РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1296/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
относно Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („EaSI“) и за изменение на Решение № 283/2010/ЕС за създаване на Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване "Прогрес"
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 46, буква г), член 149, член 153, параграф 2, буква а) и член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със съобщение на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, в което се препоръчва рационализиране и опростяване на инструментите за финансиране на Съюза и по-прецизното им насочване както към добавената стойност на Съюза, така и към въздействието и резултатите от тях, с настоящия регламент се създава Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации (наричана по-нататък „Програмата“) с цел да се осигури продължение и развитие на дейностите, провеждани на основание Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5), Решение за изпълнение № 2012/733/ЕС на Комисията (6) и Решение № 283/2010/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, с което се създаде Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване (7) (наричан по-нататък „Механизмът“).
(2)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подкрепи предложението на Комисията за стратегия „Европа 2020“ за работни места и интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж („Европа 2020“), в която се поставят пет водещи цели (три от които са насочени съответно към заетостта, борбата с бедността и социалното изключване и образованието) и седем водещи инициативи и която представлява съгласувана рамка за политиките за идното десетилетие. Европейският съвет призова за пълно мобилизиране на подходящите инструменти и политики на Съюза в подкрепа на постигането на общите цели и прикани държавите-членки да увеличат техните координирани действия.
(3)
В съответствие с член 148, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) на 21 октомври 2010 г. Съветът прие насоки за политиките в областта на заетостта, които заедно с общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза, приети в съответствие с член 121 ДФЕС, съставляват интегрираните насоки за стратегията „Европа 2020“. Програмата следва да допринесе за постигането на целите на „Европа 2020“, и по-специално на тези, свързани с намаляване на бедността и с трудовата заетост, както е определено в насоките за заетостта. За тази цел програмата следва да подкрепя изпълнението на водещите инициативи, особено на „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване“, „Програма за нови умения и работни места“ и „Младеж в движение“, както и на Пакета за младежка заетост.
(4)
Водещите инициативи на „Европа 2020“, озаглавени „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване“ и „Съюз за иновации“ определят социалните иновации като важен инструмент за справяне със социалните предизвикателства, произтичащи от застаряването на населението, бедността, безработицата, новите модели на трудова дейност и начин на живот, както и от очакванията на гражданите по отношение на социалната справедливост, образованието и здравеопазването. Програмата следва да предоставя подкрепа за увеличаване дела на социалните иновации в отговор на социалните потребности, които не са задоволени или са задоволени в недостатъчна степен, по отношение на борбата срещу бедността и социалното изключване, насърчаването на високо равнище на качествена и устойчива заетост, осигуряването на адекватна и предотвратяваща бедността социална закрила, както и подобряването на условията на труд и подобряването на достъпа до обучение за уязвими лица, като надлежно взема предвид ролята на регионалните и местните власти. Програмата също така следва да бъде катализатор за установяването на транснационални партньорства и връзки между участниците от публичния, частния и третия сектор, както и да подкрепя тяхното участие в разработването и прилагането на нови подходи към неотложните въпроси, свързани със социалните потребности и предизвикателства.
(5)
По-специално, програмата следва да съдейства за установяването и анализирането на иновационните решения и за по-широкото им използване на практика чрез експериментиране в областта на социалната политика, с цел да се подпомогнат държавите-членки, където е необходимо, да увеличат ефективността на своите пазари на труда, както и да доусъвършенстват своите политики за социална закрила и приобщаване. Експериментирането в областта на социалната политика е полево изпитание на социални иновации на проектна основа. То позволява събирането на данни относно осъществимостта на социалните иновации. Успешните идеи следва да могат да бъдат прилагани в по-широк мащаб с финансовата подкрепа на Европейския социален фонд (ЕСФ), както и на други източници.
(6)
Отвореният метод на координация, доказал гъвкавостта си и оперативната си ефективност в областта на заетостта и социалната политика, следва да бъде широко използван и да се ползва допълнително от действията, подкрепяни от програмата;
(7)
За постигане на напредък в устойчивото развитие на обществото и околната среда в Европа се изисква да се предвидят и развият нови умения и компетентности, които да водят до подобряване на условията за създаване на работни места, на качеството на заетостта и на условията на труд чрез съпътстващи мерки в областта на образованието, пазара на труда и социалните политики във връзка с промените в промишлеността и услугите. Поради това програмата следва да спомогне за насърчаване създаването на качествени и устойчиви „зелени“ и „бели“ работни места и такива в областта на ИКТ, както и за предвиждане и развиване на нови умения и компетентности за нови качествени и устойчиви работни места чрез свързване на политиките по заетостта и социалните въпроси с промишлените и структурните политики и чрез подкрепа на прехода към икономика с ефективно използване на ресурсите и ниски въглеродни емисии. Програмата следва преди всичко да действа като катализатор за проучване на потенциала за създаване на работни места на екологичните и социалните инвестиции с водеща роля на публичния сектор, и на местните и регионалните инициативи за заетост.
(8)
Когато е уместно, програмата следва да отчита териториалното измерение на безработицата, бедността и социалното изключване и преди всичко на засилващото се неравенство, което съществува между отделните региони и в самите тях, между селските райони и градовете, както и в самите градове.
(9)
Необходимо е да бъдат консолидирани социалните измерения на вътрешния пазар. Като се има предвид нуждата да се засили доверието във вътрешния пазар, включително свободното движение на услуги чрез гарантиране зачитането на правата на работниците, е необходимо да се осигури предоставянето на еднакъв статут по отношение на съответните права - както на работниците, така и на предприемачите - на свободно движение на цялата територия на Съюза.
(10)
В съответствие с „Европа 2020“ програмата следва да възприеме съгласуван подход за насърчаване на качествена и устойчива заетост, както и за противодействие и предотвратяване на социалното изключване и бедността, като отчита необходимостта да се спазва равенството между жените и мъжете. Изпълнението на програмата следва да бъде рационализирано и опростено, предимно чрез създаване на набор от общи разпоредби, включващи, inter alia, общите цели и мерките за мониторинг и оценка. Програмата следва да бъде насочена към проекти, независимо от размера им, с очевидна добавена стойност за Съюза. С цел намаляване на административните тежести програмата следва да оказва подкрепа за създаването и развитието на мрежи и партньорства. Освен това следва да се използват по-широко опростените варианти за разходите (еднократни суми или финансиране с единна ставка), по-специално за прилагането на схемите за мобилност, като се осигурява прозрачност на процедурите. Програмата следва да предлага „обслужване на едно гише“ за субектите, предоставящи микрофинансиране на равнището на Съюза, като предоставя финансиране за микрокредити и социално предприемачество, улеснява достъпа до заеми и предоставя техническа помощ.
(11)
Като се имат предвид ограничените средства, които са на разположение на програмата, и предварителното разпределение на тези средства по различни оси, приоритет за финансиране следва да се дава на развитието на структури с явен мултиплициращ ефект, които ще бъдат от полза за по-нататъшни дейности и инициативи. Също така следва да бъдат предприети подходящи мерки, за да се избегне всякаква възможност за припокриване или дублиране на финансирането с други фондове или програми, по-специално ЕСФ.
(12)
Съюзът следва да подсигури данни, основани на солиден анализ, в подкрепа на създаването на политики в областта на заетостта и социалните въпроси, като обръща специално внимание на въздействието на финансовата и икономическата криза. Една такава база данни би добавила стойност към действията на национално равнище, като им придаде измерение на равнището на Съюза и възможност за сравнение на събраните данни посредством разработването на статистически инструменти и методи и общи показатели за целите на получаване на пълна информация за ситуацията в областта на заетостта, социалната политика и условията на труд в целия Съюз, и като гарантира високо качество на оценяването на програмите и политиките от гледна точка на тяхната ефикасност и ефективност с оглед, inter alia, на постигането на целите на „Европа 2020“.
(13)
Съюзът се намира в уникалната позиция да предостави платформа за обмен на политики и взаимно обучение между държавите, участващи в програмата, в областите на заетостта, социалната закрила и социалното приобщаване, както и на социалното предприемачество. Познаването на политиките, прилагани в други държави, и на резултатите от тях, включително на резултатите, постигнати чрез експериментиране в областта на социалната политика на местно, регионално и национално равнище, разширява набора от възможности пред създателите на политиките, като по този начин стимулира разработването на нови политики.
(14)
Една от основните характеристики на социалната политика в Съюза е гарантирането на наличието на минимални стандарти и на непрекъснатото подобряване на условията на труд в Съюза. Съюзът трябва да изиграе важна роля за осигуряването на правна рамка, адаптирана към развиващите се модели на работа и към новите рискове за здравето и безопасността, в която се вземат предвид принципите на „достойния труд“ и „интелигентното регулиране“. Съюзът трябва да изиграе важна роля също така за финансирането на мерки за подобряване на съответствието с трудовите стандарти съгласно ратифицираните конвенции на Международната организация по труда (МОТ) и на Съюза в областта на защитата на правата на работниците. Това е по-конкретно случаят на мерки за повишаване на осведомеността (например чрез социален етикет), на разпространение на информация и на насърчаване на дебата относно ключовите предизвикателства и въпроси на политиката във връзка с условията на труд, включително сред социалните партньори и другите заинтересовани страни, както и за насърчаване на мерки за баланс на професионалния и личния живот, за стартиране на превантивни действия и за насърчаване на култура на превенция в областта на здравословните и безопасни условия на труд.
(15)
Социалните партньори и организациите на гражданското общество играят ключова роля за насърчаване на качествена заетост и за борба със социалното изключване и бедността, както и за борба с безработицата. Поради това социалните партньори и организациите на гражданското общество, когато е уместно, следва да участват във взаимно обучение и в създаване, прилагане и разпространяване на нови политики. Комисията следва да информира и обменя мнения със социалните партньори от Съюза и организациите на гражданското общество относно резултатите във връзка с изпълнението на програмата.
(16)
Ангажиментът на Съюза към засилване на социалното измерение на глобализацията и към борба срещу социалния дъмпинг се изразява чрез насърчаването на достойни условия и стандарти за труд не само в държавите, участващи в програмата, но също и в международен план както директно по отношение на трети държави, така и непряко чрез сътрудничество с международни организации. Съответно е необходимо да се развият подходящи отношения с трети държави, които не участват в програмата, с оглед подпомагане постигането на нейните цели, като се вземат предвид всички споразумения между такива държави и Съюза, които биха могли да имат отношение в тази връзка. Това може да включва участието на представители от такива трети държави в мероприятия от взаимен интерес (като например конференции, работни срещи и семинари), които се провеждат в държави, участващи в програмата. Освен това е необходимо засилване на сътрудничеството със съответните международни организации, по-специално с МОТ и други съответни органи на Организацията на обединените нации, Съвета на Европа и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), така че при изпълнението на програмата да бъде взета предвид ролята на тези организации.
(17)
В съответствие с членове 45 и 46 ДФЕС, с Регламент (ЕС) № 492/2011 се установяват разпоредби за осъществяването на свободно движение на работниците на недискриминационна основа, като се гарантира тясно сътрудничество между централните служби по заетостта на държавите-членки и с Комисията. EURES, която е Европейската мрежа за услуги в областта на заетостта,следва да насърчава по-доброто функциониране на пазарите на труда, като улеснява доброволната транснационална презгранична географска мобилност на работниците, предоставя по-голяма прозрачност на пазара на труда, осигурява компенсирането на предложенията и заявленията за работа и подкрепя дейности в сферата на услугите по намиране на работа, наемане на персонал и предоставянето на консултации и ориентиране на национално и трансгранично равнище, като по този начин допринася за постигане на целите на „Европа 2020“. Държавите-членки следва да бъдат насърчени да интегрират услугите на EURES, като ги направят достъпни в „обслужване на едно гише“, когато е уместно.
(18)
Обхватът на EURES би следвало да бъде разширен, за да включи разработването и подкрепата, след покани за представяне на предложения, на целеви схеми за мобилност на равнището на Съюза с оглед заемане на свободни работни места там, където са установени слабости при функционирането на пазара на труда. В съответствие с член 47 ДФЕС тези схеми следва да подкрепят улесняването на доброволната мобилност сред младите работници в Съюза. Целеви схеми за мобилност, като тези, основани на подготвителното действие „Твоята първа работа с EURES“, следва да улеснят достъпа на младите хора до възможности за работа и започването на работа в друга държава-членка, и следва също така да насърчат работодателите да създават възможности за работа за млади мобилни работници. Въпреки това схемите за мобилност не следва да възпират Съюза и държавите-членки от оказване на помощ на младите хора да намерят работа в своята държава по произход.
(19)
В много гранични региони трансграничните партньорства по EURES играят важна роля в разработването на истински европейски пазар на труда. Трансграничните партньорства по EURES включват най-малко две държави-членки или една държава-членка и друга участваща държава. Вследствие на това те имат очевидно хоризонтално естество и са източник на добавена стойност за Съюза. Поради това следва да продължи подкрепата за трансграничните партньорства по EURES посредством хоризонтални дейности на Съюза, които биха могли да бъдат допълнени от национални ресурси или от ЕСФ.
(20)
Оценката на дейностите на EURES следва да взема предвид качествени и количествени критерии. Тъй като изходящи назначения в една държава-членка означават входящи назначения в друга, и зависят от постоянно променящото се положение на пазара на труда и свързаните с това модели на мобилност, оценката следва да се съсредоточи не само върху входящи или изходящи назначения в отделните държави, но и върху обобщените данни на равнището на Съюза. Освен това следва да се има предвид, че консултирането не води непременно до измерима мобилност или до назначаване на работа.
(21)
В „Европа 2020“, и по-специално в насока № 7, предвидена в Решение № 2010/707/ЕС на Съвета (8), се посочва, че самостоятелно заетите лица и предприемачеството са от ключово значение за постигането на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
(22)
Липсата на достъп до кредитиране, собствен капитал или квазикапиталови средства е една от основните пречки пред създаването на предприятия, особено сред най-отдалечените от пазара на труда лица. Необходимо е да се засилят усилията както на равнището на Съюза, така и на национално ниво с цел да се увеличи предлагането на микрофинансиране и да се улесни достъпът до него, така че да се отговори на търсенето от страна на онези, които в най-голяма степен се нуждаят от него, и по-специално безработните, жените и уязвимите лица, които желаят да създадат или да развият микропредприятие, включително като самостоятелно заети лица, но нямат достъп до кредитиране. В допълнение микропредприятията съставляват мнозинството от новооснованите дружества в Съюза. Поради това следва да бъде възможно микрокредитите да предоставят средства за придаване на добавена стойност и бързо получаване на конкретни резултати. Като първа стъпка през 2010 г. Европейският парламент и Съветът създадоха механизма. Комуникационните дейности по отношение на възможностите за микрофинансиране на равнището на Съюза и на държавите-членки следва да бъдат подобрени, за да се достига по-лесно до тези, които се нуждаят от микрофинансиране.
(23)
Микрофинансирането и подкрепата за социалното предприемачество следва да достигат до потенциалните бенефициери и следва да имат дълготрайно въздействие. Те следва да допринасят за високо равнище на качествена и устойчива заетост и да служат като катализатор както за икономическата политика, така и за политиките за местно развитие. С цел да се увеличат максимално възможностите за създаване на жизнеспособни предприятия, дейностите, включващи микрофинансиране и социално предприемачество, следва да бъдат съпътствани от програми за наставничество и обучение и от цялата относима информация, които следва да се актуализират редовно и да бъдат предоставени на обществеността от съответния предоставящ финансиране субект. За тази цел е съществено да се предоставя адекватно финансиране, по-конкретно чрез ЕСФ.
(24)
За да може микрофинансирането да бъде по-достъпно на младия пазар за микрофинансови услуги на Съюза е необходимо укрепване на институционалния капацитет на субектите, предоставящи микрофинансиране, и по-специално на небанковите институции за микрофинансиране, в съответствие със съобщение на Комисията, от 13 ноември 2007 г., озаглавено „Европейска инициатива за развитие на микрокредитирането в подкрепа на растежа и заетостта“ и доклада на Комисията от 25 юли 2008 г., озаглавен „Насърчаване на иновациите и предприемачеството сред жените“.
(25)
Социалната икономика и социалното предприемачество представляват неразделна част от европейската плуралистична социална пазарна икономика и изпълняват важна роля за осигуряване на по-голямо социално сближаване в Европа. Те се основават на принципите на солидарност и отговорност и на предимство на личността и социалните цели пред капитала, както и на насърчаване на социалната отговорност, социално сближаване и социално приобщаване. Социалните предприятия могат да бъдат водеща сила на социалния напредък, като предлагат иновационни решения, като насърчават приобщаващи пазари на труда и достъпни за всички социални услуги. По този начин те дават ценен принос за постигането на целите на „Европа 2020“. Програмата следва да подобри достъпа чрез социалните предприятия до различни видове финансиране посредством подходящи инструменти, които да отговорят на специфичните им финансови потребности през целия период на съществуването им.
(26)
За да се извлече полза от опита на субекти като групата на Европейската инвестиционна банка, действията, включващи микрофинансиране и социално предприемачество, следва да се провеждат непряко от Комисията чрез възлагане на задачите по изпълнение на бюджета на подобни субекти в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9) _("Финансов регламент"). Използването на ресурсите на Съюза позволява концентрирането на лостовия ефект от действията на международните финансови институции и другите инвеститори, създава положителни взаимодействия между действията на държавите-членки и на Съюза, и обединява подходите. По този начин подобрява достъпа до финансиране за определени рискови групи и за младите хора, както и обхватът на микрофинансирането за тях. Подобрява се достъпът до финансиране за микропредприятията, включително самостоятелно заетите лица и социалните предприятия. По този начин приносът на Съюза подпомага разрастването на възникващия сектор на социалната стопанска дейност и на пазара за микрофинансови услуги в Съюза и насърчава трансграничните дейности. Действията на Съюза следва да допълват използването от държавите-членки на финансови инструменти за микрофинансиране и социално предприемачество. Субектите, на които е възложено изпълнението на действията, следва да гарантират добавена стойност за Съюза и да не дублират друго финансиране с ресурси на Съюза.
(27)
В съответствие с„Европа 2020“, програмата следва да допринесе за решаване на наболелия проблем с безработицата сред младежта. На младите хора трябва следователно да бъде осигурено бъдеще и перспективата да изпълняват ключова роля в развитието на обществото и на икономиката в Европа, което е от особено значение във времена на криза.
(28)
Програмата следва също така да изтъкне специалната роля и важност на малките предприятия, що се отнася до обучение, експертен опит и традиционно ноу-хау, както и да гарантира достъпа на младите хора до микрофинансиране. Програмата следва да улеснява обмена на най-добри практики между държавите-членки и други държави, участващи в програмата, във всички тези области.
(29)
Действията по програмата следва да подпомагат прилагането от държавите-членки и участниците на пазара на труда на Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. (10) за създаване на гаранция за младежта. В тази препоръка се посочва, че всички млади хора на възраст под 25 години следва да получават качествено предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца, след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование. Програмата следва да улесни обмена на най-добри практики в тази област между държавите-членки и други държави, участващи в програмата.
(30)
Съгласно член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и член 8 ДФЕС, е необходимо да се гарантира, че програмата допринася за насърчаването на равенството между жените и мъжете с всички свои оси и дейности, включително чрез интегриране на принципа за равенство между половете и когато е приложимо, чрез специфични действия за насърчаване на заетостта и социалното приобщаване на жените. В съответствие с член 10 ДФЕС програмата следва да гарантира, че осъществяването на нейните приоритети допринася за борбата с дискриминацията, основана на пол, раса или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация. Следва да се извършва наблюдение и оценка на начина, по който въпросите на борбата с дискриминацията са включени в дейностите на програмата.
(31)
Програма „Прогрес“ за периода 2007-2013 г. включва раздели, озаглавени „Недопускане на дискриминация и насърчаване на многообразието“ и „Равенство между половете“, които трябва да бъдат продължени и доразвити по програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 г. От изключително значение е обаче да се поддържа засилено внимание върху въпросите на равенството между жените и мъжете и върху борбата срещу дискриминацията във всички съответни инициативи и действия, обхванати от програмата, особено по отношение на подобряването на участието на жените в работната сила, на условията им на труд, както и насърчаването на по-добър баланс между професионалния и личния живот.
(32)
Съгласно член 9 ДФЕС и целите на „Европа 2020“ програмата следва да даде принос за осигуряването на висока степен на качествена и устойчива заетост, за осигуряването на адекватна социална закрила и за борбата срещу бедността и социалното изключване, и следва да отчита изискванията, свързани с високо равнище на защита на човешкото здраве.
(33)
Програмата следва да допълва други програми на Съюза, като същевременно отчита, че всеки инструмент следва да работи в съответствие със своите собствени специфични процедури. Съответно едни и същи допустими разходи не следва да имат за резултат двойно финансиране. С цел да се постигне добавена стойност и съществено въздействие посредством финансирането от Съюза следва да се създадат тесни положителни взаимодействия между програмата, други програми на Съюза и структурните фондове, особено ЕСФ и Инициативата за младежка заетост. Програмата следва да допълва други програми и инициативи на Съюза, които са насочени към борба срещу младежката безработица.
(34)
Програмата следва да се прилага по начин, който улеснява участието на компетентния орган или органи на всяка държава-членка в приноса за постигането на целите на програмата.
(35)
За да се осигури по-ефикасна комуникация с широката общественост и по-полезно взаимодействие между комуникационните мероприятия, предприети по инициатива на Комисията, ресурсите, разпределени за информационни и комуникационни дейности съгласно настоящата програма, следва също така да допринасят за институционалната комуникация и за предоставянето на информация във връзка с политическите приоритети на Съюза, свързани с общите цели на настоящата програма.
(36)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата, който представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение [от 2 декември 2013 г.] между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (11) за Европейския парламент и Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(37)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, включително предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, погрешно платени или неправилно използвани средства и където е необходимо, налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(38)
За да се гарантира, че програмата е достатъчно гъвкава, за да реагира на променящите се нужди и съответните политически приоритети в рамките на срока си на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на преразпределянето на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на осите на програмата. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(39)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(40)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се създава програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации (наричана по-нататък „програмата“), която има за цел да допринесе за изпълнението на „Европа 2020“, включително на нейните водещи цели, интегрирани насоки и водещи инициативи, като предоставя финансова подкрепа за целите на Съюза за насърчаване на висока степен на качествена и устойчива заетост, осигуряване на адекватна и достойна социална закрила, борба срещу социалното изключване и бедността и подобряване на условията на труд.
2. Срокът на действие на програмата е от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„социално предприятие“ означава предприятие, независимо от правната му форма, което:
а)
в съответствие със своя учредителен договор, устав или друг правен документ за създаването му, има за основна цел постигането на измеримо, положително социално въздействие, а не генерирането на печалба за своите собственици, членове и акционери, и което:
(i)
предоставя услуги или стоки, които генерират социална възвръщаемост и/или
(ii)
използва метод за производство на стоки или услуги, който въплъщава неговата социална цел;
б)
използва своята печалба на първо място за постигането на основната си цел и е въвело предварително определени процедури и правила относно всяко разпределяне на печалба между акционери и собственици, което гарантира, че това разпределяне не накърнява основната цел; и
в)
се управлява по предприемачески, отчетен и прозрачен начин, по-специално чрез включване в управлението на работници, клиенти и заинтересовани страни, засегнати от стопанската му дейност;
2)
„микрокредит“ означава заем в размер до 25 000 EUR;
3)
„микропредприятие“ означава предприятие, включително самостоятелно заети лица, в което работят по-малко от 10 лица и чийто годишен оборот или общ годишен счетоводен баланс не надхвърля 2 милиона евро в съответствие с Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (13);
4)
„микрофинансиране“ включва гаранции, микрокредити, собствен капитал и квазикапиталови средства, от които могат да се ползват физически лица и микропредприятия, които изпитват затруднения с достъпа до кредитиране;
5)
„социални иновации“ са иновации, които са социални както по отношение на целите, така и на средствата си, по-конкретно тези, които се отнасят до разработването и прилагането на нови идеи (относно продукти, услуги и модели), които едновременно отговарят на социални нужди и създават нови социални взаимоотношения или сътрудничества, като така се създават ползи за обществото и се увеличава способността му за действие;
6)
„експериментиране в областта на социалната политика” означава политически интервенции, които предлагат иновативен отговор на социални нужди, които се прилагат в малък мащаб и при условия, които дават възможност за измерване на тяхното въздействие преди да бъдат повторени в по-широк мащаб, ако резултатите се окажат убедителни.
Член 3
Структура на програмата
1. Програмата се състои от следните три взаимно допълващи се оси:
а)
ос „Прогрес“, по която се подпомагат разработването, изпълнението, наблюдението и оценяването на инструментите и политиките, посочени в член 1 и съответното право на Съюза, и по която се насърчават основано на данни формулиране на политики, социални иновации и социален напредък в партньорство със социалните партньори, организациите на гражданското общество и публични и частни субекти;
б)
ос „EURES“, по която се подпомагат дейностите, осъществявани от EURES, а именно специализираните услуги, определени от държавите от ЕИП, и Конфедерация Швейцария, заедно със социалните партньори, с други доставчици на услуги по заетостта и с други заинтересовани страни, за развиването на обмен и разпространяване на информация и други форми на сътрудничество, като например трансгранични партньорства, с оглед насърчаване на доброволната географска мобилност на работници на справедлива основа и принос към високо равнище на качествена и устойчива заетост;
в)
ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, чрез която се разширява достъпът и се повишава наличието на финансиране за юридически и физически лица съгласно член 26.
2. Общите разпоредби, предвидени в настоящия дял, се прилагат за трите оси, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), в допълнение към специфичните разпоредби на Дял II.
Член 4
Общи цели на програмата
1. Програмата има за задача постигането на следните общи цели:
а)
засилване на ангажираността сред създателите на политики на всички равнища и осъществяване на конкретни, координирани и иновативни действия както на равнището на Съюза, така и на това на държавите-членки по отношение на целите на Съюза в областите, посочени в член 1, в тясно сътрудничество със социалните партньори, както и с организациите на гражданското общество и публичните и частните субекти;
б)
подпомагане на разработването на подходящи, достъпни и ефективни системи за социална закрила и пазари на труда и способстване за реформата на политиката в областите, посочени в член 1, по-специално чрез насърчаване на достойния труд и достойните условия на труд, култура на превенция в областта на здравословните и безопасни условия на труд, по-здравословен баланс между професионалния и личния живот, и доброто управление за социални цели, включително конвергенцията, както и взаимното обучение и социалните иновации;
в)
гарантиране на ефективното прилагане на законодателството на Съюза по въпросите, свързани с областите, посочени в член 1, и при необходимост допринасяне за модернизацията на законодателството на Съюза в съответствие с принципите на достоен труд, като се вземат предвид принципите на интелигентното регулиране;
г)
насърчаване на доброволната географска мобилност на работниците на справедлива основа и увеличаване на възможностите за работа чрез изграждане на висококачествени и приобщаващи пазари на труда в Съюза, които са отворени и достъпни за всички, като същевременно се спазват правата на работниците в целия Съюз, включително свободата на движение;
д)
насърчаване на заетостта и социалното приобщаване чрез увеличаване на наличността и достъпността на микрофинансирането за уязвимите хора, които желаят да създадат микропредприятие, както и за съществуващите микропредприятия, и чрез осигуряване на по-голям достъп до финансиране за социалните предприятия.
2. За постигането на посочените цели програмата с всички свои оси и действия се стреми да:
а)
обръща особено внимание на уязвимите групи, като например младите хора;
б)
насърчава равенството между жените и мъжете, включително чрез интегриране на принципа на равенство между половете и когато е уместно, чрез вземане предвид на тази проблематика при изготвянето на бюджети;
в)
се бори срещу дискриминацията, основана на пол, раса или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация;
г)
при определянето и изпълняването на политиките и дейностите на Съюза насърчава високо равнище на качествена и устойчива заетост, гарантира адекватна и достойна социална закрила, бори се срещу дългосрочната безработица, бедността и социалното изключване.
Член 5
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 919 469 000 EUR по текущи цени.
2. За осите, предвидени в член 3, параграф 1, се отпускат следните индикативни проценти:
а)
61 % за ос „Прогрес“;
б)
18 % за ос „EURES“;
в)
21 % за ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“.
3. Комисията може да използва до 2 % от финансовия пакет, посочен в параграф 1, за финансиране на оперативни разходи за подкрепа на изпълнението на програмата.
4. Комисията може да използва финансовия пакет, посочен в параграф 1, за финансиране на техническа и/или административна помощ, по-специално свързана с одитиране, възлагане на преводи на външни изпълнители, заседания на експерти и информационни и комуникационни дейности, които са от взаимна полза за Комисията и бенефициерите.
5. Европейският парламент и Съветът дават разрешение за отпускането на годишните бюджетни кредити при спазване на ограниченията в многогодишната финансова рамка.
Член 6
Съвместно действие
Действията, допустими за финансиране по програмата, могат да бъдат изпълнявани съвместно с други инструменти на Съюза, при условие че тези действия отговарят на целите както на програмата, така и на съответните други инструменти.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
1. Комисията, като си сътрудничи с държавите-членки, гарантира, че извършваните в рамките на програмата дейности са съгласувани и с други действия на Съюза и ги допълват, като например европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ), както се посочва в Общата стратегическа рамка, предвидена в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от … (14), и по-специално по ЕСФ.
2. Програмата допълва други програми на Съюза, без да се засягат специфичните процедури на тези програми. Едни и същи допустими разходи не могат да имат за резултат двойно финансиране, а се установява тясно положително взаимодействие между програмата, други програми на Съюза и ЕСИФ, по-специално ЕСФ.
3. Подкрепяните от програмата действия са в съответствие със законодателството на Съюза и с националните законодателства, в това число правилата за държавна помощ и основните конвенции на МОТ.
4. Съгласуваността и взаимното допълване са гарантирани и чрез тясното включване на местните и регионалните органи.
Член 8
Сътрудничество с компетентни структури
Комисията установява необходимите връзки с Комитета по заетостта, Комитета за социална закрила, Консултативния комитет за здравословни и безопасни условия на труд, групата на генералните директори за колективни трудови правоотношения и Консултативния комитет за свободното движение на работници с цел да гарантира, че те са информирани редовно и по подходящ начин за напредъка при изпълнението на програмата. Комисията информира също така други комитети, които се занимават с политики, инструменти и действия от значение за програмата.
Член 9
Разпространяване на резултатите и комуникация
1. Комисията информира заинтересованите страни в Съюза, включително социалните партньори и организациите на гражданското общество, за резултатите от изпълнението на програмата и ги кани за размяна на мнения по тези теми.
2. Резултатите от действията, извършени по програмата, се съобщават и разпространяват редовно и по подходящ начин на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, както и на социалните партньори и на обществеността с цел максимално увеличаване на тяхното въздействие, на устойчивостта и добавената стойност на Съюза.
3. Комуникационните дейности също допринасят за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те се отнасят до общите цели на настоящия регламент и предоставят информация за тези приоритети на обществеността.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Комисията управлява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. В споразумението за отпускане на безвъзмездни средства се посочва коя част от финансовото участие на Съюза ще се основава на възстановяване на реалните допустими разходи и коя част ще се основава на единни ставки, единични разходи или еднократни суми.
Член 11
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи превантивни мерки, за да гарантира, че при изпълнението на финансирани по настоящата програма действия финансовите интереси на Съюза са защитени от измами, корупция и всякакви други незаконосъобразни дейности чрез извършване на ефективни проверки и - в случай че бъдат констатирани нередности, ресурсите се възстановяват, предимно посредством приспадане, на погрешно изплатените суми, но когато е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в съответствие с член 325 ДФЕС, Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (15) и Финансовия регламент.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити, проверки по документи и на място по отношение на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки на място и контрол, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 (17), с цел да се установи дали е била извършена измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, или договор, финансирани по програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящата програма, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат одитите и разследванията, предвидени в посочените параграфи, в съответствие със съответните техни компетенции.
Член 12
Мониторинг
С оглед редовното наблюдение на програмата и извършването на всякакви корекции, необходими за нейните приоритети в политиката или във финансирането, Комисията изготвя първоначален количествен и качествен доклад за наблюдение, обхващащ първата година, последван от три доклада, обхващащи период от две последователни години и изпраща тези доклади на Европейския парламент и Съвета. За сведение докладите се предават също така на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите. Докладите обхващат резултатите от програмата и степента, в която принципите на равенството между жените и мъжете и интегрирането на тези принципи са били прилагани, както и начина, по който въпросите на борбата с дискриминацията, включително въпросите, свързани с достъпността, са засегнати в дейностите по програмата. Докладите се оповестяват публично с цел да се повиши прозрачността на програмата.
Член 13
Оценка
1. До 1 юли 2017 г. се извършва междинна оценка на програмата с цел да се измери на количествена и качествена основа напредъкът към постигането на целите на програмата, да се разгледат социалната среда в Съюза и евентуални значителни промени, въведени от законодателството на Съюза, да се определи дали ресурсите на програмата са били използвани ефективно и да се оцени нейната добавена стойност за Съюза. Резултатите от тази междинната оценка се представят на Европейския парламент и на Съвета.
2. Ако оценка, посочена в параграф 1 от настоящия член, или оценка, извършена в съответствие с член 19 от Решение № 1672/2006/ЕО или член 9 от Решение № 283/2010/ЕС, разкрие, че програмата има сериозни недостатъци, Комисията по целесъобразност представя предложение на Европейския парламент и на Съвета, включително подходящи изменения към програмата,за да вземе предвид резултатите от оценката.
3. Преди да представи предложение за продължаване на програмата след 2020 г., Комисията представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите оценка от концептуална гледна точка на силните и слабите страни на програмата през периода 2014-2020 г.
4. До 31 декември 2022 г. Комисията извършва последваща оценка на въздействието и добавена стойност за Съюза на програмата и изпраща доклад, съдържащ оценката до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите. Докладите се оповестяват публично.
ДЯЛ II
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ОСИТЕ НА ПРОГРАМАТА
ГЛАВА I
Ос „Прогрес“
Член 14
Тематични раздели и финансиране
1. По ос „Прогрес“ се подкрепят дейности в един или няколко от следните тематични раздели, изброени в букви а), б) и в). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква а), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
заетост, по-конкретно за борба с младежката безработица: 20 %;
б)
социална закрила, социално приобщаване и намаляване и предотвратяване на бедността: 50 %;
в)
условия на труд: 10 %.
Остатъкът се разпределя за един или повече от тематичните раздели, посочени в букви а), б) или в) или за комбинация от тях.
2. От цялата отпусната сума за ос „Прогрес“ и в рамките на различните тематични раздели 15 % до 20 % се отпуснат за насърчаване на социалното експериментиране като метод за изпитване и оценяване на иновационни решения с оглед тяхното по-широко използване.
Член 15
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „Прогрес“ са:
а)
развиване и разпространение на висококачествени сравнителни аналитични знания, за да се гарантира, че политиките на Съюза в областите, посочени в член 1, се основават на надеждни данни и отговарят на потребностите, предизвикателствата и условията в отделните държави-членки и в други държави, участващи в програмата;
б)
улесняване на ефективния и приобщаващ обмен на информация, взаимно обучение и диалог по политиките на Съюза в областите, посочени в член 1, на равнището на Съюза, на национално и на международно равнище с цел подпомагане на държавите-членки и на други държави, участващи в програмата, при разработването на техните политики и на държавите-членки при прилагането на законодателството на Съюза.
в)
предоставяне на финансова подкрепа, за да могат да се направят изпитвания на иновации в областта на социалната политика и на политиката по отношение на пазара на труда, и при необходимост да се повиши капацитетът на основните действащи лица за проектиране и осъществяване на експериментиране в социалната политика и да се предоставя достъп до съответните знания и експертен опит;
г)
предоставяне на финансова подкрепа за организации на Съюза и за национални организации за увеличаване на техния капацитет за развиване, насърчаване и подпомагане на прилагането на инструментите и политиките, посочени в член 1 и на относимото право на Съюза.
Член 16
Видове действия
По ос „Прогрес“ могат да се финансират следните видове действия:
1.
Аналитични дейности:
а)
събиране на данни и статистика, като се вземат предвид както качествените, така и количествените критерии, както и разработване на общи методологии, класификации, микросимулации, индикатори и целеви показатели, разпределени по пол и възрастова група, когато е уместно;
б)
проучвания, изследвания, анализи и доклади, включително чрез финансирането на мрежи от експерти и натрупване на експертен опит по тематичните раздели;
в)
качествени и количествени оценявания и оценки на въздействието, извършвани както от публични, така и от частни субекти;
г)
наблюдение и оценяване на транспонирането и прилагането на правото на Съюза;
д)
подготовка и прилагане на експериментиране в сферата на социалната политика като метод за изпитване и оценяване на иновативни решения с оглед на тяхното по-широко използване;
е)
разпространение на резултатите от посочените аналитични дейности.
2.
Дейности, свързани с взаимното обучение, осведомеността и разпространението:
а)
обмен и разпространение на добри практики, иновативни подходи и опит, партньорски оценки, бенчмаркинг и взаимно обучение на европейско равнище;
б)
мероприятия, конференции и семинари, организирани от председателството на Съвета;
в)
обучение на лица, практикуващи в областта на правото и на политиките;
г)
изготвяне и публикуване на наръчници, доклади и образователни материали и на мерки, свързани с информацията, комуникацията и медийното отразяване за инициативите, подкрепяни от програмата;
д)
информационни и комуникационни дейности;
е)
разработване и поддръжка на информационни системи с цел обмен и разпространение на информация за политиката и законодателството на Съюза, за пазара на труда.
3.
Подкрепа по отношение на:
а)
оперативните разходи на ключовите мрежи на равнището на Съюза, чиито дейности са свързани с целите на ос „Прогрес“ и допринасят за тях;
б)
изграждане на капацитет на националните администрации и специализираните служби, отговарящи за насърчаването на географската мобилност, определени от държавите-членки, и на субекти, предоставящи микрокредитиране;
в)
организиране на работни групи от национални държавни служители, които да наблюдават прилагането на правото на Съюза;
г)
установяване на връзки и сътрудничество между специализирани структури и други съответни заинтересовани страни, национални, регионални и местни органи и служби по заетостта на европейско равнище;
д)
финансиране на центрове за наблюдение на европейско равнище, включително по ключови тематични раздели;
е)
обмен на персонал между националните администрации.
Член 17
Съфинансиране от Съюза
Когато дейности в рамките на оста „Прогрес“ са финансирани вследствие на покана за представяне на предложения, те могат да получат съфинансиране от Съюза, което като общо правило не надхвърля 80 % от общите допустими разходи. Евентуална финансова подкрепа, надхвърляща този таван, се предоставя единствено при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
Член 18
Участие
1. Участието в ос „Прогрес“ е отворено за:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от ЕИП, в съответствие със споразумението за ЕИП, и държавите-членки на ЕАСТ;
в)
държавите кандидатки и потенциалните кандидати в съответствие с общите принципи и общите условия, установени в рамковите споразумения, сключени с тях за участието им в програми на Съюза.
2. Ос „Прогрес“ е отворена за всички публични и/или частни субекти, участници и институции, и по-специално за:
а)
националните, регионалните и местните органи;
б)
службите по заетостта;
в)
специализираните органи, предвидени съгласно правото на Съюза;
г)
социалните партньори;
д)
неправителствените организации;
е)
висшите учебни заведения и научноизследователските институти;
ж)
експертите по оценяването и по оценките на въздействието;
з)
националните статистически служби;
и)
медиите.
3. Комисията може да си сътрудничи с международни организации, и по-специално със Съвета на Европа, ОИСР, МОТ и с други структури на ООН, както и със Световната банка.
4. Комисията може да си сътрудничи с трети държави, които не участват в програмата. Представители от такива трети държави могат да участват в мероприятия от взаимен интерес (като например конференции, работни срещи и семинари), които се провеждат в държави, участващи в програмата, като разходите за участието им могат да бъдат покрити от програмата.
ГЛАВА II
Ос „EURES“
Член 19
Тематични раздели и финансиране
По оста „EURES“ се подкрепят действия в един или повече тематични раздели, изброени в букви а), б) и в). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква б), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
прозрачност на свободните работни места, заявленията за работа и всяка свързана с това информация за потенциалните кандидати и за работодателите: 32 %;
б)
развиване на услугите по наемането и намирането на работа на работници чрез компенсиране на предложенията и заявленията за работа на равнище на Съюза, и по-специално целеви схеми за мобилност: 30 %;
в)
трансгранични партньорства: 18 %.
Остатъкът се разпределя за един или повече от тематичните раздели, посочени в букви а), б) или в) или за комбинация от тях.
Член 20
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „EURES“ са:
а)
гарантиране, че се създава прозрачност на свободните работни места и заявленията за работа и на съответната информация и съвети, като например относно условията на живот и труд, съответно за потенциалните кандидати и за работодателите. Това се постига чрез обмена и разпространението на тази информация на транснационално, междурегионално и трансгранично равнище посредством използването на стандартни форми на оперативна съвместимост за свободни работни места и заявления за работа,и посредством други подходящи средства, като индивидуално консултиране и наставничество, особено за ниско квалифицираните лица;
б)
подкрепа за предоставянето на услугите на EURES за наемането и намирането на работа на работници на качествена и устойчива работа чрез компенсиране на предложенията и заявленията за работа; подкрепата за предоставянето на услугите на EURES включва различни етапи на намирането на работа, от подготовката преди наемането до подпомагането след намирането на работа с оглед на успешното интегриране на кандидата на пазара на труда; такива помощни услуги могат да включват целеви схеми за мобилност за заемане на свободни работни места в определени сектори, професии, държави или групи държави или за определени групи работници, като млади хора с предразположение да бъдат мобилни, когато е установена ясна икономическа необходимост.
Член 21
Видове действия
Ос „EURES“ може да бъде използвана за финансиране на действия за насърчаване на доброволната мобилност на физически лица в Съюза на справедлива основа и за премахване на пречките пред мобилността, и по-конкретно:
а)
развиването и дейностите на трансгранични партньорства по EURES, когато това се изисква от службите, териториално отговорни за граничните райони;
б)
предоставянето на услуги за информиране, консултиране, намиране на работа и наемане за трансгранични работници;
в)
разработването на многоезичната цифрова платформа за компенсиране на предложения и заявления за работа;
г)
разработването на целеви схеми за мобилност, след покани за представяне на предложения, с цел заемане на свободни работни места там, където са установени слабости при функционирането на пазара на труда и/или за подпомагане на работници с предразположение да бъдат мобилни, когато е установена ясна икономическа необходимост;
д)
взаимно обучение между участниците в EURES и обучение на съветници по EURES, включително съветници в трансграничните партньорства по EURES;
е)
информационни и комуникационни дейности за повишаване на осведомеността за ползите от географската и професионалната мобилност като цяло, както и за дейностите и услугите, предоставяни от EURES.
Член 22
Съфинансиране от Съюза
Когато дейности в рамките на оста „EURES“ са финансирани вследствие на покана за представяне на предложения, те могат да получат съфинансиране от страна на Съюза, което като общо правило не надхвърля 95 % от общите допустими разходи. Евентуална финансова подкрепа, надхвърляща този таван, се предоставя единствено при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
Член 23
Наблюдение на моделите на мобилност
За да се открият и предотвратят отрицателните последици във връзка с географската мобилност в рамките на Съюза, Комисията заедно с държавите-членки, в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 492/2011, извършва редовно наблюдение на потоците и моделите на мобилност.
Член 24
Участие
1. Участието в ос „EURES“ е отворено за:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от ЕИП в съответствие със споразумението за ЕИП и Конфедерация Швейцария в съответствие със споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора (18).
2. Ос „EURES“ е отворена за всички структури, участници и институции, определени от държава-членка или от Комисията, които отговарят на условията за участие в EURES, както е посочено в Решение за изпълнение 2012/733/ЕО на Комисията. Тези структури, участници и институции включват по-специално:
а)
националните, регионалните и местните органи;
б)
службите по заетостта;
в)
организации на социалните партньори и други заинтересовани лица.
ГЛАВА III
Ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“
Член 25
Тематични раздели и финансиране
По оста „Микрофинансиране и социално предприемачество“ се подкрепят дейности в един или няколко от следните тематични раздели, изброени в букви а) и б). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква в), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
микрофинансиране за уязвими групи и за микропредприятия: 45 %;
б)
социално предприемачество: 45 %.
Остатъкът се разпределя за тематичните раздели, посочени в букви а) или б) или за комбинация от тях.
Член 26
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ са:
а)
увеличаване на достъпа до микрофинансиране и неговата наличност за:
i)
уязвими лица, които са загубили или за които съществува риск да загубят работата си, или изпитват затруднения при навлизането или завръщането си на пазара на труда, или за които съществува риск от социално изключване или са социално изключени и са в неравностойно положение по отношение на достъпа до традиционния кредитен пазар и желаят да започнат или допълнително да развият дейност със свое собствено микропредприятие;
ii)
микропредприятия, които се намират на фаза стартиране или развитие, особено микропредприятия, в които работят лица, посочени в подточка i);
б)
изграждане на институционалния капацитет на субектите, предоставящи микрокредитиране;
в)
подпомагане на развитието на пазара на социалните инвестиции и улесняване на достъпа до финансиране за социални предприятия чрез предоставяне на собствен капитал, частично собствен капитал, кредитни инструменти и безвъзмездни средства в размер до 500 000 EUR на социални предприятия, чийто годишен оборот не надхвърля 30 милиона евро или чиято обща годишен счетоводен баланс не надхвърля 30 милиона евро и които не са дружества за колективно инвестиране.
За да се гарантира взаимно допълване, Комисията и държавите-членки координират тясно тези действия в своите съответни области на компетентност с действията, предприети в рамките на политиката на сближаване и националните политики.
Член 27
Видове действия
Подкрепа за микрофинансирането и социалното предприемачество, включително за изграждане на институционален капацитет, по-специално чрез финансовите инструменти, предвидени в част първа, дял VIII от Финансовия регламент, и безвъзмездни средства могат да бъдат предоставени по ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“.
Член 28
Участие
1. Участието в ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ е отворено за публични и частни субекти, които са създадени на национално, регионално или местно равнище в държавите, посочени в член 18, параграф 1, и които предоставят в посочените държави:
a)
микрофинансиране за физически лица и за микропредприятия; и/или
б)
финансиране за социални предприятия.
2. Комисията осигурява достъпността до оста за всички публични и частни субекти в държавите членки, без дискриминация.
3. За да достигнат до крайните бенефициери и създадат конкурентоспособни и жизнеспособни микропредприятия, публичните и частните субекти, които извършват посочените в параграф 1, буква а) дейности, си сътрудничат тясно с организации, включително организации на гражданското общество, представляващи интересите на крайните бенефициери на микрокредити, и с организации, по-специално подкрепяните от ЕСФ, и осигуряват програми за наставничество и обучение за посочените крайни бенефициери. В този смисъл се осигурява проследяване в достатъчна степен на бенефициери преди и след създаването на микропредприятието.
4. Публичните и частните субекти, които извършват дейностите по параграф 1, буква а), се придържат към високи стандарти относно управлението, ръководството и защитата на потребителите в съответствие с принципите на Европейския кодекс за добри практики при предоставянето на микрокредити и се стремят да предотвратят свръхзадлъжняването на физическите лица и предприятията, например в резултат от отпускането на кредити за тях с високи лихвени проценти или при условия, които е вероятно да доведат до тяхната несъстоятелност.
Член 29
Финансово участие
Освен в случай на провеждане на съвместни действия, финансовите кредити, отпуснати за ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, покриват пълния размер на разходите за действията, изпълнени чрез финансови инструменти, включително задължения за плащане към финансови посредници, като например загуби от гаранции, такси за управлението за субектите, които управляват участието на Съюза, и всички други допустими разходи.
Член 30
Управление
1. За да приложи инструментите и безвъзмездните средства, посочени в член 27, Комисията може да сключва споразумения със субектите, изброени в член 139, параграф 4 от Финансовия регламент, и по-специално с Европейската инвестиционна банка и Европейския инвестиционен фонд. Посочените споразумения съдържат подробни разпоредби за изпълнението на задачите, възложени на тези субекти, включително разпоредби, определящи необходимостта да се гарантира допълняемост и координация със съществуващите финансови инструменти на Съюза и с националните финансови инструменти и ресурсите да се разпределят балансирано между държавите-членки и останалите участващи държави. Финансовите инструменти по част първа, дял VIII от Финансовия регламент могат да се предоставят чрез специален инвестиционен механизъм, който може да се финансира със средства от програмата,от други инвеститори или и по двата начина.
2. Специалният инвестиционен механизъм, посочен в параграф 1, може да предоставя, inter alia, заеми, собствен капитал и инструменти за споделяне на риска за посредници или пряко финансиране на социални предприятия, или и двете. Собствен капитал може да бъде предоставян, inter alia, под формата на отворени капиталови участия, недействащи холдинги, заеми от акционери и комбинации от различни видове капиталови участия, емитирани за инвеститорите.
3. Условията - като например лихвените проценти - за микрокредити, които получават пряка или косвена подкрепа в рамките на тази ос, трябва да отразяват ползата от подкрепата и да могат да бъдат обосновани във връзка с базисните рискове и действителните разходи за финансирането, свързани с даден кредит.
4. В съответствие с член 140, параграф 6 от Финансовия регламент годишните погасителни плащания, реализирани чрез даден финансов инструмент, се зачисляват на същия финансов инструмент до 1 януари 2024 г., а приходите се записват в общия бюджет на Съюза след приспадане на разноските и таксите за управление. За финансови инструменти, вече създадени при многогодишната финансова рамка за периода 2007-2013 г., годишните погасителни вноски и приходите, реализирани чрез операции, започнали през предходния период, се зачисляват на финансовия инструмент от текущия период.
5. При изтичане на срока на действие на споразуменията, сключени със субектите, посочени в параграф 1, или след изтичане на срока на инвестиране на специализирания инвестиционен механизъм, остатъкът, дължим на Съюза, се изплаща към общия бюджет на Съюза.
6. Субектите, посочени в параграф 1 от настоящия член, и когато е уместно, управителите на фондовете сключват писмени споразумения с публичните и частните субекти, посочени в член 28. В посочените споразумения се установяват задълженията на публичните и частните субекти, предоставящи микрофинансиране, да използват ресурсите, които са налични по ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, в съответствие с целите, посочени в член 26, и да предоставят информация за изготвянето на годишните доклади за изпълнението, предвидени в член 31.
Член 31
Доклади за изпълнението
1. Субектите, посочени в член 30, параграф 1, и когато е уместно, управителите на фондовете изпращат на Комисията годишни доклади за изпълнението, в които посочват дейностите, които са получили подкрепа, и обхващат тяхното финансово изпълнение и разпределението и достъпа до финансиране и инвестиции по сектори, географски области и видове бенефициери. Тези доклади посочват също така приетите или отхвърлените заявления по отношение на всяка специфична цел, договорите, сключени със съответните публични и частни субекти, финансираните дейности и резултатите, включително от гледна точка на тяхното социално въздействие, създаването на работни места и устойчивостта на предоставената подкрепа. Комисията изпраща тези доклади на Европейския парламент за сведение.
2. Информацията, предоставена в посочените годишни доклади за изпълнението, се включва в двугодишните доклади за наблюдение, предвидени в член 12. Посочените годишни доклади за наблюдение включват годишните доклади, предвидени в член 8, параграф 2 от Решение № 283/2010/ЕС, както и подробна информация относно комуникационните дейности и информация относно взаимното допълване с други инструменти на Съюза, по-специално ЕСФ.
ДЯЛ III
РАБОТНИ ПРОГРАМИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Работни програми
Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи работни програми, обхващащи трите оси. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3.
Работните програми, когато е уместно, се отнасят е за период от трите следващи години и съдържат описание на действията, които се предвижда да се финансират, процедурите за избор на действията, които да бъдат подкрепени от Съюза, географския обхват, целевата публика и индикативен график за изпълнение. Работните програми включват и ориентировъчната сума, отпусната за всяка специфична цел и отразяват преразпределението на средства в съответствие с член 33. Работните програми укрепват съгласуваността на програмата чрез посочване на връзките между трите оси.
Член 33
Преразпределение на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на осите
На Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 34 относно преразпределението на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на всяка ос, които биха превишили индикативната сума, определена във всеки един случай, с над 5 %и до 10 %, когато промените в социално-икономическия контекст или констатациите от междинната оценка съгласно член 13, параграф 1 изискват това. Преразпределението на средствата по тематични раздели в рамките на всяка ос се отразява в работните програми по член 32.
Член 34
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 33, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 33, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 33 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 35
Допълнителни мерки за изпълнение
Мерките, необходими за изпълнение на програмата, като критериите за оценка на програмата, включително мерките, свързани с разходната ефективност и условията за разпространение и предаване на резултатите, се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 36, параграф 2.
Член 36
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 37
Преходни мерки
Действията, посочени в членове 4, 5 и 6 от Решение № 1672/2006/ЕО, които са започнали преди 1 януари 2014 г., остават предмет на уреждане от посоченото решение. По отношение на тези действия Комисията се подпомага от комитета, посочен в член 36 от настоящия регламент.
Член 38
Оценка
1. Крайната оценка, предвидена в член 13, параграф 4 от настоящия регламент, включва крайната оценка, предвидена в член 9 от Решение № 283/2010/ЕС.
2. Комисията извършва специфична крайна оценка на ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ не по-късно от една година след изтичането на срока на действие на споразуменията със субектите
Член 39
Изменения на Решение № 283/2010/ЕС
Решение № 283/2010/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 5 параграф 4 се заменя със следното:
„4. При изтичане на срока на действие на механизма статъкът, дължим на Съюза, се предоставя за микрофинансиране и подкрепа за социални предприятия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета 11 декември 2013 г. относно програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („ЗиСИ“) (19).
(19) ОВ L 347, 20.12.2013, стр. 238“;" 						
2)
В член 8 параграфи 3 и 4 се заличават.
Член 40
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
UREDBA (EU) št. 1296/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. decembra 2013
o Programu Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije („EaSI“) in spremembi Sklepa št. 283/2010/EU o ustanovitvi Evropskega mikrofinančnega instrumenta Progress za zaposlovanje in socialno vključenost
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 46(d), člena 149, člena 153(2)(a) in tretjega odstavka člena 175 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s sporočilom Komisije z dne 29. junija z naslovom „Proračun za strategijo Evropa 2020“, v katerem se priporočajo racionalizacija in poenostavitev finančnih instrumentov Unije ter njihova večja usmerjenost v dodano vrednost Unije ter v učinke in rezultate, ta uredba uvaja Program Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije (v nadaljnjem besedilu: Program), da bi zagotovili nadaljevanje in razvoj dejavnosti, izvajanih na podlagi Sklepa št. 1672/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4), Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (5), Izvedbenega sklepa Komisije 2012/733/EU (6) in Sklepa št. 283/2010/EU Evropskega parlamenta in Sveta (7), ki je ustanovila Evropski makrofinančni instrument Progress za zaposlovanje in socialno vključenost (v nadaljnjem besedilu: Instrument).
(2)
Evropski svet je 17. junija 2010 odobril predlog Komisije za strategijo Evropa 2020 za delovna mesta ter pametno, trajnostno in vključujočo rast (v nadaljnjem besedilu: Evropa 2020), ki določa pet glavnih ciljev (vključno s tistimi, ki obravnavajo zaposlovanje, boj proti revščini in socialni izključenosti oziroma izobraževanje) in sedem vodilnih pobud ter ki predstavlja skladen okvir politike za prihodnje desetletje. Evropski svet se je zavzel za polno uporabo ustreznih instrumentov in politik Unije, da bi podprli doseganje skupnih ciljev, in pozval države članice, naj povečajo usklajenost ukrepanja.
(3)
V skladu s členom 148(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Svet je 21. oktobra 2010 sprejel smernice za zaposlitvene politike, ki skupaj s širšimi smernicami ekonomskih politik držav članic in Unije, sprejetimi v skladu s členom 121 PDEU, tvorijo integrirane smernice strategije Evropa 2020. Program bi moral prispevati k doseganju ciljev Evrope 2020, zlasti k zmanjšanju revščine in ciljem, povezanim z zaposlovanjem, kot so opredeljeni v smernicah o zaposlovanju. V ta namen bi moral Program podpreti izvajanje vodilnih pobud ob posebnem upoštevanju Evropske platforme proti revščini in socialni izključenosti, programa za nova znanja in spretnosti in delovna mesta ter pobude Mladi in mobilnost, kot tudi pobude Sveženj o zaposlovanju mladih.
(4)
V vodilnih pobudah Evrope 2020 z naslovom "Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti" ter "Unija inovacij" so socialne inovacije opredeljene kot močno orodje za obravnavanje socialnih izzivov, ki so posledica staranja prebivalstva, revščine, brezposelnosti, novih vzorcev dela in življenjskih slogov ter pričakovanj državljanov glede socialne pravičnosti, izobraževanja in zdravstva. Program bi moral podpreti dejavnosti za povečanje socialnih inovacij v odziv na socialne potrebe, ki niso dovolj izpolnjene glede boja proti revščini in socialni izključenosti, spodbujanja visoke stopnje kakovostnega in trajnostnega zaposlovanja, zagotavljanja ustrezne socialne zaščite, ki bi preprečevala revščino, izboljšanja delovnih pogojev ter izboljšanja dostopa do zdravstvenega varstva in usposabljanja za ranljive osebe, ob ustreznem upoštevanju vloge regionalnih in lokalnih organov. Program bi poleg tega moral spodbujati nadnacionalna partnerstva in mrežno povezovanje akterjev v javnem, zasebnem in tretjem sektorju, kot tudi podpreti njihovo udeležbo pri načrtovanju in izvajanju novih pristopov k obravnavanju perečih socialnih potreb in izzivov.
(5)
Program bi moral z eksperimentiranjem na področju socialne politike lajšati zlasti opredelitev in preučitev inovativnih rešitev ter okrepiti njihovo praktično izvedbo, da bi se, kjer je potrebno, državam članicam pomagalo povečati učinkovitost njihovih trgov dela ter nadalje izboljšati njihovo politiko socialne zaščite in vključevanja. Eksperimentiranje na področju socialne politike je praktično preizkušanje socialnih inovacij na podlagi projektov. Omogoča zbiranje dokazov o izvedljivosti socialnih inovacij. Treba bi bilo omogočiti, da se uspešne zamisli uresniči v širšem obsegu s finančno podporo iz Evropskega socialnega sklada (ESS), kot tudi iz drugih virov.
(6)
Odprto metodo usklajevanja, ki se je na področjih zaposlovanja in socialne politike izkazala za uspešno z vidika prožnosti in operativne učinkovitosti, bi bilo treba uporabljati širše in bi jih morale dejavnosti, ki jih podpira Program, nadalje podpirati.
(7)
Napredek v smeri družbeno in okoljsko trajnostnega razvoja v Evropi zahteva, da se predvidijo in razvijejo nove spretnosti in znanja, kar vodi do izboljšanja pogojev za ustvarjanje delovnih mest, kakovosti zaposlovanja in delovnih pogojev prek spremljajočih politik izobraževanja, trga dela ter socialne politike v povezavi s preoblikovanjem industrij in storitev. Program bi zato moral prispevati k ustvarjanju kakovostnih in trajnostnih „zelenih“ in „belih“ delovnih mest ter delovnih mest na področju informacijske in komunikacijske tehnologije, hkrati pa tudi k predvidevanju in razvoju novih spretnosti in znanj za nova kakovostna in trajnostna delovna mesta, prek povezovanja politike zaposlovanja in socialne politike z industrijskimi in strukturnimi politikami ter prek podpore prehodu na z viri učinkovito in nizkoogljično gospodarstvo. Program bi moral zlasti delovati kot spodbujevalec preučevanja možnosti za ustvarjanje delovnih mest z okolju in družbi prijaznimi naložbami pod okriljem javnega sektorja ter lokalnimi in regionalnimi pobudami za zaposlovanje.
(8)
V Programu bi bilo treba, kadar je ustrezno, upoštevati področno razsežnost brezposelnosti, revščine in socialne izključenosti in zlasti vedno večje neenakosti v regijah in med njimi, med podeželskimi območji ter mesti, pa tudi znotraj mest.
(9)
Utrditi je treba socialne vidike notranjega trga. Zaradi potrebe po okrepitvi zaupanja v notranji trg, vključno s prostim pretokom storitev, prek spoštovanja pravice delavcev, je treba zagotoviti, da bodo imeli delavci oziroma podjetja pri tem pretoku enake pravice po vsej Uniji.
(10)
V skladu z Evropo 2020 bi si v Programu bilo treba prizadevati za usklajen pristop k spodbujanju kakovostnega in trajnostnega zaposlovanja ter boj proti socialni izključenosti in revščini ter njuno preprečevanje, pri tem pa upoštevati enakost med ženskami in moškimi. Izvajanje Programa bi bilo treba racionalizirati in poenostaviti, predvsem z vzpostavitvijo sklopa skupnih določb, ki med drugim vključujejo splošne cilje ter ureditve glede spremljanja in vrednotenja. Program bi moral biti osredotočen na projekte z jasno dodano vrednostjo za Unijo, ne glede na njihov obseg. Da bi zmanjšali upravno obremenitev, bi moral Program podpirati vzpostavitev in razvoj mrež in partnerstev. Poleg tega bi bilo treba bolj uporabljati poenostavljene oblike obračunavanja stroškov (pavšalne zneske in pavšalno financiranje), predvsem za izvajanje programov mobilnosti, obenem pa zagotoviti preglednost postopkov. Program bi moral ponudnikom mikrofinanciranja na ravni Unije omogočiti „vse na enem mestu“ in zagotavljati finančna sredstva za mikrokredite in socialno podjetništvo ter olajšati dostop do posojil in zagotavljati tehnično pomoč.
(11)
Ob upoštevanju omejenih sredstev, ki so na voljo za Program, ter predhodne dodelitve teh sredstev za različne osi, bi bilo treba pri financiranju nameniti prednost razvoju struktur z jasnim multiplikacijskim učinkom, kar bo v korist nadaljnjim aktivnostim in pobudam. Uvesti bi bilo treba tudi ustrezne ukrepe, da bi preprečili kakršno koli možnost prekrivanja ali dvojnega financiranja iz drugih skladov ali programov, zlasti iz ESS.
(12)
Unija bi morala na podlagi zanesljive preučitve pridobiti dokaze, da bi podprla oblikovanje politike na področju zaposlovanja in socialnih zadev, pri tem pa nameniti posebno pozornost posledicam finančne in gospodarske krize. Taki dokazi dodajajo vrednost nacionalnemu ukrepanju, saj zagotovijo razsežnost Unije in primerjavo za zbiranje podatkov in razvoj statističnih orodij, metod in skupnih kazalnikov za namene izdelave celovitega pregleda nad stanjem na področju zaposlovanja, socialne politike in delovnih pogojev po vsej Uniji ter zagotovijo zares kakovostno vrednotenje učinkovitosti in uspešnosti programov in politik, med drugim zaradi uresničevanja ciljev Evrope 2020.
(13)
Unija ima posebno vlogo pri vzpostavljanju platforme za izmenjavo politik in vzajemno učenje med državami, ki sodelujejo v Programu na področjih zaposlovanja, socialne zaščite in socialnega vključevanja, pa tudi socialnega podjetništva. Poznavanje politik, ki se uporabljajo v drugih državah, in njihovih rezultatov, vključno s tistimi, ki so bili doseženi z eksperimentiranjem na področju socialne politike na lokalni, regionalni in nacionalni ravni, širi razpon možnosti, ki jih imajo na voljo oblikovalci politike, in s tem sproža razvoj novih politik.
(14)
Zagotavljanje minimalnih standardov in nenehnega izboljševanja delovnih pogojev v Uniji sta osrednji značilnosti socialne politike Unije. Unija ima, ob upoštevanju načel "dostojnega dela" in "pametne ureditve", pomembno vlogo pri zagotavljanju, da se zakonodajni okvir prilagaja razvijajočim se vzorcem dela ter novim zdravstvenim in varnostnim tveganjem. Pomembna pa je tudi vloga Unije pri financiranju ukrepov za izboljšanje skladnosti z delovnimi standardi iz ratificiranih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD) in s pravili Unije o varstvu pravic delavcev. To zlasti velja za ukrepe za ozaveščanje, (na primer s socialno oznako), za širjenje informacij in spodbujanje razprave o pomembnih izzivih in političnih vprašanjih v zvezi z delovnimi pogoji, tudi med socialnimi partnerji in drugimi zainteresiranimi stranmi, ter za spodbujanje ukrepov za usklajevanje dela in zasebnega življenja, za uvajanje preventivnih ukrepov in za spodbujanje kulture preprečevanja na področju zdravja in varnosti pri delu.
(15)
Socialni partnerji in organizacije civilne družbe imajo ključno vlogo pri spodbujanju kakovostnega zaposlovanja, v boju proti socialni izključenosti in revščini ter pri spopadanju z brezposelnostjo. Zato bi morali biti socialni partnerji in organizacije civilne družbe, kjer je primerno, udeleženi pri vzajemnem učenju ter razvijanju, izvajanju in širjenju novih politik. Komisija bi morala socialne partnerje in organizacije civilne družbe, na ravni Unije, obveščati o rezultatih, povezanih z izvajanjem Programa, in si z njimi izmenjavati mnenje o tem.
(16)
Unija krepitvi socialne razsežnosti globalizacije ter preprečevanju socialnega dampinga s spodbujanjem dostojnega dela in delovnih standardov ni zavezana le v državah, ki sodelujejo v Programu, ampak tudi na mednarodni ravni, bodisi neposredno v razmerju do tretjih držav bodisi posredno s sodelovanjem z mednarodnimi organizacijami. Zato je treba razviti ustrezne odnose s tretjimi državami, ki ne sodelujejo v Programu, da bi pomagali dosegati njegove cilje, ob upoštevanju vseh pomembnih sporazumov, sklenjenih med temi državami in Unijo. To lahko vključuje navzočnost predstavnikov teh tretjih držav na prireditvah v vzajemnem interesu (kot so konference, delavnice in seminarji), organiziranih v državah, ki sodelujejo v Programu. Poleg tega bi bilo treba razviti sodelovanje z zadevnimi mednarodnimi organizacijami, zlasti z MOD in drugimi ustreznimi organi Združenih narodov, Svetom Evrope in Organizacijo za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), da bi se Program izvajal ob upoštevanju vloge teh organizacij.
(17)
V skladu s členoma 45 in 46 PDEU Uredba (EU) št. 492/2011 vsebuje določbe za uresničitev prostega gibanja delavcev brez diskriminacije z zagotovitvijo tesnega sodelovanja osrednjih zavodov za zaposlovanje držav članic ter teh zavodov in Komisijo. EURES, ki je evropska mreža služb za zaposlovanje bi morala spodbujati boljše delovanje trgov dela s pospeševanjem prostovoljne nadnacionalne čezmejne geografske mobilnosti delavcev, omogočati večjo preglednost na trgu dela, zagotavljati usklajevanje ponudbe in povpraševanja po delovnih mestih ter podpirati dejavnosti na področju posredovalnih, zaposlitvenih, svetovalnih in usmerjevalnih služb na nacionalni in čezmejni ravni, s čimer prispeva k ciljem Evrope 2020. Države članice bi morali spodbuditi, da uporabljajo storitve EURES in omogočijo njihovo dostopnost na enem samem mestu, kadar je to primerno.
(18)
Področje delovanja EURES bi bilo treba na podlagi razpisov za zbiranje ponudb razširiti na razvijanje in podpiranje ciljno usmerjenih programov mobilnosti na ravni Unije, ki so namenjeni zapolnitvi delovnih mest, kadar se na trgu dela pokaže primanjkljaj. V skladu s členom 47 PDEU bi morali navedeni programi podpirati prostovoljno mobilnost mladih delavcev v Uniji. Ciljno usmerjeni programi mobilnosti, kot je tisti, ki temelji na pripravljalnem ukrepu „Tvoja prva zaposlitev EURES“, bi morali mladim olajšati dostop do zaposlitvenih priložnosti in zaposlitev v drugi državi članici ter bi morali spodbujati delodajalce, da mobilnim mladim delojemalcem ponudijo delovna mesta. Vendar programi mobilnosti ne bi smeli odvračati Unije in držav članic od tega, da mladim pomagajo najti zaposlitev v njihovi matični državi.
(19)
V številnih mejnih regijah imajo čezmejna partnerstva EURES pomembno vlogo pri razvijanju pravega evropskega trga dela. Čezmejna partnerstva EURES vključujejo vsaj dve državi članici ali državo članico in drugo sodelujočo državo. Posledično so ta partnerstva jasne horizontalne narave in so vir dodane vrednosti Uniji. Čezmejna partnerstva EURES bi zato morali še naprej podpirati s horizontalnimi dejavnostmi Unije, ki bi jih lahko dopolnjevali z nacionalnimi sredstvi ali ESS.
(20)
Pri vrednotenju dejavnosti EURES bi bilo treba upoštevati količinska in kakovostna merila. Ker posredovanje zaposlitve iz ene države članice pomeni posredovanje zaposlitev v drugi, odvisno od spreminjajočih se razmer na trgu dela in povezanih vzorcev mobilnosti, vrednotenje ne bi smelo temeljiti zgolj na številu teh posredovanj v posameznih državah članicah, temveč zlasti na skupnih številkah na ravni Unije. Poleg tega bi bilo treba upoštevati tudi, da rezultati svetovanja niso nujno izmerljivi z vidika mobilnosti ali posredovanja zaposlitev.
(21)
V Evropi 2020 ter zlasti v smernici št. 7 iz Sklepa Sveta 2010/707/EU (8) sta bila samozaposlovanje in podjetništvo opredeljena kot bistvena za dosego pametne, trajnostne in vključujoče rasti.
(22)
Slab dostop do posojil in lastniškega ali navideznega lastniškega kapitala je ena od glavnih ovir pri ustanavljanju podjetij, zlasti za osebe, ki so najbolj oddaljene od trga dela. Prizadevanja Unije in nacionalna prizadevanja na tem področju je treba okrepiti, da bi povečali ponudbo in dostop do mikrofinanciranja in zadovoljili povpraševanje tistih, ki ga najbolj potrebujejo, predvsem pa brezposelnih, žensk in ranljivih oseb, ki želijo ustanoviti ali razviti mikropodjetje, vključno s samozaposlitvijo, vendar nimajo dostopa do posojila. Poleg tega je med novoustanovljenimi podjetji v Uniji največ mikropodjetij. Zato bi bilo treba omogočiti, da se z mikroposojili doda vrednost in hitro dosežejo konkretni rezultati. Prvi korak, ki sta ga Evropski parlament in Svet leta 2010 naredila v to smer, je bila vzpostavitev Instrumenta. Dejavnosti obveščanja o priložnostih mikrofinanciranja na ravni Unije in držav članic bi bilo treba izboljšati, da bi laže dosegli tiste, ki to financiranje potrebujejo.
(23)
Mikrofinanciranje in podpora socialnemu podjetništvu bi morala doseči potencialne upravičence in imeti trajni učinek. Prispevati bi morala k visoki ravni kakovostnega in trajnostnega zaposlovanja ter spodbuditi ekonomske politike in politike lokalnega razvoja. Da bi čim bolj povečali priložnosti za oblikovanje uspešnih podjetij, bi morali ukrepe, povezane z mikrofinanciranjem in socialnim podjetništvom, dopolniti z mentorstvom in programi usposabljanja ter vsemi potrebnimi informacijami, ki bi jih redno posodabljali, dostop do njih pa omogočili prek zadevnih ponudnikov financiranja. V ta namen je bistveno, da se zagotovi ustrezno financiranje, predvsem prek ESS.
(24)
Da bi bilo mikrofinanciranje na mladem mikrofinančnem trgu v Uniji bolj razpoložljivo, je treba pospešiti institucionalno zmogljivost ponudnikov mikrofinanciranja ter zlasti nebančnih mikrofinančnih ustanov v skladu s sporočilom Komisije z dne 13. novembra 2007 z naslovom „Evropska pobuda za razvoj mikrokredita v podporo rasti in zaposlovanju“ in s poročilom Komisije z dne 25. julija 2008 z naslovom "Spodbujanje inovatork in žensk v podjetništvu".
(25)
Socialno gospodarstvo in socialno podjetništvo sta sestavna dela pluralističnega socialnega tržnega gospodarstva v Evropi in imata pomembno vlogo pri zagotavljanju večje socialne konvergence v Evropi. Temeljita na načelih solidarnosti in odgovornosti, prevlade posameznika in socialnih ciljev nad kapitalom ter spodbujanja socialne odgovornosti, socialne kohezije in socialnega vključevanja. Socialna podjetja so lahko gibala socialnih sprememb, saj ponujajo inovativne rešitve ter spodbujajo vključujoče trge dela in socialne storitve, dostopne vsem. Zato pomembno prispevajo k doseganju ciljev Evrope 2020. S Programom bi bilo treba izboljšati dostop socialnih podjetij do različnih vrst finančnih sredstev prek zagotavljanja primernih instrumentov, da bi zadostili njihovim specifičnim finančnim potrebam med celotnim obstojem.
(26)
Da bi izkoristili izkušnje subjektov, kot je skupina Evropske investicijske banke, bi bilo treba ukrepe, ki vključujejo mikrofinanciranje in socialno podjetništvo, izvajati posredno Komisija, tako da naloge izvajanja proračuna zaupa takim subjektom v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (9) (v nadaljnjem besedilu: Finančna uredba). Uporaba virov Unije združuje finančne vzvode iz mednarodnih finančnih ustanov in drugih vlagateljev, ustvarja sinergije med ukrepi držav članic in Unije ter povezuje pristope. To tako izboljšuje dostop do finančnih sredstev, zlasti za določene ogrožene skupine in mlade, kot tudi doseg mikrofinanciranja za te skupine in mlade. Dostop do finančnih sredstev za mikropodjetja, vključno s samozaposlenimi in socialnimi podjetji, se prav tako izboljša. Prispevek Unije tako pomaga pri razvoju rastočega sektorja socialnih podjetij in mikrofinančnega trga v Uniji ter spodbuja čezmejne dejavnosti. Dejavnosti Unije bi morale dopolnjevati uporabo, s strani držav članic, finančnih instrumentov za mikrofinanciranje in socialno podjetništvo. Subjekti, ki jim je zaupano izvajanje dejavnosti, bi morali zagotoviti, da se doda vrednost in prepreči podvajanje financiranja iz virov Unije.
(27)
V skladu z Evropo 2020 bi moral Program prispevati k reševanju perečega problema brezposelnosti mladih. Mladim bi zato bilo treba dati prihodnost in možnost, da imajo ključno vlogo pri razvoju družbe in gospodarstva v Evropi, kar je v kriznih časih še posebej pomembno.
(28)
V Programu bi bilo treba tudi izpostaviti posebno vlogo in pomen malih podjetij v zvezi z usposabljanjem, strokovnim znanjem ter tradicionalnim znanjem in izkušnjami, pa tudi zagotoviti, da bodo imeli mladi dostop do mikrofinanciranja. Program bi moral prispevati k izmenjavi dobrih praks med državami članicami in drugimi državami, ki sodelujejo v programu na vseh teh področjih.
(29)
Ukrepi iz Programa bi morali podpreti države članice in akterje na trgu dela pri izvedbi Priporočila Sveta z dne 22. aprila 2013 (10) v zvezi z vzpostavitvijo jamstva za mladino. V priporočilu je navedeno, da bi morali vsi mladi, mlajši od 25 let v obdobju štirih mesecev po tem, ko postanejo brezposelni ali prenehajo s formalnim izobraževanjem, prejeti kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo. Program bi moral olajšati izmenjavo dobre prakse med državami članicami in drugimi državami, ki sodelujejo v Programu na tem področju.
(30)
V skladu s členom 3(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členom 8 PDEU je treba zagotoviti, da Program prispeva k spodbujanju enakosti med ženskami in moškimi v vseh svojih oseh in dejavnostih, vključno z integracijo načela enakosti spolov in, kjer je to ustrezno, s posebnimi ukrepi za spodbujanje zaposlovanja žensk in njihove socialne vključenosti. V skladu s členom 10 PDEU bi moral Program zagotavljati, da izvajanje njegovih prednostnih nalog prispeva k boju proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Da se oceni, kako je pri dejavnostih Programa obravnavana nediskriminatornost, bi bilo potrebno redno spremljanje in vrednotenje.
(31)
Program Progress za obdobje 2007-2013 vsebuje dele z naslovom "Nediskriminacija in raznolikost" ter "Enakost spolov", ki jih je treba v okviru Programa za pravice, enakost in državljanstvo za obdobje 2014-2020 ohraniti in nadalje razvijati. Vendar je nadvse pomembno, da se ohrani izrazit poudarek na vprašanjih enakosti med ženskami in moškimi ter nediskriminacije v vseh ustreznih pobudah in ukrepih, ki jih zajema ta Program, zlasti na področjih izboljšanja udeležbe žensk na trgu dela, delovnih pogojev ter glede spodbujanja boljšega ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem.
(32)
V skladu s členom 9 PDEU in cilji Evrope 2020 bi moral Program prispevati k doseganju visoke stopnje kakovostnega in trajnega zaposlovanja, zagotavljanju ustrezne socialne zaščite in boju proti revščini in socialni izključenosti, ter bi moral upoštevati zahteve v zvezi z visoko stopnjo zaščite zdravja ljudi.
(33)
Program bi moral dopolnjevati druge programe Unije in obenem potrditi, da bi moral vsak instrument delovati v skladu s svojimi specifičnimi postopki. Tako isti upravičeni stroški ne bi smeli voditi do dvojnega financiranja. Da bi dodali vrednost in dosegli večji učinek financiranja Unije, bi bilo treba Program tesno povezati z drugimi programi Unije in strukturnimi skladi, zlasti ESS in pobudo o zaposlovanju mladih. Program bi moral dopolnjevati druge programe in pobude Unije, ki so usmerjene v boj proti brezposelnosti mladih.
(34)
Program bi se moral izvajati tako, da bi pristojni organ oziroma organi vsake države članice lažje prispevali k doseganju ciljev Programa.
(35)
Za zagotovitev učinkovitejšega obveščanja javnosti na splošno ter večje sinergije med ukrepi komuniciranja na pobudo Komisije, bi morala sredstva, dodeljena dejavnostim obveščanja in komuniciranja v tem Programu, pripomoči tudi k institucionalnemu sporočanju in zagotavljanju informacij o političnih prednostnih nalogah Unije, povezanih s splošnimi cilji tega Programa.
(36)
Ta uredba določa finančna sredstva za celotno obdobje trajanja Programa, ki pomenijo prednostni referenčni znesek za Evropski parlament in Svet v letnem proračunskem postopku v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne [2. decembra 2013] med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (11).
(37)
Finančni interesi Unije bi morali biti skozi celoten cikel izdatkov zaščiteni s sorazmernimi ukrepi, med katere spadajo preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje nepravilnosti, povračilo izgubljenih, napačno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi globe v skladu s Finančno uredbo.
(38)
Da bi ves čas trajanja Programa zagotovili, da bo dovolj prožen za odzivanje na spreminjajoče se potrebe in ustrezne politične prednostne naloge, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi z razporejanjem sredstev med samimi osmi in za posamezna tematska področja znotraj osi Programa. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(39)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
(40)
Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se te cilje zaradi njihovega obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti, iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
SKUPNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet urejanja
1. S to uredbo se ustanovi Program Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije (v nadaljnjem besedilu: Program), katerega namen je prispevati k izvajanju Evrope 2020, vključno z njenimi glavnimi cilji, integriranimi smernicami in vodilnimi pobudami, tako da se zagotavlja finančna podpora za cilje Unije v smislu spodbujanja visoke ravni kakovostnega in trajnega zaposlovanja, zagotavljanja ustrezne in dostojne socialne zaščite, boja proti socialni izključenosti in revščini ter izboljšanja delovnih pogojev.
2. Program traja od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi:
(1)
„socialno podjetje“ pomeni podjetje ne glede na pravno obliko, ki:
(a)
ima v skladu s svojimi pravili, statuti ali drugimi pravnimi dokumenti, na podlagi katerih je ustanovljen za glavni cilj doseganje merljivih, pozitivnih socialnih učinkov namesto ustvarjanja dobička za svoje lastnike, člane in delničarje in ki:
(i)
nudi storitve ali proizvaja blago velikega socialnega pomena in/ali
(ii)
pri proizvodnji izdelkov ali nudenju storitev izpolnjuje svoj socialni cilj;
(b)
svoje dobičke uporablja najprej in predvsem za doseganje svojega osnovnega cilja ter ima vnaprej določene postopke in pravila za vsako razdeljevanje dobička med delničarje in lastnike, kar zagotavlja, da tako razdeljevanje ne spodkopava osnovnega cilja; ter
(c)
se upravlja podjetniško, odgovorno in pregledno, predvsem z vključevanjem delavcev, strank in zainteresiranih strani, na katere vplivajo njegove poslovne dejavnosti;
(2)
„mikrokredit“ pomeni posojilo v znesku do 25 000 EUR;
(3)
„mikropodjetje“ pomeni podjetje, vključno s samozaposlenimi, ki ima manj kot 10 zaposlenih, ter letni promet ali letno bilančno vsoto, ki ne presega 2 milijonov EUR, v skladu s Priporočilom Komisije 2003/361/ES (13);
(4)
„mikrofinanciranje“ vključuje poroštva, mikrokredite, lastniški kapital in navidezni lastniški kapital, ki so odobreni osebam in mikropodjetjem, ki imajo težave pri dostopanju do posojil;
(5)
„socialne inovacije“ pomeni inovacije, ki imajo socialne cilje in uporabljajo sredstva socialne narave in zlasti tista, ki se nanašajo na razvoj in izvajanje novih zamisli (glede izdelkov, storitev in vzorcev), ki hkrati izpolnjujejo socialne potrebe in ustvarjajo nove socialne odnose ali sodelovanje in tako niso dobre le za družbo, ampak tudi spodbujajo zmožnost družbe, da ukrepa;
(6)
„eksperimentiranje na področju socialne politike“ pomeni ukrepe politike, ki prinašajo inovativne odgovore na socialne potrebe in se izvajajo v majhnem obsegu in v pogojih, ki omogočajo, da se njihov učinek izmeri, preden se jih lahko ponovi v širšem obsegu, če so rezultati prepričljivi.
Člen 3
Struktura progama
1. Program je sestavljen iz naslednjih treh dopolnjujočih se osi:
(a)
os Progress, ki podpira razvoj, izvajanje, spremljanje in vrednotenje instrumentov in politik Unije iz člena 1 in ustreznega prava Unije, ter ki spodbuja oblikovanje politike, temelječe na dokazih, socialno inovativnost in socialni napredek, v partnerstvu s socialnimi partnerji, organizacijami civilne družbe ter javnimi in zasebnimi organi;
(b)
os EURES, ki podpira dejavnosti, ki jih izvaja EURES, namreč specializirane službe, ki jih ustanovijo države EGP in Švicarska konfederacija, skupaj s socialnimi partnerji, drugimi ponudniki zaposlitev in drugimi zainteresiranimi stranmi, da bi razvili izmenjavo in širjenje informacij ter druge oblike sodelovanja, kot so čezmejna partnerstva, da se pospeši pravična prostovoljna geografska mobilnost delavcev ter prispeva k visoki stopnji kakovostnega in trajnega zaposlovanja;
(c)
os mikrofinanciranje in socialno podjetništvo, ki povečuje dostop do in razpoložljivost finančnih sredstev za pravne in fizične osebe, na podlagi člena 26.
2. Skupne določbe iz tega naslova se uporabljajo za vse tri osi, navedene v točkah (a), (b) in (c) odstavka 1, poleg posebnih določb naslova II.
Člen 4
Splošni cilji Programa
1. Program si prizadeva doseči naslednje splošne cilje:
(a)
povečati odgovornost med oblikovalci politike na vseh ravneh in uvesti konkretne, usklajene ukrepe na ravni Unije in držav članic, pri tem pa spoštovati cilje Unije na področjih iz člena 1 v tesnem sodelovanju s socialnimi partnerji, kot tudi organizacijami civilne družbe ter javnimi in zasebnimi organi;
(b)
podpirati razvoj ustreznih, dostopnih in učinkovitih sistemov socialne zaščite in trgov dela ter pospeševati reformo politike na področjih iz člena 1, zlasti s spodbujanjem dostojnega dela in delovnih pogojev, preventivne kulture za zdravje in varnost pri delu, bolj zdravega ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem, ter dobrega upravljanja socialnih ciljev, vključno s konvergenco, kot tudi vzajemnega učenja in socialnih inovacij;
(c)
zagotoviti, da se pravo Unije pri zadevah, povezanih s področji iz člena 1 učinkovito uporablja, in po potrebi prispevati k posodobitvi prava Unije v skladu z načeli dostojnega dela ter ob upoštevanju načel pametne ureditve;
(d)
spodbujati pravično prostovoljno geografsko mobilnost delavcev ter povečevati zaposlitvene možnosti z razvojem visoko kakovostnih in vključujočih trgov dela Unije, ki so odprti in vsem dostopni, hkrati pa se spoštuje pravice delavcev po vsej Uniji, vključno s prostim gibanjem;
(e)
spodbujati zaposlovanje in socialno vključenost s povečevanjem razpoložljivosti in dostopnosti mikrofinanciranja za ranljive osebe, ki želijo ustanoviti mikropodjetja, kot tudi za obstoječa mikropodjetja, ter s povečevanjem dostopa do financiranja za socialna podjetja;
2. Pri zasledovanju teh ciljev si Program pri vseh oseh in ukrepih prizadeva:
(a)
nameniti posebno pozornost ranljivim skupinam, kot so mladi;
(b)
spodbujati enakost žensk in moških, tudi z vključitvijo načela enakosti spolov, po potrebi tudi pri dodelitvi proračunskih sredstev;
(c)
boriti se proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti;
(d)
pri opredeljevanju in izvajanju politik in dejavnosti Unije, spodbujati visoko stopnjo kakovostne in trajnostne zaposlenosti, zagotavljati ustrezno in dostojno socialno zaščito, preprečevati dolgotrajno brezposelnost in boriti se proti revščini in socialni izključenosti.
Člen 5
Proračun
1. Finančna sredstva za izvajanje Programa od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020 znašajo 919 469 000 EUR v tekočih cenah.
2. Naslednji okvirni deleži se dodelijo osem iz člena 3(1):
(a)
61 % osi Progress;
(b)
18 % osi EURES;
(c)
21 % osi mikrofinanciranje in socialno podjetništvo.
3. Komisija lahko uporabi do 2 % finančnih sredstev iz odstavka 1 za financiranje operativnih izdatkov za podporo izvajanju Programa.
4. Komisija lahko uporabi finančna sredstva iz odstavka 1 za financiranje tehnične in/ali upravne pomoči, predvsem v zvezi z revidiranjem, naročanjem prevodov pri zunanjih izvajalcih, srečanji strokovnjakov ter dejavnostmi obveščanja in komuniciranja, ki so v vzajemno korist Komisije in upravičencev.
5. Letna proračunska sredstva odobrita Evropski parlament in Svet pod zgornjo mejo, določeno v večletnem finančnem okviru.
Člen 6
Skupni ukrep
Ukrepi, upravičeni v okviru Programa, se lahko izvajajo skupaj z drugimi instrumenti Unije, pod pogojem, da ti ukrepi izpolnjujejo cilje Programa in drugih zadevnih instrumentov.
Člen 7
Skladnost in dopolnjevanje
1. Komisija v sodelovanju z državami članicami zagotovi, da so dejavnosti, ki se izvajajo v okviru Programa, skladne z drugimi ukrepi Unije, kot so evropski strukturni in investicijski skladi, kot je določeno v skupnem strateškem okviru iz Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), zlasti ESS.
2. Program dopolnjuje druge programe Unije brez poseganja v posamične postopke teh programov. Istih upravičenih stroškov ni mogoče dvakrat financirati, Program pa je tesno povezan z drugimi programi Unije ter evropskimi strukturnimi in investicijskimi skladi, zlasti ESS.
3. Dejavnosti, ki prejemajo podporo iz Programa, so skladne s pravom Unije in nacionalnim pravom, vključno s pravili o državni pomoči in temeljnimi konvencijami ILO.
4. Skladnost in komplementarnost se zagotavljata tudi s tesnim sodelovanjem lokalnih in regionalnih organov.
Člen 8
Sodelovanje z zadevnimi telesi
Komisija vzpostavi potrebne povezave z Odborom za zaposlovanje, Odborom za socialno zaščito, Svetovalnim odborom za varnost in zdravje pri delu, skupino generalnih direktorjev za delovne odnose in Svetovalnim odborom za prosto gibanje delavcev, da se zagotovi redno in ustrezno obveščanje teh odborov o napredku pri izvajanju programa. Komisija obvešča tudi druge odbore, ki se ukvarjajo s politikami, instrumenti in ukrepi, ki se nanašajo na program.
Člen 9
Razširjanje rezultatov in komuniciranje
1. Komisija obvešča zainteresirane strani na ravni Unije, vključno s socialnimi partnerji in organizacijami civilne družbe, o rezultatih izvajanja Programa, in jih pozove k izmenjavi mnenj v zvezi s tem.
2. Rezultati ukrepov, izvedenih v okviru Programa, se redno in primerno sporočajo in razširjajo Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, Odboru regij, pa tudi socialnim partnerjem in javnosti, da bi čim bolj povečali njihov učinek, trajnost in dodano vrednost za Unijo.
3. Dejavnosti komuniciranja prispevajo tudi k horizontalnemu obveščanju o političnih prednostnih nalogah Unije, če so povezane s splošnimi cilji te uredbe, ter zagotavljajo informacije o teh prednostnih nalogah.
Člen 10
Finančne določbe
1. Komisija upravlja Program v skladu s Finančno uredbo.
2. V sporazumu o nepovratnih sredstvih je določeno, kateri del finančnega prispevka Unije bo temeljil na vračilu dejanskih upravičenih stroškov, kateri del pa na pavšalnih zneskih, stroških na enoto ali povprečninah.
Člen 11
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne preventivne ukrepe, s katerimi zagotovi, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi tega Programa, finančni interesi Unije zaščiteni pred goljufijo, korupcijo in drugimi nezakonitimi dejavnostmi z učinkovitim preverjanjem, ob odkritju nepravilnosti pa, da se sredstva izterjajo, zlasti s pobotanjem neupravičeno izplačanih zneskov in po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi, v skladu s členom 325 PDEU, Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (15) in Finančno uredbo.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pooblaščeni za izvajanje revizij na podlagi dokumentov ali pregledov na kraju samem pri vseh upravičencih do nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije v okviru Programa.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko opravi preglede, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (16) in Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (17), da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali katerega koli drugega nezakonitega dejanja, ki vpliva na finančne interese Unije v povezavi s sporazumom o nepovratnih sredstvih ali sklepom o nepovratnih sredstvih ali pogodbo, financirano po Programu.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 vsebujejo pogodbe, sporazumi o nepovratnih sredstvih in sklepi o nepovratnih sredstvih, ki izhajajo iz izvajanja tega Programa, določbe, ki izrecno pooblaščajo Komisijo, Računsko sodišče in OLAF, da izvajajo revizije in preiskave iz navedenih odstavkov v skladu z njihovimi pristojnostmi.
Člen 12
Spremljanje stanja
Komisija zaradi rednega spremljanja programa in morebitnih prilagoditev, potrebnih za njegovo politiko in prednostne naloge financiranja, pripravi prvo kvalitativno in kvantitativno poročilo o spremljanju, ki zajema prvo leto, in zatem tri poročila, ki zajemajo obdobje dveh zaporednih let, ter pošlje ta poročila Evropskemu parlamentu in Svetu. Poročila se v vednost posredujejo tudi Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. V poročilih so navedeni rezultati programa in obseg, v katerem se je pri njegovih dejavnostih uporabljalo načelo enakosti moških in žensk in vključevanja enakosti spolov ter kako se je obravnavalo vprašanje nediskriminacije, vključno z vprašanji dostopnosti. Da bi povečali preglednost Programa, se poročila objavijo.
Člen 13
Vrednotenje
1. Do 1. julija 2017 se opravi vmesno vrednotenje Programa, da se kvalitativno in kvantitativno izmeri doseženi napredek pri uresničevanju ciljev Programa, obravnava socialno okolje v Uniji in vse večje spremembe, uvedene z zakonodajo Unije, ugotovi, ali so bila sredstva Programa učinkovito uporabljena, in oceni dodana vrednost Programa za Unijo. Rezultati vmesnega vrednotenja se predložijo Evropskemu parlamentu in Svetu.
2. Če vrednotenje iz odstavka 1 tega člena ali katero od vrednotenj, izvedenih v skladu s členom 19 Sklepa št. 1672/2006/ES ali členom 9 Sklepa št. 283/2010/EU, pokaže, da ima Program večje pomanjkljivosti, Komisija po potrebi predstavi predlog Evropskemu parlamentu in Svetu, ki vključuje ustrezne spremembe Programa, pri katerih se upoštevajo rezultati vrednotenja.
3. Pred predložitvijo morebitnega predloga za podaljšanje Programa po letu 2020 Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži oceno konceptualnih prednosti in slabosti Programa v obdobju 2014-2020.
4. Komisija do 31. decembra 2022 naknadno ovrednoti učinek in dodano vrednost Programa za Unijo, potem pa poročilo o tem vrednotenju predloži Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. Poročilo se objavi.
NASLOV II
POSEBNE DOLOČBE ZA OSI PROGRAMA
POGLAVJE I
Os Progress
Člen 14
Tematska področja in financiranje
1. Os Progress podpira ukrepe z enega ali več tematskih področij iz točk (a), (b) in (c). Med celotnim trajanjem Programa se pri okvirni razdelitvi dodelitev iz točke (a) člena 5(2) za različna področja spoštujejo naslednji minimalni deleži:
(a)
zaposlovanje, zlasti za boj proti brezposelnosti mladih: 20 %;
(b)
socialna zaščita, socialna vključenost ter zmanjšanje in preprečevanje revščine: 50 %;
(c)
delovni pogoji: 10 %.
Vsakršen ostanek se dodeli enemu ali več od tematskih področij iz točk (a), (b) ali (c) ali kombinaciji področij.
2. Iz celotne dodelitve za os Progress in v okviru njenih različnih tematskih področij je dodeljenih 15-20 % za spodbujanje socialnega eksperimentiranja kot metode preskušanja in vrednotenja inovativnih rešitev, da bi te rešitve izvajali na širšem nivoju.
Člen 15
Posebni cilji
Poleg splošnih ciljev iz člena 4 so posebni cilji osi Progress:
(a)
razvijati in širiti primerjalno analitično znanje visoke kakovosti zaradi zagotavljanja, da politike Unije na področjih iz člena 1 temeljijo na trdnih dokazih ter ustrezajo potrebam, izzivom in okoliščinam v posameznih državah članicah in drugih državah, ki sodelujejo v Programu;
(b)
pospeševati učinkovito in vključujočo izmenjavo informacij, vzajemno učenje in dialog o politikah Unije na področjih iz člena 1 na ravni Unije ter nacionalni in mednarodni ravni, da bi državam članicam in drugim državam, ki sodelujejo v Programu pomagali pri razvoju njihovih politik in državam članicam pri izvajanju prava Unije;
(c)
zagotavljati finančno podporo za preskušanje inovacij na področju socialne politike in politike trga dela ter po potrebi nadgrajevati zmogljivost glavnih akterjev za načrtovanje in izvajanje politike socialnega eksperimentiranja ter zagotavljati dostop do ustreznega splošnega in strokovnega znanja in izkušenj;
(d)
zagotavljati finančno podporo organizacijam Unije in nacionalnim organizacijam, da se poveča njihova zmogljivost za razvoj, spodbujanje in podpora izvajanju instrumentov in politik Unije iz člena 1 ter zadevnega prava Unije.
Člen 16
Vrste ukrepov
V okviru osi Progress se lahko financirajo naslednje vrste ukrepov:
1.
Analitične dejavnosti:
(a)
zbiranje podatkov in statističnih podatkov ob upoštevanju kvalitativnih in kvantitativnih meril ter razvoj skupnih metodologij, klasifikacij, mikrosimulacij, kazalnikov in primerjalnih meril uspešnosti, po potrebi ločenih po spolu in starostni skupini;
(b)
raziskave, študije, analize in poročila, vključno prek financiranja mrež strokovnjakov in razvoja strokovnega znanja o tematskih področjih;
(c)
kvalitativna in kvantitativna vrednotenja in ocene učinka, ki jih opravijo javni in zasebni organi;
(d)
spremljanje in ocenjevanje prenosa in uporabe prava Unije;
(e)
priprava in izvajanje socialnega eksperimentiranja kot metode za preskušanje in vrednotenje inovativnih rešitev zaradi njihovega izvajanja na širši ravni;
(f)
širjenje rezultatov teh analitičnih dejavnosti.
2.
Dejavnosti vzajemnega učenja, ozaveščanja in širjenja:
(a)
izmenjave in širjenje dobre prakse, inovativnih pristopov in izkušenj, medsebojni strokovni pregledi, primerjalno spremljanje in vzajemno učenje na evropski ravni;
(b)
prireditve, konference in seminarji, ki jih organizira predsedstvo Sveta;
(c)
usposabljanje pravnih strokovnjakov in strokovnjakov s področja politik;
(d)
oblikovanje in objava priročnikov, poročil in izobraževalnega gradiva ter ukrepi v zvezi z obveščanjem, komuniciranjem in medijskim poročanjem o pobudah, ki jih podpira Program;
(e)
dejavnosti obveščanja in komuniciranja;
(f)
razvoj in vzdrževanje informacijskih sistemov, namenjenih izmenjavi in širjenju informacij o politiki in zakonodaji Unije ter o trgu dela.
3.
Podpora v zvezi s/z:
(a)
stroški delovanja ključnih mrež na ravni Unije, katerih dejavnosti so povezane s cilji osi Progress in prispevajo k njim;
(b)
krepitvijo zmogljivosti nacionalnih uprav in strokovnih služb, pristojnih za spodbujanje geografske mobilnosti, ki so jih pooblastili države članice in ponudniki mikrokreditov;
(c)
organizacijo delovnih skupin nacionalnih uradnikov zaradi spremljanja izvajanja prava Unije;
(d)
mrežnim povezovanjem in sodelovanjem strokovnih organov ter drugih ustreznih zainteresiranih strani, nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov ter zavodov za zaposlovanje na evropski ravni;
(e)
financiranjem opazovalnih skupin na evropski ravni, tudi s ključnimi tematskimi področji;
(f)
izmenjavo osebja med nacionalnimi upravami.
Člen 17
Sofinanciranje Unije
Kadar se dejavnosti v okviru osi Progress financirajo na podlagi razpisa za zbiranje predlogov, lahko prejmejo sredstva iz sofinanciranja Unije, ki po splošnem pravilu ne presegajo 80 % skupnih upravičenih izdatkov. Vsaka finančna podpora, ki presega ta prag, se lahko odobri le v ustrezno utemeljenih izjemnih okoliščinah.
Člen 18
Sodelovanje
1. V osi Progress lahko sodelujejo:
(a)
države članice;
(b)
države EGP v skladu s Sporazumom EGP in države članice Efte;
(c)
države kandidatke in potencialne kandidatke, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji, določenimi v okvirnih sporazumih, ki so z njimi sklenjeni glede njihovega sodelovanja v programih Unije.
2. Os Progress je odprta za vse javne in/ali zasebne organe, akterje in ustanove ter zlasti za:
(a)
nacionalne, regionalne in lokalne organe;
(b)
zavode za zaposlovanje;
(c)
strokovna telesa, ki jih določa pravo Unije;
(d)
socialne partnerje;
(e)
nevladne organizacije;
(f)
visokošolske ustanove in raziskovalne inštitute;
(g)
strokovnjake za vrednotenje in oceno učinka;
(h)
nacionalne statistične urade;
(i)
medije.
3. Komisija lahko sodeluje z mednarodnimi organizacijami ter zlasti s Svetom Evrope, OECD, MOD in drugimi organi Združenih narodov ter Svetovno banko.
4. Komisija lahko sodeluje s tretjimi državami, ki ne sodelujejo v programu. Predstavniki teh tretjih držav se lahko udeležujejo dogodkov vzajemnega interesa (kot so konference, delavnice in seminarji), organiziranih v državah, ki sodelujejo v Programu, stroški njihove udeležbe pa se lahko krijejo iz Programa.
POGLAVJE II
Os EURES
Člen 19
Tematska področja in financiranje
Os EURES podpira ukrepe na enem ali več tematskih področjih iz točk (a), (b) in (c). Med celotnim trajanjem Programa se pri okvirno razdelitvi dodelitev iz točke (b) člena 5(2) za različna področja spoštujejo naslednji minimalni deleži:
(a)
preglednost prostih delovnih mest in prošenj ter vseh povezanih informacij za potencialne kandidate in delodajalce: 32 %;
(b)
oblikovanje storitev za iskanje in razporejanje delavcev na delovna mesta z uravnoteženjem prostih delovnih mest in prošenj na ravni Unije, zlasti s ciljno usmerjenimi programi mobilnosti: 30 %;
(c)
čezmejna partnerstva: 18 %.
Vsakršen ostanek se dodeli enemu ali več tematskim področjem iz točke (a), (b) ali (c) ali kombinaciji področij.
Člen 20
Posebni cilji
Poleg splošnih ciljev iz člena 4 sta posebna cilja osi EURES:
(a)
potencialnim kandidatom in delodajalcem zagotavljati preglednost prostih delovnih mest oziroma prošenj ter vseh temu ustrezajočih informacij in nasvetov, kot tudi povezanih informacij, na primer v zvezi z življenjskimi in delovnimi pogoji. To se dosega z izmenjavo in širjenjem na nadnacionalni, medregionalni in čezmejni ravni, z uporabo standardnih medsebojno usklajenih obrazcev za prosta delovna mesta in za prošnje, pa tudi z drugimi primernimi sredstvi, kot je individualno svetovanje in mentoriranje, zlasti za nizkokvalificirane osebe;
(b)
podpirati zagotavljanje storitev EURES za iskanje delavcev in njihovo razporejanje na kakovostna in trajnostna delovna mesta z uravnoteženjem ponudbe in povpraševanja po delovnih mestih; podpora storitvam EURES zajema več faz razporejanja na delovno mesto, ki segajo od priprave pred posredovanjem zaposlitve do podpore potem, da bi kandidata uspešno vključili na trg dela; te podporne storitve lahko vključujejo ciljno usmerjene programe mobilnosti za zapolnitev prostih delovnih mest v določenem sektorju, poklicu, državi ali skupini držav ali za določene skupine delavcev, kot so mladi, naklonjeni mobilnosti in kadar se pokaže jasna ekonomska potreba.
Člen 21
Vrste ukrepov
V okviru osi EURES se lahko financirajo ukrepi za spodbujanje prostovoljne mobilnosti posameznikov v Uniji na pravični podlagi in za odpravo ovir za mobilnost, zlasti:
(a)
vzpostavitev in dejavnosti čezmejnih partnerstev EURES, kadar za to zaprosijo zavodi, ki so področno pristojni za obmejne regije;
(b)
zagotavljanje informacij, svetovanje, storitve posredovanja in zaposlovanja za čezmejne delavce;
(c)
razvoj večjezične digitalne platform za uravnoteženje prostih delovnih mest in prošenj;
(d)
razvoj ciljnih programov mobilnosti iz javnih razpisov za zapolnjevanje prostih delovnih mest, če se ugotovi pomanjkanje na trgu delovne sile, in/ali da se pomaga delavcem, naklonjenim mobilnosti, kadar se pokaže jasna ekonomska potreba;
(e)
vzajemno učenje med udeleženci EURES in usposabljanje svetovalcev EURES, vključno s svetovalci čezmejnih partnerstev EURES;
(f)
informacijske in komunikacijske dejavnosti za ozaveščanje o prednostih geografske in poklicne mobilnosti na splošno ter o dejavnostih in storitvah, ki jih zagotavlja EURES.
Člen 22
Sofinanciranje Unije
Kadar se dejavnosti v okviru osi EURES financirajo na podlagi razpisa za zbiranje predlogov, lahko prejmejo sredstva iz sofinanciranja Unije, ki po splošnem pravilu ne presegajo 95 % skupnih upravičenih izdatkov. Vsaka finančna podpora, ki presega ta prag, se odobri le v ustrezno utemeljenih izjemnih okoliščinah.
Člen 23
Spremljanje vzorcev mobilnosti
Komisija skupaj z državami članicami v skladu s členom 12 Uredbe (EU) št. 492/2011 redno spremlja tokove in vzorce mobilnosti, da bi odkrila in preprečila negativne učinke, ki se pojavljajo v zvezi z geografsko mobilnostjo znotraj Unije.
Člen 24
Sodelovanje
1. V okviru osi EURES lahko sodelujejo:
(a)
države članice;
(b)
države EGP v skladu s Sporazumom EGP ter Švicarska konfederacija v skladu s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb (18).
2. Os EURES je odprta za vse organe, akterje in ustanove, ki jih imenuje država članica ali Komisija, ki izpolnjujejo pogoje za sodelovanje v mreži EURES, v skladu z Izvedbenim sklepom Komisije 2012/733/EU. Taki organi, akterji in organizacije še zlasti vključujejo:
(a)
nacionalne, regionalne in lokalne organe;
(b)
službe za zaposlovanje;
(c)
organizacije socialnih partnerjev in druge zainteresirane strani.
POGLAVJE III
Os mikrofinanciranje in socialno podjetništvo
Člen 25
Tematska področja in financiranje
Os mikrofinanciranje in socialno podjetništvo podpira ukrepe z enega ali več tematskih področij iz točk (a) in (b). V celotnem trajanju Programa se pri okvirni razdelitvi dodelitev iz točke (c) člena 5(2) za različna področja spoštujejo naslednji minimalni deleži:
(a)
mikrofinanciranje za ranljive skupine in mikropodjetja: 45 %;
(b)
socialno podjetništvo: 45 %.
Vsakršen ostanek se dodeli tematskima področjema iz točke (a) ali (b) ali kombinaciji področij.
Člen 26
Posebni cilji
Poleg splošnih ciljev iz člena 4 so posebni cilji osi mikrofinanciranje in socialno podjetništvo:
(a)
povečati dostop do mikrofinanciranja in njegovo razpoložljivost za:
(i)
ogrožene osebe, ki so ostale brez službe ali jim to grozi ali imajo težave pri vstopanju ali ponovnem vstopanju na trg dela ali jim grozi socialna izključenost ali so socialno izključene in so v zapostavljenem položaju pri dostopu do konvencionalnega trga posojil in ki želijo ustanoviti ali razviti svoje mikropodjetje;
(ii)
mikropodjetja v ustanavljanju ali razvoju, zlasti tista, ki zaposlujejo osebe iz točke (i);
(b)
povečevati institucionalno zmogljivost ponudnikov mikrokreditov;
(c)
podpirati razvoj trga socialnih naložb in zagotavljanje dostopa do financ za socialna podjetja z dajanjem na voljo lastniškega kapitala in navideznega lastniškega kapitala, posojilnih instrumentov in nepovratnih sredstev do 500 000 EUR za socialna podjetja, katerih letni promet ne presega 30 milijonov EUR ali katerih letna bilančna vsota ne presega 30 milijonov EUR, ki sama niso kolektivna naložbena podjetja.
Da se zagotovi dopolnjevanje, Komisija in države članice na področju svojih pristojnosti tesno usklajujejo te ukrepe z ukrepi v okviru kohezijske politike in nacionalnih politik.
Člen 27
Vrste ukrepov
V okviru osi mikrofinanciranje in socialna podjetja se lahko financira podpora mikrofinanciranju in socialnim podjetjem, vključno s povečevanjem institucionalne zmogljivosti, zlasti s finančnimi instrumenti iz naslova VIII prvega dela Finančne uredbe ter z nepovratnimi sredstvi.
Člen 28
Sodelovanje
1. V okviru osi mikrofinanciranje in socialno podjetništvo lahko sodelujejo javni in zasebni organi, ustanovljeni na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni v državah iz člena 18(1) ter v navedenih državah ponujajo:
(a)
mikrofinanciranje za osebe in mikropodjetja; in/ali
(b)
financiranje za socialna podjetja.
2. Komisija zagotovi, da je os brez vsake diskriminacije dostopna vsem javnim in zasebnim organom v državah članicah.
3. Da bi navezali stike s končnimi upravičenci in ustvarili konkurenčna mikropodjetja, zmožna preživeti, javni in zasebni organi, ki izvajajo dejavnosti iz točke (a) odstavka 1, tesno sodelujejo z organizacijami, ki zastopajo interese končnih upravičencev do mikrokreditov, vključno z organizacijami civilne družbe, predvsem s prejemnicami podpore ESS, ki zagotavljajo mentorstvo in programe usposabljanja za te končne upravičence. Pri tem se zagotavlja zadostno spremljanje upravičencev pred ustanovitvijo mikropodjetja in po njej.
4. Javni in zasebni organi, ki izvajajo dejavnosti iz točke (a) odstavka 1, spoštujejo visoke standarde upravljanja, vodenja in varstva potrošnikov v skladu z načeli evropskega kodeksa pravilnega ravnanja za ponudnike mikrokreditov in si prizadevajo preprečevati, da bi se osebe in podjetja preveč zadolžili, na primer zaradi posojil, ki bi jim jih dodelili z visokimi obrestmi ali po pogojih, ki bi lahko vodili v plačilno nesposobnost.
Člen 29
Finančni prispevek
Razen v primeru skupnih ukrepov se s proračunskimi sredstvi, dodeljenimi osi mikrofinanciranje in socialno podjetništvo, pokrijejo vsi stroški ukrepov, izvedenih s finančnimi instrumenti, vključno s plačilnimi obveznostmi finančnim posrednikom, kot so izgube zaradi jamstev, provizijami za subjekte, ki upravljajo prispevek Unije, ter vsemi drugimi upravičenimi stroški.
Člen 30
Upravljanje
1. Komisija lahko za izvajanje instrumentov in nepovratnih sredstev iz člena 27 sklene sporazume s subjekti iz člena 139(4) Finančne uredbe, ter zlasti z Evropsko investicijsko banko in Evropskim investicijskim skladom. Taki sporazumi vsebujejo podrobne določbe o izvajanju nalog, zaupanih tem subjektom, vključno z določbami, v katerih je podrobno opredeljena potreba po zagotovitvi dodatnosti k obstoječim finančnim instrumentom Unije in nacionalnim finančnim instrumentom in usklajenosti z njimi ter po uravnoteženem dodeljevanju sredstev med državami članicami in drugimi sodelujočimi državami. Finančni instrumenti iz naslova VIII prvega dela Finančne uredbe se lahko zagotovijo z namenskim naložbenim nosilcem, ki se lahko financira s sredstvi Programa, drugih vlagateljev ali obeh.
2. Namenski naložbeni nosilec iz odstavka 1 lahko med drugim zagotavlja posojila, lastniški kapital in instrumente z delitvijo tveganja za posrednike ali neposredno financiranje socialnih podjetij ali oboje. Lastniški kapital se lahko med drugim zagotovi v obliki odprte lastniške udeležbe, tihih udeležb, delničarskih posojil in kombinacij različnih vrst lastniške udeležbe, ki se omogočijo vlagateljem.
3. Pogoji, kot so obrestne mere za mikrokredite, ki se neposredno ali posredno podpirajo v okviru te osi, odražajo prednosti podpore in so utemeljeni glede na povezano tveganje in dejanske stroške financiranja, povezane s kreditom.
4. V skladu s členom 140(6) Finančne uredbe, se letna povračila, ustvarjena z določenim finančnim instrumentom, dodelijo temu istemu finančnemu instrumentu do 1. januarja 2024, medtem ko se prihodki vnesejo v splošni proračun Unije po odbitku stroškov in provizij za upravljanje. Za finančne instrumente, ki so že bili vzpostavljeni v prejšnjem večletnem finančnem okviru za obdobje 2007-2013, se letna povračila in prihodki, ustvarjeni z dejavnostmi, ki so se začele v prejšnjem obdobju, dodelijo finančnemu instrumentu tekočega obdobja.
5. Po poteku sporazumov, sklenjenih s subjekti iz odstavka 1, ali po koncu investicijskega obdobja specializiranega naložbenega nosilca se preostanek, ki pripada Uniji, vplača v splošni proračun Unije.
6. Subjekti iz odstavka 1 tega člena in, če je primerno, upravitelji skladov sklenejo pisne sporazume z javnimi in zasebnimi organi iz člena 28. Ti sporazumi določajo obveznosti javnih in zasebnih ponudnikov, da sredstva, zagotovljena v okviru osi mikrofinanciranje in socialno podjetništvo, uporabijo v skladu s cilji iz člena 26 in zagotovijo informacije za pripravo letnih poročil o izvajanju iz člena 31.
Člen 31
Poročila o izvajanju
1. Subjekti iz člena 30(1) in, če je primerno, njihovi upravitelji skladov Komisiji pošljejo letna poročila o izvajanju, v katerih navedejo dejavnosti, ki so bile podprte, ter zajemajo njihovo finančno izvedbo, razdelitev in dostopnost sredstev in naložb po sektorju, geografskemu območju in vrsti upravičencev. Ta poročila določajo tudi sprejete ali zavrnjene vloge v zvezi s posameznimi cilji, sklenjene pogodbe z zadevnimi javnimi in zasebnimi organi, financirane ukrepe in dosežke, med drugim v smislu njihovega socialnega učinka, ustvarjanja delovnih mest in trajnostnosti dodeljene podpore. Komisija ta poročila posreduje v vednost Evropskemu parlamentu.
2. Informacije iz teh letnih poročil o izvajanju se uporabijo za dvoletna poročila o spremljanju iz člena 12. Taka poročila o spremljanju vključujejo letna poročila iz člena 8(2) Sklepa št. 283/2010/EU, podrobne informacije o dejavnostih komuniciranja in informacije o dopolnjevanju z drugimi instrumenti Unije, zlasti ESS.
NASLOV III
DELOVNI PROGRAMI IN KONČNE DOLOČBE
Člen 32
Delovni programi
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi delovne programe, ki zajemajo tri osi. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 36(3).
Delovni programi se po potrebi sprejmejo za obdobje treh let, in vsebujejo opis ukrepov, ki se financirajo, postopke za izbiro ukrepov, ki jih podpre Unija, geografsko pokritost, ciljno občinstvo in okvirni časovni okvir za izvedbo. Delovni programi vključijo tudi znesek, dodeljen vsakemu posebnemu cilju in odražajo prerazporeditev sredstev v skladu s členom 33. Delovni programi povečujejo skladnost Programa s tem, da navajajo povezave med tremi osmi.
Člen 33
Prerazporeditev sredstev med osmi in za posamezna tematska področja znotraj osi
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 34 za prerazporeditev sredstev med osmi in za posamezne tematska področja znotraj vsake osi, ki bi za več kot 5 odstotkov in največ 10 odstotkov presegala okvirni znesek, določen za vsak primer, kadar je to nujno zaradi družbeno-ekonomskih dogodkov ali ugotovitev pri vmesnem vrednotenju iz člena 13(1). Prerazporeditev sredstev za tematska področja znotraj posamezne osi se odrazi v delovnih programih iz člena 32.
Člen 34
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 33 se prenese na Komisijo za obdobje sedmih let od 1. januarja 2014.
3. Pooblastilo iz člena 33 lahko kadarkoli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne veljati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej naveden. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Tako ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 33, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 35
Dodatni ukrepi izvajanja
Ukrepi, potrebni za izvajanje Programa, kot so merila za vrednotenje Programa, vključno s tistimi, ki se nanašajo na stroškovno učinkovitost, ter načinom širjenja in prenašanja rezultatov, se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 36(2).
Člen 36
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 37
Prehodni ukrepi
Ukrepi iz členov 4, 5 in 6 Sklepa št. 1672/2006/ES, ki se začnejo pred 1. januarjem 2014, so še naprej urejeni z navedenim sklepom. Komisiji glede teh ukrepov pomaga odbor iz člena 36 te uredbe.
Člen 38
Vrednotenje
1. Končno vrednotenje iz člena 13(4) te uredbe vključuje končno vrednotenje iz člena 9 Sklepa št. 283/2010/EU.
2. Komisija najpozneje eno leto po poteku sporazumov s subjekti izvede posebno končno vrednotenje osi mikrofinanciranje in socialno podjetništvo.
Člen 39
Spremembe Sklepa št. 283/2010/EU
Sklep št. 283/2010/EU se spremeni:
(1)
v členu 5 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim:
„4. Po prenehanju veljavnosti Instrumenta se preostanek, ki pripada Uniji, da na voljo za mikrofinanciranje in podporo socialnim podjetjem v skladu z Uredbo (EU) št. 1296/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o Programu Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije („EaSI“) (19).
(19) UL L 347, 20.12.2013, str. 238“;" 						
(2)
v členu 8 se črtata odstavka 3 in 4.
Člen 40
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 11. decembra 2013