РЕШЕНИЕ № 534/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за предоставяне на макрофинансова помощ на Република Тунис
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Отношенията между Европейския съюз и Република Тунис (наричана по-долу „Тунис“) се развиват в рамките на европейската политика за съседство (ЕПС). Eвро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Тунис, от друга страна (2) (наричано по-долу „Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис“), влезе в сила на 1 март 1998 г. Съгласно Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис Тунис приключи процеса по премахване на митата за промишлени продукти през 2008 г., като по този начин се превърна в първата държава в Южното Средиземноморие, установила зона за свободна търговия със Съюза. Двустранен политически диалог и икономическо сътрудничество се развиват и в рамките на плановете за действие по ЕПС, последният от които е в процес на обсъждане и обхваща периода 2013-2017 г.
(2)
Икономиката на Тунис е сериозно засегната от вътрешни събития, свързани с настъпилите от края на 2010 г. събития в Южното Средиземноморие, известни като „Арабската пролет“, както и от последвалите регионални размирици, по-специално в съседна Либия. Тези събития и влошената световна икономическа обстановка, по-специално рецесията в еврозоната, която е основният търговски и финансов партньор на Тунис, имаха силно отрицателно въздействие върху икономиката на Тунис, като доведоха до забавяне на растежа и предизвикаха голям недостиг на външно и вътрешно финансиране.
(3)
След свалянето от поста на президента Бен Али на 14 януари 2011 г. на 23 октомври 2011 г. в Тунис се проведоха първите свободни и демократични избори. Тогава бе създадено и Националното учредително събрание и макар политическият преход да не преминава без затруднения, основните участници в политическия процес положиха съгласувани усилия за продължаване на реформите за установяване на напълно развита демократична система.
(4)
Конституцията, приета от Националното учредително събрание на Тунис, бележи известен напредък в областта на личните права и свободи и равенството между половете, което насочва Тунис по пътя на демокрацията и правовата държава.
(5)
От началото на Арабската пролет Съюзът нееднократно е заявявал своя ангажимент да подкрепя Тунис в процеса на икономически и политически реформи на страната. Този ангажимент бе отново потвърден през ноември 2012 г. в заключенията от заседанието на Съвета за асоцииране ЕС - Тунис. Политическата и икономическата подкрепа на Съюза за процеса на реформи в Тунис е в съответствие с политиката на Съюза по отношение на региона на Южното Средиземноморие, установена в рамките на ЕПС.
(6)
В съответствие със съвместната декларация на Европейския парламент и на Съвета, приета заедно с Решение № 778/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), макрофинансовата помощ от Съюза следва да е извънреден финансов инструмент на необвързана и непосочена подкрепа за платежния баланс, насочена към възстановяване на устойчивото външно финансиране на държавата бенефициер, и следва да подпомага прилагането на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, предназначена да подобри положението на платежния баланс, в частност през програмния период, както и да укрепва прилагането на съответните споразумения и програми със Съюза.
(7)
През април 2013 г. властите на Тунис и Международният валутен фонд (МВФ) договориха тригодишно стендбай споразумение (наричано по-долу „Програмата на МВФ“) за 1 146 милиона СПТ (специални права на тираж) като непредпазна мярка в подкрепа на програмата на Тунис за икономически корекции и реформи. Целите на програмата на МВФ съответстват на целта на макрофинансовата помощ от Съюза, а именно облекчаване на краткосрочни затруднения на платежния баланс и прилагането на строги мерки за корекции в съответствие с целта на макрофинансовата помощ от Съюза.
(8)
За периода 2011-2013 г. Съюзът е предоставил 290 милиона евро под формата на безвъзмездни средства по своята редовна програма за сътрудничество в подкрепа на програмата на Тунис за икономическа и политическа реформа. В допълнение 155 милиона евро бяха отпуснати на Тунис за периода 2011-2013 г. в рамките на програмата „Подкрепа за партньорство, реформи и приобщаващ растеж“ (SPRING).
(9)
През август 2013 г. Тунис поиска макрофинансова помощ от Съюза с оглед на влошаващата се икономическа ситуация и перспективи.
(10)
Като се има предвид, че Тунис е държава, участваща в ЕПС, следва да се счита, че тя отговаря на условията за получаване на макрофинансова помощ от Съюза.
(11)
Предвид факта, че все още има значителен остатъчен недостиг на външно финансиране в платежния баланс на Тунис, надвишаващ средствата, предоставени от МВФ и други многостранни институции, и въпреки че Тунис изпълнява строги програми за икономическа стабилизация и реформи, се счита, че при настоящите извънредни обстоятелства предвидената за Тунис макрофинансова помощ от Съюза (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) представлява подходящ отговор на искането на Тунис за подкрепа на икономическата стабилизация, успоредно с програмата на МВФ. Макрофинансовата помощ от Съюза би подкрепила икономическата стабилизация и програмата за структурни реформи на Тунис, като допълни средствата, предоставени в рамките на финансовото споразумение с МВФ.
(12)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да е насочена към подкрепа за възстановяването на устойчиво външно финансиране за Тунис, като по този начин подпомага икономическото и социалното развитие на страната.
(13)
Определянето на размера на макрофинансовата помощ от Съюза се основава на пълна количествена оценка на остатъчните нужди на Тунис от външно финансиране и е съобразено с нейния капацитет да се финансира със собствени средства, и по-специално международните резерви, с които разполага. Макрофинансовата помощ от Съюза следва да допълва програмите и средствата, осигурени от МВФ и Световната банка. При определянето на размера на помощта се отчитат също така очакваният финансов принос от многостранни донори и нуждата да се осигури справедливо разпределение на тежестта между Съюза и други донори, както и предварително съществуващото разпределение по другите инструменти на Съюза за външно финансиране в Тунис и добавената стойност на общото участие на Съюза.
(14)
Комисията следва да гарантира, че макрофинансовата помощ от Съюза съответства в правно отношение и по същество на основните принципи, целите и мерките, предприети в различните области на външната дейност и в рамките на други съответни политики на Съюза.
(15)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепи външната политика на Съюза по отношение на Тунис. Службите на Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да работят в тясно сътрудничество по време на операцията за макрофинансова помощ, за да координират външната политика на Съюза и да гарантират нейната последователност.
(16)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепя ангажимента на Тунис за ценности, които са общи за Тунис и Съюза, включително демокрация, правова държава, добро управление, зачитане на правата на човека, устойчиво развитие и намаляване на бедността, както и ангажимента по отношение на принципите за отворена, основана на правила и справедлива търговия.
(17)
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека следва да е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза. Освен това конкретните цели на макрофинансовата помощ от Съюза следва да подобрят ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис и да насърчават структурните реформи, насочени към подкрепа за устойчив и приобщаващ растеж, създаване на работни места и фискална консолидация. Комисията следва редовно да наблюдава както изпълнението на тази предпоставка, така и постигането на тези цели.
(18)
С цел осигуряване на ефикасна защита на финансовите интереси на Съюза, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, Тунис следва да предприеме подходящи мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всякакви други нередности във връзка с помощта. Освен това следва да се предвиди извършването на проверки от страна на Комисията и на одити от страна на Сметната палата.
(19)
Отпускането на макрофинансова помощ от Съюза не засяга правомощията на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
Размерът на необходимата макрофинансовата помощ от Съюза следва да съответства на бюджетните кредити, предвидени в многогодишната финансова рамка.
(21)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде управлявана от Комисията. За да се гарантира, че Европейският парламент и Съветът могат да следят изпълнението на настоящото решение, Комисията следва редовно да ги информира за развитието във връзка с помощта и да им предоставя съответните документи.
(22)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(23)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде обвързана с условия на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение, както и за по-голяма ефикасност, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да договори такива условия с властите на Тунис под надзора на комитета на представителите на държавите членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Съгласно посочения регламент процедурата по консултиране следва по принцип да се прилага във всички случаи, с изключение на предвидените в регламента. Като се има предвид потенциално значителното въздействие на помощта, превишаваща 90 милиона евро, е целесъобразно за операциите над този праг да се използва процедурата по разглеждане. Предвид размера на макрофинансовата помощ от Съюза за Тунис процедурата по разглеждане следва да се прилага за приемането на Меморандума за разбирателство и за намаляване, спиране или отмяна на помощта,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съюзът предоставя на Тунис макрофинансова помощ (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) с максимален размер 300 милиона евро с цел подпомагане на икономическата стабилизация и реформите в Тунис. Помощта се отпуска на Тунис като принос за покриване на нуждите на платежния баланс, набелязани в програмата на МВФ.
2. Пълният размер на макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя на Тунис под формата на заеми. На Комисията се предоставя правомощието от името на Съюза да заема необходимите средства на капиталовите пазари или от финансовите институции и да ги предоставя като заем на Тунис. Максималният срок до падежа на заемите не надхвърля 15 години.
3. Отпускането на макрофинансова помощ от страна на Съюза се управлява от Комисията по начин, който е в съответствие със споразуменията или договореностите между МВФ и Тунис и с ключовите принципи и цели на икономическите реформи, заложени в Споразумението за асоцииране ЕС - Тунис, както и в Плана за действие ЕС-Тунис за периода 2013-2017 г., договорен в рамките на ЕПС. Комисията редовно информира Европейския парламент и Съвета за развитието във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза, включително плащанията по нея, и предоставя своевременно на тези институции съответните документи.
4. Макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя за период от две години и половина, считано от първия ден след влизането в сила на Меморандума за разбирателство, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение.
5. Ако финансовите нужди на Тунис намалеят съществено през периода на отпускане на макрофинансовата помощ от Съюза в сравнение с първоначалните прогнози, Комисията намалява размера на помощта, спира я или я отменя, като действа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2.
Член 2
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза.
Комисията наблюдава изпълнението на тази предпоставка през целия цикъл на макрофинансовата помощ от Съюза.
Настоящият член се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС на Съвета (5).
Член 3
1. В съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2, Комисията договаря с властите на Тунис ясно определени условия на икономическата политика и финансови условия, като се обръща особено внимание върху структурните реформи и стабилните публични финанси, от които да зависи макрофинансовата помощ от Съюза и които да бъдат установени в меморандум за разбирателство (наричан по-долу „Меморандумът за разбирателство“), съдържащ график за изпълнение на тези условия. Условията на икономическата политика и финансовите условия, определени в Меморандума за разбирателство, трябва да съответстват на споразуменията или договореностите, посочени в член 1, параграф 3, включително програмите за макроикономически корекции и структурни реформи, изпълнявани от Тунис с подкрепата на МВФ.
2. С условията се цели повишаване на ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис, включително по отношение на използването на макрофинансова помощ от Съюза. Напредъкът по взаимното отваряне на пазара, развитието на основана на правила и справедлива търговия и други приоритети в рамките на външната политика на Съюза също се вземат надлежно предвид при определянето на мерки на политиката. Комисията редовно наблюдава напредъка при постигането на тези цели.
3. Подробните финансови условия във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза се определят в споразумение за заем, което се договаря между Комисията и властите на Тунис.
4. Комисията редовно проверява дали продължават да се спазват условията по член 4, параграф 3, включително дали икономическите политики на Тунис са в съответствие с целите на макрофинансовата помощ от Съюза. В този процес Комисията си сътрудничи тясно с МВФ и Световната банка, а когато е необходимо, и с Европейския парламент и Съвета.
Член 4
1. При спазване на условията по параграф 3 Комисията предоставя макрофинансовата помощ от Съюза на три транша по заема. Размерът на всеки транш се определя в Меморандума за разбирателство.
2. Сумите по макрофинансовата помощ от Съюза се отпускат, когато това е необходимо, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (6).
3. Комисията взема решение за отпускането на траншовете, при условие че са спазени всички условия по-долу:
a)
предпоставката, предвидена в член 2;
б)
постигането на задоволителни резултати при изпълнението на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, подкрепяно от договореност за кредитиране с МВФ като непредпазна мярка; и
в)
изпълнение, в рамките на определен срок, на икономическата политика и финансовите условия, договорени в Меморандума за разбирателство.
Изплащането на втория транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на първия транш. Изплащането на третия транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на втория транш.
4. Когато условията по параграф 3 не са изпълнени, Комисията временно спира или отменя изплащането на макрофинансовата помощ от Съюза. В такъв случай тя информира Европейския парламент и Съвета за причините за това спиране или отмяна.
5. Макрофинансовата помощ от Съюза се изплаща на Централната банка на Тунис. В зависимост от разпоредбите, договорени в Меморандума за разбирателство, включително потвърждение на остатъчните нужди от бюджетно финансиране, финансовите средства от Съюза може да бъдат преведени на Министерството на финансите на Тунис като краен бенефициер.
Член 5
1. Операциите по получаване и отпускане на заема, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, се извършват в евро, с един и същ вальор и не могат да ангажират Съюза с преобразуване на падежи, нито да го излагат на валутни или лихвени рискове, или на други търговски рискове.
2. Ако обстоятелствата го позволяват и при искане от Тунис във връзка с това, Комисията може да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че в условията на заема е включена клауза за предсрочното му погасяване, придружена от съответна клауза в реда и условията на операциите по заема.
3. Ако обстоятелствата позволяват подобряване на лихвената ставка по заема и по искане на Тунис във връзка с това, Комисията може да реши да рефинансира изцяло или отчасти първоначалните заеми или да преструктурира съответните финансови условия. Операциите по рефинансиране или преструктуриране се извършват в съответствие с параграфи 1 и 4 и не трябва да водят до удължаване на срока до падежа на съответните заеми или до увеличаване на неизплатената главница към датата на рефинансиране или преструктуриране.
4. Всички разходи на Съюза, свързани с операциите по получаване и предоставяне на заем съгласно настоящото решение, са за сметка на Тунис.
5. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за развитието на операциите, посочени в параграфи 2 и 3.
Член 6
1. Макрофинансовата помощ от Съюза се усвоява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (8).
2. За усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза се прилага пряко управление.
3. Меморандумът за разбирателство и споразумението за заем, които ще бъдат договорени с властите на Тунис, съдържат разпоредби, с които:
a)
се гарантира, че Тунис извършва редовни проверки за правилното използване на финансирането от общия бюджет на Съюза, предприема съответните мерки за предотвратяване на нередности и измами и ако е необходимо, предприема правни действия за възстановяването на средствата, предоставени съгласно настоящото решение, които са били присвоени;
б)
се осигурява защитата на финансовите интереси на Съюза, по-специално като се предвиждат конкретни мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всички други нередности, засягащи макрофинансовата помощ от Съюза, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (9), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (10) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
в)
Комисията, включително Европейската служба за борба с измамите, или нейните представители се оправомощават изрично да извършват проверки, включително проверки и инспекции на място;
г)
Комисията и Сметната палата се оправомощават изрично да извършват одити по време на периода, през който е предоставена макрофинансовата помощ от Съюза, и след това, включително одити на документи и одити на място, например оперативни оценки; и
д)
се гарантира, че Съюзът има право на предсрочно погасяване на заема, когато е установено, че във връзка с управлението на макрофинансовата помощ от Съюза Тунис е участвал в измама или корупция или друга незаконна дейност, която вреди на финансовите интереси на Съюза.
4. По време на усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза Комисията наблюдава посредством оперативни оценки надеждността на финансовите споразумения на Тунис, административните процедури и механизмите за вътрешен и външен контрол, които са от значение за тази помощ.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
1. До 30 юни всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно изпълнението на настоящото решение през предходната година, включващ оценка на изпълнението. В този доклад:
a)
се разглежда напредъкът при усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза;
б)
се прави оценка на икономическото състояние на Тунис и неговите перспективи, както и на напредъка при изпълнението на мерките на политиката, посочени в член 3, параграф 1;
в)
се посочва връзката между условията на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство, текущите икономически и бюджетни показатели на Тунис и решенията на Комисията за отпускане на траншовете по макрофинансовата помощ от страна на Съюза.
2. Най-късно две години след края на периода, през който е предоставена помощта, посочен в член 1, параграф 4, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за последваща оценка на резултатите и ефикасността на предоставената макрофинансова помощ от Съюза и на степента, до която тя е допринесла за постигане на целите на помощта.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
SKLEP št. 534/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 15. maja 2014
o zagotavljanju makrofinančne pomoči Republiki Tuniziji
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 212 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Odnosi med Evropsko unijo in Republiko Tunizijo (v nadaljnjem besedilu: Tunizija) se razvijajo v okviru evropske sosedske politike (ESP). Evro-mediteranski pridružitveni sporazum med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Tunizijo na drugi strani (2) (v nadaljnjem besedilu: pridružitveni sporazum EU-Tunizija) je začel veljati 1. marca 1998. V skladu s pridružitvenim sporazumom EU-Tunizija je Tunizija leta 2008 dokončno odpravila tarife za industrijske proizvode in tako postala prva južno-sredozemska država, ki je z Unijo sklenila sporazum o prosti trgovini. Dvostranski politični dialog in gospodarsko sodelovanje se še naprej razvijata v okviru akcijskih načrtov ESP, od katerih najnovejši, o katerem poteka razprava, zajema obdobje 2013-2017.
(2)
Na tunizijsko gospodarstvo so močno vplivali domači dogodki, povezani z dogodki v južnem Sredozemlju od konca leta 2010, znani kot „arabska pomlad“, in nemiri v regiji, ki so sledili, zlasti v sosednji Libiji. Ti dogodki in slabe gospodarske razmere na svetovni ravni, zlasti recesija v euroobmočju, ki je glavni trgovski in finančni partner Tunizije, izrazito negativno vplivajo na tunizijsko gospodarstvo; rast se upočasnjuje, nastajajo pa tudi velike vrzeli v zunanjem in proračunskem financiranju.
(3)
Potem ko je bil predsednik Ben Ali 14. januarja 2011 prisiljen zapustiti državo, je Tunizija 23. oktobra 2011 izvedla prve svobodne in demokratične volitve. Od takrat deluje nacionalna ustavodajna skupščina in čeprav politična tranzicija ni bila brez težav, si glavni politični akterji skupaj prizadevajo za nadaljnje reforme za vzpostavitev povsem demokratičnega sistema.
(4)
Ustava, ki jo je sprejela Nacionalna ustavodajna skupščina Tunizije, vsebuje določen napredek na področju osebnih pravic in svoboščin ter enakosti spolov, ki Tunizijo usmerja na pot k demokraciji in pravni državi.
(5)
Unija je od začetka arabske pomladi ob različnih priložnostih poudarila svojo zavezanost podpiranju Tunizije pri njenem procesu gospodarskih in političnih reform. Ta zavezanost je bila ponovno potrjena novembra 2012 v sklepih seje pridružitvenega sveta med Unijo in Tunizijo. Politična in gospodarska podpora Unije tunizijskemu reformnemu procesu je skladna s politiko Unije do regije južnega Sredozemlja, kakor je določena v okviru ESP.
(6)
V skladu s skupno izjavo Evropskega parlamenta in Sveta, sprejeto skupaj s Sklepom št. 778/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3), bi morala biti makrofinančna pomoč Unije izreden finančni instrument nevezane in nenamenske plačilnobilančne pomoči, namenjene ponovni vzpostavitvi vzdržnega stanja upravičenke na področju zunanjega financiranja in podpori pri izvajanju programa politik, ki vsebuje odločne prilagoditvene ukrepe in strukturne reforme, katerih cilj je, zlasti v programskem obdobju, izboljšati plačilnobilančno stanje ter okrepiti izvajanje zadevnih sporazumov in programov z Unijo.
(7)
Aprila 2013 so se tunizijski organi in Mednarodni denarni sklad (MDS) dogovorili o nepreventivnem triletnem aranžmaju „stand-by“ (v nadaljnjem besedilu: program MDS) v višini 1 146 milijonov SDR (posebne pravice črpanja) v podporo Tuniziji za program gospodarskih prilagoditev in reform. Cilji programa MDS so skladni z namenom makrofinančne pomoči Unije, tj. odpravo kratkoročnih težav s plačilno bilanco, izvajanje odločnih prilagoditvenih ukrepov pa je skladno s ciljem makrofinančne pomoči Unije.
(8)
Unija je dala na voljo 290 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev za obdobje 2011-2013 na podlagi svojega rednega programa sodelovanja v podporo Tuniziji za program gospodarskih in političnih reform. Poleg tega je bilo Tuniziji za obdobje 2011-2013 dodeljenih 155 milijonov EUR v okviru programa za podporo partnerstvu, reformam in vključujoči rasti (SPRING).
(9)
Tunizija je avgusta 2013 zaradi slabšanja gospodarskih razmer in obetov zaprosila za makrofinančno pomoč Unije.
(10)
Ker je Tunizija država, ki jo zajema ESP, bi jo bilo treba šteti za upravičenko do makrofinančne pomoči Unije.
(11)
Ker je v plačilni bilanci Tunizije še vedno znatna preostala vrzel v zunanjem financiranju, ki presega sredstva, ki jih zagotavljajo MDS in druge večstranske institucije, ter čeprav Tunizija izvaja odločne programe gospodarske stabilizacije in reform, je makrofinančna pomoč Unije Tuniziji (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč Unije) v trenutnih izrednih okoliščinah ustrezen odziv na prošnjo Tunizije za podporo gospodarski stabilizaciji v povezavi s programom MDS. Program makrofinančne pomoči Unije bi z dopolnjevanjem sredstev iz finančnega aranžmaja MDS podpiral gospodarsko stabilizacijo in program strukturnih reform Tunizije.
(12)
Makrofinančna pomoč Unije bi morala biti namenjena podpori ponovne vzpostavitve vzdržnega stanja v zunanjem financiranju Tunizije, kar bi podprlo njen gospodarski in socialni razvoj.
(13)
Določitev zneska makrofinančne pomoči Unije temelji na celoviti kvantitativni oceni preostalih potreb Tunizije po zunanjem financiranju in upošteva zmožnost države, da se financira z lastnimi sredstvi, zlasti mednarodnimi rezervami, ki so ji na voljo. Makrofinančna pomoč Unije bi morala dopolnjevati programe in sredstva, ki jih zagotavljata MDS in Svetovna banka. Pri določanju zneska pomoči se upoštevajo tudi pričakovani finančni prispevki večstranskih donatorjev, potreba po zagotavljanju pravične porazdelitve bremena med Unijo in drugimi donatorji, drugi instrumenti Unije za zunanje financiranje, ki se v Tuniziji že uporabljajo, in dodana vrednost splošnega ukrepanja Unije.
(14)
Komisija bi morala zagotoviti pravno in vsebinsko skladnost makrofinančne pomoči Unije s ključnimi načeli, cilji in ukrepi, sprejetimi na različnih področjih zunanjega delovanja, ter drugimi ustreznimi politikami Unije.
(15)
Makrofinančna pomoč Unije bi morala podpirati zunanjo politiko Unije do Tunizije. Službe Komisije in Evropska služba za zunanje delovanje bi morale v celotnem obdobju zagotavljanja makrofinančne pomoči tesno sodelovati, da bi usklajevale zunanjo politiko Unije in zagotavljale njeno doslednost.
(16)
Makrofinančna pomoč Unije bi morala podpirati zavezanost Tunizije vrednotam, ki jih deli z Unijo, vključno z demokracijo, pravno državo, dobrim upravljanjem, spoštovanjem človekovih pravic, trajnostnim razvojem in zmanjševanjem revščine, pa tudi njeno zavezanost načelom odprte in pravične trgovine, ki temelji na pravilih.
(17)
Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči Unije bi moral biti, da Tunizija spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom in pravno državo, ter zagotavlja spoštovanje človekovih pravic. Poleg tega bi morala biti posebna cilja makrofinančne pomoči Unije povečanje učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ v Tuniziji ter spodbujanje strukturnih reform, katerih cilj je podpiranje trajnostne in vključujoče rasti, ustvarjanja novih delovnih mest in fiskalne konsolidacije. Komisija bi morala redno spremljati izpolnjevanje predpogoja in uresničevanje navedenih ciljev.
(18)
Da bi zagotovili učinkovito zaščito finančnih interesov Unije, povezanih z makrofinančno pomočjo Unije, bi morala Tunizija sprejeti ustrezne ukrepe v zvezi s preprečevanjem goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti, povezanih s pomočjo, ter bojem proti tem pojavom. Poleg tega bi bilo treba sprejeti določbe, na podlagi katerih bi Komisija izvajala preglede, Računsko sodišče pa revizije.
(19)
Sprostitev makrofinančne pomoči Unije ne posega v pristojnosti Evropskega parlamenta in Sveta.
(20)
Zagotovljeni zneski, potrebni za makrofinančno pomoč Unije, bi morali biti skladni z odobrenimi proračunskimi sredstvi iz večletnega finančnega okvira.
(21)
Makrofinančno pomoč Unije bi morala upravljati Komisija. Da bi zagotovili, da lahko Evropski parlament in Svet spremljata izvajanje tega sklepa, bi ju morala Komisija redno obveščati o razvoju dogodkov v zvezi s pomočjo in jima posredovati zadevne dokumente.
(22)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega sklepa bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
(23)
Za makrofinančno pomoč Unije bi morali veljati pogoji gospodarske politike, ki se določijo v memorandumu o soglasju. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja in zaradi učinkovitosti bi bilo treba Komisijo pooblastiti za pogajanja o teh pogojih s tunizijskimi organi pod nadzorom odbora predstavnikov držav članic v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. V skladu z navedeno uredbo bi se praviloma moral uporabljati svetovalni postopek, razen v primerih, ki so določeni v navedeni uredbi. Ob upoštevanju morebitnega pomembnega učinka pomoči, višje od 90 milijonov EUR, je ustrezno, da se za operacije, ki ta prag presegajo, uporablja postopek pregleda. Ob upoštevanju zneska makrofinančne pomoči Unije Tuniziji bi se moral za sprejetje memoranduma o soglasju in za kakršno koli zmanjšanje oziroma začasno ali trajno ukinitev pomoči uporabljati postopek pregleda -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Unija da Tuniziji na voljo makrofinančno pomoč (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč Unije) v višini največ 300 milijonov EUR, da bi podprla gospodarsko stabilizacijo in reforme v Tuniziji. Pomoč prispeva k pokritju plačilnobilančne potrebe Tunizije, kot so opredeljene v programu MDS.
2. Celotni znesek makrofinančne pomoči Unije se Tuniziji zagotovi v obliki posojil. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da si v imenu Unije izposodi potrebna sredstva na kapitalskih trgih ali od finančnih institucij, da bi jih nato posodila Tuniziji. Rok zapadlosti posojil ne sme presegati 15 let.
3. Sprostitev makrofinančne pomoči Unije upravlja Komisija v skladu s sporazumi ali dogovori med MDS in Tunizijo, ključnimi načeli in cilji gospodarskih reform, opredeljenimi v pridružitvenem sporazumu EU-Tunizija ter akcijskem načrtu EU-Tunizija za obdobje 2013-2017, ki je bil dogovorjen v okviru ESP. Komisija Evropski parlament in Svet redno obvešča o dogajanjih v zvezi z makrofinančno pomočjo Unije, tudi na področju izplačil, in jima pravočasno predloži zadevne dokumente.
4. Makrofinančna pomoč Unije se da na voljo za obdobje dveh let in pol od prvega dne po začetku veljavnosti memoranduma o soglasju iz člena 3(1) tega sklepa.
5. Če se finančne potrebe Tunizije v obdobju izplačevanja makrofinančne pomoči Unije glede na začetne napovedi znatno zmanjšajo, Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 7(2) zmanjša znesek pomoči oziroma pomoč začasno ali trajno ukine.
Člen 2
Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči Unije je, da Tunizija spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom in pravno državo, ter zagotavlja spoštovanje človekovih pravic.
Komisija spremlja izpolnjevanje tega predpogoja skozi celotno obdobje izvajanja makrofinančne pomoči Unije.
Ta člen se uporablja v skladu s Sklepom Sveta 2010/427/EU (5).
Člen 3
1. Komisija se v skladu s postopkom pregleda iz člena 7(2) s tunizijskimi organi dogovori o jasno določenih pogojih gospodarske politike in finančnih pogojih, osredotočenih na strukturne reforme in zdrave javne finance, ki naj veljajo za makrofinančno pomoč Unije in se določijo v memorandumu o soglasju, ki vključuje časovni okvir za izpolnjevanje teh pogojev. Pogoji gospodarske politike in finančni pogoji, določeni v memorandumu o soglasju, so skladni s sporazumi oziroma dogovori iz člena 1(3), vključno s programi makroekonomske prilagoditve in strukturnih reform, ki jih izvaja Tunizija ob podpori MDS.
2. Namen teh pogojev je zlasti krepitev učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ v Tuniziji, vključno za uporabo makrofinančne pomoči Unije. Pri oblikovanju ukrepov politike se ustrezno upoštevajo tudi napredek v zvezi z vzajemnim odpiranjem trgov, razvoj pravične trgovine, ki temelji na pravilih, in druge prednostne naloge v okviru zunanje politike Unije. Komisija redno spremlja napredek pri doseganju teh ciljev.
3. Podrobni finančni pogoji makrofinančne pomoči Unije se določijo v sporazumu o posojilu, o katerem se dogovorijo Komisija in tunizijski organi.
4. Komisija redno preverja, ali so pogoji iz člena 4(3) še vedno izpolnjeni, med drugim tudi, ali so gospodarske politike Tunizije skladne s cilji makrofinančne pomoči Unije. Pri tem tesno sodeluje z MDS in Svetovno banko ter po potrebi z Evropskim parlamentom in Svetom.
Člen 4
1. V skladu s pogoji iz odstavka 3 da Komisija makrofinančno pomoč Unije na voljo v treh posojilnih obrokih. Višina posameznega obroka se določi v memorandumu o soglasju.
2. Zneski makrofinančne pomoči Unije se po potrebi oblikujejo v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 (6).
3. Komisija o sprostitvi obrokov odloči na podlagi izpolnjevanja vseh naslednjih pogojev:
(a)
predpogoja iz člena 2;
(b)
stalnega niza zadovoljivih dosežkov pri izvajanju programa politik, ki vsebuje odločne prilagoditvene ukrepe in ukrepe strukturnih reform, podprte z nepreventivnim kreditnim aranžmajem z MDS, ter
(c)
izvajanja pogojev gospodarske politike in finančnih pogojev, dogovorjenih v memorandumu o soglasju, v določenem časovnem okviru.
Drugi obrok se ne izplača prej kot v treh mesecih po sprostitvi prvega obroka. Tretji obrok se ne izplača prej kot v treh mesecih po sprostitvi drugega obroka.
4. Če pogoji iz odstavka 3 niso izpolnjeni, Komisija začasno ali trajno ukine izplačilo makrofinančne pomoči Unije. V teh primerih Evropski parlament in Svet obvesti o razlogih za začasno ali trajno ukinitev.
5. Makrofinančna pomoč Unije se izplača centralni banki Tunizije. V skladu z določbami, ki se sprejmejo v memorandumu o soglasju, vključno s potrditvijo preostalih potreb po proračunskem financiranju, se lahko sredstva Unije prenesejo na tunizijsko ministrstvo za finance kot končnega upravičenca.
Člen 5
1. Najemanje in dajanje posojil v povezavi z makrofinančno pomočjo Unije se izvedeta v eurih z istim datumom valute, Unije pa ne vključujeta v spremembe rokov zapadlosti in je ne izpostavljata tečajnemu ali obrestnemu tveganju ali kakršnemu koli drugemu poslovnemu tveganju.
2. Kadar okoliščine to dopuščajo in če Tunizija za to zaprosi, lahko Komisija sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi vključitev klavzule o predčasnem poplačilu v posojilne pogoje in podobne klavzule v pogoje za najemanje posojil.
3. Kadar okoliščine dopuščajo izboljšanje obrestne mere posojila in če Tunizija za to zaprosi, se Komisija lahko odloči, da bo refinancirala vsa prvotno najeta posojila ali njihov del ali prestrukturirala ustrezne finančne pogoje. Refinanciranje ali prestrukturiranje se izvede v skladu z odstavkoma 1 in 4 ter ne podaljša roka zapadlosti zadevnega posojila in ne poveča zneska neodplačanega kapitala na dan refinanciranja ali prestrukturiranja.
4. Vse stroške, ki jih ima Unija z najemanjem in dajanjem posojil v skladu s tem sklepom, krije Tunizija.
5. Komisija Evropski parlament in Svet obvešča o dogajanjih v zvezi z dejavnostmi iz odstavkov 2 in 3.
Člen 6
1. Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (7) ter Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 (8).
2. Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v okviru neposrednega upravljanja.
3. Memorandum o soglasju in sporazum o posojilu, ki se skleneta s tunizijskimi organi, vsebujeta določbe o:
(a)
zagotovitvi, da Tunizija redno preverja, ali se finančna sredstva iz splošnega proračuna Unije uporabljajo pravilno, sprejme ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter po potrebi vloži pravna sredstva za izterjavo nepravilno porabljenih sredstev, dodeljenih v skladu s tem sklepom;
(b)
zagotovitvi zaščite finančnih interesov Unije, zlasti določitvi posebnih ukrepov za preprečevanje goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti v zvezi z makrofinančno pomočjo Unije ter za boj proti tem pojavom, v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (9), Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (10) ter Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11);
(c)
izrecni pooblastitvi Komisije, vključno z Evropskim uradom za boj proti goljufijam, ali njenih predstavnikov, da izvajajo preglede, med drugim preglede in inšpekcije na kraju samem;
(d)
izrecni pooblastitvi Komisije in Računskega sodišča, da izvajata revizije v obdobju, ko je makrofinančna pomoč Unije na voljo, in po njem, vključno z revizijami dokumentov in revizijami na kraju samem, kot so operativne ocene, in
(e)
zagotovitvi, da je Unija upravičena do predčasnega poplačila posojila, če se ugotovi, da je Tunizija v zvezi z upravljanjem makrofinančne pomoči Unije vpletena v kakršno koli goljufijo, korupcijo ali katero koli drugo nezakonito dejavnost, ki škodi finančnim interesom Unije.
4. Med izvajanjem makrofinančne pomoči Unije Komisija z operativnimi ocenami spremlja ustreznost finančnih ureditev, upravnih postopkov ter mehanizmov notranje in zunanje kontrole Tunizije, ki so relevantni za tako pomoč.
Člen 7
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 8
1. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu vsako leto do 30. junija predloži poročilo o izvajanju tega sklepa v predhodnem letu, skupaj z oceno tega izvajanja. V tem poročilu:
(a)
oceni napredek, dosežen pri izvajanju makrofinančne pomoči Unije;
(b)
oceni gospodarske razmere v Tuniziji in njene obete za prihodnost ter napredek, dosežen pri izvajanju strateških ukrepov iz člena 3(1);
(c)
navede povezavo med pogoji ekonomske politike, določenimi v memorandumu o soglasju, tekočo gospodarsko in fiskalno uspešnostjo Tunizije ter odločitvami Komisije o izplačilu obrokov makrofinančne pomoči Unije.
2. Komisija najpozneje dve leti po izteku obdobja razpoložljivosti iz člena 1(4) Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o naknadnem vrednotenju, v katerem oceni rezultate in učinkovitost zaključenih ukrepov makrofinančne pomoči Unije ter navede, v kolikšni meri so prispevali k ciljem pomoči.
Člen 9
Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 15. maja 2014