РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 30. oktobra 2014
o enakovrednosti regulativnega okvira Japonske za centralne nasprotne stranke zahtevam iz Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov
(2014/752/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (1) ter zlasti člena 25(6) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Namen postopka za priznanje centralnih nasprotnih strank (v nadaljnjem besedilu: CNS) s sedežem v tretjih državah iz člena 25 Uredbe (EU) št. 648/2012 je, da se CNS, ki imajo sedež in dovoljenje v tretjih državah, katerih regulativni standardi so enakovredni standardom iz navedene uredbe, omogoči opravljanje klirinških storitev za klirinške člane ali mesta trgovanja s sedežem v Uniji. Postopek priznanja in v tem okviru predvidena odločitev o enakovrednosti tako prispevata k doseganju poglavitnega cilja Uredbe (EU) št. 648/2012, tj. zmanjšanju sistemskega tveganja z razširjanjem uporabe varnih in stabilnih CNS za kliring pogodb o izvedenih finančnih instrumentih, s katerimi se trguje na prostem trgu (OTC), vključno s primeri, kadar imajo navedene CNS sedež in dovoljenje v tretji državi.
(2)
Da bi se pravne ureditve tretjih držav v zvezi z CNS obravnavale kot enakovredne pravni ureditvi Unije, bi morale v smislu učinkov pri doseganju regulativnih ciljev veljavne pravne in nadzorne ureditve v veliki meri biti enakovredne zahtevam Unije. Namen te ocene enakovrednosti je torej preveriti, ali pravne in nadzorne ureditve Japonske omogočajo, da CNS s sedežem in dovoljenjem v tej državi klirinških članov ali mest trgovanja s sedežem v Uniji ne izpostavljajo višji stopnji tveganja kot CNS z dovoljenjem v Uniji, posledično pa ne pomenijo nesprejemljivih stopenj sistemskega tveganja v Uniji.
(3)
Komisija je 1. septembra 2013 prejela tehnične nasvete Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (v nadaljnjem besedilu: ESMA) glede pravnih in nadzornih ureditev, ki se uporabljajo za CNS z dovoljenjem na Japonskem. Dopolnilo k temu nasvetu je Komisija prejela 27. januarja 2014. V tehničnem nasvetu je bilo opredeljeno veliko razlik med pravno zavezujočimi zahtevami, ki na nacionalni ravni veljajo za CNS na Japonskem, in pravno zavezujočimi zahtevami, ki se za CNS uporabljajo v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012. Vendar ta sklep ne temelji samo na primerjalni analizi pravno zavezujočih zahtev, ki se uporabljajo za CNS na Japonskem, ampak tudi na oceni učinkov teh zahtev v smislu dosežene stopnje zmanjšanja tveganja.
(4)
V skladu s členom 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 morajo biti izpolnjeni trije pogoji, v skladu s katerimi se ugotovi, da so pravne in nadzorne ureditve v tretji državi v zvezi s CNS, ki jim je v tej tretji državi bilo izdano dovoljenje, enakovredne tistim, določenim v navedeni uredbi.
(5)
V skladu s prvim pogojem morajo CNS z dovoljenjem v tretji državi izpolnjevati pravno zavezujoče zahteve, ki so enake zahtevam iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012.
(6)
Pravno zavezujoče zahteve Japonske za klirinške organizacije z dovoljenjem v tej državi so zakon o finančnih instrumentih in borzah iz leta 2006 (Financial Instruments and Exchange Act), ki določa nadzorni okvir za organizacije, ki opravljajo kliring vrednostnih papirjev in izvedenih finančnih instrumentov, ter zakon o izvedenih finančnih instrumentih na blago iz leta 2009 (Commodity Derivatives Act), ki določa nadzorni okvir za organizacije, ki opravljajo kliring blaga. Ta sklep zajema le ureditev iz zakona o finančnih instrumentih in borzah.
(7)
Zakon o finančnih instrumentih in borzah določa, da se mora pred izdajo licence za opravljanje klirinških dejavnosti predsednik japonske vlade prepričati, da ima klirinška organizacija poslovna pravila (notranja pravila in postopki klirinške organizacije), ki so skladna z veljavnimi zakoni in drugimi predpisi, da je finančni položaj klirinške organizacije primeren za izvajanje kliringa finančnih instrumentov, da so pričakovani prihodki in odhodki iz poslovanja klirinške organizacije pozitivni, da ima osebje klirinške organizacije dovolj znanja in izkušenj za ustrezno in zanesljivo izvedbo kliringa finančnih instrumentov ter da sta struktura in sistem klirinške organizacije ustrezno razvita, da je omogočeno ustrezno delovanje sistema poravnav. V skladu s členom 194-7(1) zakona o finančnih instrumentih in borzah predsednik vlade pristojnosti iz zakona o finančnih instrumentih in borzah prenese na komisarja Japonske agencije za finančne storitve. Zato ima komisar Japonske agencije za finančne storitve pristojnost za izdajo licence za kliring.
(8)
Poleg tega je decembra 2013 Japonska agencija za finančne storitve objavila celovite smernice za nadzor infrastruktur finančnih trgov (v nadaljnjem besedilu: smernice), ki podrobno opisujejo nadzorni okvir v zvezi z infrastrukturami finančnih trgov, vključno s klirinškimi organizacijami, in še zlasti, kako bodo morale klirinške organizacije zagotavljati skladnost z zakonom o finančnih instrumentih in borzah. Smernice se vključijo v notranja pravila in postopke klirinških organizacij.
(9)
Pravno zavezujoče zahteve na Japonskem torej sestavlja dvotirni sistem. Temeljna načela za klirinške organizacije, določene v zakonu o finančnih instrumentih in borzah (v nadaljnjem besedilu: osnovna pravila), določajo visoke standarde, ki jih morajo izpolnjevati klirinške organizacije, da pridobijo licenco za opravljanje storitev kliringa na Japonskem. Ta osnovna pravila so prvi tir pravno zavezujočih obveznosti na Japonskem. Da bi klirinške organizacije dokazale skladnost z osnovnimi pravili, morajo svoja notranja pravila in postopke predložiti v odobritev komisarju Japonske agencije za finančne storitve. Ta interna pravila in postopki so drugi tir pravno zavezujočih zahtev Japonske, ki mora določati preskriptivne podrobnosti o tem, kako bo klirinška organizacija, ki prosi za dovoljenje, izpolnila te standarde v skladu s smernicami. Poleg tega notranja pravila in postopki klirinških organizacij vsebujejo dodatne določbe, ki dopolnjujejo osnovna pravila. Ko ta notranja pravila in postopke odobri komisar Japonske agencije za finančne storitve, le-ti postanejo za klirinške organizacije pravno zavezujoči. Ta pravila so zato sestavni del pravnih in nadzornih ureditev, ki jih morajo upoštevati CNS s sedežem na Japonskem. V primeru neupoštevanja osnovnih pravil ali notranjih pravil in postopkov klirinških organizacij ima komisar Japonske agencije za finančne storitve pristojnost, da zoper klirinške organizacije sprejme upravne ukrepe, vključno z izdajo odredb za izboljšanje poslovnih operacij ali z razveljavitvijo licence klirinške organizacije v celoti ali delno.
(10)
Osnovna pravila, ki se uporabljajo za klirinške organizacije, dopolnjujejo pa jih njihova notranja pravila in postopki, imajo precejšnje učinke, ki so enakovredni učinkom pravil iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012. Zlasti je treba omeniti pravno zavezujoče zahteve, ki veljajo za klirinške organizacije, glede števila primerov neizpolnjevanja finančnih obveznosti, ki jih morajo kriti s celotnimi finančnimi viri, in sicer morajo klirinške organizacije, ki opravijo več kot 95 % kliringa na Japonskem, pri skrajnih, vendar verjetnih tržnih pogojih pokriti neizpolnjene finančne obveznosti vsaj dveh klirinških članov, do katerih so najbolj izpostavljene, („načelo kritje 2“). Ta zahteva zagotavlja stopnjo zmanjševanja tveganja, enakovredno stopnji, ki se doseže z zahtevami iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012, zato bi se morala obravnavati kot enakovredna.
(11)
Pravno zavezujoče zahteve, ki se uporabljajo za klirinške organizacije v zvezi z likvidnostnim tveganjem, od klirinških organizacij, ki opravijo več kot 95 % kliringa na Japonskem, zahtevajo, da uporabljajo „načelo kritje 2“. Ta zahteva zagotavlja stopnjo zmanjševanja tveganja, enakovredno stopnji, ki se doseže z zahtevami iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012, zato bi se morala obravnavati kot enakovredna. Ne nazadnje imajo pravno zavezujoče zahteve, ki se uporabljajo za vse klirinške organizacije v zvezi z neprekinjenim poslovanjem, zahtevami glede zavarovanja, naložbeno politiko, tveganjem poravnave, ločevanjem in prenosljivostjo, izračunom začetnih kritij in upravljanjem, vključno z organizacijskimi zahtevami, zahtevami v zvezi z višjim vodstvom, odborom za tveganja, vodenjem evidenc, kvalificiranimi deleži, informacijami, posredovanimi pristojnim organom, navzkrižjem interesov, zunanjim izvajanjem ter vodenjem poslov, precejšnje učinke, ki so enakovredni tistim iz Uredbe (EU) št. 648/2012 in bi jih zato bilo treba obravnavati kot enakovredne.
(12)
Komisija zato ugotavlja, da pravne in nadzorne ureditve Japonske zagotavljajo, da klirinške organizacije, ki jim je bilo v okviru teh ureditev izdano dovoljenje, izpolnjujejo pravno zavezujoče zahteve, ki so enake zahtevam iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012.
(13)
V skladu z drugim pogojem iz člena 25(6) je treba s pravnimi in nadzornimi ureditvami Japonske glede CNS, ki jim je bilo v tej državi izdano dovoljenje, zagotavljati stalen učinkovit nadzor navedenih CNS in izvrševanje predpisov.
(14)
Japonska agencija za finančne storitve je odgovorna za nadzor infrastruktur finančnih trgov. Japonska agencija za finančne storitve stalno spremlja, ali klirinške organizacije upoštevajo zahteve v zvezi z upravljanjem s tveganji, in sicer prek postopkov nadzora in pregledov na podlagi tveganja, vključno s preverjanjem zahtev po skrbnosti. Japonska agencija za finančne storitve lahko zlasti od klirinških organizacij zahteva, da zagotovijo informacije, poročila in drugo dokumentacijo, ki zadeva njihovo poslovanje, ter lahko pregleda poslovanje, evidence in poslovne knjige klirinških organizacij. Prav tako ocenjuje izpolnjevanje obveznosti klirinških organizacij. Po pregledu se objavi poročilo, v katerem so navedene vse opažene pomanjkljivosti. Japonska agencija za finančne storitve ima na voljo različne ukrepe, s katerimi lahko zagotovi, da klirinške organizacije ustrezno odpravijo kakršne koli ugotovljene težave, vključno z zahtevo, da klirinške organizacije pisno dokažejo pravočasno odpravo takšnih težav. Japonska agencija za finančne storitve ima dodatna sredstva za zagotavljanje skladnosti, vključno s pristojnostjo, da izda odredbe za izboljšanje poslovnih operacij, in izvrševanjem takšnih odredb. Japonska agencija za finančne storitve lahko tudi v celoti ali delno odvzame licenco klirinški organizaciji.
(15)
Komisija zato meni, da pravne in nadzorne ureditve Japonske v zvezi s CNS, ki so jim bila tam izdana dovoljenja, omogočajo učinkovit stalen nadzor in izvrševanje predpisov CNS.
(16)
V skladu s tretjim pogojem iz člena 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 morajo pravne in nadzorne ureditve Japonske vključevati učinkovit enakovreden sistem za priznanje CNS z dovoljenjem v skladu s pravno ureditvijo tretje države (v nadaljevanju besedila: CNS z dovoljenjem tretje države).
(17)
CNS z dovoljenjem tretje države lahko zaprosijo za licenco „tuje CNS“, s katero lahko na Japonskem ponujajo enake storitve kot v tretji državi. Merila, ki veljajo za CNS z dovoljenjem tretje države, ki zaprosijo za licenco, so podobna merilom, ki veljajo za licenciranje japonskih klirinških organizacij. Zlasti bi morale CNS z dovoljenjem tretje države, ki na Japonskem zaprosijo za licenco, na podlagi pravnih in nadzornih ureditev, ki veljajo v tretji državi, imeti primerno finančno podlago, primerno znanje in izkušeno osebje ter ustrezen sistem in strukturo za ustrezno in zanesljivo opravljanje klirinških dejavnosti. Poleg tega so CNS z dovoljenjem tretje države izvzete iz nekaterih zahtev, ki se uporabljajo za domače CNS, odobrene na Japonskem, če jim je bila izdana enakovredna licenca tujih organov, s katerimi je Japonska agencija za finančne storitve sklenila sporazume o sodelovanju.
(18)
Zato bi bilo treba šteti, da pravne in nadzorne ureditve Japonske omogočajo učinkovit enakovreden sistem za priznavanje CNS z dovoljenjem tretje države.
(19)
Za pogoje iz člena 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 se lahko šteje, da so izpolnjeni na podlagi pravnih in nadzornih ureditev Japonske glede klirinških organizacij, ki jim je bilo tam izdano dovoljenje, hkrati pa bi bilo treba te pravne in nadzorne ureditve šteti za enakovredne zahtevam iz Uredbe (EU) št. 648/2012. Komisija bi morala na podlagi informacij ESMA še naprej spremljati razvoj japonskega pravnega in nadzornega okvira za CNS ter izpolnjevanje pogojev, na podlagi katerih je bil ta sklep sprejet.
(20)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Evropskega odbora za vrednostne papirje -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Za namene člena 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 se pravne in nadzorne ureditve Japonske, ki so sestavljene iz zakona o finančnih instrumentih in borzah iz leta 2006, kakor ga dopolnjujejo celovite smernice za nadzor infrastruktur finančnih trgov, in ki se uporabljajo za klirinške organizacije, ki jim je bilo na Japonskem izdano dovoljenje, štejejo za enakovredne zahtevam iz Uredbe (EU) št. 648/2012.
Člen 2
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 30. oktobra 2014