РЕШЕНИЕ 2013/668/ОВППС НА СЪВЕТА
от 18 ноември 2013 година
в подкрепа на действията на Световната здравна организация в областта на биобезопасността и биосигурността в рамките на Стратегията на Европейския съюз срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение („стратегията на ЕС“), в глава III на която се съдържа списък на мерките за борба срещу това разпространение.
(2)
Съюзът активно изпълнява стратегията на ЕС и привежда в действие мерките, изброени в глава III от нея, по-специално онези от тях, свързани със засилването, прилагането и придаването на универсален характер на Конвенцията за забрана на разработването, производството и натрупването на запаси от бактериологични (биологични) и токсични оръжия и за тяхното унищожаване (КБТО).
(3)
По време на Шестата (2006 г.) и Седмата (2011 г.) конференция за преразглеждане на КБТО Съюзът насърчи пълното спазване на разпоредбите на КБТО от всички държави - страни по конвенцията, и засилването, където е необходимо, на националните мерки за изпълнение, включително наказателното законодателство, и контрола над патогенните микроорганизми и токсини в рамките на КБТО.
(4)
На 14 април 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/307/ОВППС (1). Това Съвместно действие беше прилагано успешно от Световната здравна организация („СЗО“) до 31 декември 2011 г.
(5)
На 11 декември 2008 г. Съветът прие новите насоки за действие за укрепване на стратегията на ЕС. Глава IV от стратегията на ЕС предвижда подкрепата на Съюза за координиран и допълващ подход към проблемите на биобезопасността и биосигурността, който гарантира оптимално управление, по-специално на биологичните рискове и заплахи.
(6)
На 18 юли 2011 г. Съветът прие Решение 2011/429/ОВППС (2), в което е заявена подкрепата на Съюза за разработването на национални регулаторни рамки, по-конкретно в областта на биобезопасността и биосигурността.
(7)
Седмата конференция за преразглеждане препотвърди задължението на държавите - страни по конвенцията, да предприемат необходимите национални мерки съгласно членове I, III и IV от КБТО, за да гарантират безопасността и сигурността на микробните или други биологични агенти или токсини в лабораториите и други съоръжения, включително по време на превоза им, както и да предотвратят неразрешен достъп до подобни агенти и токсини и неразрешеното им преместване. Конференцията също така призова държавите - страни по конвенцията, които имат полезен опит с правните и административни мерки за изпълнение на разпоредбите на КБТО да окажат съдействие при искане от други държави - страни по конвенцията. Конференцията насърчи подобно съдействие на регионална основа.
(8)
Седмата конференция за преразглеждане отбеляза също така в контекста на член VII от КБТО, че готовността на национално ниво на държавите - страни по нея, допринася за международния капацитет за реагиране на появата на епидемии, за разследване на причините им и за ограничаване на последиците от тях, включително тези, които се дължат на предполагаемата употреба на биологични или токсични оръжия.
(9)
В контекста на член Х от КБТО Седмата конференция за преразглеждане насърчи държавите - страни по конвенцията да продължат да укрепват съществуващите международни организации и мрежи, по-специално тези на СЗО, Организацията по прехрана и земеделие (ФАО), Световната организация за здравето на животните (СОЗЖ) и Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР).
(10)
На 15 юни 2007 г. влезе в сила Международният санитарен правилник („МСП“). Той урежда движението и контрола при епидемии от инфекциозни болести и реагирането на тях, независимо от техния произход, и изисква от държавите - членки на СЗО, да осигурят базов лабораторен капацитет и надзор в областта на общественото здравеопазване срещу инфекциозни заболявания, който да позволи прилагането на МСП. Секретариатът на СЗО се ангажира да подпомага държавите - членки на СЗО, в прилагането на националните им планове съгласно МСП чрез седалището и регионалните бюра на СЗО. Програмата на СЗО относно управленските мерки за намаляване на биологичните рискове дава указания как следва да действат лабораториите чрез законодателни насоки, работни семинари и обучения по практики по биобезопасност, лабораторна биосигурност и кодекси на поведение за отговорност в природонаучните изследвания. СЗО участва и в създаването на насоките на ООН за превоз на инфекциозни вещества. Съгласно МСП лабораториите по обществено здраве имат роля в подготовката за реагиране при биологични, химични, радиологични и ядрени заплахи. Определенията за биобезопасност и лабораторна биосигурност се съдържат в Наръчника на СЗО по лабораторна биобезопасност, 3-то издание (2004 г.) и в изданието „Управление на биологични рискове, Ръководство за лабораторна биосигурност (2006 г.)“.
(11)
СЗО е единствената изпълнителна агенция, разполагаща с експертен опит, задълбочени познания, персонал, структура и ресурси за изпълнението на проекти и дейности, предвидени в настоящото решение на Съвета.
(12)
Надзорът за правилното изразходване на финансовите средства от Съюза е възложен на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С оглед на незабавното и практическо прилагане на съответните елементи от Стратегията на ЕС, Съюзът допринася за изпълнение на решенията, взети от държавите - страни по конвенцията, по време на Седмата конференция за преразглеждане на КБТО, като си поставя следните цели:
-
гарантиране на безопасността и сигурността на микробни или други биологични агенти или токсини в лабораториите и други съоръжения, включително, когато е уместно, по време на превоз, с цел предотвратяване на неразрешен достъп до подобни агенти и токсини и неразрешеното им преместване,
-
насърчаване на практики за намаляване на биологичните рискове и на осъзнаването на тези рискове, включително по отношение на биобезопасността, биосигурността, биоетиката и готовността при преднамерена злоупотреба с биологични агенти и токсини, чрез международно сътрудничество в тази област.
2. Проектите, съответстващи на мерките в стратегията на ЕС, целят:
-
насърчаване на управлението на биологичния риск в лабораториите чрез национални и подрегионални кампании,
-
разработване на национални стратегии за управление на биологичния риск в лабораториите с цел противодействие на биологичните рискове (демонстрационен модел за държавите).
Подробно описание на тези проекти се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. СЗО осъществява техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1. ВП отговаря за изпълнението на задачите на СЗО. За тази цел ВП сключва необходимите договорености със СЗО.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 1 727 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор над правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва със СЗО споразумение за финансиране. В споразумението за финансиране е предвидено СЗО да осигури видимостта на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер съгласно приложението към настоящото решение.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за евентуални трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от СЗО. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича 6 месеца след приемането на решението, ако към този момент споразумението за финансиране още не е сключено.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2013 година.
SKLEP SVETA 2013/668/SZVP
z dne 18. novembra 2013
v podporo dejavnostim Svetovne zdravstvene organizacije na področju biološke varnosti in biološke zaščite v okviru strategije Evropske unije proti širjenju orožja za množično uničevanje
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 26(2) ter 31(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 12. decembra 2003 sprejel strategijo EU proti širjenju orožja za množično uničevanje (v nadaljnjem besedilu: strategija EU), ki v poglavju III vsebuje seznam ukrepov proti širjenju tega orožja.
(2)
Unija dejavno izvaja omenjeno strategijo EU in uveljavlja ukrepe iz poglavja III strategije EU, zlasti ukrepe za okrepitev, izvajanje in splošno uporabo Konvencije o prepovedi izpopolnjevanja, proizvajanja in ustvarjanja zalog bakteriološkega (biološkega) in toksičnega orožja ter o njegovem uničenju (BTWC - Biological and Toxin Weapons Convention).
(3)
Na šesti (leta 2006) in sedmi (leta 2011) revizijski konferenci BTWC je Unija vse države pogodbenice pozvala, naj v celoti spoštujejo določbe BTWC ter po potrebi okrepijo nacionalne izvedbene ukrepe, tudi kazensko pravo, in nadzor nad patogenimi mikroorganizmi in toksini v okviru BTWC.
(4)
Svet je 14. aprila 2008 sprejel Skupni ukrep 2008/307/SZVP (1). Ta skupni ukrep je Svetovna zdravstvena organizacija (v nadaljnjem besedilu: SZO) uspešno izvedla do 31. decembra 2011.
(5)
Svet je 11. decembra 2008 sprejel nove smernice za ukrepanje, namenjene okrepitvi strategije EU. V poglavju IV strategije EU je navedeno, da Unija podpira usklajen in dopolnjujoč pristop do vprašanj biološke varnosti in biološke zaščite, ki omogoča zlasti optimalno upravljanje bioloških nevarnosti in groženj.
(6)
Svet je 18. julija 2011 sprejel Sklep 2011/429/SZVP (2) o podpori Unije oblikovanju nacionalnih regulativnih okvirov, zlasti na področju biološke varnosti in biološke zaščite.
(7)
Na sedmi revizijski konferenci je bila ponovno potrjena zavezanost držav pogodbenic, da sprejmejo potrebne nacionalne ukrepe v skladu s členi I, III in IV BTWC ter tako zagotovijo varnost in zaščito pred mikrobnimi in drugimi biološkimi agensi ali toksini v laboratorijih in drugih objektih ter med njihovim prevozom in preprečijo nepooblaščen dostop do takih agensov in toksinov ter njihovo nepooblaščeno odnašanje. Države pogodbenice z ustreznimi izkušnjami s pravnimi in upravnimi ukrepi za izvajanje določb BTWC so bile na konferenci tudi pozvane, naj drugim državam pogodbenicam pomagajo, če jih za to zaprosijo. Na konferenci so se zavzeli za takšno pomoč na regionalni podlagi.
(8)
Sedma revizijska konferenca je prav tako opozorila, kar zadeva člen VII BTWC, da nacionalna pripravljenost držav pogodbenic prispeva k mednarodnim zmogljivostim za odzivanje na izbruhe bolezni, tudi bolezni, ki jih povzroči domnevna uporaba biološkega ali toksičnega orožja, ter za preiskovanje takih izbruhov in blažitev njihovih posledic.
(9)
Na sedmi revizijski konferenci so bile države pogodbenice v zvezi s členom X BTWC pozvane, naj še naprej krepijo obstoječe mednarodne organizacije in mreže, še posebej tiste v okviru SZO, Organizacije za prehrano in kmetijstvo (FAO), Svetovne organizacije za zdravje živali (OIE) in Mednarodne konvencije za varstvo rastlin (IPPC).
(10)
Mednarodni zdravstveni pravilnik (v nadaljnjem besedilu: MZP) je začel veljati 15. junija 2007. Ureja gibanje in nadzor izbruhov nalezljivih bolezni ne glede na njihov izvor in ukrepanje ob takih izbruhih ter od držav članic SZO zahteva, da vzpostavijo osnovne laboratorijske in nadzorne zmogljivosti na področju javnega zdravja in zaščite pred nalezljivimi boleznimi, potrebne za izvajanje MZP. Sekretariat SZO se je zavezal, da bo s svojega sedeža in regionalnih uradov države članice SZO podpiral pri izvajanju njihovih nacionalnih načrtov za uporabo MZP. Program SZO za upravljanje na področju zmanjševanja bioloških nevarnosti zagotavlja smernice za delovanje laboratorijev, in sicer z normativnimi smernicami, delavnicami in usposabljanjem o postopkih za zagotovitev biološke varnosti, o biološki zaščiti v laboratorijih in kodeksih ravnanja za odgovorno raziskovanje na področju naravoslovnih ved. Prav tako pa je pomemben pri pripravi smernic ZN o prevozu infektivnih snovi. V skladu z MZP javnozdravstveni laboratoriji sodelujejo pri pripravljenosti na ukrepanje v primeru bioloških, kemičnih, radioloških in jedrskih nevarnosti. Biološka varnost in biološka zaščita v laboratorijih sta opredeljeni v priročniku SZO Laboratory Biosafety (Biološka varnost v laboratorijih, 3. izdaja, letnik 2004) in smernicah z naslovom Biorisk Management: Laboratory Biosecurity Guidance (Upravljanje bioloških nevarnosti: smernice v zvezi z biološko zaščito v laboratorijih, letnik 2006).
(11)
SZO je edini nosilec izvajanja s strokovnim znanjem, temeljitim poznavanjem, osebjem, strukturo in viri, potrebnimi za izvajanje projektov in dejavnosti iz tega sklepa Sveta.
(12)
Komisiji se poveri nadzor nad pravilnim izvajanjem finančnega prispevka Unije -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Da bi omogočila takojšnjo in praktično uporabo ustreznih elementov strategije EU, Unija prispeva k izvajanju odločitev, ki so jih države pogodbenice sprejele na sedmi revizijski konferenci BTWC, pri čemer ima naslednje cilje:
-
zagotoviti varnost in zaščito pred mikrobnimi in drugimi biološkimi agensi ali toksini v laboratorijih in drugih objektih, po potrebi tudi med prevozom, in tako preprečiti nepooblaščen dostop do takih agensov in toksinov ter njihovo nepooblaščeno odnašanje,
-
z mednarodnim sodelovanjem na tem področju spodbujati ozaveščanje in dejavnosti za zmanjšanje bioloških nevarnosti, med drugim biološko varnost, biološko zaščito, bioetiko in pripravljenost na ukrepanje proti zlorabam bioloških agensov in toksinov.
2. Ukrepom iz strategije EU ustrezajo tisti projekti, katerih namen je:
-
spodbujanje upravljanja bioloških nevarnosti v laboratorijih z ozaveščanjem na nacionalni in regionalni ravni,
-
razvijanje nacionalnih strategij za upravljanje bioloških nevarnosti v laboratorijih za preprečevanje bioloških nevarnosti (demonstracijski model za države).
Navedeni projekti so podrobno opisani v Prilogi.
Člen 2
1. Za izvajanje tega sklepa je odgovoren visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (v nadaljnjem besedilu: VP).
2. Za tehnično izvedbo dejavnosti iz člena 1 je zadolžena SZO. Svojo nalogo opravlja pod odgovornostjo VP. V ta namen VP s SZO sklene potrebne dogovore.
Člen 3
1. Referenčni finančni znesek za izvajanje projektov iz člena 1(2) znaša 1 727 000 EUR.
2. Odhodki, financirani z zneskom iz odstavka 1, se upravljajo v skladu s postopki in pravili, ki veljajo za splošni proračun Unije.
3. Komisija nadzira pravilno upravljanje odhodkov iz odstavka 1. V ta namen sklene sporazum o financiranju s SZO. V sporazumu o financiranju je določeno, da SZO zagotovi prepoznavnost prispevka Unije glede na njegov obseg, kakor je določeno v Prilogi k temu sklepu.
4. Komisija si prizadeva skleniti sporazum o financiranju iz odstavka 3 čim prej po začetku veljavnosti tega sklepa. Če ima v tem postopku kakršne koli težave, o tem obvesti Svet; prav tako ga obvesti o datumu sklenitve sporazuma o financiranju.
Člen 4
VP o izvajanju tega sklepa poroča Svetu na podlagi rednih poročil, ki jih pripravi SZO. Ta poročila so izhodišče za ocenjevanje, ki ga opravi Svet. Komisija zagotovi informacije o finančnih vidikih projektov iz člena 1(2).
Člen 5
1. Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
2. Ta sklep preneha veljati 24 mesecev po datumu sklenitve sporazuma o financiranju iz člena 3(3). Če sporazum o financiranju v tem času ni sklenjen, pa preneha veljati 6 mesecev po njegovem sprejetju.
V Bruslju, 18. novembra 2013