ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 481/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество
ЕВРОПЕЙСКАТA КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (1), и по-специално член 18, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на член 18, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 е необходимо да се установят специални разпоредби относно допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество във връзка с разходите за персонала, разходите за офиси и административните разходи, пътните и квартирните разходи, разходите за външни експертни оценки и разходите за услуги и оборудване (наричани по-долу „категории разходи“).
(2)
За да се осигури гъвкавост при прилагането на разпоредбите за допустимостта по програмите за сътрудничество, на държавите членки, участващи в дадена програма за сътрудничество, следва да се позволи да решават, че дадена категория разходи не се прилага за определена приоритетна ос на дадена програма за сътрудничество.
(3)
Следва да се уточни как специалните разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество, установени с настоящия регламент, се вписват в общата нормативна уредба за правилата за допустимост, приложими за всички европейски структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ) по реда на членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(4)
За всяка категория разходи следва да се установи списък на различните елементи на разходите.
(5)
Следва да се разясни, че по правило даренията не представляват допустими разходи. Въпреки това разходите, свързани с раздаването на малки предмети в рамките на дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, следва да бъдат допустими.
(6)
Следва да бъдат определени различните елементи на разходите за персонала заедно с правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването на разходите за персонала като цяло, както и по-специално на разходите за персонала по договори на непълно работно време или по договори за услуги на почасова основа.
(7)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за офиси и административните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им като преки или непреки разходи, по-специално когато са съчетани с единните ставки по Регламент (ЕС) № 1303/2013.
(8)
Следва да се посочат различните елементи на пътните и квартирните разходи, както и правилата за изчисляването, счетоводното отчитане и възстановяването им, независимо дали тези разходи се плащат от бенефициера или пряко от неговия персонал. Също така следва да се разяснят условията за отчитане на пътните и квартирните разходи, когато са извършени извън частта на програмния район в Съюза по смисъла на член 20 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
(9)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за външни експертни оценки и за услуги.
(10)
Следва да се посочат различните елементи на разходите за оборудване, както и разпоредбите за допустимостта на разходите за оборудване втора употреба.
(11)
За да се създадат условия за своевременното прилагане на предвидените в настоящия регламент мерки, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да се засягат разпоредбите за допустимостта, съдържащи се в членове 65 - 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или установени на основание на тези членове, с настоящия регламент се установяват специални разпоредби за допустимостта на разходите по програмите за сътрудничество по отношение на следните категории разходи:
а)
разходи за персонала;
б)
разходи за офиси и административни разходи;
в)
пътни и квартирни разходи;
г)
разходи за външни експертни оценки и услуги; както и
д)
разходи за оборудване.
2. Участващите държави членки в мониторинговия комитет на дадена програма за сътрудничество могат да се споразумеят, че разходите от една или няколко от категориите по параграф 1 не са допустими по една или няколко приоритетни оси.
Член 2
Общи разпоредби
1. Всички допустими по силата на настоящия регламент разходи, платени от бенефициера или за негова сметка, са разходи за започване или за започване и изпълнение на операция или част от операция.
2. Не са допустими следните разходи:
а)
глоби, финансови санкции и разходи за правни спорове и съдебни дела;
б)
разходи за дарения, с изключение на даренията с единична стойност до 50 евро, които са свързани с дейности по популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване;
в)
разходи, свързани с колебанията на валутния курс.
Член 3
Разходи за персонала
1. Разходите за персонала представляват брутните разходи за труд за персонала, нает от бенефициера по един от следните начини:
а)
на пълно работно време;
б)
на непълно работно време с постоянен процент работни часове на месец;
в)
на непълно работно време с променлив брой работни часове на месец; или
г)
почасово.
2. Разходите за персонала се ограничават до:
а)
определените в трудов договор, решение за назначение (двете заедно наричани по-нататък „акт за наемане на работа“) или закон трудови възнаграждения, отнасящи се за дейностите, които организацията не би извършила, ако съответната операция не бе предприета, и свързани с отговорностите, посочени в длъжностната характеристика на съответния член на персонала;
б)
други разходи, пряко свързани с трудовите възнаграждения, възникнали за сметка на работодателя и платени от него, например данъците върху труда и разходите за социалноосигурителни вноски, включително за пенсии, по смисъла на Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3), при условие че тези разходи:
i)
са установени в акта за наемане на работа или закон;
ii)
съответстват на законодателните актове, посочени в акта за наемане на работа, и на обичайната практика в държавата и/или организацията, където съответният член на персонала действително работи; и
iii)
не се възстановяват от работодателя.
Във връзка с буква а) плащанията в полза на физически лица, работещи за бенефициера по договор, който не е трудов договор, може да бъдат приравнени към трудовите възнаграждения и такъв договор да се смята за трудов договор.
3. Разходите за персонала може да бъдат възстановени по един от следните начини:
i)
въз основа на действителните разходи (удостоверени с акта за наемане на работа и фишовете за заплатата); или
ii)
по вариантите за опростени разходи съгласно член 67, параграф 1, букви б) - г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013; или
iii)
по единна ставка по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
4. Разходите за персонала, свързани с лица, които работят на непълно работно време по операцията, се изчисляват по един от следните начини:
а)
като постоянен процент от брутните разходи за труд в съответствие с определен постоянен процент часове работа по операцията, без задължение за създаване на отделна система за отчитане на работното време; или
б)
като променлив процент от брутните разходи за труд в съответствие с броя на отработените часове по операцията, който е различен за различните месеци, въз основа на система за отчитане на работното време, обхващаща 100 % от работното време на служителя.
5. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква а) работодателят издава документ за всеки служител, в който се посочва процентът от времето за отработване по операцията.
6. За служителите на непълно работно време по параграф 4, буква б) възстановяването на разходите за персонала се изчислява по почасова ставка, която се определя по един от следните начини:
i)
чрез разделяне на брутните месечни разходи за труд на месечното време за отработване, определено в акта за наемане на работа; или
ii)
чрез разделяне на последните документирани годишни брутни разходи за труд на 1 720 часа по реда на член 68, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Почасовата ставка се умножава по броя на действително отработените часове по операцията.
7. Що се отнася до разходите за персонала, свързани с лица, които по силата на акта за наемане на работа се трудят почасово, тези разходи са допустими, като броят на действително отработените часове по операцията се приложи към предвидената в акта за наемане на работа почасова ставка въз основа на система за регистриране на работното време.
Член 4
Разходи за офиси и административни разходи
Разходите за офиси и административните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
наеми за офиси;
б)
застраховки и данъци, свързани със сградите, в които се помещава персоналът, и с офисното оборудване (напр. застраховки срещу пожар и кражба);
в)
комунални услуги (напр. за електроенергия, отопление, вода);
г)
канцеларски материали;
д)
общо счетоводство в рамките на организацията бенефициер;
е)
архиви;
ж)
поддръжка, чистене и ремонти;
з)
сигурност;
и)
информационнотехнологични системи;
й)
комуникации (напр. телефон, факс, интернет, пощенски услуги, визитни картички);
к)
банкови такси за откриване и поддържане на сметката или сметките, когато изпълнението на дадена операция изисква откриването на отделна сметка;
л)
такси за транснационални финансови трансакции.
Член 5
Пътни и квартирни разходи
1. Пътните и квартирните разходи се ограничават до следните елементи:
а)
пътни разходи (напр. за билети, застраховки на пътници и автомобили, гориво, разходи за изминато разстояние, такси за изминато разстояние, такси за паркиране);
б)
разходи за храна;
в)
квартирни разходи;
г)
разходи за визи;
д)
дневни разходи.
2. Разходите по параграф 1, букви а) - г), които са покрити чрез дневни пари, не се възстановяват като допълнение към тези дневни пари.
3. Пътните и квартирните разходи за външни експерти и доставчици на услуги попадат в категорията разходи за външни експертни оценки и услуги по член 6.
4. Прякото плащане на разходи съгласно настоящия член, направени от служител на бенефициера, се потвърждава с доказателства за тяхното възстановяване на служителя от бенефициера.
5. За операциите, свързани с техническа помощ или дейности за популяризиране и изграждане на капацитет, разходите, извършени извън частта на програмния район в Съюза, са допустими, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. Управляващият орган може да приеме за допустими квартирните разходи и разходите за храна, които са извършени в заведения, разположени извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Това важи също за местните пътни разходи на мястото на събитие или операция извън частта на програмния район в Съюза.
7. За персонала на бенефициерите, намиращ се извън частта на програмния район в Съюза, управляващият орган може да приеме за допустими разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, ако са извършени в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
8. За персонала на бенефициерите, намиращ се в частта на програмния район в Съюза, разходите по параграф 1, в т.ч. разходите за пътя до и от мястото на дадено събитие или операция във или извън частта на програмния район в Съюза, се смятат за допустими по силата на член 20, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 6
Разходи за външни експертни оценки и услуги
Разходите за външни експертни оценки и услуги се ограничават до разходи за следните професионални услуги и експертни оценки, предоставени от публичноправна или частноправна организация или от физическо лице, различно от бенефициера по операцията:
а)
изследвания или проучвания (например оценки, стратегии, концептуални бележки, проектни планове, наръчници);
б)
обучение;
в)
писмени преводи;
г)
разработване на информационнотехнологични системи и интернет сайтове и тяхното изменение и актуализиране;
д)
дейности за популяризиране, комуникация, реклама или осведомяване, свързани с дадена операция или със самата програма за сътрудничество;
е)
финансово управление;
ж)
услуги, свързани с организирането и провеждането на събития или срещи (включително за наеми, кетъринг или устен превод);
з)
участие в събития (т.е. регистрационни такси);
и)
правни консултации и нотариални услуги, технически и финансови експертни оценки, други консултантски услуги, счетоводни услуги;
й)
права върху интелектуална собственост;
к)
проверки по член 125, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013;
л)
сертифициране и одитиране на равнище програма по членове 126 и 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
м)
гаранции, предоставени от банка или друга финансова институция, когато това се изисква от законодателството на Съюза или националното законодателство, или в програмен документ, приет от мониторинговия комитет;
н)
пътни и квартирни разходи за външни експерти, лектори, председатели на заседания и доставчици на услуги;
о)
други специални експертни оценки и услуги, необходими за операциите.
Член 7
Разходи за оборудване
1. Разходите за закупуване, наемане или вземане на лизинг на оборудване от бенефициера по операцията, различни от разходите по член 4, се ограничават до следното:
а)
офисно оборудване;
б)
хардуер и софтуер за информационнотехнологични системи;
в)
мебели и обзавеждане;
г)
лабораторно оборудване;
д)
машини и инструменти;
е)
прибори или уреди;
ж)
превозни средства;
з)
друго специално оборудване, необходимо за операциите.
2. Разходите за закупуване на употребявано оборудване са допустими при следните условия:
а)
за него не е получена друга подкрепа от ЕСИФ;
б)
цената му не превишава общоприетата цена на съответния пазар;
в)
то притежава техническите характеристики, които са необходими за операцията, и отговаря на приложимите норми и стандарти.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 март 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 481/2014
z dne 4. marca 2014
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1299/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s posebnimi pravili o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1299/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o posebnih določbah za podporo cilju „evropsko teritorialno sodelovanje“ iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (1) in zlasti člena 18(1) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s členom 18(1) Uredbe (EU) št. 1299/2013 je treba določiti posebna pravila o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja v zvezi s stroški osebja, pisarniškimi in administrativnimi izdatki, potnimi in namestitvenimi stroški, stroški zunanjih strokovnih izvajalcev in storitev ter izdatki za opremo (v nadaljnjem besedilu: kategorije izdatkov).
(2)
Da bi se omogočila prožnost pri uporabi pravil o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja, bi morale imeti države članice, ki so vključene v posamezni program sodelovanja, možnost doreči, da se določena kategorija izdatkov ne uporablja za posamezno prednostno os zadevnega programa sodelovanja.
(3)
Podrobno bi bilo treba pojasniti, kako so posebna pravila o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja, določena v tej uredbi, umeščena v splošni pravni okvir pravil o upravičenosti, ki se uporabljajo za vse sklade ESI in so določena v členih 65 do 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (2).
(4)
Za vsako kategorijo izdatkov bi bilo treba določiti seznam posameznih elementov izdatkov.
(5)
Pojasniti bi bilo treba, da se darila praviloma ne štejejo za upravičene izdatke. Vendar pa bi se morali stroški, povezani z razdeljevanjem manjših izdelkov za namene promocije, komuniciranja, oglaševanja ali obveščanja, šteti za upravičene izdatke.
(6)
Opredeliti bi bilo treba različne elemente stroškov osebja ter določiti pravila za izračun, obračunavanje in povračilo stroškov osebja na splošno ter stroškov razporeditev za del delovnega časa ali pogodb za opravljanje storitev na urni osnovi.
(7)
Določiti bi bilo treba različne elemente pisarniških in administrativnih izdatkov skupaj s pravili za izračun, obračunavanje in povračilo takšnih stroškovnih elementov, bodisi kot neposrednih ali posrednih stroškov, zlasti če se kombinirajo s pavšalnimi stopnjami na podlagi Uredbe (EU) št. 1303/2013.
(8)
Določiti bi bilo treba različne elemente potnih in namestitvenih stroškov skupaj s pravili za izračun, obračunavanje in povračilo, ne glede na to, ali ima take izdatke upravičenec ali neposredno njegovi zaposleni. Pojasniti bi bilo treba tudi pogoje za knjiženje potnih in namestitvenih stroškov, ki so nastali zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, v smislu člena 20 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
(9)
Navesti bi bilo treba različne elemente stroškov zunanjih strokovnih izvajalcev in storitev.
(10)
Navesti bi bilo treba različne elemente izdatkov za opremo, skupaj s pravili o upravičenosti izdatkov v zvezi z rabljeno opremo.
(11)
Da bi se omogočila takojšnja uporaba ukrepov iz te uredbe, bi morala uredba začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
1. Brez poseganja v pravila o upravičenosti, določena v členih 65 do 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013 ali na njihovi podlagi, ta uredba določa posebna pravila o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja v zvezi z naslednjimi kategorijami izdatkov:
(a)
stroški osebja;
(b)
pisarniški in administrativni izdatki;
(c)
potni in namestitveni stroški;
(d)
stroški zunanjih strokovnih izvajalcev in storitev ter
(e)
izdatki za opremo.
2. Države članice, ki so zastopane v odboru za spremljanje posameznega programa sodelovanja, se lahko dogovorijo, da izdatki, ki spadajo v eno ali več kategorij iz odstavka 1, niso upravičeni v okviru ene ali več prednostnih osi.
Člen 2
Splošne določbe
1. Vsi izdatki, ki so v skladu s to uredbo upravičeni in jih plača upravičenec ali se plačajo v njegovem imenu, se navezujejo na stroške začetka ali začetka in izvajanja operacije ali dela operacije.
2. Naslednji stroški niso upravičeni:
(a)
globe, denarne kazni in izdatki za pravdne stroške;
(b)
stroški daril, razen tistih, ki ne presegajo vrednosti 50 EUR na darilo in so povezani s promocijo, komuniciranjem, oglaševanjem ali obveščanjem;
(c)
stroški, povezani z nihanjem deviznih tečajev.
Člen 3
Stroški osebja
1. Izdatki za stroške osebja obsegajo bruto stroške osebja, ki je pri upravičencu zaposleno:
(a)
s polnim delovnim časom;
(b)
s krajšim delovnim časom in fiksnim številom delovnih ur na mesec;
(c)
s krajšim delovnim časom in variabilnim številom delovnih ur na mesec ali
(d)
na urni osnovi.
2. Izdatki za stroške osebja so omejeni na naslednje:
(a)
izplačila plač za dejavnosti, ki jih subjekt ne bi opravljal, če se zadevna operacija ne bi izvajala, in so določene v pogodbi o zaposlitvi ali pogodbi o delu, sklepu o imenovanju (v nadaljnjem besedilu: dokument o zaposlitvi) ali predpisane ter so povezane z nalogami, določenimi v opisu delovnega mesta zadevnega zaposlenega;
(b)
vse druge stroške, ki jih ima in krije delodajalec ter so neposredno povezani z izplačili plač, kot so davki in prispevki iz naslova zaposlitve in socialne varnosti, vključno s pokojninskimi prispevki, kakor so zajeti v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (3), če:
(i)
so določeni v dokumentu o zaposlitvi ali predpisani;
(ii)
so v skladu z zakonodajo, navedeno v dokumentu o zaposlitvi, in standardnimi praksami v državi in/ali organizaciji, v kateri zadevni zaposleni dejansko dela, ter
(iii)
se delodajalcu ne povrnejo.
Kar zadeva točko (a), se lahko plačila fizični osebi, ki pri upravičencu opravlja delo na podlagi pogodbe, ki ni pogodba o zaposlitvi ali pogodba o delu, obravnavajo kot izplačila plač, takšna pogodba pa se šteje za dokument o zaposlitvi.
3. Stroški osebja se lahko povrnejo:
(i)
na podlagi dejanskih stroškov (ki se dokažejo z dokumentom o zaposlitvi in plačilnimi listi) ali
(ii)
na podlagi možnosti poenostavljenih stroškov iz člena 67(1)(b) do (d) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ali
(iii)
kot pavšalni znesek v skladu s členom 19 Uredbe (EU) št. 1299/2013.
4. Stroški osebja za posameznike, ki so za del delovnega časa razporejeni na operacijo, se izračunajo kot:
(a)
fiksni odstotek bruto stroška zaposlenega, ki je določen s fiksnim odstotkom delovnega časa, opravljenega na operaciji, brez obveznosti vzpostavitve ločenega sistema za evidentiranje delovnega časa, ali
(b)
variabilni delež bruto stroška zaposlenega v skladu s spreminjajočim se številom delovnih ur, ki se na mesec opravi na operaciji, na podlagi sistema za evidentiranje časa, ki zajema 100 % delovnega časa zaposlenega.
5. Delodajalec vsakemu posamezniku, ki je na operacijo razporejen za del delovnega časa v skladu s točko (a) odstavka 4, izda dokument, v katerem določi odstotek delovnega časa, ki se opravi na operaciji.
6. Povračilo stroškov osebja, ki je na operacijo razporejeno za del delovnega časa v skladu s točko (b) odstavka 4, se izračuna na podlagi urne postavke, ki se določi tako, da:
(i)
se mesečni bruto stroški zaposlenega delijo z mesečnim delovnim časom, izraženim v urah in določenim v dokumentu o zaposlitvi, ali
(ii)
se zadnji evidentirani letni bruto stroški zaposlenega delijo s 1 720 urami v skladu s členom 68(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Tako dobljena urna postavka se pomnoži s številom dejansko opravljenih ur dela na posamezni operaciji.
7. Za posameznike, ki glede na dokument o zaposlitvi opravljajo naloge na urni osnovi, se upravičeni stroški osebja izračunajo tako, da se število dejansko opravljenih ur dela za posamezno operacijo, določenih na podlagi sistema za evidentiranje delovnega časa, pomnoži z urno postavko iz dokumenta o zaposlitvi.
Člen 4
Pisarniški in administrativni izdatki
Pisarniški in administrativni izdatki so omejeni na naslednje elemente:
(a)
najem pisarniških prostorov;
(b)
zavarovanja ter davki in prispevki, povezani z objekti, v katerih je nameščeno osebje, ter z opremo pisarniških prostorov (npr. požarno zavarovanje, zavarovanje za primer kraje);
(c)
obratovalni stroški (npr. elektrika, ogrevanje, voda);
(d)
pisarniški material;
(e)
splošno računovodstvo znotraj organizacije upravičenca;
(f)
arhivi;
(g)
vzdrževanje, čiščenje in popravila;
(h)
varnost;
(i)
informacijski sistemi;
(j)
komunikacije (npr. telefon, telefaks, internet, poštne storitve, poslovne vizitke);
(k)
bančni stroški za odprtje in vodenje računa ali računov, kadar je za izvajanje operacije treba odpreti ločen račun;
(l)
stroški transnacionalnih finančnih transakcij.
Člen 5
Potni in namestitveni stroški
1. Izdatki za potne in namestitvene stroške so omejeni na naslednje elemente:
(a)
potni stroški (npr. vozovnice, potovalno in avtomobilsko zavarovanje, gorivo, število prevoženih kilometrov, cestnine in parkirnine);
(b)
stroški prehrane;
(c)
stroški namestitve;
(d)
stroški vizuma;
(e)
dnevnice.
2. Noben element iz točk (a) do (d) odstavka 1 se ne povrne, v kolikor je krit z dnevnico.
3. Potni in namestitveni stroški za zunanje strokovnjake in ponudnike storitev spadajo med stroške zunanjih strokovnih izvajalcev in storitev iz člena 6.
4. Za izdatke iz tega člena, ki jih plača neposredno zaposleni pri upravičencu, upravičenec predloži dokazilo, da so bili zaposlenemu povrnjeni.
5. Pri operacijah, ki zadevajo tehnično pomoč ali promocijske dejavnosti in dejavnosti za krepitev zmogljivosti, so izdatki, ki nastanejo zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, upravičeni, če so nastali v skladu s členom 20(3) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
6. Organ upravljanja lahko sprejme stroške namestitve in prehrane v objektih, ki so zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, kot upravičene, če so nastali v skladu s členom 20(2) Uredbe (EU) št. 1299/2013. To velja tudi za lokalne potne stroške v kraju dogodka ali ukrepa, ki poteka zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji.
7. Za osebje upravičencev zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, lahko organ upravljanja sprejme stroške iz odstavka 1, vključno s stroški potovanja v kraj in iz kraja dogodka ali ukrepa znotraj ali zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, kot upravičene, če so nastali v skladu s členom 20(2) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
8. Za osebje upravičencev znotraj dela programskega območja, ki pripada Uniji, se stroški iz odstavka 1, vključno s stroški potovanja v kraj in iz kraja dogodka ali ukrepa znotraj ali zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, štejejo za upravičene, če so nastali v skladu s členom 20(1) Uredbe (EU) št. 1299/2013.
Člen 6
Stroški zunanjih strokovnih izvajalcev in storitev
Izdatki za stroške zunanjih strokovnih svetovalcev in storitev so omejeni na naslednje storitve in strokovno znanje, ki jih zagotavlja oseba javnega ali zasebnega prava ali fizična oseba, ki ni upravičenec operacije:
(a)
študije ali raziskave (npr. vrednotenja, strategije, idejni projekti in idejne zasnove, priročniki);
(b)
usposabljanje;
(c)
prevodi;
(d)
razvoj, spremembe in posodobitve informacijskih sistemov in spletnih strani;
(e)
promocija, komuniciranje, obveščanje javnosti ali informiranje v zvezi s posamezno operacijo ali programom sodelovanja;
(f)
finančno upravljanje;
(g)
storitve v zvezi z organizacijo in izvedbo dogodkov ali sestankov (vključno z najemnino, pogostitvami ali tolmačenjem);
(h)
udeležba na dogodkih (npr. kotizacija);
(i)
pravno svetovanje in notarske storitve, tehnično in finančno strokovno znanje ter druge storitve svetovanja in računovodske storitve;
(j)
pravice intelektualne lastnine;
(k)
preverjanja v skladu s členom 125(4)(a) Uredbe (EU) št. 1303/2013 in členom 23(4) Uredbe (EU) št. 1299/2013;
(l)
stroški potrjevanja in revizij na ravni programa na podlagi členov 126 in 127 Uredbe (EU) št. 1303/2013;
(m)
stroški v zvezi z jamstvi, ki jih zagotovijo banke ali druge finančne institucije, če se to zahteva po pravu Unije ali nacionalnem pravu ali v programskem dokumentu, ki ga sprejme odbor za spremljanje;
(n)
stroški potovanja in namestitve zunanjih strokovnjakov, govorcev, vodij sestankov in ponudnikov storitev;
(o)
drugo posebno strokovno znanje in storitve, ki so potrebni v okviru operacij.
Člen 7
Izdatki za opremo
1. Izdatki za financiranje opreme, ki jo za operacijo nabavi, najame ali zakupi upravičenec, razen tistih iz člena 4, so omejeni na naslednje:
(a)
pisarniška oprema;
(b)
strojna in programska informacijska oprema;
(c)
pohištvo in druga oprema;
(d)
laboratorijska oprema;
(e)
stroji in instrumenti;
(f)
orodja ali naprave;
(g)
vozila;
(h)
druga posebna oprema, potrebna v okviru operacij.
2. Stroški nakupa rabljene opreme so lahko upravičeni pod naslednjimi pogoji:
(a)
v zvezi z njo ni bila prejeta druga podpora iz skladov ESI;
(b)
njena cena ne presega običajne cene na zadevnem trgu;
(c)
ima tehnične značilnosti, potrebne za operacijo, ter izpolnjuje veljavne predpise in standarde.
Člen 8
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 4. marca 2014