elementih z električno upornostjo;
11.
„toplotna črpalka za ogrevanje vode“ pomeni grelnik vode, ki za ogrevanje uporablja toploto iz zraka okolice, vode ali zemljine in/ali odpadne toplote;
12.
„sončni grelnik vode“ pomeni grelnik vode, ki je opremljen z enim ali več sončnimi kolektorji, sončnimi hranilniki tople vode, generatorji toplote in morebitnimi črpalkami v zanki kolektorja ter drugimi deli; sončni grelnik vode se da v promet kot ena enota;
13.
„hranilnik tople vode“ pomeni posodo za shranjevanje tople vode za ogrevanje vode in/ali prostora, vključno z morebitnimi dodatki, ki ni opremljen z generatorjem toplote, razen z enim ali več morebitnimi rezervnimi potopnimi grelniki;
14.
„rezervni potopni grelnik“ pomeni grelnik na električno upornost, ki deluje na osnovi Joulovega zakona, ter je del hranilnika tople vode in proizvaja toploto samo, kadar je dovod zunanjega vira toplote moten (tudi med vzdrževanjem) ali pokvarjen, ali je del sončnega hranilnika tople vode ter zagotavlja toploto, kadar toplota iz sončnega vira ne zadošča za zagotavljanje zahtevanih vrednosti;
15.
„energijska učinkovitost pri ogrevanju vode“ (ηwh ) pomeni razmerje v % med koristno energijo, ki jo zagotavlja grelnik vode, in energijo, ki je potrebna za njeno proizvodnjo;
16.
„nivo zvokovne moči“ (LWA ) pomeni nivo moči zvoka na lestvici A v notranjih prostorih in/ali na prostem, izražen v dB;
17.
„lastna izguba“ (S) pomeni moč ogrevanja v W, ki se pri danih temperaturah vode in okolja izgubi iz hranilnika tople vode;
18.
„količnik pretvorbe“ (CC) pomeni količnik, ki odraža ocenjeno 40-odstotno povprečno učinkovitost proizvodnje v EU po Direktivi 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7); vrednost količnika pretvorbe CC = 2,5.
Za namene prilog II do VI so v Prilogi I določene dodatne opredelitve pojmov.
Člen 3
Zahteve za okoljsko primerno zasnovo izdelkov in časovni načrt
1. Priloga II določa zahteve za okoljsko primerno zasnovo grelnikov vode in hranilnikov tople vode.
2. Posamezne zahteve za okoljsko primerno zasnovo se uporabljajo v skladu z naslednjim časovnim načrtom:
(a)
od 26. septembra 2015:
(i)
grelniki vode izpolnjujejo zahteve iz točk 1.1(a), 1.2, 1.3, 1.4 in 1.6 Priloge II;
(ii)
hranilniki tople vode izpolnjujejo zahteve iz točke 2.2 Priloge II;
(b)
od 26. septembra 2017:
(i)
grelniki vode izpolnjujejo zahteve iz točke 1.1(b) Priloge II;
(ii)
hranilniki tople vode izpolnjujejo zahteve iz točke 2.1 Priloge II;
(c)
od 26. septembra 2018:
(i)
grelniki vode izpolnjujejo zahteve iz točke 1.1(c) Priloge II;
(ii)
grelniki vode izpolnjujejo zahteve iz točke 1.5(a) Priloge II.
3. Skladnost z zahtevami za okoljsko primerno zasnovo se izmeri in izračuna v skladu z zahtevami iz Priloge III in Priloge IV.
Člen 4
Ocena skladnosti
1. Postopek ocenjevanja skladnosti iz člena 8(2) Direktive 2009/125/ES je notranji nadzor snovanja iz Priloge IV k navedeni direktivi ali sistem upravljanja iz Priloge V k navedeni direktivi.
2. Za namene ocenjevanja skladnosti tehnična dokumentacija vsebuje informacije o izdelku iz točke 1.6 Priloge II k tej uredbi.
Člen 5
Postopek preverjanja za namene tržnega nadzora
Pri izvajanju tržnega nadzora iz člena 3(2) Direktive 2009/125/ES zaradi zagotavljanja skladnosti z zahtevami iz Priloge II k tej uredbi organi držav članic uporabljajo postopek preverjanja iz Priloge V k tej uredbi.
Člen 6
Okvirne ciljne vrednosti
Okvirne ciljne vrednosti za najučinkovitejše grelnike vode in hranilnike tople vode, ki so na trgu ob začetku veljavnosti te uredbe, določa Priloga VI.
Člen 7
Pregled
1. Komisija pregleda to uredbo glede na tehnološki napredek pri grelnikih vode in hranilnikih tople vode in rezultate navedenega pregleda predstavi Posvetovalnemu forumu za okoljsko primerno zasnovo izdelkov najpozneje pet let po začetku veljavnosti te uredbe. Pri pregledu oceni zlasti naslednje vidike:
(a)
ustreznost določanja zahtev za okoljsko primerno zasnovo za emisije toplogrednih plinov, povezane s hladilnimi sredstvi;
(b)
na podlagi merilnih metod, ki se razvijajo, raven zahtev za okoljsko primerno zasnovo za emisije ogljikovega monoksida in ogljikovodikov, ki se lahko uvedejo;
(c)
ustreznost določanja strožjih zahtev za okoljsko primerno zasnovo za emisije dušikovih oksidov;
(d)
ustreznost določanja zahtev za okoljsko primerno zasnovo grelnikov vode, ki so posebej zasnovani za uporabo plinskih ali tekočih goriv, proizvedenih pretežno iz biomase;
(e)
veljavnost vrednosti pretvorbenega količnika;
(f)
ustreznost certificiranja, ki ga opravijo tretje strani.
2. Komisija pregleda to uredbo tudi glede na tehnološki napredek pri grelnikih vode in rezultate navedenega pregleda predstavi Posvetovalnemu forumu za okoljsko primerno zasnovo izdelkov najpozneje tri leta po začetku veljavnosti te uredbe. Pri pregledu oceni samo ustreznost določitve ločenih zahtev za okoljsko primerno zasnovo za različne vrste grelnikov vode.
Člen 8
Prehodne določbe
1. Do 26. septembra 2015 lahko države članice dovolijo, da se v promet in/ali uporabo dajo grelniki vode, ki izpolnjujejo nacionalne določbe o energijski učinkovitosti ogrevanja vode in nivoju zvokovne moči, veljavne ob sprejetju te uredbe.
2. Do 26. septembra 2018 lahko države članice dovolijo, da se dajo v promet in/ali uporabo grelniki vode, ki izpolnjujejo nacionalne določbe o emisijah dušikovih oksidov, veljavne ob sprejetju te uredbe.
3. Do 26. septembra 2017 lahko države članice dovolijo, da se dajo v promet in/ali uporabo hranilnikov tople vode, ki izpolnjujejo nacionalne določbe o lastnih izgubah, veljavne ob sprejetju te uredbe.
Člen 9
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 2. avgusta 2013