РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
SKLEP št. 472/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 16. aprila 2014
o Evropskem letu za razvoj (2015)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 209 in člena 210(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 10. decembra 2013 (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Glavni cilj razvojne politike je zmanjšanje in dolgoročno izkoreninjenje revščine, kot je določeno v členu 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členu 208 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Boj proti svetovni revščini podpira izgradnjo stabilnejšega, mirnejšega, uspešnejšega in pravičnejšega sveta, ki odraža soodvisnost med bogatejšimi in revnejšimi državami.
(2)
Kot je navedeno v resoluciji Evropskega parlamenta z dne 23. oktobra 2012 z naslovom „Agenda za spremembe: prihodnost razvojne politike EU“, je razvojno sodelovanje sestavljeno tudi iz spodbujanja in izpopolnitve človeka v vseh njegovih razsežnostih, tudi v kulturni.
(3)
Unija zagotavlja pomoč za razvojno sodelovanje že od leta 1957 in je zdaj največja donatorka uradne razvojne pomoči na svetu.
(4)
Lizbonska pogodba je utrdila razvojno politiko na področju zunanjega delovanja Unije v podporo njenemu interesu za stabilen svet z več blaginje. Razvojna politika pomaga tudi pri reševanju drugih svetovnih izzivov in prispeva k strategiji Evropa 2020, ki je določena v sporočilu Komisije z dne 3. marca 2010 z naslovom „Evropa 2020, strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“.
(5)
Unija ima vodilno vlogo pri oblikovanju in izvajanju koncepta skladnosti politik za razvoj, katerega cilj je okrepiti sinergije med razvojnimi cilji in politikami, ki niso povezane z razvojnim sodelovanjem, ter tako zagotoviti, da bodo politike Unije podpirale razvojne potrebe držav v razvoju ali pa vsaj ne bodo v nasprotju s ciljem izkoreninjenja revščine.
(6)
Leta 2000 se je mednarodna skupnost zavezala k sprejetju konkretnih ukrepov za boj proti revščini do leta 2015, pri čemer je sprejela razvojne cilje tisočletja, s katerimi so se strinjale Unija in države članice.
(7)
V skupni izjavi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki se sestajajo v okviru Sveta, ter Evropskega parlamenta in Komisije o razvojni politiki Evropske unije: „Evropsko soglasje“ (3), ki ostaja najcelovitejša podlaga za razvojno sodelovanje Unije, je zapisan poziv Uniji, naj pomaga okrepiti vlogo novih držav članic kot novih donatork.
(8)
Svet se je v zadnjih letih znatno spremenil, zelo pa se je spremenilo tudi svetovno gospodarsko in politično ravnovesje. Na svetovnem prizorišču so se pojavili novi akterji, tudi zasebni in nevladni. Medtem ko razvita gospodarstva in gospodarstva v vzponu predstavljajo večino svetovnega bruto domačega proizvoda, so slednja postala ključna gonilna sila svetovne rasti in že imajo velik vpliv na svetovno gospodarstvo.
(9)
Nadaljnja podpora za razvojno sodelovanje je v hitro spreminjajočem se svetu ključna. Približno 1,3 milijarde ljudi še vedno živi v skrajni dohodkovni revščini in še veliko več jih ima nezadovoljene razvojne potrebe. V večini delov sveta so se povečale razlike znotraj držav. Naravno okolje je pod vse večjim pritiskom, učinke podnebnih sprememb pa najbolj čutijo države v razvoju. Ti izzivi so svetovni in medsebojno povezani, zato jih morajo obravnavati vse države skupaj.
(10)
Razprave o okviru po letu 2015 so se že začele: na podlagi sporočila Komisije z dne 13. oktobra 2011 z naslovom „Povečanje učinka razvojne politike EU: agenda za spremembe“ in sklepov Sveta z dne 14. maja 2012 o agendi za spremembe, ki so že prispevali k znatni preusmeritvi razvojnih politik Unije, je Komisija izrazila svoja stališča v svojem sporočilu z naslovom „Dostojno življenje za vse: izkoreninjenje revščine in zagotavljanje trajnostne prihodnosti sveta“ z dne 27. februarja 2013, Svet pa je v sklepih z dne 25. junija 2013 sprejel „Splošno agendo za obdobje po letu 2015“, z namenom obravnavati pomanjkljivosti trenutnega razvojnega okvira ter določiti skupni pristop za povezovanje izkoreninjenja revščine in vprašanj v zvezi s trajnostjo v splošnem mednarodnem okviru.
(11)
Leto 2015 bi moralo biti simbolično in ključno, saj je to zadnje leto za doseganje skupno dogovorjenih razvojnih ciljev tisočletja in tako ponuja edinstveno priložnost za proučitev mednarodnih zavez. Leto 2015 bo tudi čas, ko bo treba sprejeti pomembne mednarodne odločitve o razvojnem okviru, ki bo v prihodnjih desetletjih nadomestil okvir razvojnih ciljev tisočletja.
(12)
Leto 2015 je primerno tudi za predstavitev rezultatov razvojne politike Unije po izvajanju načel iz sporočila Komisije o agendi za spremembe.
(13)
Prav tako bodo v letu 2015 v državah članicah potekali pomembni mednarodni dogodki, kot je svetovna razstava z naslovom „Nahranimo planet: energija za življenje“ v Milanu, ki bo ponudila posebno priložnost za razprave o svetovnih razvojnih politikah in za obsežno obveščanje javnosti o trajnostnem razvoju in s tem povezanimi vprašanji.
(14)
Evropski parlament je v svoji resoluciji o agendi za spremembe pozval Komisijo, naj leto 2015 določi za evropsko leto za razvoj, pri čemer je izrazil upanje, da bi to povečalo prepoznavnost razvojnega sodelovanja.
(15)
Leto 2015 bi bilo tako treba razglasiti za evropsko leto za razvoj (v nadaljnjem besedilu: evropsko leto), da bi se zagotovila primerna priložnost za ozaveščanje splošne javnosti o trenutni usmeritvi razvojne politike Unije. Potrebne so informacije o tem, kako lahko navzven usmerjena Unija pomaga zagotoviti trajnost na globalni ravni. To vključuje ozaveščanje o globalni soodvisnosti in o tem, da razvoj ne pomeni le pomoči.
(16)
Za učinkovitost razvojnih ukrepov Unije je ključna široka javna in politična podpora tem ukrepom, pa tudi dokazi, da se javna finančna sredstva uspešno in učinkovito uporabljajo za doseganje rezultatov na področju razvoja. Zato bi moralo evropsko leto delovati kot dejavnik ozaveščanja, tudi z javno politično razpravo in izobraževanjem za razvoj, spodbujanja ter izmenjave najboljših praks med državami članicami, lokalnimi in regionalnimi organi, civilno družbo, zasebnim sektorjem, socialnimi partnerji ter mednarodnimi subjekti in organizacijami, ki sodelujejo pri razvojnih vprašanjih. Prispevati bi moralo k usmerjanju politične pozornosti in mobilizaciji vseh zadevnih strani, da bi se ob sodelovanju z upravičenci do razvojne pomoči in njihovimi predstavniki razvijali in spodbujali nadaljnji ukrepi in pobude na ravni Unije in držav članic.
(17)
Evropsko leto bi moralo prispevati k večji ozaveščenosti glede vseh oblik diskriminacije na podlagi spola, s katero se spopadajo ženske in dekleta v različnih regijah, zlasti pri dostopu do izobrazbe, delovnih mest in zdravstvenih sistemov ter v zvezi s prisilnimi porokami, spolnim izkoriščanjem, pohabljanjem spolnih organov in drugimi vrstami zlorab.
(18)
Poročilo posebnega Eurobarometra 392 z naslovom „Solidarnost po svetu: evropski državljani in razvojna pomoč“, objavljeno oktobra 2012, kaže, da 85 % državljanov Unije podpira pomoč ljudem v partnerskih državah. Kakor je zapisano v navedenem poročilu, kljub trenutnim gospodarskim razmeram več kot šest od desetih državljanov meni, da bi bilo treba pomoč ljudem v partnerskih državah povečati. Navedeno poročilo hkrati jasno kaže na pomanjkljivo poznavanje razvojnega sodelovanja Unije, zaradi česar je potrebno boljše obveščanje.
(19)
Učinkovito usklajevanje med vsemi partnerji, udeleženimi na ravni Unije ter nacionalni, regionalni in lokalni ravni, je eden od temeljnih pogojev za učinkovito evropsko leto. Lokalni in regionalni partnerji imajo v tem primeru posebno vlogo pri spodbujanju razvojne politike Unije.
(20)
Zaradi različnih nacionalnih socialno-ekonomskih in kulturnih ozadij ter posebnosti je potrebna decentralizacija nekaterih dejavnosti v okviru evropskega leta v skladu s členom 58 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Vendar bi bilo treba določanje prednostnih nalog politik na nacionalni ravni usklajevati s Komisijo, da bi se zagotovila skladnost s strateškimi cilji evropskega leta. Tesno usklajevanje dejavnosti Komisije in držav članic je bistvenega pomena za ustvarjanje sinergij in zagotovitev uspeha evropskega leta.
(21)
Sodelovanje pri dejavnostih, ki bodo financirane v okviru evropskega leta, bi moralo biti odprto ne le za države članice, ampak tudi za države kandidatke, ki uživajo ugodnosti predpristopne strategije, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji za sodelovanje teh držav v programih Unije, ki so bili vzpostavljeni v ustreznih okvirnih sporazumih oziroma sklepih Pridružitvenega sveta. Spodbujati bi bilo treba usklajevanje z nacionalnimi ukrepi, zlasti z nacionalnimi programi za izobraževanje in ozaveščanje o razvoju (DEAR - Development Education and Awereness Raising). Odločitev o ravni in obliki sodelovanja pri evropskem letu bi morala ostati prepuščena prosti presoji posamezne države članice.
(22)
Zagotavljati bi bilo treba skladnost in dopolnjevanje z drugo zakonodajo in ukrepi Unije, zlasti z instrumentom razvojnega sodelovanja, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 233/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (5), vključno s programom za izobraževanje in ozaveščanje o razvoju (DEAR), Evropskim razvojnim skladom, evropskim instrumentom sosedstva, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 232/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (6), ter drugimi instrumenti Unije za financiranje zunanjega delovanja, ki se nanašajo na razvojno politiko.
(23)
Finančne interese Unije bi bilo treba v celotnem ciklu odhodkov zaščititi s sorazmernimi ukrepi, ki vključujejo preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje nepravilnosti, povračilo izgubljenih, neupravičeno plačanih ali nepravilno uporabljenih sredstev ter po potrebi upravne in denarne kazni v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.
(24)
Za čim večjo učinkovitost in uspešnost dejavnosti, predvidenih za evropsko leto, je pomembno, da se leta 2014 izvede niz pripravljalnih ukrepov.
(25)
Komisija je že sprejela različne ukrepe za spodbujanje razvojnih politik in obveščanje državljanov Unije o njenem razvojnem sodelovanju. Te obstoječe ukrepe bi bilo treba čim bolje izkoristiti za evropsko leto.
(26)
Za ozaveščanje državljanov o razvojnih vprašanjih so odgovorne predvsem države članice. Ukrepanje na ravni Unije dopolnjuje in nadgrajuje nacionalne, regionalne in lokalne ukrepe, kot je bilo poudarjeno v politični deklaraciji z naslovom „Partnerstvo za komuniciranje v Evropi“, ki so jo 22. oktobra 2008 podpisali Evropski parlament, Svet in Komisija.
(27)
Ker ciljev tega sklepa države članice zaradi potrebe po večstranskih partnerstvih, transnacionalni izmenjavi informacij ter ozaveščanju o dobrih praksah in njihovem razširjanju v vsej Uniji ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ti cilji zaradi obsega evropskega leta lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Predmet urejanja
Leto 2015 se razglasi za „evropsko leto za razvoj“ (v nadaljnjem besedilu: evropsko leto).
Evropsko leto poteka pod geslom „Naš svet, naše dostojanstvo, naša prihodnost“.
Člen 2
Cilji
Cilji evropskega leta so:
(a)
obveščati državljane Unije o razvojnem sodelovanju Unije in držav članic ter poudariti rezultate, ki jih je Unija, skupaj z državami članicami, dosegla kot svetovni akter in jih bo v skladu z nedavnimi razpravami o splošnem okviru za obdobje po letu 2015 dosegala tudi v prihodnje;
(b)
spodbujati neposredno sodelovanje, kritično razmišljanje in dejavni interes državljanov Unije in zainteresiranih strani pri razvojnem sodelovanju, tudi z oblikovanjem politik in njihovim izvajanjem, ter
(c)
ozaveščati o koristih razvojnega sodelovanja Unije ne le za prejemnike razvojne pomoči Unije, ampak tudi za njene državljane, in doseči širše razumevanje skladnosti politik za razvoj ter med državljani v Evropi in v državah v razvoju spodbujati občutek skupne odgovornosti, solidarnosti in priložnosti v spreminjajočem se in vse bolj soodvisnem svetu.
Člen 3
Ukrepi
1. Ukrepi za uresničevanje ciljev evropskega leta vključujejo naslednje ukrepe, ki so lahko organizirani na ravni Unije ter na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni, kot je določeno v Prilogi, in v partnerskih državah skladno s členom 6(5):
(a)
komunikacijske kampanje za razširjanje ključnih sporočil, namenjenih splošni in bolj specifični javnosti, zlasti mladim in drugim ključnim ciljnim skupinam, med drugim tudi prek družbenih medijev;
(b)
organizacijo konferenc, prireditev in pobud z vsemi zadevnimi zainteresiranimi stranmi, namenjenih spodbujanju dejavnega sodelovanja in razprave ter ozaveščanju na vseh ravneh;
(c)
konkretne ukrepe v državah članicah, namenjene spodbujanju ciljev evropskega leta, zlasti z izobraževanjem za razvoj, izmenjavo informacij, izkušenj in dobrih praks med nacionalnimi, regionalnimi ali lokalnimi upravami ter drugimi organizacijami, ter
(d)
študije in raziskave, vključno z razširjanjem njihovih rezultatov.
2. Komisija lahko opredeli druge ukrepe, ki prispevajo k uresničevanju ciljev evropskega leta, ter lahko dovoli, da se sklicevanja na evropsko leto in na njegovo geslo uporabljajo pri promociji navedenih ukrepov, če prispevajo k uresničevanju navedenih ciljev.
Člen 4
Usklajevanje z državami članicami
1. Komisija države članice pozove, da vsaka imenuje nacionalnega koordinatorja, odgovornega za sodelovanje zadevne države članice v evropskem letu. Države članice o vsakem takem imenovanju obvestijo Komisijo.
2. Nacionalni koordinatorji se v tesnem sodelovanju s Komisijo posvetujejo in sodelujejo s širokim naborom različnih zainteresiranih strani, vključno s civilno družbo in zasebnim sektorjem, nacionalnimi parlamenti, socialnimi partnerji ter, kadar je ustrezno, z nacionalnimi agencijami, zvezno državo ali organi na poddržavni ravni, vključno z regionalnimi in lokalnimi organi, in, kadar je ustrezno, s čezmorskimi državami in ozemlji ali kontaktnimi točkami za zadevne programe Unije.
3. Komisija države članice pozove, da ji do 1. septembra 2014 pošljejo svoj delovni program, v katerem so podrobno določene nacionalne dejavnosti, načrtovane za evropsko leto, v skladu s cilji evropskega leta in podrobnostmi ukrepov iz Priloge.
4. Komisija v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 in Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 (7) pred odobritvijo delovnih programov preveri, ali so navedene dejavnosti v skladu s cilji evropskega leta.
Člen 5
Sodelovanje
Sodelovanje pri dejavnostih v okviru evropskega leta, ki jih bo financirala Unija, je odprto za države članice ter države kandidatke, ki uživajo ugodnosti predpristopne strategije, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji za sodelovanje navedenih držav v programih Unije, vzpostavljenimi v ustreznih okvirnih sporazumih oziroma sklepih Pridružitvenega sveta.
Člen 6
Usklajevanje in izvajanje na ravni Unije
1. Komisija izvaja ta sklep na ravni Unije, in sicer zlasti tako, da sprejme potrebne finančne sklepe v skladu z uredbami o vzpostavitvi instrumentov za financiranje zunanjega delovanja, ki se nanašajo na zadevne ukrepe, in sicer instrumenta razvojnega sodelovanja, evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 235/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (8), evropskega instrumenta sosedstva, instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru, vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 230/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (9), instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II), vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 231/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (10), in instrumenta partnerstva za sodelovanje s tretjimi državami, vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 234/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (11) (v nadaljnjem besedilu: instrumenti za financiranje zunanjega delovanja).
2. Komisija skupaj z Evropsko službo za zunanje delovanje tesno sodeluje z Evropskim parlamentom, Svetom in državami članicami, Evropskim ekonomsko-socialnim odborom, Odborom regij ter organi in združenji, ki so dejavni na področju razvojnih vprašanj na ravni Unije.
3. Komisija organizira srečanja nacionalnih koordinatorjev za usklajevanje izvajanja evropskega leta ter izmenjavo informacij o izvajanju na ravni Unije in nacionalni ravni. Komisija lahko na ta srečanja kot opazovalce povabi predstavnike civilne družbe, regionalnih in lokalnih oblasti ter poslance Evropskega parlamenta.
4. Komisija organizira srečanja vseh ustreznih zainteresiranih strani, vključenih v razvojno sodelovanje Unije, da bi ji pomagale pri izvajanju evropskega leta na ravni Unije. Nacionalni koordinatorji bodo povabljeni na ta srečanja.
5. Komisija določi evropsko leto kot prednostno nalogo dejavnosti obveščanja, ki jih njena predstavništva opravljajo v državah članicah, delegacije EU pa v partnerskih državah. Delegacije EU in čezmorske države in ozemlja prek ustreznih institucionalnih kanalov podpirajo razvojne partnerje v tretjih državah, da bi ti lahko sodelovali pri dejavnostih, povezanih z evropskim letom, bodisi v Uniji bodisi v tretjih državah.
6. Evropska služba za zunanje delovanje in delegacije EU vključijo evropsko leto v svoje redne dejavnosti informiranja in komuniciranja.
Člen 7
Skladnost in dopolnjevanje
Komisija v skladu z uredbami o vzpostavitvi instrumentov za financiranje zunanjega delovanja, ki se nanašajo na zadevne ukrepe, zagotovi, da so ukrepi iz tega sklepa skladni z vsemi drugimi ukrepi Unije ter nacionalnimi in regionalnimi ukrepi, ki prispevajo k doseganju ciljev evropskega leta, ter da obstoječe ukrepe Unije ter nacionalne in regionalne ukrepe v celoti dopolnjujejo.
Člen 8
Posebne določbe o finančni in nefinančni podpori
1. Za ukrepe iz dela A Priloge, ki se izvajajo v vsej Uniji, se uporablja postopek javnega naročanja ali dodelitev nepovratnih sredstev, ki jih financira Unija v skladu z naslovoma V in VI Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
2. Ukrepe iz dela B Priloge, ki se izvajajo v vsej Uniji, lahko sofinancira Unija.
3. Komisija lahko v skladu s postopkom iz dela C Priloge vsakemu nacionalnemu koordinatorju dodeli sofinanciranje.
4. Kadar je to primerno, se lahko evropsko leto podpre z obstoječimi programi, ki prispevajo k spodbujanju razvoja, brez poseganja v njihove cilje in proračun. Poleg tega se lahko v nacionalnih delovnih programih upoštevajo tudi izjemna prizadevanja držav članic pri upravljanju mednarodnih dogodkov in dejavnosti na področju razvoja.
5. Komisija lahko dodeli nefinančno podporo za dejavnosti, ki jih izvajajo javne in zasebne organizacije in ki so skladne s členom 3(2).
6. Da bi bili ukrepi upravičeni do financiranja v skladu s tem sklepom, se zahteva, da je uporaba javnega financiranja zanje učinkovita, da prinašajo dodano vrednost in so usmerjeni v rezultate.
Člen 9
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi tega sklepa, finančni interesi Unije zaščiteni z uporabo preventivnih ukrepov zoper goljufije, korupcijo in katere koli druge nezakonite dejavnosti ter z izvajanjem učinkovitih pregledov in inšpekcij, v primeru ugotovljenih nepravilnosti pa z izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in denarnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče lahko opravijo revizije na podlagi dokumentacije in pregledov ter inšpekcij na kraju samem pri vseh upravičencih do nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije na podlagi tega sklepa.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko v skladu z določbami in postopki iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (12) in Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13) opravi preiskave, tudi s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi v zvezi s sporazumom ali sklepom o nepovratnih sredstvih ali pogodbo, ki se financira na podlagi tega sklepa, ugotovil morebitne primere goljufij, korupcije ali katerih koli drugih nezakonitih dejavnosti, ki škodijo finančnim interesom Unije.
Člen 10
Poročanje in ocena
Komisija do 31. decembra 2016 Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži poročilo o izvajanju, rezultatih in splošni oceni ukrepov iz tega sklepa, da bi pripravila ustrezne nadaljnje ukrepe.
Člen 11
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Strasbourgu, 16. aprila 2014