ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 342/2014
z dne 21. januarja 2014
o dopolnitvi Direktive 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi za uporabo metod za izračun kapitalskih zahtev za finančne konglomerate
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (1) in zlasti člena 49(6) Uredbe,
ob upoštevanju Direktive 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) ter zlasti člena 21a(3) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Pri finančnih konglomeratih, ki vključujejo pomembne banke ali investicijska podjetja in zavarovalnice, bi bilo treba odpraviti večkratno uporabo sestavin, sprejemljivih za izračun kapitala na ravni finančnega konglomerata, tj. večkratno uporabo kapitala, ter vsako neprimerno ustvarjanje kapitala znotraj skupine, da se ustrezno upoštevata razpoložljivost kapitala konglomeratov za pokritje izgub in zagotovitev dopolnilne kapitalske ustreznosti na ravni finančnega konglomerata.
(2)
Pomembno je zagotoviti, da je kapital, ki presega sektorske kapitalske zahteve, na ravni finančnega konglomerata vključen le, če ni ovir za prenos sredstev ali poravnavo obveznosti med različnimi subjekti konglomerata, vključno med sektorji.
(3)
Finančni konglomerat bi lahko kapital, ki presega sektorske kapitalske zahteve, v izračun svojega kapitala vključil le, če je ta kapital prenosljiv med različnimi subjekti znotraj finančnega konglomerata.
(4)
V okviru ustreznih pravil bi bilo treba upoštevati, da so kapitalske zahteve posameznega sektorja namenjene kritju tveganj, povezanih s tem sektorjem, in da niso namenjene kritju tveganj zunaj zadevnega sektorja.
(5)
Za zagotovitev dosledne uporabe izračuna dopolnilne kapitalske ustreznosti bi bilo treba navesti sektorske zahteve, ki zajemajo kapitalske zahteve za ta namen. Te zahteve ne bi smele posegati v sektorske določbe v zvezi z ukrepi, ki jih je treba sprejeti ob kršitvi sektorskih kapitalskih zahtev. Zlasti v primeru primanjkljaja na ravni finančnega konglomerata zaradi kršitve zahteve po skupnem blažilniku iz poglavja 4 naslova VII Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3) bi morali potrebni ukrepi temeljiti na ukrepih iz navedenega poglavja.
(6)
Pri izračunu dopolnilne kapitalske zahteve finančnega konglomerata bi bilo treba izračunati prilagojeno kapitalsko zahtevo in tudi prilagojeno raven kapitala za nenadzorovane finančne subjekte znotraj finančnega konglomerata.
(7)
Del II Priloge I k Direktivi 2002/87/ES določa tri tehnične metode za izračun kapitalskih zahtev na ravni finančnega konglomerata: „računovodska konsolidacija“ (metoda 1), „odbitki in združevanja“ (metoda 2) ter „kombinacija metod“ (metoda 3), ki omogoča kombinacijo metode 1 in metode 2. Metodi tehničnega izračuna 1 in 2 bi bilo treba natančno opredeliti, da se zagotovi njuna dosledna uporaba. Poleg tega bi bilo treba opredeliti okoliščine za uporabo metode 3, pri čemer bi bilo treba zagotoviti, da pristojni organi dovolijo uporabo te metode v podobnih okoliščinah, uporabljajo skupna merila in zahtevajo, da se ta metoda uporablja dosledno v vseh finančnih konglomeratih. Pristojni organi bi morali uporabo metode 3 dovoliti samo, če lahko finančni konglomerat dokaže, da uporaba samo metode 1 ali 2 ne bi bila razumno izvedljiva. Uporaba metode 3 bi morala biti vedno dosledna, da bi se zagotovili enakovredni pogoji. Ker se tehnične metode izračuna uporabljajo v skladu s tehničnimi načeli iz dela I Priloge I k Direktivi 2002/87/ES, je treba natančno opredeliti tudi ta načela.
(8)
Metodo 1 za izračun kapitalske ustreznosti skupine iz Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) ter metodo 1 za izračun dopolnilnih kapitalskih zahtev iz Direktive 2002/87/ES bi bilo treba šteti za enakovredni, ker sta obe metodi skladni z glavnimi cilji dopolnilnega nadzora. Obe metodi zagotavljata odpravo ustvarjanja kapitala znotraj skupine ter izračun kapitala v skladu z opredelitvami in omejitvami, določenimi z ustreznimi sektorskimi pravili.
(9)
Pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz člena 49(6) Uredbe (EU) št. 575/2013 je tesno povezano s pooblastilom iz člena 21a(3) Direktive 2002/87/ES, ker je pri obeh obravnavana dosledna uporaba metod izračuna iz Priloge k navedeni direktivi. Za zagotovitev skladnosti metod izračuna, opredeljenih za namene navedenih zakonodajnih aktov, ter za omogočanje celovitega pregleda nad temi metodami in enotnega dostopa do njih za osebe, za katere veljajo navedene obveznosti, je zaželeno, da se regulativni tehnični standardi, sprejeti v skladu s tema pooblastiloma, vključijo v eno uredbo.
(10)
Ta uredba bi morala temeljiti na novih sektorskih režimih kapitalske ustreznosti, ki so bili vzpostavljeni v Uniji, da se zagotovi čim doslednejša uporaba metod izračuna. Zato se ne bi smela uporabljati pred datumom začetka uporabe Uredbe (EU) št. 575/2013. Pravila, ki so odvisna od uporabe Direktive 2009/138/ES, bi se morala začeti uporabljati od datuma začetka uporabe navedene direktive. V obdobju pred začetkom veljavnosti te uredbe v celoti bi se zato na področjih, ki z njo niso bila usklajena, še naprej moralo uporabljati obstoječe nacionalno izvajanje izračuna dopolnilnih kapitalskih zahtev, temeljni izračuni, ki temeljijo na zavarovalniških sektorskih pravilih, pa bi morali temeljiti na zavarovalniških sektorskih pravilih, ki se uporabljajo v času zadevnega izračuna.
(11)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki so jih Komisiji skupaj predložili Evropski nadzorni organ (Evropski bančni organ) (EBA), Evropski nadzorni organ (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) (EIOPA) in Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (ESMA).
(12)
EBA, EIOPA in ESMA so opravili odprta javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analizirali morebitne z njimi povezane stroške in koristi v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (5), členom 10 Uredbe (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (6) in členom 10 Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (7) ter zaprosili za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010, interesno skupino za zavarovanja in pozavarovanja, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1094/2010, ter interesno skupino za vrednostne papirje in trge, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1095/2010 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PREDMET UREJANJA IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa tehnična načela in tehnične metode izračuna, navedene v Prilogi I k Direktivi 2002/87/ES, za namene drugih možnosti odbitka iz člena 49(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 ter za namene izračuna kapitala in dopolnilne kapitalske zahteve iz člena 6(2) Direktive 2002/87/ES.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljata naslednji opredelitvi pojmov:
1.
„finančni konglomerat, usmerjen v zavarovalništvo“ pomeni finančni konglomerat, katerega najpomembnejši finančni sektor je zavarovalništvo v skladu s členom 3(2) Direktive 2002/87/ES;
2.
„finančni konglomerat, usmerjen v bančništvo ali naložbe“ pomeni finančni konglomerat, katerega najpomembnejši finančni sektor je bančni sektor ali sektor investicijskih storitev v skladu s členom 3(2) Direktive 2002/87/ES.
POGLAVJE II
TEHNIČNA NAČELA
Člen 3
Odprava večkratne uporabe kapitala in ustvarjanja kapitala znotraj skupine
Kapital, ki je neposredno ali posredno rezultat transakcij znotraj skupine, se ne upošteva pri izračunu dopolnilnih kapitalskih zahtev na ravni finančnega konglomerata.
Člen 4
Prenosljivost in razpoložljivost kapitala
1. Kapital, priznan na ravni nadzorovanega subjekta, ki presega kapital, potreben za izpolnitev sektorskih kapitalskih zahtev iz člena 9, se ne vključi v izračun kapitala finančnega konglomerata ali vsote kapitala posameznega nadzorovanega in nenadzorovanega subjekta finančnega sektorja v finančnem konglomeratu, razen če ni trenutnih ali predvidenih praktičnih ali pravnih ovir za prenos sredstev med subjekti v finančnem konglomeratu.
2. Subjekt iz petega pododstavka člena 6(2) Direktive 2002/87/ES koordinatorju ob predložitvi rezultatov izračuna in ustreznih podatkov za izračun iz navedenega pododstavka potrdi, da je izpolnjen odstavek 1, in mu predloži dokaze v zvezi s tem.
Člen 5
Kapital, značilen za posamezne sektorje
1. Kapital iz odstavka 2, ki je na voljo na ravni nadzorovanega subjekta, je sprejemljiv za kritje tveganj, ki izhajajo iz sektorja, ki pripoznava ta kapital, in se ne upošteva kot kapital, sprejemljiv za kritje tveganj drugih finančnih sektorjev.
1. Kapital iz odstavka 1 ne zajema:
(a)
postavk navadnega lastniškega temeljnega kapitala, dodatnega temeljnega kapitala ali dodatnega kapitala v smislu Uredbe (EU) št. 575/2013;
(b)
osnovnih postavk kapitala podjetij, za katera veljajo zahteve iz Direktive 2009/138/ES, kadar so te postavke razvrščene v temeljni kapital ali dodatni kapital v skladu s členom 94(1) in (2) navedene direktive.
Člen 6
Primanjkljaj kapitala na ravni finančnega konglomerata
1. V primeru primanjkljaja kapitala na ravni finančnega konglomerata se za pokritje tega primanjkljaja uporabijo le postavke kapitala, ki so v skladu s sektorskimi pravili sprejemljive za bančni sektor in zavarovalniški sektor.
2. Kapital iz odstavka 1 zajema:
(a)
navaden lastniški temeljni kapital, kakor je opredeljen v členu 50 Uredbe (EU) št. 575/2013;
(b)
postavke osnovnega kapitala, kadar so te postavke razvrščene v temeljni kapital v skladu s členom 94(1) Direktive 2009/138/ES in vključitve teh postavk ne omejujejo delegirani akti, sprejeti v skladu s členom 99 navedene direktive;
(c)
dodatni temeljni kapital, kakor je opredeljen v členu 61 Uredbe (EU) št. 575/2013;
(d)
postavke osnovnega kapitala, kadar so te postavke razvrščene v temeljni kapital v skladu s členom 94(1) Direktive 2009/138/ES in vključitev teh postavk omejujejo delegirani akti, sprejeti v skladu s členom 99 navedene direktive;
(e)
dodatni kapital, kakor je opredeljen v členu 71 Uredbe (EU) št. 575/2013, ter
(f)
postavke osnovnega kapitala, kadar so te postavke razvrščene v dodatni kapital v skladu s členom 94(2) Direktive 2009/138/ES.
3. Postavke kapitala, ki se uporabljajo za pokritje primanjkljaja, so skladne s členom 4(1).
Člen 7
Doslednost
Nadzorovani subjekti ali mešani finančni holding v finančnem konglomeratu vedno dosledno uporabljajo metodo izračuna.
Člen 8
Konsolidacija
Kar zadeva finančne konglomerate, usmerjene v zavarovalništvo, se šteje, da je metoda 1 za izračun kapitalske ustreznosti skupine zavarovalnic in pozavarovalnic iz členov 230, 231 in 232 Direktive 2009/138/ES enakovredna metodi 1 za izračun dopolnilnih kapitalskih zahtev nadzorovanih subjektov v finančnem konglomeratu iz Priloge I k Direktivi 2002/87/ES, če obseg nadzora skupine iz naslova III Direktive 2009/138/ES ni bistveno drugačen od obsega dopolnilnega nadzora iz poglavja II Direktive 2002/87/ES.
Člen 9
Kapitalska zahteva
1. Kadar je treba uporabljati pravila za zavarovalniški sektor, se zahtevani solventnostni kapital iz členov 100 in 218 Direktive 2009/138/ES, vključno z morebitnim kapitalskim pribitkom, uporabljenim v skladu s členom 37 navedene direktive, kot izhaja iz členov 216(4) in 231(7), člena 232, člena 233(6) ter člena 238(2) in (3) navedene direktive, šteje za kapitalske zahteve za namene izračuna dopolnilnih kapitalskih zahtev.
2. Kadar je treba uporabiti pravila za bančni sektor ali sektor investicijskih storitev, se kapitalske zahteve iz poglavja 1 naslova I dela 3 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter zahteve v skladu z navedeno uredbo ali Direktivo 2013/36/EU glede razpolaganja s kapitalom, ki presega te zahteve, vključno z zahtevo, ki izhaja iz procesa ocenjevanja ustreznega notranjega kapitala iz člena 73 navedene direktive, katero koli zahtevo, ki jo določi pristojni organ v skladu s členom 104(1)(a) navedene direktive, zahtevo po skupnem blažilniku iz člena 128(6) navedene direktive in ukrepi, sprejetimi v skladu s členom 458 ali 459 Uredbe (EU) št. 575/2013, štejejo za kapitalske zahteve za namene izračuna dopolnilnih kapitalskih zahtev.
Člen 10
Kapitalske zahteve finančnega konglomerata
1. V skladu z odstavki 7, 8 in 9 člena 14 se kapitalske zahteve finančnega konglomerata izračunajo v skladu z opredelitvami in omejitvami, ki jih določajo ustrezna sektorska pravila.
2. Kapital družb za upravljanje se izračuna v skladu s členom 2(1)(l) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8). Kapitalske zahteve družb za upravljanje se izračunajo v skladu s členom 7(1)(a) navedene direktive.
3. Kapital upraviteljev alternativnih investicijskih skladov se izračuna v skladu s členom 4(1)(ad) Direktive 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta (9). Kapitalske zahteve upraviteljev alternativnih investicijskih skladov se izračunajo v skladu s členom 9 navedene direktive.
Člen 11
Obravnava medsektorskih deležev
1. Kadar ima subjekt v finančnem konglomeratu, usmerjenem v bančništvo ali naložbe, delež v subjektu finančnega sektorja, ki pripada zavarovalniškemu sektorju in je odbit v skladu s členom 14(3) ali 15(3), to ne povzroči nobene dopolnilne kapitalske zahteve v zvezi s tem deležem na ravni finančnega konglomerata.
2. Če uporaba odstavka 1 povzroči neposredno spremembo pričakovanega zneska izgube v skladu s pristopom na podlagi notranjih bonitetnih ocen v smislu poglavja 3 naslova II dela 3 Uredbe (EU) št. 575/2013, se kapitalu finančnega konglomerata doda znesek, enakovreden tej spremembi.
Člen 12
Prilagojene kapitalske zahteve za nenadzorovane subjekte finančnega sektorja
1. Kadar ima mešani finančni holding delež v nenadzorovanem subjektu finančnega sektorja, se prilagojene kapitalske zahteve za ta subjekt izračunajo v skladu s sektorskimi pravili najpomembnejšega sektorja v finančnem konglomeratu.
2. Za nenadzorovani subjekt finančnega sektorja, razen subjekta iz odstavka 1, se prilagojene kapitalske zahteve izračunajo v skladu s sektorskimi pravili najbližjega finančnega sektorja nenadzorovanega subjekta finančnega sektorja. Opredelitev najbližjega finančnega sektorja temelji na različnih dejavnostih zadevnega subjekta in obsegu njegovega izvajanja teh dejavnosti. Če najbližjega finančnega sektorja ni mogoče jasno opredeliti, se uporabijo sektorska pravila najpomembnejšega sektorja v finančnem konglomeratu.
Člen 13
Sektorske prehodne in predhodno veljavne ureditve
Sektorska pravila, ki se uporabijo pri izračunu dopolnilnih kapitalskih zahtev, vključujejo katere koli prehodne ali predhodno veljavne določbe, ki se uporabljajo na sektorski ravni.
POGLAVJE III
METODE TEHNIČNEGA IZRAČUNA
Člen 14
Opredelitev tehničnega izračuna na podlagi metode 1 v skladu z Direktivo 2002/87/ES
1. Kapital finančnega konglomerata se izračuna na podlagi konsolidiranih računovodskih izkazov v skladu z ustreznim računovodskim okvirom, ki se uporablja za obseg dopolnilnega nadzora v skladu z Direktivo 2002/87/ES, pri čemer se po potrebi upošteva odstavek 5.
2. Kar zadeva finančne konglomerate, usmerjene v bančništvo ali naložbe, se za nekonsolidirane naložbe pri izračunu kapitala finančnega konglomerata uporablja naslednja obravnava:
(a)
nekonsolidirane pomembne naložbe v subjektu finančnega sektorja v smislu člena 43 Uredbe (EU) št. 575/2013, ki pripada zavarovalniškemu sektorju, se v celoti odbijejo od kapitala konglomerata;
(b)
nekonsolidirane naložbe, razen naložb iz točke (a), v subjektu finančnega sektorja, ki pripada zavarovalniškemu sektorju, se v celoti odbijejo od kapitala konglomerata v skladu s členom 46 Uredbe (EU) št. 575/2013.
3. V skladu z odstavkom 2 se kateri koli kapital, ki ga izda subjekt v finančnem konglomeratu in ki ga ima drug subjekt v tem finančnem konglomeratu, odbije od kapitala konglomerata, če ni bil že izključen v postopku računovodske konsolidacije.
4. Podjetje, ki je skupaj obvladovano podjetje za namene ustreznega računovodskega okvira, je obravnavano v skladu s sektorskimi pravili o sorazmerni konsolidaciji ali vključitvi sorazmernih deležev.
5. Kadar je subjekt, ki spada na področje uporabe Direktive 2009/138/ES, del finančnega konglomerata, izračun dopolnilnih kapitalskih zahtev na ravni finančnega konglomerata temelji na vrednotenju sredstev in obveznosti, izračunanih v skladu z oddelkoma 1 in 2 poglavja VI naslova I Direktive 2009/138/ES.
6. Kadar se za vrednosti sredstev ali obveznosti uporabijo bonitetni filtri in odbitki v skladu z naslovom I dela 2 Uredbe (EU) št. 575/2013, se za namene izračuna dopolnilnih kapitalskih zahtev uporabijo vrednosti sredstev ali obveznosti, ki se pripišejo ustreznim subjektom v skladu z navedeno uredbo, pri čemer so izključena sredstva in obveznosti, ki se pripišejo drugim subjektom finančnega konglomerata.
7. Kadar sektorska pravila določajo, da je treba izračunati prag ali omejitev, se prag ali omejitev na ravni konglomerata izračuna na podlagi konsolidiranih podatkov finančnega konglomerata in po odbitkih iz odstavkov 2 in 3.
8. Za namene izračuna pragov ali omejitev so nadzorovani subjekti v finančnem konglomeratu, ki so vključeni v obseg konsolidiranega položaja institucije v skladu z oddelkom 1 poglavja 2 naslova II dela 1 Uredbe (EU) št. 575/2013, obravnavani skupaj.
9. Za namene izračuna pragov ali omejitev so nadzorovani subjekti v finančnem konglomeratu, ki so vključeni v obseg nadzora skupin v skladu z naslovom III Direktive 2009/138/ES, obravnavani skupaj.
10. Za namene izračuna pragov ali omejitev na ravni nadzorovanega subjekta nadzorovani subjekti v finančnem konglomeratu, za katere se ne uporablja odstavek 8 ali odstavek 9, izračunajo svoje ustrezne pragove in omejitve na posamični podlagi v skladu s sektorskimi pravili nadzorovanega subjekta.
11. Pri seštevku ustreznih sektorskih kapitalskih zahtev se ne izvede nobena prilagoditev, razen prilagoditev v skladu s členom 11 ali prilagoditev, ki je posledica prilagoditev sektorskih pragov in omejitev v skladu z odstavkom 7.
Člen 15
Opredelitev tehničnega izračuna na podlagi metode 2 v skladu z Direktivo 2002/87/ES
1. Kadar se za kapital nadzorovanega subjekta uporablja bonitetni filter v skladu z ustreznimi sektorskimi pravili, se uporabi ena od naslednjih obravnav:
(a)
filtrirani znesek, tj. neto znesek, ki se upošteva pri izračunu kapitala udeležbe, se doda knjigovodski vrednosti udeležbe v skladu z drugim pododstavkom člena 6(4) Direktive 2002/87/ES, če se s filtriranim zneskom poveča regulativni kapital;
(b)
filtrirani znesek iz točke (a) se odbije od knjigovodske vrednosti udeležbe v skladu z drugim pododstavkom člena 6(4) Direktive 2002/87/ES, če se s filtriranim zneskom zmanjša regulativni kapital.
2. Za finančne konglomerate, usmerjene v bančništvo ali naložbe, se pomembna naložba v subjekt finančnega sektorja v smislu člena 43 Uredbe (EU) št. 575/2013, ki pripada zavarovalniškemu sektorju in ki ni udeležba, v celoti odbije od postavk kapitala subjekta, ki ima zadevni instrument, v skladu s sektorskimi pravili, ki se uporabljajo za ta subjekt.
3. Naložbe znotraj skupine v katere koli kapitalske instrumente, ki so sprejemljivi kot kapital v skladu s sektorskimi pravili, ob upoštevanju ustreznih sektorskih omejitev, se odbijejo ali izključijo iz izračuna kapitala.
4. Izračun dopolnilnih kapitalskih zahtev se izvede v skladu s formulo iz Priloge.
Člen 16
Opredelitev okoliščin za uporabo metode 3 v skladu z Direktivo 2002/87/ES
1. Pristojni organi lahko dovolijo uporabo metode 3 iz Priloge I k Direktivi 2002/87/ES samo v enem od naslednjih primerov:
(a)
če uporaba metode 1 iz Priloge I k Direktivi 2002/87/ES za vse subjekte ali metode 2 iz Priloge I k Direktivi 2002/87/ES za vse subjekte znotraj finančnega konglomerata ni razumno izvedljiva, zlasti ker metode 1 ni mogoče uporabiti za enega ali več subjektov, ker so ti zunaj obsega konsolidacije ali ker je nadzorovani subjekt ustanovljen v tretji državi in ni mogoče pridobiti dovolj informacij, da bi se za ta subjekt uporabila ena od zadevnih metod;
(b)
če so subjekti, ki bi uporabili eno od metod, skupaj zanemarljivega pomena, kar zadeva cilje nadzora nadzorovanih subjektov v finančnem konglomeratu.
2. Vsi nadzorovani subjekti v finančnem konglomeratu, ki niso navedeni v odstavku 1, uporabijo metodo 1 ali metodo 2.
3. Uporaba metode 3, ki jo dovoli pristojni organ v zvezi s finančnim konglomeratom, je vedno dosledna.
POGLAVJE IV
KONČNE DOLOČBE
Člen 17
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 5, člen 6(2), člen 8, člen 9(1) ter člen 14(5) in (9) se uporabljajo od datuma začetka uporabe iz člena 309(1) Direktive 2009/138/ES.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 21. januarja 2014