РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 652/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за установяване на разпоредби за управлението на разходите, свързани с хранителната верига, здравеопазването на животните и хуманното отношение към тях, здравето на растенията и растителния репродуктивен материал, за изменение на директиви 98/56/ЕО, 2000/29/ЕО и 2008/90/ЕО на Съвета, на регламенти (ЕО) № 178/2002, (ЕО) № 882/2004 и (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета, на Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на решения 66/399/ЕИО, 76/894/ЕИО и 2009/470/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В правото на Съюза се предвиждат изисквания по отношение на храните и безопасността на храните, както и на фуражите и безопасността на фуражите, на всички етапи на производството, като тези изисквания включват и правила, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и предоставяне на информация на потребителите. В това право също така се предвиждат изисквания по отношение на: предотвратяването и контрола на заразните болести по животните и на зоонозите, както и по отношение на хуманното отношение към животните; страничните животински продукти; здравето на растенията и растителния репродуктивен материал; защита на растителните сортове; генетично модифицираните организми, пускането на пазара и използването на продукти за растителна защита и устойчивата употреба на пестициди. В правото на Съюза също така се предвижда извършването на официален контрол и на други официални дейности, с които се цели да се осигури ефективното прилагане и спазването на тези изисквания.
(2)
Общата цел на правото на Съюза в тези области е да се допринесе за доброто здраве на хората, животните и растенията по цялата хранителна верига, за постигането на висока степен на защита и информираност на потребителите и за осигуряването на висока степен на опазване на околната среда, като същевременно се създават благоприятни условия за постигане на конкурентоспособност и създаване на работни места.
(3)
За постигането на тази обща цел са нужни подходящи финансови средства. Поради това е необходимо Съюзът да участва във финансирането на предприеманите мерки в различните области, свързани с тази обща цел. Освен това, с оглед на ефикасното и целево използване на средствата следва да бъдат определени конкретни цели и показатели, чрез които да се оценява тяхното постигане.
(4)
Досега Съюзът финансираше разходите в областта на храните и фуражите чрез предоставяне на безвъзмездни средства, възлагане на обществени поръчки и извършване на плащания за международни организации, работещи в тази област. Целесъобразно е тези начини на финансиране да се запазят.
(5)
Финансиране от Съюза може също така да се използва от държавите членки, за да им бъде оказана подкрепа на действия в областта на здравето на растенията или на животните с цел контрол, предотвратяване или ликвидиране на вредители или на болести по животните, които да се извършват от организации, които работят в тези области.
(6)
С оглед спазването на бюджетната дисциплина е необходимо с настоящия регламент да се установи списъкът на допустимите мерки, за които може да бъде предоставяно финансово участие от Съюза, както и допустимите разходи и приложимите проценти на финансиране.
(7)
Като се вземе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (3), максималният размер на разходите в областта на храните и фуражите за целия период 2014 - 2020 г. ще бъде 1 891 936 000 EUR.
(8)
Освен това следва да се отпусне финансиране на равнище на Съюза с цел справяне с извънредни обстоятелства като ситуации, изискващи спешни действия във връзка със здравето на животните и растенията, когато бюджетните кредити по бюджетна функция 3 са недостатъчни, а спешните мерки са необходими. Финансиране с цел справяне с такива кризи следва да се предоставя като например се прибягва до инструмента за гъвкавост в съответствие с Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, относно сътрудничеството по бюджетните въпроси и относно доброто финансово управление (4).
(9)
Към настоящия момент в правото се предвижда, че някои от допустимите разходи трябва да се възстановяват до определени фиксирани проценти. Във връзка с други разходи в правото не се предвижда ограничение за възстановяването. С цел рационализиране и опростяване на системата следва да се определи фиксиран максимален процент за възстановяване на разходите. Целесъобразно е този процент да се определи на равнището на процента, прилаган обичайно във връзка с безвъзмездните средства. Необходимо е също така да се предвиди възможност този максимален процент да се увеличава при определени обстоятелства.
(10)
Поради важното значение, което постигането на поставените в настоящия регламент цели има, целесъобразно е допустимите разходи за някои дейности да се финансират на 100 %, при условие че при изпълнението на тези дейности възникват и разходи, които не са допустими за финансиране.
(11)
Съюзът носи отговорност да осигури правилното изразходване на финансовите средства и да предприема мерки в отговор на необходимостта от опростяване на неговите разходни програми, така че да се намалят административната тежест и разходите за бенефициентите на финансовите средства и за всички участващи лица, както това е заложено в Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 8 октомври 2010 г., озаглавено „Разумно регулиране в Европейския съюз“.
(12)
Съгласно правото на Съюза от държавите-членки се изисква да прилагат определени мерки в случай на поява или разпространение на определени болести по животните или зоонози. Поради това Съюзът следва да участва във финансирането на такива спешни мерки.
(13)
Необходимо е също така чрез подходящи мерки за ликвидиране, контрол и мониторинг да се намали броят на огнищата на болести по животните и зоонози, които представляват риск за здравето на хората и животните, както и да се предотврати появата на такива огнища. Поради това следва да се предоставя финансиране от Съюза за националните програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на тези болести и зоонози.
(14)
По организационни причини и от съображения за ефективност при боравенето с финансови средства в областта на здравето на животните и на растенията е целесъобразно да се установят правила относно съдържанието, начина на представяне, на оценяване и на одобряване на националните програми, включително програмите, изпълнявани в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). По същите причини също така следва да бъдат определени срокове за представяне на доклади и подаване на заявки за плащане.
(15)
Съгласно Директива 2000/29/ЕО на Съвета (5) от държавите-членки се изисква да предприемат определени спешни мерки за ликвидирането на вредители по растенията или растителните продукти („вредители“). Съюзът следва да предоставя финансово участие в действията по ликвидирането на тези вредители. Финансово участие от страна на Съюза следва да се предоставя при спазване на определени условия и за спешните мерки за ограничаване на разпространението на вредителите, които водят до най-сериозни щети за Съюза и които не могат да бъдат унищожени в определени зони, както и за мерките за предотвратяване появата на тези вредители.
(16)
Спешните мерки за борба с вредителите следва да са допустими за съфинансиране от Съюза, при условие че имат добавена стойност за целия Съюз. Поради това Съюзът следва да има финансово участие за борба с вредителите, изброени в приложение I, част А, раздел I и в приложение II, част А, раздел I към Директива 2000/29/ЕО под заглавието „Вредители, за които няма данни, че се срещат в Съюза и които са от значения за целия Съюз“. Когато за дадени вредители има данни, че се срещат в Съюза, допустими за финансиране от Съюза следва да са само мерките във връзка с вредителите, които водят до най-сериозни щети за Съюза. Такива вредители включват, в частност тези, които подлежат на мерките на Директива 69/464/ЕИО (6), 93/85/ЕИО (7), 98/57/ЕО (8) или 2007/33/ЕО (9) на Съвета. Финансово участие на Съюза следва също да се предвиди и за тези вредители, които не са изброени в приложение I или приложение II към Директива 2000/29/ЕО, които подлежат на национални мерки и които временно подлежат на вписване в раздел I, част А, приложение I към Директива 2000/29/ЕО или раздел I, част А, приложение II към същата директива. Допустими за финансиране от Съюза следва да бъдат и мерки срещу вредители, за чието ликвидиране Съюзът предприема спешни мерки.
(17)
Необходимо е наличието на определени вредители да се открива своевременно. Провеждането на наблюдения за такова наличие от държавите-членки, е от съществено значение, за да се осигури незабавното ликвидиране на огнищата от тези вредители. Наблюденията, провеждани от отделните държави-членки, са от съществено значение за опазването на територията на всички държави-членки. Съюзът може да участва във финансирането на тези наблюдения като цяло, при условие че обхватът им включва поне една от двете критични категории вредители, а именно вредителите, за които няма данни, че се срещат на територията на Съюза, и вредителите, които подлежат на спешни мерки на Съюза.
(18)
Финансирането от страна на Съюза на мерки в областта на здравето на животните и растенията следва да обхваща определени допустими разходи.В изключителни и надлежно обосновани случаи то следва да обхваща и разходите, направени от държавите-членки при осъществяването на необходимите мерки. Тези мерки могат да включват прилагането на засилени мерки за биологична сигурност в случай на поява на огнище на болести или на наличие на вредители, унищожаването и транспортирането на кланични трупове в рамките на програми за ликвидиране, както и разходите по обезщетяването на собствениците в резултат на кампании по спешно ваксиниране.
(19)
Най-отдалечените региони на държавите-членки изпитват трудности поради своята отдалеченост и своята зависимост от ограничен брой продукти. Целесъобразно е Съюзът да предоставя финансово участие за програмите, изпълнявани от държавите-членки с оглед на борбата с вредителите в тези най-отдалечени региони в съответствие с целите на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10). Тъй като някои най-отдалечени райони се подчиняват на национални правила, специфични за съответните райони, вместо на правилата на Съюза, предвидени в Директива 2000/29/ЕО, това финансово участие на Съюза следва да се прилага към действащите в тези райони правила, независимо дали те са правила на Съюза или национални правила.
(20)
Официалният контрол, извършван от държавите-членки, е основен инструмент за верификация и мониторинг на въвеждането, спазването и прилагането на съответните изисквания на Съюза. Ефективността и ефикасността на системите за официален контрол са от жизненоважно значение за поддържане на висока степен на безопасност за хората, животните и растенията по цялата хранителна верига, като същевременно се гарантира висока степен на опазване на околната среда. За такива мерки по контрол следва да се осигурява финансова подкрепа от Съюза. По-специално следва да се осигурява участие във финансирането на референтните лаборатории на Съюза, за да им се оказва помощ във връзка с разходите, произтичащи от изпълнението на одобрените от Комисията работни програми. Освен това, тъй като ефективността на официалния контрол зависи и от това органите, осъществяващи контрола, да разполагат с добре обучени служители, добре запознати с правото на Съюза, Съюзът следва да може да участва във финансирането на тяхното обучение и на съответните програми за обмен, организирани от компетентните органи.
(21)
Ефикасното управление на дейностите по осъществяване на официалния контрол зависи от бързия обмен на свързаните с този контрол данни и информация. Освен това правилното и хармонизирано изпълнение на съответните правила зависи от изграждането на ефикасни системи с участието на компетентните органи на държавите-членки. Поради това следва дейностите по създаването и оперативното функциониране на бази данни и на компютризирани информационни системи за управление, свързани с посочените цели, да са допустими с оглед предоставяне на финансово участие.
(22)
Съюзът следва да осигурява финансови средства за техническите, научните, координационните и комуникационните дейности, необходими с цел да се гарантира правилното прилагане на правото на Съюза и за своевременното адаптиране на правото към промените в науката, технологиите и обществото. Следва да се осигурява финансиране и за проекти, насочени към подобряване на ефективността и ефикасността на официалния контрол.
(23)
Съгласно член 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) във всяко предложение, представено на законодателния орган, което съдържа дерогации от разпоредбите на посочения регламент, се изисква ясно да се посочват тези дерогации и конкретните причини, които ги обосновават. Поради това, с оглед на специфичното естество на някои от целите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, и тъй като съответните компетентни органи на държавите-членки могат най-добре да осъществят дейностите във връзка с тези цели, тези органи следва да се считат за бенефициенти, посочени за целите на член 128, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Поради това следва да бъде възможно на тези органи да бъдат отпускани безвъзмездни средства без предварително публикуване на покани за представяне на предложения.
(24)
Чрез дерогация от член 86 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и като изключение от принципа за забрана на обратното действие съгласно предвиденото в член 130 от него разходите за спешни мерки, попадащи в обхвата на членове 7 и 17 от настоящия регламент, следва да бъдат допустими от датата, на която държавата-членка е уведомила Комисията за появата на дадена болест или наличието на вредител, поради спешността и непредвидимостта на тези мерки. Поемането на съответните бюджетни задължения и плащането на допустимите разходи следва да се правят от Комисията след оценяване на заявленията за плащане, представени от държавите-членки.
(25)
От изключително голямо значение е такива спешни мерки да бъдат изпълнявани незабавно. Поради това евентуално изключване от финансиране на разходи, които са направени преди подаването на заявление за безвъзмездни средства, би противоречало на общия интерес, тъй като би подтикнало държавите-членки да насочат непосредствените си усилия към подготовката на заявлението за безвъзмездни средства, а не към прилагането на спешни мерки.
(26)
С оглед на обхвата на действащото право на Съюза, отнасящо се до прилагането на мерки за ликвидиране и за надзор, и на техническите ограничения по отношение на друг наличен експертен опит, е необходимо прилагането на мерките, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да бъде осъществявано основно от компетентните органи на държавите-членки. Поради това е необходимо в определени случаи да се съфинансират разходите за възнаграждения на персонала на националните администрации.
(27)
Чрез изготвянето на програми се постига координиране и приоритизиране и по този начин се допринася за ефективното използване на финансовите средства на Съюза. С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия във връзка с приемането на работни програми за прилагането на определени мерки, предвидени в настоящия регламент.
(28)
За да се гарантира отговорно и ефективно използване на финансовите средства на Съюза, на Комисията следва да се даде възможността да проверява дали финансирането от Съюза е използвано по ефективен начин за прилагането на допустими мерки, като извършва проверки на място или проверки на документацията.
(29)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени през целия цикъл на разходите, включително посредством предотвратяване, установяване и разследване на нередности и чрез възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправомерно използвани средства.
(30)
Списъкът с болестите по животните, които могат да бъдат финансирани по линия на спешните мерки, е приложен към настоящия регламент и включва болестите по животни, посочени в член 3, параграф 1, член 4, параграф 1, член 6, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Решение 2009/470/ЕО на Съвета (12). За да бъдат взети под внимание болестите по животните, които се изисква да бъдат съобщени в съответствие с Директива 82/894/ЕИО на Съвета (13), и болестите, които е вероятно да се превърнат в нова заплаха за Съюза, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел допълване на списъка.
(31)
Списъците на болестите по животните и зоонозите, които могат да бъдат финансирани по линия на програмите за ликвидиране, контрол и надзор, са приложени към настоящия регламент и включват болестите по животните и зоонозите, посочени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО. С цел да се вземат предвид ситуациите, които са предизвикани от тези болести по животните, които оказват значително влияние върху животновъдството или търговията с животни, развитието на зоонози, които представляват заплаха за хората, или новите научни или епидемиологични развития, на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от ДФЕС с цел допълване на тези списъци.
(32)
При приемането на делегирани актове съгласно настоящия регламент от особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(33)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на изготвянето на годишни и многогодишни работни програми; определянето на финансовото участие за спешни мерки или в случаите, когато е необходимо да се реагира по отношение на непредвидими развития; установяването на процедури за представянето от страна на държавите-членки на заявления, доклади и искания за плащане на безвъзмездни средства. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (14).
(34)
Правото на Съюза следва да се прилага по начин, с който се гарантира постигане на очакваните ползи, с оглед на натрупания опит. Поради това е целесъобразно Комисията да направи оценка на прилагането и ефективността на настоящия регламент и да съобщи резултатите от нея на другите институции.
(35)
При прилагането на действащите правила на Съюза, попадащи в обхвата на настоящия регламент, Комисията се подпомага понастоящем от различни комитети и по-специално комитетите, създадени с решения 66/399/ЕИО (15) и 76/894/ЕИО на Съвета (16), директиви 98/56/ЕО (17) и 2008/90/ЕО на Съвета (18) и с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (19). Целесъобразно е да се рационализира процедурата на комитета в тази област. На комитета, създаден с член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002, следва да се възложи задачата да подпомага Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия по отношение на направените разходи в съответните области и наименованието на този комитет следва да се промени, за да се отразят неговите увеличени отговорности. Поради това решения 66/399/ЕИО и 76/894/ЕИО следва да бъдат отменени, а директиви 98/56/ЕО и 2008/90/ЕО, както и Регламент (ЕО) № 178/2002 следва да бъдат съответно изменени.
(36)
Настоящият регламент заменя разпоредбите на Решение 2009/470/ЕО. Освен това с настоящия регламент се заменят член 13в, параграф 5 и членове 22 - 26 от Директива 2000/29/ЕО, член 66 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (20), глава VII от Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета (21), член 22 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) и член 76 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (23). Поради това Директива 2000/29/ЕО, регламенти (ЕО) № 882/2004 и (ЕО) № 396/2005, Директива 2009/128/ЕО и Регламент (ЕО) № 1107/2009 следва да бъдат съответно изменени,
(37)
Въвеждането на съфинансиране от Съюза за разходи, възникнали за държавите-членки за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени растения, растителни продукти или други обекти, в съответствие с мерките, посочени в член 16 от Директива 2000/29/ЕО, налага изготвянето на насоки относно условията, приложими по отношение на ограниченията на пазарната стойност на съответните култури и дървета. Поради това въвеждането следва да се осъществи само считано от 1 януари 2017 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Предмет, приложно поле и цели
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се установяват разпоредбите за управлението на разходите от общия бюджет на Европейския съюз в областите, попадащи в обхвата на правилата на Съюза:
а)
уреждащи въпросите, свързани с храните и безопасността на храните на всички етапи на производството, преработката, разпространението и унищожаването на храните, включително правилата, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и да се защитят интересите на потребителите и правото им на информация, както и уреждащи производството и използването на материали и предмети, предназначени за контакт с храни;
б)
уреждащи въпросите, свързани с фуражите и безопасността на фуражите на всички етапи на производството, преработката, разпространението, унищожаването и използването на фуражите, включително правилата, с които се цели да се гарантират справедливи търговски практики и да се защитят интересите на потребителите и правото им на информация;
в)
установяващи изискванията по отношение на здравеопазване на животните;
г)
установяващи изискванията по отношение на хуманното отношение към животните;
д)
относно защитните мерки срещу вредители по растенията или растителните продукти съгласно определението в член 2, параграф 1, буква д) от Директива 2000/29/ЕО („вредители“);
е)
относно производството с цел пускане на пазара и пускането на пазара на растителен репродуктивен материал;
ж)
установяващи изискванията за пускането на пазара на продукти за растителна защита и за устойчива употреба на пестициди;
з)
насочени към предотвратяване и минимизиране на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от страничните животински продукти и производни продукти;
и)
уреждащи съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда;
й)
относно защитата на правата върху интелектуална собственост във връзка със сортовете растения и опазването и обмена на растителни генетични ресурси.
Член 2
Цели
1. С разходите, посочени в член 1, се цели постигането на:
а)
общата цел да се допринесе за висока степен на защита на здравето на хората, животните и растенията по цялата хранителна верига и в свързаните области, посредством предотвратяване и ликвидиране на болести и вредители и посредством гарантиране на висока степен на защита на потребителите и на опазване на околната среда, като същевременно се засилва конкурентоспособността на хранителната и фуражната промишленост на Съюза и се благоприятства създаването на работни места;
б)
следните конкретни цели:
i)
да се допринесе за висока степен на безопасност на храните и системите за производство на храни, както и на други продукти, които могат да повлияят на безопасността на храните, като същевременно се подобрява устойчивостта на производството на храни;
ii)
да се допринесе за постигане на по-висок здравен статус на животните в Съюза и да се окаже подкрепа за по-хуманното отношение към животните;
iii)
да се допринесе за своевременното откриване на вредители и за тяхното ликвидиране в случаите, в които вредителите са били въведени в Съюза;
iv)
да се допринесе за подобряване на ефективността, ефикасността и надеждността на официалния контрол и на другите дейности, провеждани с оглед на ефективното прилагане и спазването на правилата на Съюза, посочени в член 1.
2. За измерване на степента на постигане на конкретните цели, посочени в параграф 1, буква б), се използват следните показатели:
а)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка i): намаление на броя на случаите на заболявания при хората на територията на Съюза, които са свързани с безопасността на храните или със зоонозите;
б)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка ii):
i)
увеличение на броя на държавите-членки или на техните региони, които са свободни от болести по животните, за които се предоставя финансово участие;
ii)
цялостно намаление на свързаните с болестите параметри, като разпространение, болестност и брой на огнищата;
в)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка iii):
i)
площта на територията на Съюза, попадаща в обхвата на наблюдения за наличие на вредители, по-конкретно на вредители, за които няма данни, че се срещат на територията на Съюза, и на вредители, считани за най-опасни на територията на Съюза;
ii)
времето, необходимо за ликвидирането на тези вредители, и степента на постигане на успех по отношение на ликвидирането;
г)
за конкретната цел, посочена в параграф 1, буква б), подточка iv): благоприятна тенденция в резултатите от извършване на контрола в конкретни проблемни области, отчетени и докладвани от експертите на Комисията вдържавите-членки.
ГЛАВА II
Форми на финансиране и общи финансови разпоредби
Член 3
Форми на финансиране
1. Финансирането от Съюза на разходите, посочени в член 1, се извършва в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Когато безвъзмездни средства се отпускат на компетентните органи на държавите-членки, тези органи се считат за бенефициенти по смисъла на член 128, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Тези безвъзмездни средства може да бъдат отпускани без публикуване на покани за представяне на предложения.
3. Финансовото участие на Съюза, предоставяно за посочените в настоящия регламент мерки, може също така да бъде под формата на доброволни плащания в полза на международни организации, в които Съюзът членува или в чиято работа участва, работещи в областите, които попадат в обхвата на посочените в член 1 правила.
Член 4
Бюджет
1. Максималният размер на разходите, посочени в член 1, за периода от 2014 г. до 2020 г. е в размер на 1 891 936 000 EUR по текущи цени.
2. Максималният размер, посочен в параграф 1, може също да покрива разходи, свързани с дейности по подготовка, мониторинг, контрол, одит и оценка, които се изискват за управлението и за постигането на целите, разходи, посочени в член 1, по-специално във връзка с проучвания и срещи на експерти, разходите, свързани с ИТ мрежи, предназначени за обработка и обмен на информация, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на тези разходи.
3. В рамките на максималния размер може също да покрива разходите за техническа и административна помощ, необходими за осигуряването на прехода от дейностите, приети преди, към тези, приети след влизането в сила на настоящия регламент. Ако е необходимо, за покриване на подобни разходи може да бъдат предвидени бюджетни кредити в бюджета след 2020 г. с цел да се даде възможност да се управляват дейностите, които не са приключили до 31 декември 2020 г.
Член 5
Максимални проценти на безвъзмездните средства
1. Когато финансовото участие от страна на Съюза е под формата на безвъзмездни средства, то не надвишава 50 % от допустимите разходи.
2. Максималният процент, посочен в параграф 1, може да се увеличи на 75 % от допустимите разходи по отношение на:
а)
трансгранични действия, осъществявани съвместно от две или повече държави-членки с цел контрол, предотвратяване или ликвидиране на вредители или на болести по животните;
б)
държави-членки, чийто брутен национален доход на глава от населението по последни данни от Евростат е под 90 % от средния за Съюза.
3. Максималният процент, посочен в параграф 1, може да се увеличи на 100 % от допустимите разходи, когато действията, за които се предоставя участие от Съюза, се отнасят до предотвратяването и контрола на сериозни рискове за човешкото здраве и за здравето на растенията и на животните в Съюза, и:
а)
имат за цел да се предотвратят човешки жертви или сериозни икономически нарушения в Съюза като цяло;
б)
представляват конкретни задачи, които са крайно необходими за Съюза като цяло, съобразно посоченото от Комисията в работната програма, приета в съответствие с член 36, параграф 1; или
в)
се осъществяват в трети държави.
ДЯЛ II
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Здравеопазване на животните
Раздел 1
Спешни мерки
Член 6
Допустими мерки
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, като се спазват определените в член 5, параграфи 1 - 3 максимални проценти по отношение на мерките, предприети в резултат на потвърждаване на появата на една от болестите по животните, включени в списъка по член 7, при условие че тези мерки са били приложени незабавно и че приложимите разпоредби, установени в съответното право на Съюза, са били спазени. Такива безвъзмездни средства могат също да включват разходи, направени в резултат на съмнение за поява на такава болест, при условие че появата е потвърдена след това.
2. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства когато, след потвърждаване на появата на една от болестите по животните, включени в списъка по член 7, две или повече държави-членки работят в тясно сътрудничество за ограничаване на епидемията.
3. На държавите-членки, на трети държави и на международни организации може да бъдат отпускани безвъзмездни средства по отношение на защитни мерки, предприети в случай на директна заплаха за здравния статус на Съюза вследствие на появата или разпространението на една от болестите по животните или зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10, на територията на трета държава или на държава-членка.
4. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, когато по искане на държава-членка Комисията реши, че те трябва да създадат запаси от биологични продукти, предназначени за борба с болестите по животните и зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10.
5. Финансово участие от страна на Съюза може да се предоставя за създаването на запаси от биологични продукти или за закупуването на дози ваксини, ако появата или разпространението на една от болестите по животните и зоонозите, включени в списък по член 7 или член 10, в трета държава или в държава-членка може да представлява заплаха за Съюза.
Член 7
Списък на болести по животните
1. Списъкът на болестите по животните, във връзка с които е допустимо финансиране съгласно член 6, е установен в приложение I.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 40 във връзка с допълване на списъка на болестите по животните, посочен в параграф 1, като се вземат предвид болестите по животните, които се изисква да бъдат нотифицирани в съответствие с Директива 82/894/ЕИО, и болестите, които е вероятно да представляват нова заплаха за Съюза поради своето сериозно въздействие върху:
а)
човешкото здраве;
б)
здравето на животните или хуманното отношение към тях; или
в)
производството на селскостопански продукти или аквакултури или свързани с това производство сектори на икономиката.
Член 8
Допустими разходи
1. Следните разходи, направени от държавите-членки при прилагането на мерките, посочени в член 6, параграф 1, може да бъдат допустими с оглед на финансирането по същия параграф:
а)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните заклани или умъртвени животни, в границите на пазарната стойност на тези животни, ако не са били засегнати от болестта;
б)
разходи по клането или умъртвяването на животните и свързани с това транспортни разходи;
в)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени продукти от животински произход, в границите на пазарната стойност на тези продукти непосредствено преди да възникне или да бъде потвърдено каквото и да е било съмнение за болестта;
г)
разходи за почистване, дезинсектизация и дезинфекция на стопанствата и оборудването въз основа на епидемиологията и характеристиките на патогена;
д)
разходи за транспортирането и унищожаването на заразените фуражи и на заразеното оборудване, когато последното не може да бъде дезинфекцирано;
е)
разходи за закупуване, съхраняване, поставяне или разпространяване на ваксини и примамки, както и разходите за самото инокулиране, когато такива действия са били решени или разрешени от Комисията;
ж)
разходи за транспорт и обезвреждане на кланичните трупове;
з)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - всички други разходи, които са от съществено значение за ликвидирането на болестта в съответствие с предвиденото в решението за финансиране, посочено в член 36, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съгласно посоченото в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите са допустими от датата, на която държавите-членки са уведомили Комисията за появата на болестта. Такива разходи могат да включват също така разходите, направени в резултат на съмнение за поява на такава болест, при условие че тази поява е потвърдена след това.
3. След като направи оценка на подадените от държавите-членки заявления за плащане, Комисията поема съответните бюджетни задължения и извършва плащане на допустимите разходи.
Раздел 2
Програми за ликвидиране, контрол и надзор на болести по животните и зоонози
Член 9
Допустими програми
На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за техните годишни или многогодишни национални програми за ликвидиране, контрол и надзор на болести по животните и зоонози, включени в списък по член 10 („националните програми“).
Член 10
Списък на болести по животните и зоонози
1. Списъкът на болестите по животните и на зоонозите, във връзка с които е допустимо финансиране съгласно член 9, е установен в приложение II.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 40 във връзка с допълване на списъка на болестите по животните и на зоонозите, посочен в параграф 1 от настоящия член, като взема предвид:
а)
ситуацията във връзка с болестите по животните, които оказват сериозно въздействие върху животновъдството или търговията с животни;
б)
разпространението на зоонози, които представляват заплаха за човека; или
в)
новите научни или епидемиологични тенденции.
Член 11
Допустими разходи
Следните разходи, направени от държавите-членки за изпълнението на националните програми, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по член 9:
а)
разходи за вземане на проби от животните;
б)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходи за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на тези изследвания;
ii)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица;
в)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните заклани или умъртвени животни, в границите на пазарната стойност на тези животни, ако те не са били засегнати от болестта;
г)
разходи по клането или умъртвяването на животните;
д)
разходи за обезщетяване на собствениците за стойността на техните унищожени продукти от животински произход, в границите на пазарната стойност на тези продукти непосредствено преди да възникне или да бъде потвърдено каквото и да е било съмнение за болестта;
е)
разходи за закупуване, съхраняване, инокулиране, поставяне или разпространяване на използвани по програмите дози ваксини или на ваксини и примамки за животни;
ж)
разходи за почистване, дезинфекция и дезинсектизация на стопанствата и оборудването въз основа на епидемиологията и характеристиките на патогена; както и
з)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходите, направени при прилагането на необходими мерки, различни от посочените в букви а) до ж), при условие че тези мерки са посочени в решението за отпускане на безвъзмездни средства, посочено в член 13, параграфи 3 и 4.
За целите на първа алинея, буква в) остатъчната стойност на животните, при наличието на такава, се приспада от обезщетението.
За целите на първа алинея, буква г) остатъчната стойност на топлинно третираните неизлюпени яйца се приспада от обезщетението.
Член 12
Съдържание и представяне на националните програми
1. До 31 май държавите-членки представят на Комисията националните програми, чието изпълнение трябва да започне през следващата година, по отношение на които те искат да кандидатстват за предоставяне на безвъзмездни средства.
Национални програми, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В националните програми се посочва най-малко следното:
а)
описание на епидемиологичната обстановка във връзка с болестта по животните или зоонозата преди датата, на която започва изпълнението на програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата;
в)
продължителността на програмата;
г)
мерките, които трябва да бъдат предприети;
д)
прогнозен бюджет;
е)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от нея; както и
ж)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна национална програма информацията, посочена в букви б), г) и е) от първата алинея, се дава за всяка година от програмния период в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, която е посочена в буква д) от посочената алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
3. Ако има вероятност появата или разпространението на една от болестите по животните или зоонозите, включени в списъка по член 10, да представлява заплаха за здравния статус на Съюза и с цел да се защити Съюза от въвеждането на някоя от тези болести или зоонози, държавите-членки може да включват в националните си програми мерки, които да бъдат прилагани на териториите на съседните им трети държави в сътрудничество с органите на тези държави.
Член 13
Оценяване и одобряване на националните програми
1. При оценяването на националните програми Комисията взема предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на националните програми, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза;
3. Годишните национални програми и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 14, и ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения във връзка с целия период на допустимост.
4. Многогодишните национални програми и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните национални програми в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят по такъв начин, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 14
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април и за всяка одобрена годишна или многогодишна национална програма държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, който обхваща предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 12, параграф 2, буква ж) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи.
Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна национална програма държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 15
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена национална програма се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза в допустимите разходи, след като направи съответната верификация на посочените в член 14 доклади.
ГЛАВА II
Здраве на растенията
Раздел 1
Спешни мерки
Член 16
Допустими мерки
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства в размер до максималните проценти, посочени в член 5, параграфи 1 - 3, за следните мерки срещу вредители, при спазване на условията, определени в член 17:
а)
мерки за ликвидирането на вредител в заразената област, предприети от компетентните органи съгласно член 16, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/29/ЕО или съгласно с мерките на Съюза, приети в съответствие с член 16, параграф 3 от същата директива;
б)
мерки за ограничаването на вредител, срещу който има приети мерки на равнището на Съюза съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, в заразената област, в която вредителят не може да бъде ликвидиран, когато тези мерки са от съществено значение за защитата на Съюза срещу по-нататъшно разпространение на вредителя. Тези мерки се отнасят изключително за ликвидирането на вредителя в буферната зона, ако в нея бъде установено наличието му;
в)
допълнителни защитни мерки, предприети срещу разпространението на вредител, срещу който има приети мерки на равнището на Съюза съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, различни от мерките за ликвидиране, посочени в буква а), и мерките за ограничаване, посочени в буква б), когато тези мерки са от съществено значение за защитата на Съюза срещу по-нататъшно разпространение на вредителя.
Безвъзмездни средства за мерки, посочени в първа алинея, букви а) и б), може да бъдат отпускани също така за мерки, предприети в резултат на съмнение за поява на такъв вредител, при условие че появата на вредителя е потвърдена след това.
2. Безвъзмездни средства по параграф 1 може да бъдат отпускани също така на държава-членка, на чиято територия няма наличие на вредителите, посочени в параграф 1, когато държавата-членка е взела мерки срещу въвеждането на тези вредители на своя територия поради наличието им в съседна държава-членка или в трета държава, разположена непосредствено до нейната граница.
3. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства, когато след потвърждаване на появата на един от вредителите, посочени в член 17, две или повече държави-членки работят в тясно сътрудничество за предприемане на мерките, посочени в параграф 1.
4. Безвъзмездни средства може да бъдат отпускани също така на международни организации във връзка с мерките, посочени в параграф 1, първа алинея, букви а) - в).
Член 17
Условия
Мерките, посочени в член 16, могат да отговарят на критериите за отпускане на безвъзмездни средства, при условие че са били приложени незабавно и че са спазени приложимите разпоредби, установени в приложимото право на Съюза, и при условие че е изпълнено едно или повече от следните условия:
а)
насочени са срещу вредители, включени в списъка в част А, раздел I на приложение I към Директива 2000/29/ЕО и част А, раздел I на приложение II към същата директива;
б)
насочени са срещу вредители, обхванати от мярка, приета от Комисията в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО;
в)
насочени са срещу вредители, по отношение на които са приети мерки в съответствие с директиви 69/464/ЕИО, 93/85/ЕИО, 98/57/ЕО или 2007/33/ЕО; или
г)
насочени са срещу вредители, които не са включени в списъка в приложение I или приложение II към Директива 2000/29/ЕО и които подлежат на мярка, приета от компетентния орган на държава-членка съгласно член 16, параграф 2 от Директива 2000/29/ЕО и които временно отговарят на условията за включване в списъка в част A, раздел I от приложение I към Директива 2000/29/ЕО или част А, раздел I на приложение II към същата директива.
При мерки, които отговарят на условието, посочено в първа алинея, буква б), безвъзмездните средства не покриват разходите, направени след изтичането на срока на действие на мярката, приета от Комисията съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
По отношение на мерки, които отговарят на условието, посочено в буква г) от първия параграф, безвъзмездните средства не покриват разходи, направени по-късно от две години след влизането в сила на мярката, приета от компетентния орган на съответната държава-членка, или направени след изтичането на срока на действие на тази мярка.
Член 18
Допустими разходи
1. Следните разходи, направени от държавите-членки при прилагането на мерките, посочени в член 16, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по посочения член:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с прилагането на мерките, независимо от статута на наетите лица, както и разходи за наемане на оборудване, за консумативи и всякакви други необходими материали, за продукти за обработка, вземане на проби и лабораторни изследвания;
б)
разходи по договори за услуги, сключени с трети страни за изпълнение на част от мерките;
в)
разходи за обезщетяване на засегнатите оператори или собственици за третиране, унищожаване и последващо отстраняване на растения, растителни продукти и други обекти и за почистване и обеззаразяване на помещенията, земята, водата, почвата, растителната среда, съоръженията, машините и оборудването;
г)
разходи за обезщетяване на засегнатите собственици за стойността на унищожените растения, растителни продукти или други обекти, подложени на мерките, посочени в член 16 от Директива 2000/29/ЕО, в границите на пазарната стойност на такива растения, растителни продукти и други обекти, която би била налице, ако те не бяха засегнати от тези мерки; остатъчната стойност, при наличието на такава, се приспада от обезщетението; както и
д)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходите за прилагането на други необходими мерки освен посочените в букви от а) до г), при условие че тези мерки са посочени в решението за финансиране съгласно член 36, параграф 4.
Обезщетяването на собствениците, посочено в буква в), е допустимо само ако мерките са били предприети под надзора на компетентния орган.
2. Съгласно посоченото в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, разходите са допустими от датата, на която държавите-членки са уведомили Комисията за появата на вредителя. Тези разходи могат да включват също така разходите в резултат на съмнение за поява на този вредител, при условие че тази поява е потвърдена след това.
3. След като направи оценка на подадените от държавите-членки заявления за плащане, Комисията поема съответните бюджетни задължения и извършва плащане на допустимите разходи.
Раздел 2
Програми за наблюдение относно наличието на вредители
Член 19
Допустими програми за наблюдение
На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за годишните и многогодишните програми за наблюдение, които те изпълняват относно наличието на вредители („програми за наблюдение“), при условие че програмите за наблюдение отговарят най-малко на едно от следните условия:
а)
насочени са срещу вредителите, включени в списъка в част А, раздел I на приложение I към Директива 2000/29/ЕО и част А, раздел I на приложение II към същата директива;
б)
насочени са срещу вредители, обхванати от мярка, приета от Комисията в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
По отношение на вредителите, посочени в първа алинея, буква а) от настоящия член, програмите за наблюдение се основават на оценка на риска от тяхното въвеждане, установяване и разпространение на територията на съответната държава-членка, като минималното изискване е програмите да са насочени срещу вредителите, които пораждат основните рискове, и към основните растителни видове, които са изложени на тези рискове.
При мерки, които отговарят на условието, посочено в първа алинея, буква б) от настоящия член, безвъзмездните средства не покриват разходите, направени след изтичането на срока на действие на мярката, приета от Комисията съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО.
Член 20
Допустими разходи
Следните разходи, направени от държавите-членки за изпълнението на програмите за наблюдение, посочени в член 19, може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по посочения член:
а)
разходи за вземане на проби;
б)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходите за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на изследванията;
ii)
разходите за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица;
в)
в изключителни и надлежно обосновани случаи - разходи за прилагането на необходими мерки, различни от посочените в букви а) и б), при условие че тези мерки са посочени в решението за отпускане на безвъзмездни средства съгласно член 22, параграфи 3 и 4.
Член 21
Съдържание и представяне на програмите за наблюдение
1. До 31 май държавите-членки представят на Комисията програмите за наблюдение, които трябва да започнат да се изпълняват през следващата година, за които искат да кандидатстват за отпускане на безвъзмездни средства.
Програми за наблюдение, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В програмите за наблюдение се посочва най-малко следното:
а)
вредителите, включени в програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата, и описание на техния статус с оглед наличието на съответните вредители;
в)
продължителността на програмата;
г)
броя на планираните визуални инспекции, проби и изследвания за вредители и растения, растителни и други засегнати продукти;
д)
прогнозния бюджет;
е)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от програмата; както и
ж)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна програма за наблюдение информацията, посочена в букви б), г) и е) от първата алинея, се дава за всяка година, обхваната от програмата в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, която е посочена в буква д) от посочената алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
Член 22
Оценяване и одобряване на програмите за наблюдение
1. При оценяването на програмите за наблюдение Комисията взема предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на програмите за наблюдение, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза.
3. Годишните програми за наблюдение и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства във връзка с приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 23, ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения за целия период на допустимост.
4. Многогодишните програми за наблюдение и свързаното с тях финансиране се одобряват от Комисията до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства във връзка с приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните програми за наблюдение в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят на годишни вноски, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 23
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април за всяка одобрена годишна или многогодишна програма за наблюдение държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, обхващащ предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 21, параграф 2, буква ж) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи. Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна програма за наблюдение държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 24
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена програма за наблюдение се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза за допустимите разходи, след като направи съответното верифициране на посочените в член 23 доклади.
Раздел 3
Програми за борба с вредителите в най-отдалечените региони на Съюза
Член 25
Допустими мерки и допустими разходи
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за програмите, които те изпълняват за контрол на вредителите в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от ДФЕС, в съответствие с целите, посочени в член 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 („програми за най-отдалечените региони“). Тези безвъзмездни средства се отнасят за действия, необходими с цел да се гарантира правилното прилагане в тези региони на действащите правила за контрол на вредителите, независимо дали са правила на Съюза или национални правила.
2. Следните разходи, направени от държавите-членки по програми за най-отдалечените региони, може да бъдат допустими за финансово участие на Съюза:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с прилагането на мерките, независимо от статута на наетите лица, както и разходи за наемане на оборудване, за консумативи и за продукти за обработка;
б)
разходи по договори за услуги, сключени с трети страни за изпълнение на част от мерките;
в)
разходи за вземане на проби;
г)
разходи за провеждане на изследвания, при условие че са ограничени до:
i)
разходите за комплекти за изследвания, за реактиви и консумативи, които могат да бъдат идентифицирани и се използват специално за извършването на тези изследвания;
ii)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършването на изследванията, независимо от статута на наетите лица.
Член 26
Съдържание и представяне на програмите за най-отдалечените региони
1. Всяка година до 31 май държавите-членки представят на Комисията програмите за най-отдалечените региони, които трябва да започнат да се изпълняват през следващата година и за които те кандидатстват за отпускане на безвъзмездни средства.
Програми за най-отдалечените региони, представени след 31 май, не се допускат за финансиране през следващата година.
2. В програмите за най-отдалечените региони се посочва най-малко следното:
а)
вредителите, включени в програмата;
б)
описание и граници на географските и административните области, в които трябва да се изпълнява програмата, и описание на техния статус с оглед наличието на съответните вредители;
в)
технически анализ на фитосанитарната обстановка в региона;
г)
продължителността на програмата;
д)
включените в програмата дейности и когато е целесъобразно - броя на планираните визуални инспекции, проби и изследвания за вредители, както и растения, растителни и други засегнати продукти;
е)
прогнозния бюджет;
ж)
целите, които трябва да бъдат постигнати до датата на приключване на програмата и очакваните ползи от нея; както и
з)
подходящи показатели за измерване на степента, в която са постигнати целите на програмата.
Във всяка многогодишна програма за най-отдалечените региони информацията, посочена в букви б), д) и ж) от първата алинея, се дава за всяка година, обхваната от програмата в случай на значителни промени в сравнение с предходната година. Информацията, посочена в буква е) от същата алинея, се предоставя за всяка година, обхваната от програмата.
Член 27
Оценяване и одобряване на програмите за най-отдалечените региони
1. При оценяването на програмите за най-отдалечените региони се вземат предвид приоритетите и критериите, заложени в годишните или многогодишните работни програми, посочени в член 36, параграф 1.
2. До 30 ноември всяка година Комисията уведомява държавите-членки относно:
а)
списъка на програмите за най-отдалечените региони, които са одобрени технически и са предложени за съфинансиране;
б)
предварителната сума, определена за всяка програма;
в)
временното максимално равнище на финансовото участие на Съюза за всяка програма; както и
г)
всички временни условия, на които може да подлежи финансовото участие на Съюза.
3. Годишните програми за най-отдалечените региони и свързаното с тях финансиране се одобряват до 31 януари всяка година с решение за отпускане на безвъзмездни средства по отношение на приложените мерки и направените разходи в периода 1 януари - 31 декември същата година. След представянето на междинните доклади, посочени в член 28, ако е необходимо, Комисията може да измени тези решения за целия период на допустимост.
4. Многогодишните програми за най-отдалечените региони и свързаното с тях финансиране се одобряват до 31 януари на първата година от периода на изпълнението им с решение за отпускане на безвъзмездни средства за приложените мерки и направените разходи в периода от 1 януари на първата година от изпълнението до края на периода на изпълнението им.
5. При одобряването на многогодишните програми за най-отдалечените региони в съответствие с параграф 4 бюджетните задължения може да се разделят на годишни вноски. Когато бюджетните задължения се разделят по този начин, Комисията поема задълженията по годишните вноски, като взема предвид постигнатия напредък по програмите, очакваните нужди и наличния бюджет.
Член 28
Изготвяне на доклади
Всяка година до 30 април за всяка одобрена годишна или многогодишна програма за най-отдалечените региони държавите-членки представят на Комисията годишен подробен технически и финансов доклад, който обхваща предходната година. Този доклад включва постигнатите резултати, измерени въз основа на посочените в член 26, параграф 2, буква з) показатели, и подробен отчет за направените допустими разходи.
Освен това всяка година до 31 август за всяка одобрена годишна програма за най-отдалечените региони държавите-членки представят на Комисията междинен финансов доклад.
Член 29
Плащания
Заявката за плащане за дадена година във връзка с определена програма за най-отдалечените региони се подава от държавата-членка до Комисията до 30 април на следващата година.
Комисията изплаща финансовото участие от страна на Съюза в допустимите разходи, след като направи съответното верифициране на посочените в член 28 доклади.
ГЛАВА III
Финансова подкрепа за извършване на официален контрол и други дейности
Член 30
Референтни лаборатории на Европейския съюз
1. На референтните лаборатории на Европейския съюз, посочени в член 32 от Регламент (ЕО) № 882/2004, може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за направените от тях разходи, свързани с изпълнението на одобрените от Комисията работни програми.
2. Следните разходи може да бъдат допустими с оглед на отпускането на безвъзмездни средства по параграф 1:
а)
разходи за персонал, пряко ангажиран с извършваните от лабораторията дейности в качеството ѝ на референтна лаборатория на Съюза, независимо от статута на наетите лица;
б)
разходи за краткотрайни активи;
в)
разходи за консумативи;
г)
разходи за изпращане на проби, за провеждане на мисии, провеждане на срещи и на дейности по обучение.
Член 31
Обучение
1. Съюзът може да финансира обучението на персонала на компетентните органи, които отговарят за извършването на официален контрол съгласно предвиденото в член 51 от Регламент (ЕО) № 882/2004 с цел да се разработи хармонизиран подход към официалния контрол и други официални дейности, за да се гарантира висока степен на защита на здравето на хората, животните и растенията.
2. Комисията разработва програми за обучение, в които се набелязват приоритетните области за намеса въз основа на установените рискове за общественото здраве, здравеопазването на животните и хуманното отношение към тях, и здравето на растенията.
3. За да бъдат дейностите по обучение допустими за финансиране от Съюза съгласно посоченото в параграф 1, компетентните органи следва да гарантират, че придобитите знания по време на обученията, посочени в същия параграф, се разпространяват в съответствие с нуждите и че се използват по целесъобразен начин в националните програми за обучение.
4. Следните разходи може да бъдат допустими с оглед на предоставянето на финансово участие, посочено в параграф 1:
а)
разходи за организиране на дейности по обучение, включително обучение, което е отворено за участници от трети държави, или дейности по обмен;
б)
пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи на служители на компетентните органи, участващи в обучението.
Член 32
Експерти от държавите-членки
Финансово участие на Съюза може да бъде предоставено за пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи, направени от експерти от държавите-членки във връзка с назначаването им от Комисията да подпомогнат нейните експерти съгласно предвиденото в член 45, параграф 1 и член 46, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 882/2004.
Член 33
Координирани планове за контрол и събиране на данни
1. На държавите-членки може да бъдат отпускани безвъзмездни средства за направените от тях разходи за изпълнение на координираните планове за контрол, посочени в член 53 от Регламент (ЕО) № 882/2004, и за събиране на данни.
2. Следните разходи могат да бъдат допустими за предоставянето на такива безвъзмездни средства:
а)
разходи за вземане на проби и лабораторни изследвания,
б)
разходи за необходимото оборудване за извършване на официален контрол и дейности по събиране на данни.
ГЛАВА IV
Други мерки
Член 34
Информационни системи
1. Съюзът финансира създаването и оперативното управление на базите данни и компютърните информационни системи за управление, управлявани от Комисията, които са необходими за ефективното и ефикасно прилагане на правилата, посочени в член 1.
2. Финансово участие на Съюза може да бъде предоставено за създаването и управлението на бази данни и компютърни информационни системи за управление на трети страни, включително международни организации, при условие че тези бази данни и компютърни информационни системи за управление:
а)
притежават доказана добавена стойност за Съюза като цяло и са на разположение на цялата територия на Съюза за всички заинтересовани ползватели; и
б)
са необходими за ефективното и ефикасно прилагане на правилата, посочени в член 1.
Член 35
Прилагане и адаптиране на правилата
1. Съюзът може да финансира необходимата техническа и научна работа, включително проучвания и координационни дейности с цел да се осигури правилното прилагане на правилата във връзка с областите, посочени в член 1, и за адаптирането им спрямо развитието на науката, технологиите и обществото.
Финансово участие на Съюза може също така да бъде предоставено на държавите-членки или на международни организации, работещи в областите, посочени в член 1, с цел предприемането на дейности, с които се подпомагат разработването и прилагането на правилата във връзка с тези области.
2. Безвъзмездни средства може да бъдат отпускани за проекти, организирани от една или повече държави членки с цел да се подобри ефикасността на извършвания официален контрол чрез използване на иновативни техники и протоколи.
3. Финансово участие на Съюза може също така да бъде предоставено за подпомагане на инициативи на институциите на Съюза и на държавите-членки за повишаване на информираността и осведомеността, с цел да се гарантира по-добро и трайно поведение за спазването и прилагането на правилата във връзка с областите, посочени в член 1.
ДЯЛ III
ИЗГОТВЯНЕ НА ПРОГРАМИ, ИЗПЪЛНЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 36
Работни програми и финансово участие
1. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на общи или отделни годишни или многогодишни работни програми за изпълнението на мерките, посочени в дял II, с изключение на мерките, посочени в глава I, раздел 1 и глава II, раздел 1 от него. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
2. В работните програми, посочени в параграф 1, се определят оперативните цели, които трябва да бъдат постигнати и които са в съответствие с общите и конкретните цели, предвидени в член 2, очакваните резултати, методът на изпълнение и общият размер на заделените за тях средства. Те също така съдържат описание на мерките, които ще бъдат финансирани, информация за разпределената сума за всяка мярка и приблизителен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства те посочват приоритетните действия, критериите за оценка, процентът на финансиране и примерен списък на допустимите мерки и разходи в съответствие с член 3 от настоящия регламент.
3. Работните програми за изпълнение на мерките, посочени в дял II, глава I, раздел 2 и в дял II, глава II, раздели 2 и 3, се приемат до 30 април на годината, предшестваща тяхното изпълнение, при условие че е приет проектобюджетът. Тези работни програми отразяват приоритетите, предвидени в приложение III към настоящия регламент.
4. Във връзка с изпълнението на спешните мерки, посочени в дял II, глава I, раздел 1 и дял II, глава II, раздел 1, както и в случаите, когато това е необходимо, за да се реагира на непредвидени обстоятелства, Комисията приема актове за изпълнение, съдържащи нейното решение относно финансовото участие. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
5. Комисията приема актове за изпълнение, определящи процедури за представянето от страна на държавите-членки на заявления, доклади и искания за плащане на безвъзмездните средства, посочени в дял II, глава I, раздели 1 и 2 и дял II, глава II, раздели 1, 2 и 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 41, параграф 2.
Член 37
Проверки на място от Комисията
Комисията може да организира проверки на място в държавите-членки и в помещенията на бенефициерите с оглед да се провери по-специално:
а)
ефективното изпълнение на мерките, за които е предоставено финансовото участие на Съюза;
б)
съответствието на административните практики с правилата на Съюза;
в)
наличието на изискуемите оправдателни документи и тяхното съответствие с мерките, за които е предоставено участие на Съюза.
Член 38
Достъп до информация
Държавите-членки и бенефициентите предоставят на разположение на Комисията цялата информация, необходима за верификация на изпълнението на мерките и предприемат всички необходими мерки, за да улеснят извършването на проверките, които Комисията сметне за целесъобразни във връзка с управлението на финансовите средства на Съюза, включително проверки на място.
Член 39
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициерите на безвъзмездни средства, изпълняващи органи, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящия регламент.
Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се оправомощава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, засегнати пряко или непряко от такова финансиране в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (24) с оглед установяване на измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране от страна на Съюза.
Без да се засягат първа и втора алинея, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда изрично упълномощаване на Комисията, Сметната палата и OLAF за провеждане на такива одити, проверки и инспекции на място.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 30 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2 и член 10, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в двумесечен срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 41
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено по писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на срока за даване на становище председателят на комитета вземе такова решение или членовете на комитета отправят такива искания с обикновено мнозинство.
Член 42
Оценка
1. До 30 юни 2017 г. Комисията изготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад за оценка за това дали от гледна точка на резултатите и въздействията мерките, посочени в дял II, глави I и II и в дял II, глава III, членове 30 и 31, постигат целите, посочени в член 2, параграф 1 относно ефикасността при използването на ресурсите и добавената стойност на равнището на Съюза. Освен това в доклада за оценка се разглеждат възможностите за опростяване, актуалността на всички цели и приносът на мерките с оглед на приоритетите на Съюза от гледна точка на интелигентния, устойчив и приобщаващ растеж. В него се вземат предвид резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предишните мерки. Докладът се придружава по целесъобразност от законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
2. До 30 юни 2022 г. Комисията извършва последваща оценка на мерките, посочени в параграф 1 от настоящия член, в тясно сътрудничество с държавите-членки. При последващата оценка се разглеждат ефективността и ефикасността и въздействието на разходите, посочени в член 1.
3. При оценките, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отчита постигнатият напредък чрез използване на показателите, посочени в член 2, параграф 2.
4. Комисията съобщава заключенията от оценките, посочени в параграфи 1 и 2, на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
Член 43
Информация, комуникация и публичност
1. Когато е целесъобразно, бенефициентите и съответните държави-членки предприемат подходящи мерки за популяризиране на предоставеното съгласно настоящия регламент финансово участие, за да информират обществеността за ролята на Съюза при финансирането на мерките.
2. Комисията осъществява информационни и комуникационни дейности относно финансираните мерки и резултатите от тях. Освен това, определеният съгласно настоящия регламент бюджет за комуникация обхваща и институционалните комуникационни дейности относно политическите приоритети на Съюза.
Член 44
Отмяна
1. Решения 66/399/ЕИО, 76/894/ЕИО и 2009/470/ЕО се отменят.
2. Позоваванията на решения 66/399/ЕИО и 76/894/ЕИО се считат за позовавания на член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002.
3. Позоваванията на Решение 2009/470/ЕО се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 45
Преходни разпоредби
1. Националните програми на държавите-членки, посочени в член 12, параграф 1 от настоящия регламент, представен на Комисията през 2012 г. за изпълнение през 2013 г., тези, представени през 2013 г. за изпълнение съответно през 2014 г., както и тези, представени до 30 април 2014 г. за изпълнение през 2015 г., ако са одобрени, са допустими за финансиране от страна на Съюза въз основа на член 27 от Решение 2009/470/ЕО.
По отношение на националните програми, изпълнени през 2013 г. и 2014 г. продължават да се прилагат параграфи 7 и 8 от този член.
По отношение на националните програми, изпълнени през 2015 г. продължава да се прилага член 27, параграф 2 от посоченото решение.
2. Програмите за наблюдение на държавите-членки, посочени в член 21, параграф 1 от настоящия регламент, представени на Комисията до 30 Април 2014 г. за изпълнение през 2015 г., са допустими за финансиране от страна на Съюза въз основа на член 23, параграф 6 от Директива 2000/29/ЕО. По отношение на тези програми за наблюдение продължава да се прилага член 23, параграф 6 от посочената директива.
3. По отношение на заявления на държавите-членки за финансиране от Съюза на посочените в член 16 от настоящия регламент спешни мерки, представени на Комисията до 30 април 2014 г., продължават да се прилагат членове 22 - 24 от Директива 2000/29/ЕО.
Член 46
Изменение на Директива 98/56/ЕО
Директива 98/56/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 17 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (25). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (26).
(25) Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1)." 						
(26) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
2)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.“
Член 47
Изменение на Директива 2000/29/ЕО
Директива 2000/29/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 13в параграф 5 се заличава.
2)
Следният член се вмъква:
„Член 15а
Държавите-членки предвиждат, че всеки, който узнае за появата на вредител, включен в списъка в приложение I или приложение II, или вредител, обхванат от мярка съгласно член 16, параграф 2 или член 16, параграф 3, или има основание да подозира такава поява, уведомява писмено компетентния орган в срок от десет календарни дни и по искане на компетентния орган предоставя информацията, с която разполага, по отношение на тази поява.“
3)
Членове 22 - 26 се заличават.
Член 48
Изменение на Регламент (ЕО) № 178/2002
В член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянен комитет по растенията, животните, храните и фуражите, наричан по-долу „комитетът“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (27). Комитетът е организиран по секции, които се занимават с въпроси от съответната сфера на компетентност.
Всички позовавания в правото на Съюза на Постоянния комитет по хранителната верига и здравеопазване на животните се тълкуват като позовавания на комитета, посочен в първа алинея.
Член 49
Изменение на Регламент (ЕО) № 882/2004
Член 66 от Регламент (ЕО) № 882/2004 се заличава.
Член 50
Изменение на Регламент (ЕО) № 396/2005
Глава VII от Регламент (ЕО) № 396/2005 се заличава.
Член 51
Изменение на Директива 2008/90/ЕО
В член 19 от Директива 2008/90/ЕО параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите, създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (28). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (29).
Член 52
Изменение на Директива 2009/128/ЕО
Член 22 от Директива 2009/128/ЕО се заличава.
Член 53
Изменение на Регламент (ЕО) № 1107/2009
Член 76 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 се заличава.
Член 54
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага, считано от 30 юни 2014 г.
При все това член 18, параграф 1, буква г) и член 47, точка 2 се прилагат от 1 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
UREDBA (EU) št. 652/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 15. maja 2014
o določbah za upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo, zdravjem in dobrobitjo živali ter v zvezi z zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom, spremembi direktiv Sveta 98/56/ES, 2000/29/ES in 2008/90/ES, uredb (ES) št. 178/2002, (ES) št. 882/2004 in (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktive 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi sklepov Sveta 66/399/EGS in 76/894/EGS ter Odločbe Sveta 2009/470/ES
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 43(2) in člena 168(4)(b) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Pravo Unije določa zahteve v zvezi s hrano in varnostjo hrane ter krmo in varnostjo krme na vseh stopnjah pridelave, vključno s pravili, katerih cilj je zagotavljajo poštene trgovinske prakse in obveščanje potrošnikov. Določa tudi zahteve v zvezi s preprečevanjem in obvladovanjem prenosljivih bolezni živali in zoonoz kot tudi zahteve v zvezi z dobrobitjo živali, živalskimi stranskimi proizvodi, zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom, varstvom sort rastlin, gensko spremenjenimi organizmi, dajanjem na trg in uporabo fitofarmacevtskih sredstev ter trajnostno rabo pesticidov. Pravo Unije določa tudi uradni nadzor in druge uradne dejavnosti, namenjene zagotavljanju učinkovitega izvajanja teh zahtev in skladnosti z njimi.
(2)
Splošni cilj prava Unije na navedenih področjih je prispevanje k visoki ravni zdravja ljudi, živali in rastlin v prehranski verigi, visoki ravni varstva in obveščanja potrošnikov ter visoki ravni varstva okolja ob spodbujanju konkurenčnosti in ustvarjanja delovnih mest.
(3)
Za doseganje tega splošnega cilja so potrebni ustrezni finančni viri. Zato je nujno, da Unija prispeva k financiranju ukrepov, ki se izvajajo na različnih področjih, povezanih z navedenim splošnim ciljem. Poleg tega bi bilo treba za učinkovito določanje rabe odhodkov določiti posamezne cilje ter kazalnike za oceno doseganja navedenih ciljev.
(4)
Unija je odhodke, povezane s hrano in krmo, v preteklosti financirala v obliki zagotavljanja nepovratnih sredstev, javnih razpisov in plačil mednarodnim organizacijam, ki so dejavne na tem področju. Primerno je, da se tak način financiranja nadaljuje.
(5)
Finančna sredstva Unije lahko države članice uporabijo tudi za podporo pri ukrepih na področju zdravja rastlin ali živali za obvladovanje, preprečevanje ali izkoreninjenje škodljivih organizmov ali bolezni živali, ki jih izvajajo organizacije, dejavne na teh področjih.
(6)
Zaradi proračunske discipline je v tej uredbi treba določiti seznam upravičenih ukrepov, za katere je mogoče pridobiti prispevek Unije, ter seznam upravičenih stroškov in veljavnih stopenj.
(7)
Ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (3) največji znesek za odhodke, povezane s hrano in krmo, za celotno obdobje 2014-2020 znaša 1 891 936 000 EUR.
(8)
Poleg tega bi bilo treba zagotoviti financiranje na ravni Unije za ukrepanje v izrednih okoliščinah, kot so izredne razmere v zvezi z zdravjem živali in rastlin, kadar odobritve iz proračunskega razdelka 3 ne zadostujejo, nujni ukrepi pa so potrebni. Financiranje za namene ukrepanja v takšnih krizah bi bilo treba mobilizirati na primer s črpanjem instrumenta prožnosti v skladu z Medinstitucionalnim sporazumom z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (4).
(9)
Pravo trenutno določa, da je stopnja povračila nekaterih upravičenih stroškov fiksna. Za druge stroške pa pravo ne predvideva omejitev za povračila. Za racionalizacijo in poenostavitev sistema bi bilo treba za povračilo določiti fiksno stopnjo. Primerno je, da se navedena stopnja določi v višini, ki se običajno uporablja za nepovratna sredstva. Zagotoviti je treba tudi, da se navedena najvišja stopnja lahko v nekaterih okoliščinah zviša.
(10)
Zaradi pomembnosti doseganja ciljev te uredbe je primerno 100-odstotno financiranje upravičenih stroškov za nekatere ukrepe, če med izvajanjem teh ukrepov nastajajo tudi neupravičeni stroški.
(11)
Unija mora zagotoviti, da so sredstva ustrezno porabljena, ter sprejeti ukrepe, s katerimi se odzove na potrebo po poenostavitvi svojih programov porabe, da bi se zmanjšali upravno breme in stroški upravičencev do sredstev ter vseh zadevnih strani v skladu s sporočilom Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 8. oktobra 2010 z naslovom „Pametna pravna ureditev v Evropski uniji“.
(12)
Pravo Unije določa, da morajo države članice izvajati nekatere ukrepe, kadar se pojavijo ali razvijejo nekatere bolezni živali ali zoonoze. Zato bi morala Unija zagotoviti finančni prispevek za take nujne ukrepe.
(13)
Z ustreznimi ukrepi za izkoreninjenje, obvladovanje in spremljanje bi bilo treba preprečevati in zmanjševati število izbruhov bolezni živali in zoonoz, ki pomenijo tveganje za zdravje ljudi in živali. Nacionalni programi za izkoreninjenje, obvladovanje in spremljanje navedenih bolezni in zoonoz bi morali biti upravičeni do financiranja Unije.
(14)
Zaradi organizacijskih razlogov in učinkovitosti pri upravljanju financiranja na področjih zdravja živali in rastlin je primerno določiti pravila o vsebini, predložitvi, oceni in odobritvi nacionalnih programov, vključno s tistimi, ki se izvajajo v najbolj oddaljenih regijah Unije, določenih v členu 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Zaradi istih razlogov bi bilo treba določiti roke za poročanje in predložitev zahtevkov za plačilo.
(15)
Direktiva Sveta 2000/29/ES (5) določa, da države članice izvajajo nekatere nujne ukrepe za izkoreninjenje organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode (škodljivi organizmi). Unija bi morala nameniti finančni prispevek za izkoreninjenje navedenih škodljivih organizmov. Finančni prispevek Unije bi moral biti pod nekaterimi pogoji na voljo tudi za nujne ukrepe, namenjene zadrževanju škodljivih organizmov, ki imajo najhujše posledice za Unijo in jih na nekaterih področjih ni mogoče izkoreniniti, ter za preventivne ukrepe v zvezi z navedenimi škodljivimi organizmi.
(16)
Nujni ukrepi proti škodljivim organizmom bi morali biti upravičeni do sofinanciranja Unije, če prinašajo dodano vrednost za Unijo kot celoto. Zato bi moral biti finančni prispevek Unije na voljo za škodljive organizme, ki so v oddelku I dela A Priloge I in oddelku I dela A Priloge II k Direktivi 2000/29/ES navedeni pod naslovom „Škodljivi organizmi za katere ni znano, ali so navzoči v katerem koli delu Unije, in ki so pomembni za vso Unijo“. Kadar je znano, da se škodljivi organizmi pojavljajo v Uniji, bi morali biti do finančnega prispevka Unije upravičeni le ukrepi v zvezi s tistimi organizmi, ki imajo najhujše posledice za Unijo. Taki škodljivi organizmi so predvsem tisti, za katere se uporabljajo ukrepi iz direktiv Sveta 69/464/EGS (6), 93/85/EGS (7), 98/57/ES (8) ali 2007/33/ES (9). Finančni prispevek Unije je na voljo tudi za tiste škodljive organizme, ki niso našteti v Prilogi I ali Prilogi II k Direktivi 2000/29/ES, za katere se uporabljajo nacionalni ukrepi in ki začasno izpolnjujejo pogoje za uvrstitev na seznam iz oddelka I dela A Priloge I k Direktivi 2000/29/ES ali oddelka I dela A Priloge II k navedeni direktivi. Ukrepi, povezani s škodljivimi organizmi, v zvezi s katerimi so bili sprejeti nujni ukrepi Unije za namen izkoreninjenja, bi morali biti upravičeni do finančnega prispevka Unije.
(17)
Potrebno je pravočasno odkrivanje navzočnosti nekaterih škodljivih organizmov. Preiskave take navzočnosti, ki jih izvajajo države članice, so nujne za zagotavljanje takojšnjega izkoreninjenja izbruhov navedenih škodljivih organizmov. Preiskave, ki so jih izvedle posamezne države članice, so nujne za varstvo ozemlja vseh drugih držav članic. Unija lahko prispeva k financiranju navedenih raziskav na splošno, pod pogojem, da njihovo področje zajema vsaj dve kritični kategoriji škodljivih organizmov, in sicer škodljive organizme, za katere ni znano, da bi bili navzoči na ozemlju Unije, in škodljive organizme, za katere se uporabljajo nujni ukrepi Unije.
(18)
Financiranje Unije za ukrepe na področju zdravja rastlin in živali bi moralo zajemati določene upravičene stroške. V izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih pa bi morali zajemati tudi stroške držav članic pri izvajanju drugih potrebnih ukrepov. Taki ukrepi lahko zajemajo izvajanje ukrepov okrepljene biološke varnosti v primeru izbruha bolezni ali navzočnosti škodljivih organizmov, uničenja in prevoza trupov med programi izkoreninjanja ter stroške nadomestil lastnikom zaradi kampanj nujnega cepljenja.
(19)
Najbolj oddaljene regije držav članic se spopadajo s težavami zaradi svoje oddaljenosti in odvisnosti od omejenega števila proizvodov. Primerno je, da Unija odobri finančni prispevek državam članicam za programe, ki jih izvajajo za obvladovanje škodljivih organizmov v navedenih najbolj oddaljenih regijah v skladu s cilji iz Uredbe (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (10). Ker se za nekatere najbolj oddaljene regije uporabljajo nacionalna pravila, specifična za te regije, namesto pravil Unije, določenih z Direktivo 2000/29/ES, bi se ta finančni prispevek Unije moral uporabljati za pravila, ki so v veljavi v teh regijah, ne glede na to ali gre za pravila Unije ali nacionalna pravila.
(20)
Uradni nadzor, ki ga izvajajo države članice, je nujno orodje za preverjanje in spremljanje izvajanja in izvrševanja ustreznih zahtev Unije ter skladnosti z njimi. Učinkovitost in uspešnost sistemov uradnega nadzora sta bistveni za ohranjanje visoke ravni varnosti ljudi, živali in rastlin v prehranski verigi ter hkrati zagotavljanje visoke ravni varstva okolja. Zato bi morala biti za take nadzorne ukrepe na voljo finančna podpora Unije. Finančni prispevek bi moral biti na voljo zlasti referenčnim laboratorijem Unije, da se jim zagotovi pomoč pri kritju stroškov, ki nastajajo zaradi izvajanja delovnih programov, ki jih odobri Komisija. Poleg tega je učinkovitost uradnega nadzora odvisna tudi od tega, da imajo nadzorni organi na voljo dobro usposobljeno osebje z ustreznim poznavanjem prava Unije, zato bi bilo treba Uniji omogočiti, da prispeva k njihovemu usposabljanju in ustreznim programom izmenjave, ki jih organizirajo pristojni organi.
(21)
Učinkovito upravljanje uradnega nadzora je odvisno od hitre izmenjave podatkov in informacij v zvezi s tem nadzorom. Poleg tega je primerno in usklajeno izvajanje ustreznih pravil odvisno od določanja učinkovitih sistemov, ki vključujejo pristojne organe držav članic. Zato bi morala biti vzpostavitev in delovanje podatkovnih baz in računalniško podprtih informacijskih sistemov za navedene namene upravičena do finančnih prispevkov.
(22)
Unija bi morala omogočiti financiranje strokovnih, znanstvenih, usklajevalnih in komunikacijskih dejavnosti, potrebnih za zagotavljanje pravilnega izvajanja prava Unije ter prilagajanja prava znanstvenemu, tehnološkemu in družbenemu razvoju. Financiranje bi moralo biti na voljo tudi za projekte, namenjene izboljšanju uspešnosti in učinkovitosti uradnega nadzora.
(23)
V skladu s členom 3 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (11) morajo vsi predlogi, ki se predložijo zakonodajnemu organu ter vsebujejo odstopanja od določb navedene uredbe, vključevati jasno navedbo takšnih odstopanj in posebnih razlogov, ki upravičujejo odstopanja. Zato bi bilo treba pristojne organe držav članic zaradi posebne narave nekaterih ciljev iz te uredbe in ob upoštevanju dejstva, da so zadevni pristojni organi najprimernejši za izvajanje dejavnosti, povezanih s temi cilji, šteti za opredeljene upravičence za namene člena 128(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012. Zato bi moralo biti mogoče, da se nepovratna sredstva takim organom dodelijo brez predhodne objave razpisov za zbiranje predlogov.
(24)
Z odstopanjem od člena 86 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in kot izjema od načela prepovedi retroaktivnosti iz člena 130 navedene uredbe, bi morali biti stroški nujnih ukrepov iz členov 7 in 17 te uredbe zaradi njihove nujne in nepredvidljive narave upravičeni od datuma, ko država članica Komisijo obvesti o pojavu bolezni ali navzočnosti škodljivega organizma. Komisija bi morala po oceni zahtevkov za plačilo, ki jih predložijo države članice, prevzeti ustrezne proračunske obveznosti in zagotoviti plačilo upravičenih odhodkov.
(25)
Zelo pomemben je takojšen začetek izvajanja takih nujnih ukrepov. Zato bi bilo škodljivo, če bi iz financiranja izključili stroške, ki nastanejo pred vložitvijo vloge za nepovratna sredstva, saj bi to države članice spodbudilo k usmeritvi takojšnjega prizadevanja v pripravo vloge za nepovratna sredstva in ne v izvajanje nujnih ukrepov.
(26)
Ob upoštevanju obsega veljavnega prava Unije v zvezi z izvajanjem ukrepov za izkoreninjenje in nadzor ter strokovnih omejitev glede drugega razpoložljivega strokovnega znanja morajo ukrepe iz te uredbe izvajati predvsem pristojni organi držav članic. Zato je treba v nekaterih primerih sofinancirati stroške za plače osebja nacionalnih uprav.
(27)
Načrtovanje programov omogoča usklajevanje in prednostno razvrščanje ter tako prispeva k učinkoviti rabi finančnih sredstev Unije. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za sprejetje delovnih programov za izvajanje nekaterih ukrepov iz te uredbe.
(28)
Komisiji bi bilo treba za zagotovitev odgovorne in učinkovite rabe finančnih sredstev Unije omogočiti preverjanje, ali se sredstva Unije učinkovito uporabljajo za izvajanje upravičenih ukrepov, in sicer s pregledi na kraju samem ali pregledi dokumentov.
(29)
Finančne interese Unije bi bilo treba zaščititi v celotnem ciklu odhodkov, vključno s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem nepravilnosti ter z izterjavo izgubljenih, nepravilno izplačanih ali nepravilno porabljenih sredstev.
(30)
Seznam bolezni živali, pri pojavu katerih se financirajo nujni ukrepi, je priložen tej uredbi in vsebuje bolezni živali iz členov 3(1), 4(1), 6(2) in 14(1) Odločbe Sveta 2009/470/ES (12). Da bi se upoštevale bolezni živali, ki jih je treba prijaviti v skladu z Direktivo Sveta 82/894/EGS (13), in bolezni, ki verjetno pomenijo novo grožnjo za Unijo, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi z dopolnitvijo tega seznama.
(31)
Seznami bolezni živali in zoonoz, upravičenih do financiranja programov za izkoreninjenje, obvladovanje in nadzor, so priloženi k tej uredbi in vsebujejo bolezni živali in zoonoze iz Priloge I Odločbe 2009/470/ES. Da bi se upoštevalo stanje, ki ga povzročijo te bolezni živali, ki znatno vplivajo na živinorejo ali trgovino z živalmi, razvoj zoonoz, ki ogrožajo ljudi ali nov znanstveni ali epidemiološki razvoj, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi z dopolnitvijo teh seznamov.
(32)
Pri sprejemanju delegiranih aktov na podlagi te uredbe je zlasti pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(33)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z vzpostavitvijo letnih in večletnih delovnih programov; finančnih prispevkov za nujne ukrepe ali kadar se je treba odzvati na nepredvidene dogodke; in postopkov, po katerih države članice predložijo vloge, poročila in zahtevke za plačila za nepovratna sredstva. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (14).
(34)
Pravo Unije bi bilo treba izvajati tako, da se zagotovi doseganje načrtovanih koristi na podlagi izkušenj. Zato je ustrezno, da Komisija oceni delovanje in učinkovitost te uredbe ter rezultate sporoči drugim institucijam.
(35)
Komisiji pri izvajanju obstoječih pravil Unije iz te uredbe trenutno pomagajo različni odbori, zlasti odbori, ustanovljeni s sklepoma Sveta 66/399/EGS (15) in 76/894/EGS (16), direktivama Sveta 98/56/ES (17) in 2008/90/ES (18) ter Uredbo (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (19). Primerno je poenostaviti postopek v odboru na tem področju. Odboru, ustanovljenem v skladu s členom 58 Uredbe (ES) št. 178/2002, bi se moralo podeliti pooblastilo, da Komisiji pomaga izvajati izvedbena pooblastila pri odhodkih ustreznih področij, ime navedenega odbora bi se moralo spremeniti, da odraža povečanje njegovih pristojnosti. Zato bi bilo treba sklepa 66/399/EGS in 76/894/EGS razveljaviti, direktivi 98/56/ES in 2008/90/ES ter Uredbo (ES) št. 178/2002 pa ustrezno spremeniti.
(36)
Ta uredba nadomešča določbe Odločbe 2009/470/ES. Prav tako nadomešča člen 13c(5) in člene od 22 do 26 Direktive 2000/29/ES, člen 66 Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (20), poglavje VII Uredbe (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta (21), člen 22 Direktive 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta (22) ter člen 76 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (23). Zato bi bilo treba Direktivo 2000/29/ES, uredbi (ES) št. 882/2004 in (ES) št. 396/2005, Direktivo 2009/128/ES in Uredbo (ES) št. 1107/2009 ustrezno spremeniti.
(37)
Zaradi uvedbe sofinanciranja Unije za stroške, ki jih imajo države članice z izplačilom nadomestil lastnikom za vrednost uničenih rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, za katere se uporabljajo ukrepi iz člena 16 Direktive 2000/29/ES, je treba razviti smernice za pogoje, ki se uporabljajo glede omejitev tržne vrednosti teh pridelkov in dreves. Z uvedbo bi zato bilo treba začeti šele 1. januarja 2017 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
SKUPNE DOLOČBE
POGLAVJE I
Predmet urejanja, področje uporabe in cilji
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
Ta uredba uvaja določbe za upravljanje odhodkov iz splošnega proračuna Evropske unije na področjih, za katera se uporabljajo pravila Unije o:
(a)
ureditvi področij hrane in varnosti hrane na vseh stopnjah pridelave, predelave, distribucije in odstranjevanja hrane, vključno s pravili za zagotavljanje poštene trgovinske prakse ter varovanje interesov potrošnikov in obveščanje, ter pridelavo in uporabo materialov in izdelkov, namenjenih stiku s hrano;
(b)
ureditvi področij krme in varnosti krme na vseh stopnjah pridelave, predelave, distribucije in odstranjevanja krme, vključno s pravili za zagotavljanje poštene trgovinske prakse ter varovanje interesov potrošnikov in obveščanje;
(c)
določitvi zahtev glede zdravja živali;
(d)
določitvi zahtev glede dobrobiti živali;
(e)
varstvenih ukrepih proti organizmom, škodljivim za rastline ali rastlinske proizvode, kakor je opredeljeno v členu 2(1)(e) Direktive 2000/29/ES (v nadaljnjem besedilu: škodljivi organizmi);
(f)
pridelavi rastlinskega razmnoževalnega materiala z namenom dajanja na trg in dajanju zadevnega materiala na trg;
(g)
določitvi zahtev glede dajanja fitofarmacevtskih sredstev na trg in trajnostne rabe pesticidov;
(h)
preprečevanju in zmanjševanju tveganj za javno zdravje in zdravje živali zaradi živalskih stranskih proizvodov in predelanih proizvodov;
(i)
ureditvi namernega sproščanja gensko spremenjenih organizmov v okolje;
(j)
varstvu pravic intelektualne lastnine v zvezi s sortami rastlin ter ohranjanjem in izmenjavo rastlinskih genskih virov.
Člen 2
Cilji
1. Odhodki iz člena 1 so namenjeni, da dosežejo:
(a)
splošni cilj prispevati k visoki ravni zdravja ljudi, živali in rastlin v prehranski verigi in na področjih, povezanih z njo, s preprečevanjem in izkoreninjanjem bolezni in škodljivih organizmov, in z zagotavljanjem visoke ravni varstva potrošnikov in okolja, pri tem pa krepiti konkurenčnost živilske industrije in industrije krme v Uniji in spodbujati ustvarjanje delovnih mest;
(b)
naslednje posamezne cilje:
(i)
prispevati k visoki ravni varnosti hrane in sistemov za pridelavo hrane ter drugih proizvodov, ki lahko vplivajo na varnost hrane, ter hkrati izboljšati trajnostno pridelavo hrane;
(ii)
prispevati k doseganju višjega zdravstvenega statusa živali v Uniji in podpirati izboljšanje dobrobiti živali;
(iii)
prispevati k pravočasnemu odkrivanju škodljivih organizmov in njihovemu izkoreninjenju, kadar so navedeni škodljivi organizmi vstopili v Unijo;
(iv)
prispevati k izboljšanju učinkovitosti, uspešnosti in zanesljivosti uradnega nadzora in drugih dejavnosti, ki se izvajajo ob upoštevanju učinkovitega izvajanja pravil Unije iz člena 1 ter skladnosti z njimi.
2. Za merjenje doseganja posameznih ciljev iz odstavka 1(b) se uporabljajo naslednji kazalniki:
(a)
za posamezni cilj iz odstavka 1(b)(i) zmanjšanje števila primerov bolezni pri ljudeh v Uniji, ki so povezane z varnostjo hrane ali zoonozami;
(b)
za posamezni cilj iz odstavka 1(b)(ii):
(i)
povečanje števila držav članic ali njihovih regij, ki so proste bolezni živali, za katere se dodeli finančni prispevek;
(ii)
splošno zmanjšanje parametrov bolezni, kot so pojavnost, razširjenost in število izbruhov;
(c)
za posamezni cilj iz odstavka 1(b)(iii):
(i)
pokritost ozemlja Unije s preiskavami škodljivih organizmov, zlasti za škodljive organizme, za katere ni znano, da se pojavljajo na ozemlju Unije, in škodljive organizme, ki se štejejo za najnevarnejše na ozemlju Unije;
(ii)
čas in uspešnost izkoreninjenja zadevnih škodljivih organizmov;
(d)
za posamezni cilj iz odstavka 1(b)(iv) ugoden rezultat nadzora na posameznih področjih, ki ga izvajajo in o katerem poročajo strokovnjaki Komisije v državah članicah.
POGLAVJE II
Oblike financiranja in splošne finančne določbe
Člen 3
Oblike financiranja
1. Financiranje Unije v zvezi z odhodki iz člena 1 se izvaja v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.
2. Ko se nepovratna sredstva dodelijo pristojnim organom držav članic, se zadevni organi štejejo za opredeljene upravičence v smislu člena 128(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012. Taka nepovratna sredstva se lahko dodelijo brez predhodne objave razpisov za zbiranje predlogov.
3. Finančni prispevek Unije za ukrepe iz te uredbe ima lahko tudi obliko prostovoljnih izplačil mednarodnim organizacijam, katerih članica je Unija ali s katerimi Unija sodeluje na področju njihovih dejavnosti, ki so dejavne na področjih, za katera se uporabljajo pravila iz člena 1.
Člen 4
Proračun
1. Zgornja meja za odhodke iz člena 1 za obdobje 2014-2020 znaša 1 891 936 000 EUR v tekočih cenah.
2. Zgornja meja iz odstavka 1 lahko zajema tudi izdatke za pripravljalne, spremljevalne, nadzorne, revizijske in ocenjevalne dejavnosti, potrebne za upravljanje odhodkov iz člena 1, in doseganje njihovih ciljev, zlasti za študije, srečanja strokovnjakov, izdatke, povezane z omrežji informacijske tehnologije, ki se osredotočajo na obdelavo in izmenjavo informacij, ter vse druge stroške za tehnično in upravno podporo, ki jih ima Komisija pri upravljanju navedenih odhodkov.
3. Zgornja meja lahko zajema tudi izdatke za tehnično in upravno podporo, potrebno za zagotovitev prehoda z ukrepov, sprejetih pred, na ukrepe, sprejete po začetku veljavnosti te uredbe. Po potrebi se lahko odobrena proračunska sredstva za pokrivanje podobnih izdatkov vnesejo v proračun tudi po letu 2020, da se omogoči upravljanje ukrepov, ki ne bi bili dokončani do 31. decembra 2020.
Člen 5
Najvišje stopnje nepovratnih sredstev
1. Finančni prispevek Unije, ki se zagotovi v obliki nepovratnih sredstev, ne presega 50 % upravičenih stroškov.
2. Najvišjo stopnjo iz odstavka 1 je mogoče povečati na 75 % upravičenih stroškov za:
(a)
čezmejne dejavnosti, ki jih izvajata dve ali več držav članic skupaj in so namenjene obvladovanju, preprečevanju ali izkoreninjenju škodljivih organizmov ali bolezni živali;
(b)
države članice, katerih bruto nacionalni dohodek na prebivalca je glede na zadnje podatke Eurostata nižji od 90 % povprečja v Uniji.
3. Najvišjo stopnjo iz odstavka 1 je mogoče povečati na 100 % upravičenih stroškov, kadar so dejavnosti, h katerim finančno prispeva Unija, povezane s preprečevanjem in obvladovanjem resnih zdravstvenih tveganj za ljudi, živali in rastline v Uniji in:
(a)
so namenjene preprečevanju človeških žrtev ali večjih gospodarskih motenj za Unijo kot celoto;
(b)
so posamezne naloge, ki so nujne za Unijo kot celoto, kakor določi Komisija v delovnem programu, sprejetem v skladu s členom 36(1) ali
(c)
so dejavnosti, ki se izvajajo v tretjih državah.
NASLOV II
FINANČNE DOLOČBE
POGLAVJE I
Zdravje živali
Oddelek 1
Nujni ukrepi
Člen 6
Upravičeni ukrepi
1. Nepovratna sredstva se lahko državam članicam dodelijo do najvišjih stopenj iz člena 5(1) do (3), in sicer za ukrepe, sprejete v primeru potrditve pojava ene od bolezni živali iz člena 7, če se ukrepi izvedejo takoj ob upoštevanju veljavnih določb iz ustreznega prava Unije. Taka nepovratna sredstva lahko vključujejo tudi stroške, ki so nastali kot posledica suma pojava take bolezni, če je bil pojav pozneje potrjen.
2. Nepovratna sredstva se lahko državam članicam dodelijo, če po potrditvi pojava ene od bolezni živali iz člena 7 dve ali več držav članic tesno sodeluje pri obvladovanju epidemije.
3. Nepovratna sredstva se lahko državam članicam, tretjim državam in mednarodnim organizacijam dodelijo za zaščitne ukrepe, sprejete v primeru neposrednega ogrožanja zdravstvenega statusa Unije zaradi pojava ali razvoja ene od bolezni živali ali zoonoz iz člena 7 ali 10 na ozemlju tretje države ali države članice.
4. Nepovratna sredstva se lahko državam članicam dodelijo, kadar Komisija na zahtevo države članice odloči, da morajo države članice uvesti zaloge bioloških proizvodov za obvladovanje bolezni živali in zoonoz iz člena 7 ali 10.
5. Finančni prispevek Unije se lahko dodeli za uvedbo zalog bioloških proizvodov ali nakup odmerkov cepiva, če lahko pojav ali razvoj ene od bolezni živali ali zoonoz iz člena 7 ali 10 v tretji državi ali državi članici ogroža Unijo.
Člen 7
Seznam bolezni živali
1. Seznam bolezni živali, za katere je mogoče pridobiti nepovratna sredstva v skladu s členom 6, je v Prilogi I.
2. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 40 za dodajanje na seznam bolezni živali iz odstavka 1, pri čemer se upoštevajo bolezni živali, ki jih je treba prijaviti v skladu z Direktivo 82/894/EGS, in bolezni, ki verjetno pomenijo novo grožnjo za Unijo zaradi znatnega vpliva na:
(a)
zdravje ljudi;
(b)
zdravje ali dobrobit živali ali
(c)
kmetijsko pridelavo ali akvakulturo ali povezane gospodarske sektorje.
Člen 8
Upravičeni stroški
1. Naslednji stroški držav članic v zvezi z izvajanjem ukrepov iz člena 6(1) so lahko upravičeni do financiranja v skladu z navedenim odstavkom:
(a)
stroški nadomestila lastnikom za vrednost živali, ki so bile zaklane ali izločene, do tržne vrednosti takih živali, kot če ne bi zbolele;
(b)
stroški zakola ali izločitve živali in s tem povezani stroški prevoza;
(c)
stroški nadomestila lastnikom za vrednost uničenih proizvodov živalskega izvora do tržne vrednosti navedenih proizvodov tik pred vsakim sumom ali potrditvijo bolezni;
(d)
stroški čiščenja, dezinsekcije ter razkuževanja gospodarstev in opreme, glede na epidemiologijo in značilnosti patogena;
(e)
stroški prevoza in uničenja okužene krme in okužene opreme, če te ni mogoče razkužiti;
(f)
stroški nakupa, skladiščenja, upravljanja in distribucije cepiva in vab, kakor tudi samega cepljenja, če Komisija določi ali dovoli tak ukrep;
(g)
stroški prevoza in odstranitve trupel;
(h)
v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih vsi drugi stroški, ki so nujni za izkoreninjenje bolezni, kot je določeno v sklepu o financiranju iz člena 36(4) te uredbe.
2. Kakor je navedeno v členu 130(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, so stroški upravičeni od datuma, ko država članica obvesti Komisijo o pojavu bolezni. Taki stroški lahko vključujejo tudi stroške, ki so nastali kot posledica suma pojava take bolezni, če je bil pojav pozneje potrjen.
3. Po oceni zahtevkov za plačilo, ki jih predložijo države članice, Komisija prevzame ustrezne proračunske obveznosti in zagotovi plačilo upravičenih odhodkov.
Oddelek 2
Programi za izkoreninjenje, obvladovanje in nadzor bolezni živali in zoonoz
Člen 9
Upravičeni programi
Nepovratna sredstva se lahko dodelijo za letne ali večletne nacionalne programe držav članic za izkoreninjenje, obvladovanje in nadzor bolezni živali ali zoonoz v skladu s členom 10 (v nadaljnjem besedilu: nacionalni programi).
Člen 10
Seznam bolezni živali in zoonoz
1. Seznam bolezni živali in zoonoz, za katere je mogoče pridobiti nepovratna sredstva v skladu s členom 9, je v Prilogi II.
2. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 40 za dodajanje na seznam bolezni živali in zoonoz iz odstavka 1 tega člena, pri čemer se upošteva:
(a)
stanje bolezni živali, ki znatno vplivajo na živinorejo ali trgovino z rejnimi živalmi;
(b)
razvoj zoonoz, ki ogrožajo ljudi ali
(c)
nov znanstveni ali epidemiološki razvoj.
Člen 11
Upravičeni stroški
Naslednji stroški držav članic za izvajanje nacionalnih programov so lahko upravičeni do nepovratnih sredstev v skladu s členom 9:
(a)
stroški vzorčenja živali;
(b)
stroški testiranj, če so omejeni na:
(i)
stroške kompletov za testiranje, reagentov in potrošnega materiala, ki ga je mogoče opredeliti in se uporablja izrecno za izvajanje navedenih testov;
(ii)
stroške osebja, ne glede na njihov status, neposredno vključenega v izvajanje testiranj;
(c)
stroški nadomestila lastnikom za vrednost živali, ki so bile zaklane ali izločene, do tržne vrednosti takih živali, kot če ne bi zbolele;
(d)
stroški zakola ali izločitve živali;
(e)
stroški nadomestila lastnikom za vrednost uničenih proizvodov živalskega izvora do tržne vrednosti navedenih proizvodov tik pred vsakim sumom ali potrditvijo bolezni;
(f)
stroški nakupa, skladiščenja, cepljenja, upravljanja ali distribucije odmerkov cepiva ali cepiva in vab, ki se uporabljajo v programih;
(g)
stroški čiščenja, razkuževanja in dezinsekcije gospodarstva in opreme, ki temeljijo na epidemiologiji in značilnostih patogena ter
(h)
v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih stroški za izvajanje potrebnih ukrepov poleg ukrepov iz točk od (a) do (g), če so takšni ukrepi določeni v sklepu o nepovratnih sredstvih iz člena 13(3) in (4).
Za namene točke (c) prvega pododstavka se morebitna preostala vrednost živali odšteje od nadomestila.
Za namene točke (d) prvega pododstavka se preostala vrednost toplotno obdelanih neinkubiranih jajc odšteje od nadomestila.
Člen 12
Vsebina in predložitev nacionalnih programov
1. Države članice Komisiji do 31. maja predložijo nacionalne programe, katerih začetek je predviden za naslednje leto in za katere želijo vložiti zahtevek za nepovratna sredstva.
Nacionalni programi, predloženi po 31. maju, niso upravičeni do financiranja v naslednjem letu.
2. Nacionalni programi vsebujejo vsaj naslednje:
(a)
opis epidemiološkega stanja živalske bolezni ali zoonoze pred datumom začetka programa;
(b)
opis in določitev geografskih in upravnih območij, v katerih se izvaja program;
(c)
trajanje programa;
(d)
ukrepe, ki jih je treba izvesti;
(e)
predvideni proračun;
(f)
cilje, ki jih je treba doseči do datuma zaključka programa, in pričakovane koristi programa ter
(g)
primerne kazalnike za merjenje doseganja ciljev programa.
Za vsak večletni nacionalni program se informacije iz točk (b), (d) in (f) prvega pododstavka zagotovijo za vsako leto trajanja programa, če je prišlo do znatnih sprememb v primerjavi s predhodnim letom. Informacije iz točke (e) navedenega pododstavka se zagotovijo za vsako leto trajanja programa.
3. Države članice lahko v svoje nacionalne programe vključijo ukrepe, ki se izvajajo na ozemlju sosednjih tretjih držav in v sodelovanju z organi navedenih držav, če bi lahko pojav ali razvoj ene od bolezni živali ali zoonoz, vključenih na seznam iz člena 10, ogrozil zdravstveni status Unije in če so sprejeti ukrepi namenjeni preprečitvi vnosa ene od navedenih bolezni ali zoonoz v Unijo.
Člen 13
Ocena in odobritev nacionalnih programov
1. Komisija ob upoštevanju prednostnih nalog in meril, določenih v letnih ali večletnih delovnih programih iz člena 36(1), oceni nacionalne programe.
2. Komisija vsako leto do 30. novembra uradno obvesti države članice o:
(a)
seznamu strokovno odobrenih nacionalnih programov, predlaganih za sofinanciranje;
(b)
okvirnem znesku, ki je dodeljen vsakemu programu;
(c)
okvirni zgornji meji finančnega prispevka Unije za vsak program ter
(d)
vseh okvirnih pogojih, ki se lahko nanašajo na finančni prispevek Unije.
3. Komisija do 31. januarja vsako leto odobri letne nacionalne programe in s tem povezano financiranje s sklepom o nepovratnih sredstvih v zvezi z izvedenimi ukrepi in nastalimi stroški od 1. januarja do 31. decembra navedenega leta. Po predložitvi vmesnih poročil iz člena 14 lahko Komisija po potrebi spremeni takšne sklepe v zvezi s celotnim obdobjem upravičenosti.
4. Komisija do 31. januarja prvega leta izvajanja odobri večletne nacionalne programe in s tem povezano financiranje s sklepom o nepovratnih sredstvih v zvezi z izvedenimi ukrepi in nastalimi stroški od 1. januarja prvega leta izvajanja do konca obdobja izvajanja.
5. V primeru odobritve večletnih nacionalnih programov v skladu z odstavkom 4 se lahko proračunske obveznosti razdelijo v letne obroke. Kadar se proračunske obveznosti tako razdelijo, Komisija dodeli letne obroke, pri čemer upošteva napredek programov, ocenjene potrebe in razpoložljivi proračun.
Člen 14
Poročanje
Države članice za vsak odobreni letni ali večletni nacionalni program Komisiji vsako leto do 30. aprila predložijo podrobno letno strokovno in finančno poročilo za prejšnje leto. Navedeno poročilo vsebuje dosežene rezultate, ki se izmerijo na podlagi kazalnikov iz člena 12(2)(g), in podrobno poročilo o nastalih upravičenih stroških.
Poleg tega države članice za vsak odobreni nacionalni program Komisiji vsako leto do 31. avgusta predložijo vmesno finančno poročilo.
Člen 15
Plačila
Država članica zahtevek za plačilo za določeno leto za nacionalni program predloži Komisiji do 30. aprila naslednjega leta.
Komisija plača finančni prispevek Unije za upravičene stroške, potem ko ustrezno preveri poročila iz člena 14.
POGLAVJE II
Zdravje rastlin
Oddelek 1
Nujni ukrepi
Člen 16
Upravičeni ukrepi
1. Nepovratna sredstva se lahko državam članicam pod pogoji iz člena 17 dodelijo do najvišjih stopenj iz člena 5(1) do (3), in sicer za naslednje ukrepe proti škodljivim organizmom:
(a)
ukrepi za izkoreninjenje škodljivega organizma na napadenem območju, ki jih izvedejo pristojni organi v skladu s členom 16(1) in (2) Direktive 2000/29/ES ali v skladu z ukrepi Unije, sprejetimi v skladu s členom 16(3) navedene direktive;
(b)
ukrepi za zadrževanje škodljivega organizma, v zvezi s katerimi so bili sprejeti ukrepi Unije za zadrževanje v skladu s členom 16(3) Direktive 2000/29/ES, na napadenem območju, kjer tega škodljivega organizma ni mogoče izkoreniniti in kjer so zadevni ukrepi nujni za varstvo Unije pred nadaljnjim širjenjem navedenega škodljivega organizma. Navedeni ukrepi izrecno zadevajo izkoreninjenje navedenega škodljivega organizma v varnostnem pasu, če se ugotovi njegova navzočnost v navedenem varnostnem pasu;
(c)
dodatni varstveni ukrepi za preprečevanje širjenja škodljivega organizma, v zvezi s katerim so bili sprejeti ukrepi Unije v skladu s členom 16(3) Direktive 2000/29/ES, poleg ukrepov za izkoreninjenje iz točke (a) in ukrepov zadrževanja iz točke (b), kadar so navedeni ukrepi nujni za varstvo Unije pred nadaljnjim širjenjem navedenega škodljivega organizma.
Nepovratna sredstva za ukrepe iz točk (a) in (b) prvega pododstavka se lahko dodelijo tudi za ukrepe, ki so bili izvedeni kot posledica suma navzočnosti takega škodljivega organizma, če je bila navzočnost pozneje potrjena.
2. Nepovratna sredstva iz odstavka 1 se lahko dodelijo tudi državi članici, na ozemlju katere škodljivi organizmi iz odstavka 1 niso navzoči, če je ta sprejela ukrepe proti vstopu navedenih škodljivih organizmov na svoje ozemlje, ker so ti organizmi navzoči v sosednji državi članici ali tretji državi, ki meji neposredno na zadevno državo članico.
3. Nepovratna sredstva se lahko državam članicam dodelijo, če po potrditvi navzočnosti enega od škodljivih organizmov iz člena 17 dve ali več držav članic tesno sodeluje pri izvajanju ustreznih ukrepov iz odstavka 1.
4. Nepovratna sredstva za ukrepe iz točk (a) do (c) prvega pododstavka se lahko dodelijo tudi mednarodnim organizacijam.
Člen 17
Pogoji
Ukrepi iz člena 16 so lahko upravičeni do nepovratnih sredstev, če se izvedejo takoj, če se upoštevajo veljavne določbe iz ustrezne zakonodaje Unije in če je izpolnjen eden ali več naslednjih pogojev:
(a)
ukrepi zadevajo škodljive organizme iz oddelka I dela A Priloge I k Direktivi 2000/29/ES in oddelka I dela A Priloge II k navedeni direktivi;
(b)
ukrepi zadevajo škodljive organizme iz ukrepa, ki ga je sprejela Komisija v skladu s členom 16(3) Direktive 2000/29/ES;
(c)
ukrepi zadevajo škodljive organizme, za katere so bili sprejeti ukrepi v skladu z direktivami 69/464/EGS, 93/85/EGS, 98/57/ES ali 2007/33/ES ali
(d)
ukrepi zadevajo škodljive organizme, ki niso navedeni v Prilogi I ali Prilogi II k Direktivi 2000/29/ES, za katere velja ukrep, ki ga je sprejel pristojni urad države članice v skladu s členom 16(2) Direktive 2000/29/ES, in ki so začasno lahko uvrščeni v oddelek I dela A Priloge I k Direktivi 2000/29/ES ali oddelek I dela A Priloge II navedeni direktivi.
Pri ukrepih, ki izpolnjujejo pogoj iz točke (b) prvega odstavka, nepovratna sredstva ne pokrivajo stroškov, nastalih po prenehanju veljavnosti ukrepa, ki ga je sprejela Komisija v skladu s členom 16(3) Direktive 2000/29/ES.
Pri ukrepih, ki izpolnjujejo pogoj iz točke (d) prvega odstavka, nepovratna sredstva ne pokrivajo stroškov, nastalih več kot dve leti po začetku veljavnosti ukrepa, ki ga je sprejel pristojni urad zadevne države članice, ali nastalih po prenehanju veljavnosti ukrepa.
Člen 18
Upravičeni stroški
1. Naslednji stroški, ki jih imajo države članice pri izvajanju ukrepov iz člena 16, so lahko upravičeni do nepovratnih sredstev iz navedenega člena:
(a)
stroški osebja, ne glede na njihov status, neposredno vključenega v izvajanje ukrepov, ter stroški najema opreme, potrošnega materiala in katerega koli drugega potrebnega materiala, sredstev za tretiranje, vzorčenje in laboratorijskih testov;
(b)
stroški naročil storitev tretjih oseb za izvedbo dela ukrepov;
(c)
stroški nadomestila zadevnim izvajalcem dejavnosti ali lastnikom za tretiranje, uničenje in poznejšo odstranitev rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov ter stroški čiščenja in razkuževanja prostorov, zemlje, vode, tal, rastnih substratov, objektov, strojev in opreme;
(d)
stroški nadomestila zadevnim lastnikom za vrednost uničenih rastlin, rastlinskih proizvodov ali drugih predmetov, za katere se uporabljajo ukrepi iz člena 16 Direktive 2000/29/ES, omejeni do tržne vrednosti takih rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov, kot če jih ti ukrepi ne bi prizadeli; preostala vrednost, če obstaja, se odšteje od nadomestila ter
(e)
v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih stroški za izvajanje drugih potrebnih ukrepov poleg ukrepov iz točk (a) do (d), če so takšni ukrepi določeni v finančnem sklepu iz člena 36(4).
Nadomestilo lastnikom iz točke (c) je upravičeno le, če so bili ukrepi izvedeni pod nadzorom pristojnih organov.
2. Kakor je navedeno v členu 130(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, so stroški izjemoma upravičeni od datuma, ko država članica obvesti Komisijo o navzočnosti škodljivega organizma. Taki stroški lahko vključujejo tudi tiste stroške, ki so nastali kot posledica suma navzočnosti takega škodljivega organizma, če je bila navzočnost pozneje potrjena.
3. Po oceni zahtevkov za plačilo, ki jih predložijo države članice, Komisija prevzame ustrezne proračunske obveznosti in zagotovi plačilo upravičenih odhodkov.
Oddelek 2
Programi preiskav navzočnosti škodljivih organizmov
Člen 19
Upravičeni programi preiskav
Nepovratna sredstva se lahko dodelijo državam članicam za letne in večletne programe preiskav, ki jih te države izvajajo v zvezi s navzočnostjo škodljivih organizmov (v nadaljnjem besedilu: programi preiskav), če navedeni programi izpolnjujejo vsaj enega od naslednjih pogojev:
(a)
ukrepi zadevajo škodljive organizme iz oddelka I dela A Priloge I k Direktivi 2000/29/ES in oddelka I dela A Priloge II k navedeni direktivi;
(b)
ukrepi zadevajo škodljive organizme iz ukrepa, ki ga je sprejela Komisija v skladu s členom 16(3) Direktive 2000/29/ES.
Za škodljive organizme iz točke (a) prvega odstavka tega člena, programi preiskav temeljijo na oceni tveganja vstopa, naselitve in širjenja navedenih škodljivih organizmov na ozemlju zadevne države članice in se nanašajo vsaj na škodljive organizme, ki predstavljajo največje tveganje, in na glavne vrste rastlin, ki so izpostavljene navedenim tveganjem.
Pri ukrepih, ki izpolnjujejo pogoj iz točke (b) prvega odstavka tega člena, nepovratna sredstva ne pokrivajo stroškov, nastalih po prenehanju veljavnosti ukrepa, ki ga je sprejela Komisija v skladu s členom 16(3) Direktive 2000/29/ES.
Člen 20
Upravičeni stroški
Naslednji stroški, ki jih imajo države članice pri izvajanju programov preiskav iz člena 19, so lahko upravičeni do nepovratnih sredstev iz navedenega člena:
(a)
stroški vzorčenja;
(b)
stroški testiranj, če so omejeni na:
(i)
stroške kompletov za testiranje, reagentov in potrošnega materiala, ki ga je mogoče opredeliti in se uporablja posebej za izvajanje zadevnih testov;
(ii)
stroške osebja, ne glede na njihov status, neposredno vključenega v izvajanje testiranj;
(c)
v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih stroški za izvajanje potrebnih ukrepov poleg ukrepov iz točk (a) in (b), če so takšni ukrepi določeni v sklepu o nepovratnih sredstvih iz člena 22(3) in (4).
Člen 21
Vsebina in predložitev programov preiskav
1. Države članice do 31. maja Komisiji predložijo programe preiskav, katerih začetek je predviden za naslednje leto in za katere želijo vložiti zahtevek za nepovratna sredstva.
Programi preiskav, predloženi po 31. maju, niso upravičeni do financiranja v naslednjem letu.
2. Programi preiskav vsebujejo vsaj naslednje:
(a)
škodljive organizme, ki so vključeni v program;
(b)
opis in določitev geografskih in upravnih območij, v katerih se izvaja program, ter opis statusa navedenih območij glede navzočnosti zadevnih škodljivih organizmov;
(c)
trajanje programa;
(d)
število načrtovanih vizualnih pregledov, vzorcev in testiranj za škodljive organizme in rastline, rastlinske proizvode in druge zadevne predmete;
(e)
predvideni proračun;
(f)
cilje, ki jih je treba doseči do datuma zaključka programa, in pričakovane koristi programa ter
(g)
primerne kazalnike za merjenje doseganja ciljev programa.
Za vsak večletni program preiskav se informacije iz točk (b), (d) in (f) prvega pododstavka zagotovijo za vsako leto trajanja programa, če je prišlo do znatnih sprememb v primerjavi s predhodnim letom. Informacije iz točke (e) navedenega pododstavka se zagotovijo za vsako leto trajanja programa.
Člen 22
Ocena in odobritev programov preiskav
1. Komisija ob upoštevanju prednostnih nalog in meril, določenih v letnih ali večletnih delovnih programih iz člena 36(1), oceni programe preiskav.
2. Komisija vsako leto do 30. novembra uradno obvesti države članice o:
(a)
seznamu strokovno odobrenih programov preiskav, predlaganih za sofinanciranje;
(b)
okvirnem znesku, ki je dodeljen vsakemu programu;
(c)
okvirni zgornji meji finančnega prispevka Unije za vsak program ter
(d)
vseh okvirnih pogojih, ki se lahko nanašajo na finančni prispevek Unije.
3. Komisija do 31. januarja vsako leto odobri letne programe preiskav in s tem povezano financiranje s sklepom o nepovratnih sredstvih v zvezi z izvedenimi ukrepi in nastalimi stroški od 1. januarja do 31. decembra navedenega leta. Po predložitvi vmesnih poročil iz člena 23 lahko Komisija po potrebi spremeni takšne sklepe v zvezi s celotnim obdobjem upravičenosti.
4. Komisija do 31. januarja prvega leta izvajanja odobri večletne programe preiskav in s tem povezano financiranje s sklepom o nepovratnih sredstvih v zvezi z izvedenimi ukrepi in nastalimi stroški od 1. januarja prvega leta izvajanja do konca obdobja izvajanja.
5. V primeru odobritve večletnih programov preiskav v skladu z odstavkom 4 se lahko proračunske obveznosti razdelijo v letne obroke. Kadar se proračunske obveznosti tako razdelijo, Komisija dodeli letne obroke, pri čemer upošteva napredek programov, ocenjene potrebe in razpoložljivi proračun.
Člen 23
Poročanje
Države članice za vsak odobreni letni ali večletni program preiskav Komisiji vsako leto do 30. aprila predložijo podrobno letno strokovno in finančno poročilo za prejšnje leto. Navedeno poročilo vsebuje dosežene rezultate, ki se izmerijo na podlagi kazalnikov iz člena 21(2)(g), in podrobno poročilo o nastalih upravičenih stroških.
Poleg tega države članice za vsak odobreni program preiskav Komisiji vsako leto do 31. avgusta predložijo vmesno finančno poročilo.
Člen 24
Plačila
Država članica zahtevek za plačilo za določeno leto za program preiskav predloži Komisiji do 30. aprila naslednjega leta.
Komisija plača finančni prispevek Unije za upravičene stroške, potem ko ustrezno preveri poročila iz člena 23.
Oddelek 3
Programi za obvladovanje škodljivih organizmov v najbolj oddaljenih regijah Unije
Člen 25
Upravičeni ukrepi in upravičeni stroški
1. Nepovratna sredstva se lahko dodelijo državam članicam za programe, ki jih izvajajo za obvladovanje škodljivih organizmov v najbolj oddaljenih regijah Unije iz člena 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s cilji iz člena 2 Uredbe (EU) št. 228/2013 (v nadaljnjem besedilu: programi za najbolj oddaljene regije). Zadevna nepovratna sredstva se dodelijo za dejavnosti, potrebne za zagotavljanje pravilnega izvajanja nacionalnih pravil ali pravil Unije o obvladovanju škodljivih organizmov, ki veljajo v navedenih regijah.
2. Naslednji stroški držav članic za izvajanje programov za najbolj oddaljene regije so lahko upravičeni do finančnega prispevka Unije:
(a)
stroški osebja, ne glede na njihov status, neposredno vključenega v izvajanje ukrepov, stroški najema opreme, potrošnega materiala in sredstev za tretiranje;
(b)
stroški naročil storitev tretjih oseb za izvedbo dela ukrepov;
(c)
stroški vzorčenja;
(d)
stroški testiranj, če so omejeni na:
(i)
stroške kompletov za testiranje, reagentov in potrošnega materiala, ki ga je mogoče opredeliti in se uporablja posebej za izvajanje zadevnih testov;
(ii)
stroške osebja, ne glede na njihov status, neposredno vključenega v izvajanje testiranj;
Člen 26
Vsebina in predložitev programov za najbolj oddaljene regije
1. Države članice do 31. maja Komisiji predložijo programe v najbolj oddaljenih regijah, katerih začetek izvajanja je predviden za naslednje leto in za katere želijo vložiti zahtevek za nepovratna sredstva.
Programi za najbolj oddaljene regije, ki se predložijo po 31. maju, niso upravičeni do financiranja v naslednjem letu.
2. Programi za najbolj oddaljene regije vključujejo vsaj:
(a)
škodljive organizme, ki so vključeni v program;
(b)
opis in določitev geografskih in upravnih območij, v katerih se izvaja program, ter opis statusa navedenih območij glede navzočnosti zadevnih škodljivih organizmov;
(c)
strokovno analizo regionalnih fitosanitarnih razmer;
(d)
trajanje programa;
(e)
dejavnosti, vključene v program in, kjer je to ustrezno, število načrtovanih vizualnih pregledov, vzorcev in testiranj za škodljive organizme in rastline, rastlinske proizvode in druge zadevne predmete;
(f)
predvideni proračun;
(g)
cilje, ki jih je treba doseči do datuma zaključka programa, in pričakovane koristi programa ter
(h)
primerne kazalnike za merjenje doseganja ciljev programa.
Za vsak večletni program za najbolj oddaljene regije se informacije iz točk (b), (e) in (g) prvega pododstavka zagotovijo za vsako leto trajanja programa, če je prišlo do znatnih sprememb v primerjavi s predhodnim letom. Informacije iz točke (f) navedenega pododstavka se zagotovijo za vsako leto trajanja programa.
Člen 27
Ocena in odobritev programov za najbolj oddaljene regije
1. Programi za najbolj oddaljene regije se ocenijo ob upoštevanju prednostnih nalog in meril, določenih v letnih ali večletnih delovnih programih iz člena 36(1).
2. Komisija vsako leto do 30. novembra uradno obvesti države članice o:
(a)
seznamu strokovno odobrenih programov za najbolj oddaljene regije, predlaganih za sofinanciranje;
(b)
okvirnem znesku, ki je dodeljen vsakemu programu;
(c)
okvirni zgornji meji finančnega prispevka Unije za vsak program ter
(d)
vseh okvirnih pogojih, ki se lahko nanašajo na finančni prispevek Unije.
3. Letni programi za najbolj oddaljene regije in povezano financiranje se odobrijo do 31. januarja vsako leto s sklepom o nepovratnih sredstvih v zvezi s sprejetimi ukrepi in nastalimi stroški od 1. januarja do 31. decembra navedenega leta. Po predložitvi vmesnih poročil iz člena 28 lahko Komisija po potrebi spremeni takšne sklepe v zvezi s celotnim obdobjem upravičenosti.
4. Večletni programi za najbolj oddaljene regije in s tem povezano financiranje se odobrijo do 31. januarja prvega leta izvajanja s sklepom o nepovratnih sredstvih v zvezi z izvedenimi ukrepi in nastalimi stroški od 1. januarja prvega leta izvajanja do konca obdobja izvajanja.
5. V primeru odobritve večletnih programov za oddaljene regije v skladu z odstavkom 4 se lahko proračunske obveznosti razdelijo v letne obroke. Kadar se proračunske obveznosti tako razdelijo, Komisija dodeli letne obroke, pri čemer upošteva napredek programov, ocenjene potrebe in razpoložljivi proračun.
Člen 28
Poročanje
Države članice za vsak odobreni letni ali večletni program za najbolj oddaljene regije Komisiji vsako leto do 30. aprila predložijo podrobno letno strokovno in finančno poročilo za prejšnje leto. Navedeno poročilo vsebuje dosežene rezultate, ki se izmerijo na podlagi kazalnikov iz točke (h) prvega pododstavka člena 26(2), in podrobno poročilo o nastalih upravičenih stroških.
Poleg tega države članice za vsak odobreni program za najbolj oddaljene regije Komisiji vsako leto do 31. avgusta predložijo vmesno finančno poročilo.
Člen 29
Plačila
Država članica zahtevek za plačilo za določeno leto za program za najbolj oddaljene regije predloži Komisiji do 30. aprila naslednjega leta.
Komisija plača finančni prispevek Unije za upravičene stroške, potem ko ustrezno preveri poročila iz člena 28.
POGLAVJE III
Finančna podpora za uradni nadzor in druge dejavnosti
Člen 30
Referenčni laboratoriji Evropske unije
1. Referenčnim laboratorijem Evropske unije iz člena 32 Uredbe (ES) št. 882/2004 se lahko dodelijo nepovratna sredstva za stroške, nastale pri izvajanju delovnih programov, ki jih potrdi Komisija.
2. Do nepovratnih sredstev iz odstavka 1 so upravičeni naslednji stroški:
(a)
stroški osebja, ne glede na njihov status, neposredno vključenega v dejavnosti, ki jih laboratoriji izvajajo v vlogi referenčnega laboratorija Unije;
(b)
stroški osnovne opreme;
(c)
stroški potrošnega materiala;
(d)
stroški pošiljanja vzorcev, službenih potovanj, srečanj, dejavnosti usposabljanja.
Člen 31
Usposabljanje
1. Unija lahko financira usposabljanje zaposlenih v pristojnih organih, odgovornih za uradni nadzor iz člena 51 Uredbe (ES) št. 882/2004, da se razvije usklajen pristop k uradnemu nadzoru in drugim uradnim dejavnostim za zagotavljanje visoke stopnje varovanja zdravja ljudi, živali in rastlin.
2. Komisija pripravi programe usposabljanja, v katerih določi prednostne naloge pri ukrepanju na podlagi ugotovljenih tveganj za javno zdravje, zdravje in dobrobit živali ter zdravje rastlin.
3. Da bi bili pristojni organi upravičeni do financiranja Unije iz odstavka 1, zagotovijo, da znanje, pridobljeno med usposabljanjem, po potrebi razširjajo in ga ustrezno uporabljajo v nacionalnih programih usposabljanja.
4. Do finančnega prispevka iz odstavka 1 so upravičeni naslednji stroški:
(a)
stroški organizacije dejavnosti usposabljanja, vključno z usposabljanji, ki so na voljo tudi udeležencem iz tretjih držav, ali izmenjave;
(b)
potni stroški, stroški nastanitve in dnevnic osebja pristojnih organov, ki sodelujejo na usposabljanju.
Člen 32
Strokovnjaki iz držav članic
Finančni prispevek Unije se lahko dodeli za potne stroške, stroške nastanitve in dnevnice, ki jih imajo strokovnjaki držav članic, ki jih Komisija imenuje za pomoč njenim strokovnjakom, kakor je določeno v členih 45(1) in 46(1) Uredbe (ES) št. 882/2004.
Člen 33
Usklajeni načrti nadzora in zbiranje podatkov
1. Nepovratna sredstva se lahko dodelijo državam članicam za stroške, ki nastanejo pri izvajanju usklajenih načrtov nadzora iz člena 53 Uredbe (ES) št. 882/2004 in pri zbiranju podatkov.
2. Naslednji stroški so lahko vključeni v ta nepovratna sredstva:
(a)
stroški vzorčenja in laboratorijskih testov;
(b)
stroški opreme, potrebne za izvajanje nalog uradnega nadzora in zbiranja podatkov.
POGLAVJE IV
Drugi ukrepi
Člen 34
Informacijski sistemi
1. Unija financira vzpostavitev in vodenje podatkovnih baz ter računalniško podprtih informacijskih sistemov, s katerimi upravlja Komisija in so potrebni za uspešno in učinkovito izvajanje pravil iz člena 1.
2. Finančni prispevek Unije se lahko dodeli za vzpostavitev in upravljanje podatkovnih baz ter računalniško podprtih informacijskih sistemov v lasti tretjih oseb, vključno z mednarodnimi organizacijami, če imajo take podatkovne baze ter računalniško podprti informacijski sistemi:
(a)
dokazano dodano vrednost za celotno Unijo in so v Uniji na voljo vsem zainteresiranim uporabnikom ter
(b)
so potrebni za uspešno in učinkovito izvajanje pravil iz člena 1.
Člen 35
Izvajanje in prilagajanje pravil
1. Unija lahko financira strokovno in znanstveno delo, vključno s študijami in dejavnostmi usklajevanja, potrebnimi za zagotavljanje pravilnega izvajanja pravil na področjih iz člena 1, in prilagajanje navedenih pravil znanstvenemu, tehnološkemu in družbenemu razvoju.
Finančni prispevek Unije se lahko odobri tudi državam članicam ali mednarodnim organizacijam, ki delujejo na področjih iz člena 1, da začnejo z izvajanjem dejavnosti v podporo razvoju in izvajanju pravil na teh področjih.
2. Nepovratna sredstva se lahko odobrijo za projekte, ki jih organizira ena ali več držav članic s ciljem izboljšanja učinkovitega izvajanja uradnega nadzora z uporabo inovativnih tehnik in protokolov.
3. Finančni prispevek Unije se lahko odobri tudi za spodbujanje pobud Unije in držav članic za obveščanje in ozaveščanje, katerih cilj je zagotoviti izboljšano, skladno in trajnostno delovanje pri izvajanju pravil na področjih iz člena 1.
NASLOV III
NAČRTOVANJE PROGRAMOV, IZVAJANJE IN NADZOR
Člen 36
Delovni programi in finančni prispevki
1. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi skupne ali posamezne letne ali večletne delovne programe za izvajanje ukrepov iz naslova II, z izjemo oddelka 1 poglavja I in oddelka 1 poglavja II naslova II. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 41(2).
2. V delovnih programih iz odstavka 1 se navedejo zastavljeni operativni cilji, ki so skladni s splošnimi in posameznimi cilji iz člena 2, pričakovani rezultati, metoda izvajanja in njihov skupni znesek. Vsebujejo tudi opis ukrepov, za katere je predvideno financiranje, navedbo zneskov, dodeljenih za posamezen ukrep, in okviren časovni razpored izvajanja. Ta nepovratna sredstva vključujejo prednostne ukrepe, merila ocenjevanja, stopnjo sofinanciranja in okvirni seznam upravičenih ukrepov in stroškov v skladu s členom 3 te uredbe.
3. Delovni programi za izvajanje ukrepov iz oddelka 2 poglavja I naslova II ter oddelka 2 in oddelka 3 poglavja II naslova II se sprejmejo do 30. aprila v letu izvrševanja teh programov, pod pogojem, da je osnutek proračuna sprejet. Delovni programi odražajo prednostne naloge iz Priloge III k tej uredbi.
4. Z namenom izvajanja nujnih ukrepov iz oddelka 1 poglavja I naslova II in oddelka 1 poglavja II naslova II ali kadar se je treba odzvati na nepredvidene dogodke, Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi finančne prispevke. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 41(2).
5. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi postopke, po katerih države članice predložijo vloge, poročila in zahtevke za plačila za nepovratna sredstva iz oddelkov 1 in 2 poglavja I ter oddelkov 1, 2 in 3 poglavja II naslova II. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 41(2).
Člen 37
Pregledi na kraju samem, ki jih izvede Komisija
Komisija lahko organizira preglede na kraju samem v državah članicah in v prostorih upravičencev, zlasti da preveri:
(a)
učinkovito izvajanje ukrepov, za katere je bil zagotovljen finančni prispevek Unije;
(b)
skladnost upravnih praks s pravili Unije;
(c)
obstoj potrebnih dokazil in njihovo ustreznost z ukrepi, za katere je bil zagotovljen finančni prispevek Unije.
Člen 38
Dostop do informacij
Države članice in upravičenci dajo Komisiji na voljo vse informacije, potrebne za preverjanje izvajanja ukrepov, ter sprejmejo vse ustrezne ukrepe za olajšanje preverjanj, za katera Komisija meni, da so primerna v zvezi z upravljanjem financiranja Unije, vključno s pregledi na kraju samem.
Člen 39
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi te uredbe, finančni interesi Unije zaščiteni z izvajanjem preventivnih ukrepov zoper goljufijo, korupcijo in druge nezakonite dejavnosti, učinkovitim preverjanjem, kadar se odkrijejo nepravilnosti pa z izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče lahko opravijo revizije na podlagi dokumentacije in na kraju samem pri vseh prejemnikih nepovratnih sredstev, izvajalskih organih, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije na podlagi te uredbe.
Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) se podeli pooblastilo, da opravi preglede na kraju samem in inšpekcijske preglede gospodarskih subjektov, ki jih neposredno ali posredno zadeva tako financiranje, v skladu s postopki iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (24), da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali katerega koli drugega nezakonitega dejanja, ki škodi finančnim interesom Unije, v povezavi s sporazumom ali sklepom o nepovratnih sredstvih ali pogodbo o financiranju s strani Unije.
Brez poseganja v prvi in drugi pododstavek se s sklepi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, sporazumi o nepovratnih sredstvih, sklepi o nepovratnih sredstvih in pogodbami, ki izhajajo iz izvajanja te uredbe, Komisiji, Računskemu sodišču in OLAF izrecno dovoli opravljanje takih revizij ter pregledov na kraju samem in inšpekcijskih pregledov.
NASLOV IV
SPLOŠNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 40
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 7(2) in člena 10(2) se prenese na Komisijo za obdobje sedmih let od 30. junija 2014. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem sedemletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 7(2) in člena 10(2) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 7(2) in členom 10(2), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 41
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo, ustanovljen s členom 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Kadar je treba pridobiti mnenje odbora na podlagi pisnega postopka, se ta postopek zaključi brez izida, če se v roku za izdajo mnenja za to odloči predsednik odbora ali če to zahteva navadna večina članov odbora.
Člen 42
Ocenjevanje
1. Do 30. junija 2017 Komisija pripravi vmesno ocenjevalno poročilo o tem, ali rezultati in učinki ukrepov iz poglavij I in II naslova II ter iz členov 30 in 31 poglavja III dosegajo cilje iz člena 2(1), glede učinkovitosti uporabe sredstev in njihove dodane vrednosti na ravni Unije ter ga predloži Evropskemu parlamentu in Svetu. Ocenjevalno poročilo zajema tudi možnosti poenostavitve, nadaljnjo ustreznost vseh ciljev in prispevek ukrepov k prednostnim nalogam Unije v smislu pametne, trajnostne in vključujoče rasti. Upošteva rezultate ocenjevanja dolgoročnega vpliva predhodnih ukrepov. Poročilu se po potrebi priloži zakonodajni predlog o spremembi te uredbe.
2. Komisija do 30. junija 2022 v tesnem sodelovanju z državami članicami opravi naknadno ocenjevanje ukrepov iz odstavka 1 tega člena. Pri tem naknadnem ocenjevanju se proučita učinkovitost in uspešnost odhodkov iz člena 1 ter njihov vpliv.
3. Pri ocenjevanju iz odstavkov 1 in 2 tega člena se upošteva napredek z uporabo kazalnikov iz člena 2(2).
4. Komisija zaključke ocen iz odstavkov 1 in 2 predloži Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij.
Člen 43
Obveščanje, sporočanje in objava podatkov
1. Upravičenci in zadevne države članice po potrebi zagotovijo ustrezno javno obveščanje o finančnih prispevkih, dodeljenih na podlagi te uredbe, da bi širšo javnost obvestili o vlogi Unije pri financiranju ukrepov.
2. Komisija izvaja ukrepe za obveščanje in sporočanje v zvezi s financiranimi ukrepi in rezultati. Poleg tega proračun, ki je v skladu s to uredbo dodeljen za sporočanje, zajema tudi institucionalno sporočanje o političnih prednostnih nalogah Unije.
Člen 44
Razveljavitve
1. Sklepa 66/399/EGS in 76/894/EGS ter Odločba 2009/470/ES se razveljavijo.
2. Sklicevanje na sklepa 66/399/EGS in 76/894/EGS se šteje kot sklicevanje na člen 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002.
3. Sklicevanje na Odločbo 2009/470/ES se šteje kot sklicevanje na to uredbo.
Člen 45
Prehodne določbe
1. Nacionalni programi držav članic iz člena 12(1) te uredbe, predloženi Komisiji v letu 2012 za izvajanje v letu 2013, ter predloženi v letu 2013 za izvajanje v letu 2014, in tisti, predloženi do 30. aprila 2014 za izvajanje v 2015, so, če so potrjeni, upravičeni do financiranja Unije na podlagi člena 27 Odločbe 2009/470/ES.
Za nacionalne programe, ki se izvajajo v letih 2013 in 2014, se še naprej uporablja člen 27(7) in (8) navedene odločbe.
Za nacionalne programe, ki se izvajajo v letu 2015, se še naprej uporablja člen 27(2) navedene odločbe.
2. Programi preiskav iz člena 21(1) te uredbe, ki jih države članice predložijo Komisiji do 30. aprila 2014 za izvajanje v letu 2015, so upravičeni do financiranja Unije na podlagi člena 23(6) Direktive 2000/29/ES. Za te programe preiskav se še naprej uporablja člen 23(6) navedene direktive.
3. Za vloge držav članic za financiranje Unije za nujne ukrepe iz člena 16 te uredbe, predložene Komisiji do 30. aprila 2014, se še vedno uporabljajo členi 22 do 24 Direktive 2000/29/ES.
Člen 46
Spremembe Direktive 98/56/ES
Direktiva 98/56/ES se spremeni:
(1)
v členu 17 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Komisiji pomaga Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo, ustanovljen s členom 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (25). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (26).
(25) Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL L 31, 1.2.2002, str. 1)." 						
(26) Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).“;" 						
(2)
v členu 18 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Komisiji pomaga Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo, ustanovljen s členom 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.“
Člen 47
Spremembe Direktive 2000/29/ES
Direktiva 2000/29/ES se spremeni:
(1)
v členu 13c se črta odstavek 5;
(2)
vstavi se naslednji člen:
„Člen 15a
Države članice določijo, da mora vsak, ki odkrije navzočnost škodljivega organizma iz Priloge I ali Priloge II ali škodljivega organizma, za katerega velja ukrep iz člena 16(2) ali 16(3) ali utemeljeno sumi na navzočnost takšnega organizma, v desetih koledarskih dneh pisno obvestiti pristojni organ in mu na njegovo zahtevo zagotoviti informacije o navzočnosti navedenega organizma, s katerimi razpolaga.“;
(3)
členi 22 do 26 se črtajo.
Člen 48
Sprememba Uredbe (ES) št. 178/2002
V členu 58 Uredbe (ES) št. 178/2002 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Komisiji pomaga Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo (v nadaljnjem besedilu: odbor). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (27). Odbor se organizira po sektorjih, ki obravnavajo vse pomembne zadeve.“
V pravu Unije se vsa sklicevanja na Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali štejejo kot sklicevanja na odbor iz člena 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002.
Člen 49
Sprememba Uredbe (ES) št. 882/2004
Člen 66 Uredbe (ES) št. 882/2004 se črta.
Člen 50
Sprememba Uredbe (ES) št. 396/2005
Poglavje VII Uredbe (ES) št. 396/2005 se črta.
Člen 51
Sprememba Direktive 2008/90/ES
V členu 19 Direktive 2008/90/ES se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Komisiji pomaga Stalni odbor za rastline, živali, hrano in krmo, ustanovljen s členom 58(1) Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (28). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (29).
Člen 52
Sprememba Direktive 2009/128/ES
Člen 22 Direktive 2009/128/ES se črta.
Člen 53
Sprememba Uredbe (ES) št. 1107/2009
Člen 76 Uredbe (ES) št. 1107/2009 se črta.
Člen 54
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 30. junija 2014.
Točka (d) člena 18(1) in točka (2) člena 47 pa se uporabljata od 1. januarja 2017.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 15. maja 2014