РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1306/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Общата селскостопанска политика през 2020 г.: подготовка за бъдещите предизвикателства в областта на хранителното снабдяване, природните ресурси и териториалния баланс“, са разгледани потенциални предизвикателства, цели и насоки за общата селскостопанска политика (ОСП) след 2013 г. В контекста на дебата по това съобщение ОСП следва да бъде реформирана, считано от 1 януари 2014 г. Тази реформа следва да обхване всички основни инструменти по ОСП, включително Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (2). Опитът, извлечен от прилагането на този регламент, показва, че някои елементи на механизма за финансиране и мониторинг трябва да бъдат коригирани. С оглед на обхвата на реформата е целесъобразно да бъде отменен Регламент (ЕО) № 1290/2005 и той да бъде заменен с нов текст. Реформата следва също така във възможно най-висока степен да хармонизира, рационализира и опрости неговите разпоредби.
(2)
За да се допълнят или изменят някои несъществени елементи на настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи, задълженията на разплащателните агенции по отношение на публичната интервенция, както и правилата относно съдържанието на управленските и контролни задължения на тези агенции, мерките, подлежащи на финансиране от общия бюджет на Европейския съюз, (бюджета на Съюза) в рамките на публична интервенция и оценяването на действията, свързани с публична интервенция. Това оправомощаване следва да обхваща също и изключенията от правилата за недопустимост на плащанията, които разплащателните агенции правят по отношение на бенефициери преди най-ранната или след най-късната възможна дата за плащане и компенсацията между разходи и приходи в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР). В допълнение, това оправомощаване следва да обхваща приложимите методи за поетите задължения и плащането на суми, в случай че бюджетът на Съюза не е приет преди началото на финансовата година или че общият размер на поетите задължения надхвърля прага по член 170, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3).
Освен това, това оправомощаване следва да обхваща, отсрочването на месечните плащания от Комисията за държавите членки по отношение на разходите по ЕФГЗ и условията за намаляване или спиране от Комисията на междинните плащания за държавите членки по ЕЗФРСР. В допълнение това оправомощаване следва да обхваща и спирането на месечните плащания или на междинните плащания, за които не е подадена своевременно съответната статистическа информация, специалните задължения, които държавите членки трябва да спазват по отношение на проверките, критериите и методологията за прилагане на корекции в контекста на процедурата по уравняване по съответствие, и възстановяването на вземанията. Освен това, това оправомощаване следва да обхваща изискванията по отношение на митническите процедури, оттеглянето на помощта и санкциите в случаите на неспазване на условията за допустимост, и поетите задължения за бюджетни кредити или други задължения, произтичащи от прилагането на секторното законодателство в областта на селското стопанство. Също така това оправомощаване следва да включва пазарните мерки, за които Комисията може да спре месечните плащания, правилата за обезпеченията, за функционирането на интегрираната система за администриране и контрол, както и по отношение на мерките, изключени от проверката на трансакциите. По подобен начин, това оправомощаване следва да обхваща изменението на размера на приходите или плащанията до равнище, под което търговските документи на предприятията обикновено не би следвало да бъдат подлагани на проверка съгласно настоящия регламент, санкциите, прилагани в рамките на кръстосаното съответствие, изискванията за контрол в лозаро-винарския сектор, и правилата за поддържане на постоянни пасища. На последно място, това оправомощаване следва да обхваща правилата за определяне на правопораждащия факт и обменния курс за държавите членки, които не използват еврото, мерките за гарантиране на прилагането на правото на Съюза, в случай че има вероятност то да бъде застрашено от извънредни парични практики, свързани с националната парична единица, както и по отношение на съдържанието на общата рамка за мониторинг и оценка на мерките, приети по ОСП, и по отношение на преходните мерки.
От особена важност е по време на подготвителната се работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(3)
Общата селскостопанска политика се състои от различни мерки, някои от които се отнасят до развитието на селските райони. Важно е да се осигури финансиране за тези мерки, за да се допринесе за постигането на целите на ОСП. Тъй като тези мерки имат определени общи елементи, но също така се различават в много отношения, разпоредбите относно тяхното финансиране следва да бъдат уредени в едни и същи пакет от разпоредби. Когато е необходимо, тези разпоредби следва да позволяват различно третиране. С Регламент (ЕО) № 1290/2005 се създадоха два европейски фонда в областта на селското стопанство, а именно ЕФГЗ и ЕЗФРСР („Фондовете“). Тези фондове следва да бъдат запазени.
(4)
Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и приетите в съответствие с него разпоредби следва да се прилагат към мерките, установени в настоящия регламент. По-специално, в настоящия регламент се определят разпоредби, свързани със споделеното управление с държавите членки, основано на принципите на доброто финансово управление, прозрачността и липсата на дискриминация, както и разпоредби за функциите на акредитираните органи и бюджетните принципи, които разпоредби следва да се зачитат в рамките на настоящия регламент.
(5)
За да се осигури съгласуваност между практиките на държавите членки и хармонизирано прилагане на клаузата за непреодолима сила от държавите членки, в настоящия регламент следва да се предвидят, където е целесъобразно, изключения в случай на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, както и неизчерпателен списък с възможни случаи на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, които да бъдат признати от компетентните национални органи. Тези органи следва да вземат решения относно непреодолима сила и извънредни обстоятелства за всеки отделен случай въз основа на относими доказателства и като прилагат понятието за непреодолима сила от гледна точка правото на Съюза в областта на селското стопанство, включително съдебната практика на Съда.
(6)
Бюджетът на Съюза следва да финансира разходите по ОСП, включително разходите за развитието на селските райони, чрез Фондовете - или пряко, или в контекста на споделеното управление с държавите членки. Следва да се посочат видовете мерки, които могат да бъдат финансирани чрез Фондовете.
(7)
Следва да бъдат предвидени разпоредба за акредитиране на разплащателните агенции от държавите членки и за утвърждаване на процедурите за набавяне на декларации за управлението, за получаване на сертифициране на системите за управление и мониторинг и заверка на годишните счетоводни отчети от независими органи. Освен това, за да се осигури прозрачността на националните проверки, особено по отношение на процедурите за разрешение, валидиране и плащане, и за да се намали административното и одитното натоварване на Комисията и на държавите членки, когато се изисква акредитация за всяка отделна разплащателна агенция, броят на органите и структурите, на които се делегират тези отговорности, следва да бъде ограничен, като се спазва конституционната уредба на всяка държава членка. За да се избегнат излишните разходи за реорганизация, на държавите членки следва да бъде разрешено да запазят броя на разплащателните агенции, които са били акредитирани преди влизането в сила на настоящия регламент.
(8)
Когато държава членка акредитира повече от една разплащателна агенция, е важно държавата да излъчи единен публичен координиращ орган, който да осигурява съгласуваност при управлението на средствата, да осъществява връзка между Комисията и всяка една от акредитираните разплащателни агенции и да обезпечава своевременното предоставяне на изискваната от Комисията информация относно операциите, извършвани от няколко разплащателни агенции. Публичният координиращ орган следва също да предприема и координира действия с оглед отстраняването на пропуски от общ характер и следва да уведомява Комисията за последващите действия. В допълнение, този орган следва да поощрява и когато е възможно, да осигурява еднаквото прилагане на общите правила и стандарти.
(9)
Само използването на разплащателни агенции, които са били акредитирани от държавите членки, предоставя задоволителни гаранции, че са извършени необходимите проверки преди отпускането на помощ от Съюза за бенефициерите. Ето защо следва изрично да се посочи в настоящия регламент, че само разходите, направени от акредитирани разплащателни агенции, могат да бъдат възстановени от бюджета на Съюза.
(10)
За да се съдейства за повишаването на осведомеността на бенефициерите относно връзката между земеделските практики и управлението на стопанствата, от една страна, и стандартите, свързани с околната среда, изменението на климата, доброто земеделско състояние на земята, безопасността на храните, общественото здраве, здравето на животните и растенията и хуманното отношение към животните, от друга страна, е необходимо държавите членки да установят широкообхватна система за съвети в селското стопанство, чрез която да се предоставят съвети на бенефициерите. Тази система за съвети в селското стопанство по никакъв начин не следва да влияе върху задълженията и отговорностите на бенефициерите за спазване на посочените стандарти. Освен това държавите членки следва да осигурят ясно разграничение между предоставянето на консултации и извършването на проверки.
(11)
Системата за съвети в селското стопанство следва да покрива най-малко задълженията на ниво индивидуално стопанство, произтичащи от стандартите и изискванията за кръстосаното съответствие. Тази система следва също така да покрива изискванията, които трябва да се спазват по отношение на земеделските практики, които са от полза за климата и околната среда, и поддръжката на земеделските площи в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), и мерките на ниво индивидуално стопанство, предвидени в програмите за развитие на селските райони, насочени към модернизиране на стопанства, изграждане на конкурентоспособност, секторна интеграция, иновация, пазарна ориентация и насърчаване на предприемачеството.
Системата следва да обхваща също и изискванията, наложени на бенефициерите от държавите членки за изпълнението на специфичните разпоредби на Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и за изпълнението на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6), по-специално изискванията относно спазването на общите принципи на интегрираното управление на вредителите, както е посочено в член 14 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
(12)
Бенефициерите следва да се включват в системата за съвети в селското стопанство на доброволни начала. Всички бенефициери, дори земеделски стопани, които не получават подпомагане по ОСП, следва да имат право да участват в системата. Следва да е възможно обаче държавите членки да установяват критерии за включване с предимство. Поради естеството на системата е удачно информацията, получена в процеса на консултациите, да се смята за поверителна, освен в случая на сериозни нарушения на правото на Съюза или на националното право. За да се обезпечи ефективността на системата, консултантите следва да притежават съответните квалификации и редовно да участват в обучения.
(13)
По отношение на ЕФГЗ финансовите средства, необходими за покриване на разходите, извършени от акредитираните разплащателни агенции, следва да се отпускат на държавите членки от Комисията под формата на възстановяване на разходите въз основа на счетоводните отчети за разходите, извършени от разплащателните агенции. До изплащането на сумите за възстановяване на разходите под формата на месечни плащания, държавите членки трябва да мобилизират финансови средства в зависимост от потребностите на акредитираните от тях разплащателни агенции. Административните разходи и разходите за персонал на държавите членки и на бенефициерите, участващи в изпълнението на общата селскостопанска политика, следва да се поемат от самите тях.
(14)
Използването на агрометеорологичната система и придобиването и подобряването на сателитни изображения следва да предостави на Комисията, по-специално, възможности за управление на селскостопанските пазари, за улесняване на мониторинга на селскостопанските разходи и за наблюдение на селскостопанските ресурси в средносрочен и дългосрочен план. Освен това, в светлината на опита, придобит при прилагането на Регламент (ЕО) № 165/94 на Съвета (8), някои от съдържащите се в него разпоредби следва да бъдат включени в настоящия регламент и следователно Регламент (ЕО) № 165/94 следва да бъде отменен.
(15)
По отношение на спазването на бюджетната дисциплина е необходимо да се определи годишен таван за разходите, финансирани от ЕФГЗ, като се вземат предвид максималните суми, предвидени за този фонд в многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (9).
(16)
Бюджетната дисциплина изисква също годишният таван на финансираните от ЕФГЗ разходи да бъде спазван при всички обстоятелства и на всеки етап от бюджетната процедура и от изпълнението на бюджета. Следователно е необходимо националният таван за директните плащания по държави членки, установен с Регламент (ЕС) № 1307/2013, да се разглежда като финансов таван за такива директни плащания за съответната държава членка и възстановяването на тези плащания да остава в рамките на същия финансов таван. Освен това бюджетната дисциплина изисква всички правни актове на Съюза в областта на ОСП, които са предложени от Комисията или приети от Съюза или от Комисията и които са финансирани от ЕФГЗ, да са съобразени с годишния таван за разходите, финансирани от Фонда.
(17)
За да се гарантира, че сумите за финансиране на ОСП са в съответствие с годишните тавани, финансовият механизъм, посочен в Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (10), чрез който нивото на директното подпомагане се коригира, следва да се запази. Когато Европейският парламент и Съветът не са направили корекциите преди 30 юни на календарната година, по отношение на която те се прилагат, Комисията следва да бъде оправомощена да определи тези корекции.
(18)
За да се подкрепи селскостопанският сектор в случай на значими кризисни ситуации, които засягат селскостопанското производство или дистрибуция, следва да се създаде резерв за кризи чрез прилагане в началото на всяка година на намаление на директните плащания чрез механизма за финансова дисциплина.
(19)
Член 169, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 предвижда, че бюджетните кредити, за които няма поети задължения и които се отнасят до дейностите, посочени в член 4, параграф 1 от настоящия регламент, могат да бъдат пренесени само към следващата финансова година и че такъв пренос може да доведе до допълнителни плащания само за крайните получатели, по отношение на които през предходната финансова година е била направена корекцията на директните плащания, посочена в член 25 от настоящия регламент. Следователно, когато в такъв случай бюджетните кредити се пренасят към следващата финансова година, националните администрации би трябвало да извършват плащания към две групи бенефициери на директни плащания в рамките на една финансова година: от една страна, като възстановяват суми от пренесените неизползвани средства, подчинени на финансова дисциплина, на земеделските стопани, по отношение на които се е прилагала финансова дисциплина през предходната финансова година, а от друга, като извършват директните плащания през финансова година N на земеделските стопани, които са ги поискали. С цел избягване на прекомерната административна тежест за националните администрации следва да бъде предвидена дерогация от член 169, параграф 3, четвърта алинея от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, която да им дава възможност да възстановяват сумата, пренесена към финансова година N, на земеделските стопани, по отношение на които се прилага финансова дисциплина през година N, вместо на земеделските стопани, по отношение на които такава дисциплина се прилага през година N-1.
(20)
Предприетите мерки за определяне на финансовия принос от Фондовете по отношение на изчисляването на финансовите тавани не засягат правомощията на бюджетния орган, посочен в ДФЕС. Следователно тези мерки следва да се базират на референтните суми, определени в съответствие с Междуинституционалното споразумение от 19 ноември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление и Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013.
(21)
Бюджетната дисциплина изисква също така постоянно проучване на средносрочната бюджетна обстановка. Ето защо при предаването на проектобюджета за дадена година Комисията следва да представи своите прогнози и анализи пред Европейския парламент и Съвета и при необходимост следва да предложи на законодателя подходящи мерки. Освен това Комисията следва по всяко време да упражнява в пълна степен своите управленски правомощия, за да гарантира спазването на годишния таван, и при необходимост следва да предлага на Европейския парламент и на Съвета или само на Съвета подходящи мерки за коригиране на състоянието на бюджета. Ако в края на бюджетната година годишният таван не може да бъде спазен поради направените от държавите членки искания за възстановяване на разходите, Комисията следва да бъде в състояние да предприеме мерки, позволяващи, от една страна, временно разпределение на наличния бюджет между държавите членки, пропорционално на исканите от тях суми за възстановяване, които все още не са изплатени, и от друга страна, мерки, гарантиращи спазване на определения за съответната година таван. Плащанията за същата година следва да бъдат включени в следващата бюджетна година и следва да бъде окончателно установен общият размер на финансирането от бюджета на Съюза по държави членки, както и размерът на компенсацията между държави членки с оглед да се осигури, че установеният размер е спазен.
(22)
При изпълнението на бюджета Комисията следва да приведе в действие за всеки месец система за ранно предупреждение и мониторинг по отношение на селскостопанските разходи, така че, ако съществува риск от превишаване на годишния таван, Комисията да може при първа възможност да предприеме необходимите мерки в рамките на управленските си правомощия и, ако тези мерки се окажат недостатъчни, да предложи други мерки. С редовни доклади пред Европейския парламент и Съвета Комисията следва да прави съпоставка на развитието на направените до момента разходи с профилите и следва да дава оценка на прогнозното изпълнение на бюджета за останалата част от бюджетната година.
(23)
Обменният курс, който Комисията използва при съставянето на бюджетните документи, следва да отразява най-актуалната налична информация, като същевременно се взема под внимание изтеклият период от време между съставянето и предаването на документите.
(24)
Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) установява правила, приложими към финансовото подпомагане от Фондовете, обхванати от този регламент, включително ЕЗФРСР. Тези правила обхващат също допустимостта на разходите, финансовото управление, както и системите за управление и контрол. По отношение на финансовото управление на ЕЗФРСР, с цел правна яснота и съгласуваност между Фондовете, обхванати от настоящия регламент, следва да се посочват съответните разпоредби относно бюджетните кредити, сроковете за плащане и отмяната на бюджетни кредити съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013.
(25)
Програмите за развитие на селските райони се финансират от бюджета на Съюза на базата на поемане на задължения за извършване на годишни вноски. Държавите членки следва да са в състояние да се ползват от предвидените средства на Съюза от момента, в който започнат изпълнение на програмите. Следователно е необходимо да се въведе подходяща система за ограничено предварително финансиране, която да осигури непрекъснат поток на средствата с оглед на своевременното извършване на плащанията в полза на бенефициерите по програмите.
(26)
Освен предварителното финансиране, е необходимо да се прави разлика между плащанията от Комисията към акредитираните разплащателни агенции, междинните плащания и плащането на салдата, и да се предвидят детайлни правила за осъществяването им. Правилото за автоматична отмяна следва да допринесе за ускоряване на изпълнението на програмите и за добро финансово управление. В правилата относно националните рамки на държавите членки с регионални програми, установени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), също се предвижда инструмент, с който държавите членки да осигуряват изпълнението и доброто финансово управление.
(27)
Помощта от Съюза следва да се изплаща на бенефициерите навреме, за да могат те да я използват ефективно. Неспазването от държавите членки на крайните срокове за плащанията, установени в правото на Съюза, може да създаде сериозни затруднения за бенефициерите и да изложи на риск годишното разпределение на бюджета на Съюза. Ето защо разходите, които са направени, без да се спазват крайните срокове за плащанията, следва да бъдат изключени от финансирането на Съюза. Принципът на пропорционалност, предвиден в Регламент (ЕО) № 1290/2005, следва да се запази и следва да се прилага за двата Фонда. За да бъде спазен принципът на пропорционалност, Комисията следва да има правото да предвижда изключения от това общо правило.
(28)
Регламент (ЕО) № 1290/2005 предвижда намалявания или спиране на месечни или междинни плащания по Фондовете. Въпреки доста широката формулировка на тези разпоредби, на практика те се прилагат основно за намаляване на плащанията при неспазване на сроковете за плащане, таваните и други подобни „счетоводни причини“, които лесно се установяват в декларациите за разходите. Тези разпоредби позволяват също намаляване или спиране в случай на сериозни и трайни пропуски в националните системи за контрол. Налагането на подобни намалявания и спирания обаче е в зависимост от доста ограничаващи материалноправни условия за това и предвиждат специална процедура от два етапа, която трябва да се приложи. Европейският парламент и Съветът многократно са искали от Комисията да преустанови плащанията за държави членки, които не спазват условията. По тези причини е необходимо да се изясни системата, предвидена в Регламент (ЕО) № 1290/2005 за намалявания и спирания, и да се обединят правилата за намалявания и спирания за двата Фонда в един-единствен член. Системата на намаляванията по „счетоводни причини“ следва да се запази в съответствие с установените административни практики. Възможността за намаляване или спиране на плащанията в случай на значителни и трайни пропуски в националните системи за контрол следва да бъде засилена, за да може Комисията да налага бързо спиране на плащанията, в случай че бъдат установени сериозни пропуски. Тази възможност следва да бъде разширена, така че да включва и небрежност в системата за възстановяване на неправомерни плащания.
(29)
Секторното законодателство в областта на селското стопанство изисква държавите членки да пращат информация за броя на извършените проверки и техния резултат в определени срокове. Тази статистика за контрола се използва при определянето на нивото на грешка на равнище държави членки и по-общо за целите на проверката на управлението на Фондовете. Статистиката за контрола е важен източник на информация за Комисията, който ѝ дава възможност да установи дали Фондовете са правилно управлявани, и представлява съществен елемент от годишната декларация за достоверност. Предвид жизненоважния характер на статистиката за контрола и за да се гарантира, че държавите членки спазват задължението си да я изпращат навреме, е необходимо да се предвиди възпиращо средство, за да се избегне закъсняло предоставяне на необходимите данни, което да е пропорционално на количеството липсващи данни. Следователно следва да се предвидят разпоредби, които да дават право на Комисията да спре част от месечните или междинните плащания, за които не е била изпратена навреме необходимата статистическа информация.
(30)
За да стане възможно повторното използване на средствата по Фондовете, са необходими правила за разпределянето на специфични суми. Списъкът, включен в Регламент (ЕО) № 1290/2005, следва да се допълни със сумите, свързани със закъснелите плащания и уравняването на сметките по отношение на разходите по ЕФГЗ. Освен това с Регламент (ЕИО) № 352/78 на Съвета (13) бяха установени правила за разпределянето на сумите, постъпили в резултат от невъзстановени обезпечения. Тези разпоредби следва да се хармонизират и обединят със съществуващите разпоредби за целевите приходи. Следователно Регламент (ЕИО) № 352/78 следва да бъде отменен.
(31)
Регламент (ЕО) № 814/2000 на Съвета (14) и правилата за приложението му определят информационните мерки, свързани с ОСП, които могат да се финансират съгласно член 5, буква в) от Регламент (ЕО) № 1290/2005. Регламент (ЕО) № 814/2000 съдържа списък с такива мерки и техните цели и определя правилата на финансирането им и изпълнението на съответните проекти. След приемането на този регламент бяха приети правила по силата на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 относно безвъзмездните средства и обществените поръчки. Тези правила следва да се прилагат и към информационните мерки по ОСП. За целите на опростяването и съгласуваността Регламент (ЕО) № 814/2000 следва да се отмени, като се запазят специфичните разпоредби по отношение на целите и видовете мерки, които подлежат на финансиране. Тези мерки следва също така да отчитат необходимостта от по-добра ефективност при комуникация с широката общественост и по-силно взаимодействие между комуникационните дейности, предприемани по инициатива на Комисията, както и да гарантират ефективно разясняване на политическите приоритети на Съюза. Следователно те следва да включват и мерки за информиране, свързани с ОСП, в рамките на насочената към предприятията комуникация, както е посочено в съобщението на Комисията: Бюджет за стратегията „Европа 2020“("съобщението на Комисията относно бюджет за стратегията „Европа 2020“) - част II: Информационни документи за политиките.
(32)
Финансирането на мерките и операциите съгласно ОСП включва отчасти и споделено управление. За да обезпечи надеждно управление на финансовите средства на Съюза, Комисията следва да извършва проверки на управлението на Фондовете от органите на държавите членки, отговарящи за извършване на плащанията. Във връзка с това е уместно да се определи естеството на проверките, които Комисията трябва да извърши, да се посочат условията за упражняване на нейните функции по изпълнение на бюджета и да се изяснят задълженията на държавите членки за оказване на сътрудничество.
(33)
За да може Комисията да изпълнява задължението си да проверява за съществуването и правилното функциониране на системите за управление и проверка на изразходването на средствата на Съюза в държавите членки, независимо от вътрешния контрол, упражняван от държавите членки, следва да бъде предвидена разпоредба за извършване на проверки от лица, упълномощени от Комисията да действат от нейно име, които да имат право да изискват съдействие от държавите членки при работата си.
(34)
За набавянето на информацията, която трябва да бъде изпратена на Комисията, е необходимо във възможно най-голяма степен да се използват възможностите на информационните технологии. При провеждането на проверките Комисията следва да има пълен и непосредствен достъп до информацията за разходите, съхранена както на хартиен носител, така и в електронна форма.
(35)
С цел да установят финансовите взаимоотношения между акредитираните разплащателни агенции и бюджета на Съюза, Комисията следва да извършва годишно уравняване на сметките на тези разплащателни агенции (финансово уравняване на сметките). Решението за уравняване на сметките следва да се отнася до пълнотата, точността и достоверността на сметките, но не и до съответствието на разходите с правото на Съюза.
(36)
Комисията отговаря за изпълнението на бюджета на Европейския съюз в сътрудничество с държавите членки съгласно член 317 от ДФЕС. Комисията е оправомощена да решава посредством актове за изпълнение дали извършените от държавите членки разходи са в съответствие с правото на Съюза. Държавите членки следва да имат правото да обосновават решенията си за извършване на плащания и да имат достъп до помирителните процедури в случаите, когато не може да се достигне до взаимно съгласие между тях и Комисията. За да се предоставят на държавите членки правни и финансови гаранции по отношение на разходите, извършени в минали периоди, следва да се определи максимален срок, в който Комисията да вземе решение какви ще са финансовите последици от неспазването. По отношение на ЕЗФРСР процедурата по уравняване по съответствие следва да съответства на разпоредбите относно финансовите корекции от страна на Комисията, установени в част 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
(37)
По отношение на ЕФГЗ, възстановените суми следва да бъдат върнати на Фонда в случаите, когато разходите са извършени в противоречие с правото на Съюза и не е съществувало правно основание за тяхното извършване. За да се осигури достатъчно време за извършване на всички необходими административни процедури, включително на вътрешни проверки, държавите членки следва да изискват бенефициерът да възстанови сумите в срок от 18 месеца след одобряването на доклад за проверка или подобен документ, удостоверяващ наличието на нередност, и където е приложимо, получаването му от разплащателната агенция или органа, отговарящ за възстановяването на разходите. Следва да бъде предвидена разпоредба за система за финансова отговорност в случаите на допуснати нередности и в случаите, когато пълната сума не е била възстановена. Във връзка с това следва да се установи процедура, даваща възможност на Комисията да защитава интересите на бюджета на Съюза, като взема решения сумите, изгубени в резултат на нередности и невъзстановени в разумни срокове, да бъдат частично начислени на съответната държава членка. В определени случаи на небрежност от страна на държавата членка е оправдано сумата да ѝ бъде начислена в пълен размер. Въпреки това, при условие че държавите членки са изпълнили задълженията си съгласно своите вътрешни процедури, финансовата тежест следва да бъде справедливо разпределена между Съюза и държавата членка. По отношение на ЕЗФРСР следва да важат същите правила, при спазване на изискването обаче, че възстановените или отменените вследствие на нередности суми следва да останат на разположение на одобрените програми за развитие на селските райони в съответната държава членка, тъй като тези суми са били отпуснати в полза на тази държава членка. Следва също да се установят разпоредби за задължението за докладване на държавите членки.
(38)
Процедурите по възстановяване, прилагани от държавите членки, могат да имат за последица забавяне на възстановяването с години, без да има гаранция, че крайният резултат действително ще бъде успешен. Разходите по прилагането на тези процедури също могат да не бъдат пропорционални на сумите, които са или могат да бъдат събрани. Затова в определени случаи на държавите членки следва да се разреши да спрат процедурите по възстановяване.
(39)
С оглед на защитата на финансовите интереси на бюджета на Съюза, държавите членки следва да предприемат мерки с цел да се уверят, че финансираните от Фондовете трансакции са действителни и са правилно извършени. Също така държавите членки следва да предотвратяват, откриват и да се справят ефективно с всякакви нередности или неспазване на задълженията от страна на бенефициерите. За тази цел следва да се прилага Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (15). В случаите на нарушения на секторното законодателство в областта на селското стопанство, когато в правните актове на Съюза не са предвидени подробни правила за административните санкции, държавите членки следва да налагат национални санкции, които следва да бъдат ефективни, възпиращи и пропорционални.
(40)
Следва да се избягва финансирането по линия на ОСП на дейности, които пораждат допълнителни разходи в други области на политиката, обхванати от общия бюджет на Европейския съюз, особено областта на околната среда и общественото здравеопазване. Освен това въвеждането на нови системи за плащане и свързани с тях системи за мониторинг и санкции следва да не води до излишно допълнителни административни процедури и формалности.
(41)
Правилата, свързани с общите принципи, приложими към проверки, към оттегляне на неправомерни плащания и към налагане на санкции, се съдържат в различни регламенти, отнасящи се до селскостопанския сектор. Тези правила следва да се съберат в една и съща правна рамка на хоризонтално ниво. Те следва да обхващат задълженията на държавите членки по отношение на административните проверки и проверките на място, чиято цел е да се провери съответствието с разпоредбите относно мерките по линия на ОСП, и следва да обхващат правилата за възстановяване на помощ, намаляване на и изключване от помощта. Правилата за проверките на задълженията, които не са непременно свързани с плащането на помощ, следва също да се опишат.
(42)
Различни разпоредби на секторното законодателство в областта на селското стопанство изискват внасянето на обезпечение, за да се осигури плащането на сума, дължима в случай на неизпълнение на задължение. За да се укрепи рамката за обезпечения, към всички тези разпоредби следва да се прилага единно хоризонтално правило.
(43)
Държавите членки следва да създадат и ползват интегрирана система за администриране и контрол („интегрираната система“)за някои плащания, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 и в Регламент (ЕС) № 1305/2013 За да се подобрят ефективността и наблюдението на подпомагането от Съюза, държавите членки следва да бъдат оправомощени да използват интегрираната система за други схеми за подпомагане на Съюза.
(44)
Следва да се запазят основните елементи на интегрираната система, и по-специално разпоредбите относно компютъризираната база данни, системата за идентификация на земеделските парцели, заявленията за подпомагане или исканията за плащане и системата за идентификация и регистриране на правата на плащане, като същевременно се взема предвид развитието на политиката, по-конкретно чрез въвеждането на плащане за селскостопанските практики, благоприятни за климата и околната среда, и за екологичните ползи от особеностите на ландшафта.С оглед намаляване на административната тежест и осигуряване на ефикасен и ефективен контрол, държавите членки следва да използват технологиите по подходящ начин при създаването на тези системи.
(45)
С цел създаване на референтен слой в системата за идентификация на земеделските парцели, който е пригоден към отчитане на приоритетните екологични площи, държавите членки следва да могат да вземат предвид специфичната информация, която може да бъде изисквана от земеделските стопани в заявленията им за години 2015-2017, например идентифицираните от тях такива особености на ландшафта или други площи, които биха могли да отговарят на изискванията за екологично насочени площи и, при необходимост, размера на площите с такива особености и другите площи.
(46)
Компетентните национални органи следва да извършват плащанията към бенефициерите, предоставени по схемите на Съюза за подпомагане, които са включени в интегрираната система, в пълен размер, при съобразяване с намаляванията, предвидени в настоящия регламент, както и в рамките на предписаните срокове. За да се постигне по-гъвкаво управление на директните плащания, държавите членки следва да имат право да извършват плащания, включени в интегрираната система, под формата на най-много две вноски годишно.
(47)
Проверката на търговските документи на предприятията, които получават или правят плащания, може да представлява много ефикасно средство за наблюдение над трансакциите, съставляващи част от системата за финансиране от ЕФГЗ. Разпоредбите относно проверката на търговските документи са предвидени в Регламент (ЕО) № 485/2008 на Съвета (16). Тази проверка допълва другите проверки, които вече са извършени от държавите членки. Освен това, когато националните разпоредби по отношение на проверките са по-обширни от разпоредбите в посочения регламент, те не се засягат от него.
(48)
Съгласно Регламент (ЕО) № 485/2008, държавите членки следва да вземат мерките, необходими за осигуряване на ефективна защита на финансовите интереси на бюджета на Съюза, и по-специално за да се проверят истинността и съответствието на операциите, финансирани от ЕФГЗ. В интерес на яснотата и рационалността съответните разпоредби следва да се интегрират в един и същи акт. Следователно Регламент (ЕО) № 485/2008 следва да бъде отменен.
(49)
Документите, въз основа на които се извършва въпросната проверка, следва да бъдат определени така, че да позволяват осъществяването на пълна проверка. Подборът на предприятията за проверка следва да се извършва, като се държи сметка за характера на трансакциите, които стават на тяхната отговорност, а разпределението по сектори на предприятията, които получават или правят плащания, следва да се извършва в зависимост от тяхната финансова важност в рамките на системата за финансиране от ЕФГЗ.
(50)
Следва да се определят правомощията на служителите, на които са възложени проверките, както и задълженията на предприятията да им предоставят търговските документи за определен период, както и изискваните от тях сведения. Изземването на търговски документи в определени случаи следва да е възможно.
(51)
Като се вземе предвид международната структура на търговията със селскостопански продукти и в интерес на функционирането на вътрешния пазар, е необходимо да се организира сътрудничеството между държавите членки. Необходимо е също да се създаде централизирана документационна система на равнището на Съюза относно установените в трети държави предприятия, които получават или извършват плащания.
(52)
Макар че приемането на програмите за проверка е отговорност на държавите членки, необходимо е тези програми да бъдат съобщени на Комисията, за да може тя да поеме надзорната си и координационна роля, за да гарантира, че програмите са приети въз основа на подходящи критерии и че проверките се концентрират върху сектори или предприятия, в които рискът от измами е висок. От съществено значение е всяка държава членка да има специален отдел, който да отговаря за надзора на проверките на търговски документи, предвидени в настоящия регламент, или за координиране на тези проверки. Тези специални отдели следва да бъдат организирани независимо от отделите, които извършват проверките преди плащанията. Информацията, събрана по време на проверките, следва да се защитава като служебна тайна.
(53)
С Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (17), който беше заменен от Регламент (ЕО) № 73/2009, беше установен принципът, че пълното изплащане на бенефициерите на някои видове подпомагане по ОСП следва да бъде обвързано със спазването на правила за управлението на земите, селскостопанската продукция и селскостопанските дейности. Този принцип впоследствие залегна в Регламент (ЕО) № 1698/2005 (18) на Съвета и Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (19).
Съгласно. системата за кръстосано съответствие държавите членки трябва да прилагат санкции под формата на изцяло или частично намаляване или изключване от подпомагането, получено по ОСП.
(54)
Системата за кръстосано съответствие интегрира в ОСП основни стандарти относно околната среда, изменението на климата, доброто земеделско и екологично състояние на земите, общественото здраве, здравето на животните и растенията и хуманното отношение към животните. Кръстосаното съответствие има за цел да допринесе за развиването на устойчиво селско стопанство чрез по-добра осведоменост на бенефициерите относно необходимостта от зачитане на тези основни стандарти. Тя също така цели да направи ОСП по-адекватна на обществените очаквания чрез подобряване на съгласуваността на тази политика с политиките относно околната среда, общественото здраве, здравето на животните и растенията и хуманното отношение към животните. Системата за кръстосано съответствие съставлява неделима част от ОСП и затова следва да се запази. Обхватът ѝ обаче, който до момента се състои от отделни списъци със законоустановени изисквания за управление и стандарти за добро земеделско и екологично състояние на земите, следва да се рационализира така, че да бъде гарантирана съгласуваността на системата за кръстосано съответствие, и тя да се направи по-видима. За тази цел изискванията и стандартите следва да се организират в единен списък и да се групират по области и теми. Опитът показа, че редица изисквания от обхвата на кръстосаното съответствие не се отнасят в достатъчна степен до селскостопанската дейност или до площта на стопанството, или засягат по-скоро националните органи, а не толкова бенефициерите. Следователно този обхват трябва да бъде прецизиран. Освен това следва да се установят разпоредби за поддържането на постоянни пасища през 2015 и 2016 г.
(55)
Законоустановените изисквания за управление трябва да се приложат изцяло от държавите членки, за да влязат в действие на равнището на индивидуалното стопанство и да гарантират необходимото равноправно третиране на земеделските стопани.
(56)
Съгласно член 22 от Директива 2000/60/ЕО, Директива 80/68/ЕИО на Съвета (20) трябва да се отмени на 23 декември 2013 г. За да се запазят същите правила за кръстосано съответствие, свързани с опазването на подземните води като тези, предвидени в Директива 80/68/ЕИО, до последния ден от нейното действие, е уместно да се коригира обхватът на кръстосаното съответствие и да се определи стандарт за добро земеделско и екологично състояние, който да включва изискванията по членове 4 и 5 от посочената директива.
(57)
Системата за кръстосано съответствие предполага някои административни ограничения както за бенефициерите, така и за националните администрации, тъй като воденето на документация трябва да се гарантира, трябва да се провеждат проверки и да се прилагат санкции, където е необходимо. Тези санкции следва да са пропорционални, ефективни и възпиращи. Тези санкции не следва да влияят върху други санкции, предвидени в правото на Съюза или в националното право. В името на последователността е уместно да се обединят съответните разпоредби на Съюза в един правен инструмент. За земеделски стопани, участващи в схемата за подпомагане на дребните земеделски стопани, посочена в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, усилията, които е необходимо да се положат в системата за кръстосано съответствие, може да се считат, че надвишават предимствата от обхващането на тези земеделски стопани в системата. С цел опростяване, тези земеделски стопани следва да бъдат освободени от кръстосано съответствие и особено от системата за контрол и риска за санкции по кръстосаното съответствие. Освобождаването обаче не следва да оказва влияние върху задължението им да зачитат приложимите разпоредби на секторното право или върху възможността да бъдат подложени на проверки и да им бъдат наложени санкции по това право.
(58)
Регламент (ЕО) № 1782/2003 установи рамка от стандарти за добро земеделско и екологично състояние на земите, в границите на която държавите членки да приемат национални стандарти, като вземат предвид специфичните характеристики на засегнатите области, включително почвено-климатичните условия и съществуващите системи за селско стопанство (ползване на земята, сеитбооборот, селскостопански практики) и структурата на индивидуалните стопанства. Тези стандарти за добро земеделско и екологично състояние на земите имат за цел да допринесат за предотвратяване на ерозията, запазване на органичните вещества и структурата на почвите, осигуряване на минимално ниво на поддръжка, избягване на влошаването на местообитанията и защита и управление на водните ресурси. По-широкият обхват на системата за кръстосано съответствие, предвидена в настоящия регламент, следва да включва рамка, в която държавите членки трябва да приемат национални стандарти за добро земеделско и екологично състояние. Рамката на Съюза следва също да включва правила за подобряване на мерките по въпросите на водите, почвите, въглеродните запаси, биологичното разнообразие и ландшафта, както и минимално ниво на поддържане на земите.
(59)
Бенефициерите следва да разберат точно своите задължения във връзка с правилата за кръстосано съответствие. За тази цел държавите членки следва да обясняват изчерпателно и разбираемо всички изисквания и стандарти, които съставляват част от тези правила, включително и по електронен път, където е възможно.
(60)
Ефективното прилагане на кръстосаното съответствие изисква проверка дали задълженията се спазват на ниво бенефициери. Ако дадена държава членка реши да се възползва от възможността да не прилага намаление или изключване за суми под 100 EUR, през следващата година компетентният контролен орган следва да се увери чрез проверка на извадка от бенефициерите, че съответното неспазване е отстранено.
(61)
За осигуряване на хармонично сътрудничество между Комисията и държавите членки по отношение на финансирането на разходите по общата селскостопанска политика и, по-специално, за да се даде възможност на Комисията да следи за управлението на средствата от държавите членки и да извършва уравняване на сметките на акредитираните разплащателни агенции, е необходимо държавите членки да предоставят на Комисията определена информация или да я държат на нейно разположение.
(62)
За целите на събирането на данните, които трябва да бъдат изпратени на Комисията, и за да има Комисията пълен непосредствен достъп до данните за извършените разходи както на хартиен, така и на електронен носител, е необходимо да бъдат предвидени подходящи правила за предоставянето и преноса на данни, включително правила за сроковете.
(63)
Тъй като при прилагането на националните системи за контрол и при уравняването по съответствие е възможно да се борави с лични данни или търговски тайни, държавите членки и Комисията следва да гарантират поверителността на получената в този контекст информация.
(64)
В интерес на доброто финансово управление на бюджета на Съюза и на безпристрастното третиране както на равнище на държава членка, така и на равнище бенефициер, следва да бъдат установени правила за използването на еврото.
(65)
Курсът на еврото към националната парична единица може да варира в периода, през който се извършва дадена операция. Следователно обменният курс, приложим за споменатите суми, следва да се определя като се вземе предвид събитието, чрез което се постига икономическата цел на операцията. Приложеният обменен курс следва да бъде този от датата на настъпване на събитието. Необходимо е да се определи този правопораждащ факт или да се отмени използването му, като се съблюдават определени критерии, по-специално скоростта, с която протичат валутните колебания. Тези критерии са предвидени в Регламент (ЕО) № 2799/98 на Съвета (21) и допълват сходни разпоредби в Регламент (ЕО) № 1290/2005. В интерес на яснотата и рационалността съответните разпоредби следва да се интегрират в един и същи акт и следователно Регламент (ЕО) № 2799/98 следва да бъде отменен.
(66)
Следва да се установят специални правила за действие в извънредни монетарни ситуации, възникващи в Съюза или на световния пазар и изискващи незабавно действие с цел обезпечаване на ефективното функциониране на договореностите в рамките на ОСП.
(67)
Държавите членки, които не са приели еврото, следва да имат възможността да извършват плащанията си по разходите, произтичащи от законодателството по ОСП, в евро вместо в националната си валута. Необходими са конкретни правила, с които да се гарантира, че тази възможност няма да доведе до необосновано преимущество за страните, извършващи или получаващи плащане.
(68)
Всяка мярка по ОСП следва да бъде предмет на мониторинг и оценка, за да се подобри качеството ѝ и да се покажат нейните постижения. В този контекст следва да се определи списък с показатели и Комисията да оценява изпълнението на ОСП във връзка с целите на политиката за жизнеспособно производство на храни, устойчиво управление на природните ресурси и действията, свързани с климата, и балансирано териториално развитие. При оценяване конкретно на изпълнението на ОСП във връзка с целта за жизнеспособно производство на храни, следва да бъдат взети предвид всички имащи отношение фактори, сред които и промяната на цените на суровините. Комисията следва да установи рамка на обща система за наблюдение и оценяване, с която, inter alia, да гарантира, че съответните данни, включително информацията от държавите членки, се предоставят своевременно. Същевременно тя следва да вземе предвид нуждата от данни и полезните взаимодействия между потенциалните източници на данни. Освен това в съобщението на Комисията относно „Бюджет за стратегията „Европа 2020“ - част II“ се посочва, че разходите, свързани с климата, в цялостния бюджет на Съюза следва да нараснат до поне 20 %, с принос от различните политики. Поради това Комисията следва да може да оцени приноса на подпомагането от страна на Съюза в рамките на ОСП за постигането на целите в областта на климата.
(69)
Прилага се правото на Съюза за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (23).
(70)
В решението си от 9 ноември 2010 г. по съединени дела C-92/09 и 93/09 (24) Volker und Markus Schecke GbR и Hartmut Eifert срещу Land Hessen Съдът на Европейския съюз обяви за невалидни член 42, точка 8б и член 44а от Регламент (ЕО) № 1290/2005, както и Регламент (ЕО) № 259/2008 (25) на Комисията, доколкото, по отношение на физическите лица - бенефициери на помощи от европейските земеделски фондове, тези разпоредби налагат публикуването на лични данни относно всеки бенефициер, без да се прави разграничение въз основа на релевантни критерии като периодите, през които те са получавали подобна помощ, честотата или естеството и размера на помощта.
(71)
В резултат на това решение и до приемането на нови правила, които отчитат възраженията, направени от Съда, Регламент (ЕО) № 259/2008 беше изменен чрез Регламент за изпълнение (ЕС) № 410/2011 на Комисията (26), за да се предвиди изрично, че задължението да се публикува информация не се отнася за физически лица.
(72)
През септември 2011 г. Комисията организира консултация със заинтересованите страни, която събра представители на професионалните земеделски и търговски организации, представители на хранителната промишленост и работници, както и представители на гражданското общество и на институциите на Съюза. В рамките на тази консултация бяха предложени различни варианти във връзка с публикуването на данни за физически лица, подпомагани от земеделските фондове на Съюза, и относно спазването на принципа на пропорционалност при оповестяването на съответната информация. На конференцията се обсъди необходимостта от публикуване на имената на физическите лица, за да се постигне целта за по-добра защита на финансовите интереси на Съюза, да се подобри прозрачността и да се подчертаят успехите на бенефициерите при предоставянето на публични блага, като същевременно се гарантира, че това публикуване не надхвърля необходимото за постигането на тези законни цели.
(73)
В решението си по дело Volker und Markus Schecke GbR и Hartmut Eifert срещу Land Hessen Съдът не оспорва законосъобразността на целта за засилването на публичния контрол върху използването на средствата от Фондовете. Съдът обаче изтъкна необходимостта да се проучат методи за публикуване на информацията относно съответните бенефициери, които да бъдат съобразени с целта на подобно публикуване и едновременно с това да засягат в по-малка степен правото на тези бенефициери на зачитане на техния личен живот като цяло и правото на защита на техните лични данни в частност.
(74)
Целта за засилване на публичния контрол по отношение на отделните бенефициери следва да се анализира предвид новата рамка на финансовото управление и контрол, която ще се прилага от 1 януари 2014 г., и с оглед на придобития в държавите членки опит. В тази нова рамка, контролът от страна на националните администрации не може да бъде изчерпателен, тъй като при почти всички схеми проверките на място могат да обхванат само ограничена част от заявителите и бенефициерите. Освен това новата рамка предвижда, че при определени условия държавите членки могат да намалят броя на проверките на място.
Достатъчното увеличаване на минималния брой проверки в настоящия контекст би довело до такава допълнителна финансова и административна тежест за националните администрации, с каквато те не биха могли да се справят.
(75)
В този контекст, публикуването на имената на бенефициерите на Фондовете представлява средство за засилване на публичния контрол върху използването на Фондовете и следователно е полезно допълнение към съществуващата рамка за управление и контрол, което е нужно с цел гарантирането на адекватна степен на защита на финансовите интереси на Съюза. Това се постига отчасти чрез превантивния и възпиращ ефект на такова публикуване, отчасти чрез възпиране на неправомерни действия от страна на бенефициерите, и отчасти чрез засилване на личната отговорност на земеделските стопани за използването на получените публични средства.
(76)
В този контекст следва надлежно да се признаят ролята на гражданското общество, включително на медиите и неправителствените организации, и приносът им за укрепването на рамката на администрациите за контрол срещу измами и други злоупотреби с публични средства.
(77)
Публикуването на съответната информация е съобразено и с подхода в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(78)
Като алтернатива, целта за засилване на публичния контрол по отношение на отделните бенефициери би могла да се постигне чрез предвиждането на задължение за държавите членки при поискване да осигуряват публичен достъп до необходимата информация, без тя да бъде публикувана. Това обаче би било по-малко ефективно и крие риск от създаване на нежелани различия при изпълнението. Поради това националните органи следва да имат възможност да разчитат на публичния контрол по отношение на отделните бенефициери при публикуването на имената им и други имащи отношение данни.
(79)
Ако целта на публичния контрол на използването на средствата от Фондовете трябва да бъде постигната, известна част от информацията относно бенефициерите е необходимо да се предостави на вниманието на обществеността. Тази информация следва да включва данни за самоличността на бенефициера, предоставената сума и фонда, от който е отпусната, целта и естеството на съответната мярка. Публикуването на тази информация следва да се извърши по такъв начин, че да се ограничи в най-голяма степен накърняването на правото на зачитане на личния живот на бенефициерите като цяло и в частност правото им на защита на личните данни - права, признати с членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(80)
За да се гарантира, че настоящият регламент съответства на принципа на пропорционалност, законодателят е проучил всички алтернативни средства за постигането на целта за публичен контрол върху използването на средствата от Фондовете, които са анализирани в меморандум, изложен в документ на Съвета 6730/13 и е избрал това, което би било в най-малка степен в разрез с въпросните лични права.
(81)
Публикуването на подробности за мярката, даваща право на помощ или подпомагане на земеделския стопанин, и за естеството и целта на помощта или подпомагането предоставя конкретна информация на обществеността относно подпомогнатата дейност и целта, за която са предоставени помощта или подпомагането. Това би допринесло и за превантивното и възпиращо въздействие на публичния контрол по отношение на защитата на финансовите интереси на Съюза.
(82)
За да се запази равновесието между поставената цел за публичен контрол върху използването на средствата от Фондовете, от една страна, и правото на зачитане на личния живот като цяло и в частност защита на личните данни на бенефициерите, от друга, следва да се вземе предвид значимостта на помощта. След задълбочен анализ и консултация със заинтересованите страни се очерта мнението, че за да се засили ефективността на такова публикуване и да се ограничи накърняването на правата на бенефициерите, е необходимо да се установи праг на сумата на получената помощ, под който името на бенефициера не следва да се публикува.
(83)
Този праг следва да бъде минимален и следва да отразява и да се основава на нивото на схемите за подпомагане, установени в рамките на ОСП. Тъй като структурите на селскостопанските икономики на държавите членки значително се различават една от друга и може да са много различни от средната за Съюза структура на земеделското стопанство, следва да се позволи прилагането на различни минимални прагове, които да отразяват конкретната ситуация на отделните държави членки. Регламент (ЕС) № 1307/2013 определя проста и специфична схема за малките земеделски стопанства. Член 63 от посочения регламент установява критерии за изчисляване на сумата на помощта. За целите на съгласуваността, за държавите членки, прилагащи схемата, прагът, който трябва да се има предвид, следва да се установи на същото равнище като сумите, определени от 1307държавата членка съгласно член 63, параграф 1, втора алинея или член 63, параграф 2, втора алинея от посочения регламент. В случай че държава членка реши да не прилага тази схема, прагът, който трябва да се има предвид, следва да се установи на същото равнище като максималната възможна сума на помощта по схемата, както е предвидено в член 63 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Под този специфичен праг публикацията следва да съдържа цялата необходима информация, с изключение на името, която да позволи на данъкоплатците да си съставят точна представа за ОСП.
(84)
Предоставянето на публичен достъп до тази информация, заедно с общата информация за обществеността, предвидена в настоящия регламент, подобрява прозрачността по отношение на използването на средствата на Съюза в рамките на ОСП, като по този начин способства за популяризирането и по-доброто разбиране на тази политика. То дава възможност на гражданите да участват по-активно в процеса на вземане на решения и е гаранция за по-голяма законност, ефективност и отговорност на администрацията пред гражданите. То също предоставя на вниманието на гражданите конкретни примери за предоставяне на „публични блага“ чрез земеделие, като по този начин укрепва законосъобразността на държавното подпомагане за селскостопанския сектор.
(85)
Поради това трябва да се има предвид, че общото публикуване на имащата отношение информация не надхвърля необходимото в едно демократично общество с оглед на нуждата да се защитят финансовите интереси на Съюза, като се отчита също и значителният превес на целта за публичен контрол върху използването на средствата от Фондовете.
(86)
За да се спазят изискванията за защита на данните, бенефициерите на Фондовете следва да бъдат уведомявани за публикуването на данните им преди те да бъдат публикувани. Те също трябва да бъдат информирани, че тези данни могат да бъдат обработвани от одиторски и разследващи органи на Съюза и на държавите членки с цел опазване на финансовите интереси на Съюза. Освен това бенефициерите следва да бъдат уведомени относно правата си съгласно Директива 95/46/ЕО и процедурите, които се прилагат за упражняване на тези права.
(87)
В резултат на това, след провеждане на задълбочен анализ и оценка на най-подходящия начин за съобразяване с правото на бенефициерите на защита на личните данни, основан и на предоставена от Комисията информация по време на преговорите по настоящия регламент, следва в настоящия регламент да се предвидят нови правила относно публикуването на информация за всички бенефициери на Фондовете.
(88)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия.
(89)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на: процедурите за издаване, оттегляне и преразглеждане на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи, както и за надзор на акредитацията на разплащателните агенции; правилата за работата и проверките, които са в основата на декларациите за управление на разплащателните агенции, функционирането на координиращия орган и изпращането на информация до Комисията от същия координиращ орган; правилата относно задачите на сертифициращите органи, включително проверките, както и сертификатите и докладите, заедно с придружаващите ги документи, които тези органи изготвят. Тези изпълнителни правомощия се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (27).
(90)
Изпълнителните правомощия на Комисията следва също да обхващат: одиторските принципи, на които се основават становищата на сертифициращите органи, включително оценка на рисковете, вътрешни проверки и изискуемото равнище на одитни доказателства, одиторските методи, които ще използват сертифициращите органи за формулиране на становищата си предвид международните стандарти за одит, включително по целесъобразност използване на една интегрирана извадка за всяка група от населението, и, когато е уместно, възможност да се придружават разплащателните агенции при извършване на проверките на място;.
(91)
Те следва да обхващат също така: правилата за еднаквото прилагане на системата за съвети в селското стопанство, определянето на месечните плащания от ЕФГЗ за държавите членки; определянето на сумите за финансиране на мерките за публична интервенция; правилата, свързани с финансирането на закупуването от Комисията на сателитните изображения, необходими за проверките, и на измерванията, които Комисията извършва посредством приложенията за дистанционно наблюдение, използвани за мониторинг на селскостопанските ресурси; процедурите за провеждането на закупуването от Комисията на тези сателитни изображения и за мониторинга на селскостопанските ресурси, рамката, която урежда закупуването, подобряването и използването на сателитните изображения и на метеорологичните данни, както и съответните срокове.
(92)
Те следва също да обхващат: във връзка с процедурата за финансова дисциплина, ставката на корекция за директните плащания, както и неговото адаптиране, както и условията, приложими за бюджетните кредити, пренесени в съответствие с член 169, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, за да се финансират директните плащания; във връзка с процедурата за бюджетна дисциплина, предварителното определяне на размера на плащанията и предварителното разпределение на наличния бюджет между държавите членки.
(93)
Освен това, изпълнителните правомощия на Комисията следва да обхващат: определянето на срока, в който акредитираните разплащателни агенции са длъжни да съставят и да изпратят на Комисията междинни декларации за разходите във връзка с програмите за развитие на селските райони; намаляването или спирането на месечните или междинните плащания за държавите членки; подробностите по поддържането на отделни сметки от разплащателните агенции; специфичните условия, приложими към информацията, която се записва за нуждите на осчетоводяването от разплащателните агенции; правилата за финансиране и осчетоводяване на мерките за интервенция под формата на публично съхранение, както и във връзка с другите разходи, финансирани от Фондовете, реда и условията за прилагането на процедурите за автоматична отмяна на бюджетно задължение, процедурата и другите практически условия за правилното функциониране на спирането на плащанията от Комисията за държавите членки в случай на закъснение при представянето на информация от държавите членки.
(94)
Освен това, изпълнителните правомощия на Комисията следва да обхващат: процедурите, свързани със специфичните задължения, които държавите членки трябва да изпълняват във връзка с проверките; процедурите, свързани със задълженията за сътрудничество, които държавите членки трябва да спазват по отношение на проверките на място, извършвани от Комисията и достъпа до информация; процедурите и другите практически условия във връзка със задължението за докладване на нередностите и измамите, условията, при които да се съхраняват документите, доказващи извършените плащания и за изпълнението на административните и физическите проверки, изисквани от правото на Съюза; уравняването на сметките и уравняването по съответствие, изключването от финансиране от Съюза на суми, за които се плаща от бюджета на Съюза, процедурите за възстановяване на неправомерните плащания и лихвите по тях и формите, които държавите членки трябва да използват, за да уведомяват Комисията и да ѝ изпращат съобщения във връзка с нередности.
(95)
Изпълнителните правомощия на Комисията следва също да обхващат: правилата, целящи постигане на еднакво прилагане от държавите членки на задълженията за защита на финансовите интереси на Съюза, необходимите правила, насочени към постигането на еднакво прилагане на контрола в Съюза, прилагането и изчисляването на частичното или цялостното оттегляне на плащанията или на правата на плащания; възстановяването на неправомерните плащания и глобите като санкции, както и по отношение на неправомерно отпуснатите права на плащане и начислението на лихви. Те също следва да обхващат: прилагането и изчисляването на административните санкции, подробните правила за определяне на дадено неспазване като незначително, правилата за определяне на случаите, при които, поради естеството на санкциите, държавите членки могат да запазят възстановените суми от санкциите; и спирането на месечни плащания в конкретни случаи съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(96)
Изпълнителните правомощия на Комисията следва да обхващат: формата на обезпеченията, които следва да се внесат, и процедурата за внасяне, приемане и замяна на първоначалните обезпечения; процедурата за освобождаване на обезпечения и уведомленията, които следва да направят държавите членки или Комисията във връзка с обезпеченията. Те също следва да обхващат: правилата, които са едновременно необходими и обосновани при спешни случаи за разрешаване на специфични проблеми, свързани със сроковете за плащане и авансовите плащания; правилата за заявлението за помощи и исканията за плащания, кандидатстването за право на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, изискванията за минималното количество информация, което да се съдържа в заявленията за помощ, разпоредбите за изменение или оттегляне на заявлението за помощ, освобождаването от изискването за подаване на заявление за помощ и разпоредбите, които позволяват на държавите членки да прилагат опростени процедури или да поправят очевидни грешки.
(97)
Подобно, изпълнителните правомощия на Комисията следва да обхващат: правилата за провеждане на проверките, за да се установи спазване на задълженията, и точността и изчерпателността на информацията, предоставена в заявлението за помощ или искането за плащания, включително правилата относно допустимите отклонения в измерванията при проверките на място, техническите спецификации, необходими за еднаквото прилагане на интегрираната система за администриране и контрол; правилата за случаи на прехвърляне на стопанства, придружено с прехвърляне на задължения във връзка с допустимостта по отношение на въпросната помощ, които все още предстои да се изпълнят; и правилата за извършване на авансови плащания. Те също следва да обхващат: правилата, насочени към постигане на еднакво прилагане на правилата за проверка на търговските документи; процедурите, свързани със собствените бази данни на държавите членки и аналитичната база данни за изотопни данни, която ще помогне за разкриването на измами; процедурите във връзка със сътрудничеството и съдействието между контролните органи, правилата за извършване на проверките за спазване на нормите за предлагане на пазара, правилата за органите, които отговарят за извършването на проверките, честотата и етапа на предлагане на пазара, за които ще се прилагат тези проверки.
(98)
Изпълнителните правомощия на Комисията следва също да обхващат: във връзка с проверките, свързани със защитени наименования за произход, защитени географски указания и защитени традиционни наименования, съобщенията, които държавите членки трябва да изпращат на Комисията; правилата за отговорния орган, който трябва да следи за спазването на продуктовите спецификации, включително когато географската област се намира в трета държава, действията, които държавите членки трябва да предприемат, за да предотвратят недобросъвестното използване на защитени наименования за произход, защитени географски указания и защитени традиционни наименования, проверките и контрола, които държавите членки трябва да осъществяват, включително провеждането на изпитвания;
Те също следва да обхващат: правилата за осъществяване на проверките за установяване на съответствие със задълженията за кръстосано съответствие; подробните процедурни и технически правила за изчисляването и прилагането на административни санкции за неспазване на изискванията за кръстосано съответствие; правилата за съобщаване на информация от държавите членки на Комисията съгласно член 104 и мерките за гарантиране на прилагането на правото на Съюза, в случай че има вероятност то да бъде застрашено от извънредни парични практики, свързани с национална парична единица.
(99)
Освен това, изпълнителните правомощия на Комисията следва да обхващат: набора от показатели, специфични за мониторинга и оценката на ОСП; правилата за информацията, която държавите членки трябва да изпращат на Комисията за целите на мониторинга и оценката на ОСП; правилата за формата и графика за оповестяване на бенефициерите от Фондовете, еднаквото прилагане на задължението за информиране на бенефициерите, че техните данни ще бъдат оповестени публично и сътрудничеството между Комисията и държавите членки във връзка с оповестяването на бенефициерите от Фондовете.
(100)
За приемането на някои актове за изпълнение следва да се използва процедурата по консултиране. По отношение на актовете за изпълнение, включващи изчисления на суми от Комисията, процедурата по консултиране дава възможност на Комисията изцяло да поеме отговорността си за управлението на бюджета и цели повишаването на ефективността, предсказуемостта и бързината, при спазване на сроковете и бюджетните процедури. По отношение на актовете за изпълнение, свързани с плащанията към държавите членки и прилагането на процедурата по уравняване на сметките, процедурата по консултиране дава на Комисията възможност изцяло да поеме отговорността за управлението на бюджета и проверката на годишните сметки на националните разплащателни агенции с оглед приемането на такива сметки или, в случай на разходи, направени в разрез с правилата на Съюза, изключването на такива разходи от финансирането на Съюза. В други случаи, за приемането на актове за изпълнение следва да се прилага процедурата по разглеждане.
(101)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема актове за изпълнение без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011 относно установяването на нетното салдо за финансиране на разходите на ЕФГЗ и извършването на допълнителни плащания или приспадания на суми в рамките на процедурата на месечните плащания.
(102)
Тъй като преходът от системата по регламентите, отменени с настоящия регламент, към системата в настоящия регламент, може да породи практически и специфични затруднения, следва да се предвиди разпоредба Комисията да може да приема необходимите и надлежно обосновани мерки.
(103)
Поради спешната подготовка за безпрепятствено изпълнение на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(104)
Тъй като програмният период за програмите за развитие на селските райони, финансирани въз основа на настоящия регламент, започва да тече от 1 януари 2014 г., настоящият регламент следва да се прилага от тази дата. Въпреки това, доколкото селскостопанската финансова година покрива направени разходи и получени приходи, които са осчетоводени по бюджетите на Фондовете от разплащателните агенции по отношение на финансова година N, започваща на 16 октомври в година N-1 и завършваща на 15 октомври в година N, разпоредбите, свързани по-специално с акредитиране и оттегляне на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи и съответните правомощия на Комисията, разпоредбите, свързани с финансовото управление на Фондовете, като бюджетния таван, резерва за кризи в селскостопанския сектор, финансовата дисциплина и с целевите приходи, следва да се прилагат от по-ранна дата, съответстваща на началото на финансовата 2014 година, т.е. 16 октомври 2013 г. По същата причина разпоредбите, свързани с процедурата на месечните плащания, извършвани от Комисията към държавите членки и спазването на сроковете за плащане от разплащателните агенции, следва да се прилагат към разходите, направени, считано от началото на финансовата 2014 г., т.е. 16 октомври 2013 г.
(105)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (28).
(106)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, като се имат предвид връзките между него и другите инструменти на ОСП и ограниченията на финансовите ресурси на държавите членки в един разширен Съюз, а поради многогодишната гаранция за финансиране от Съюза и чрез съсредоточаване върху неговите приоритети могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
а)
финансирането на разходи в рамките на Общата селскостопанска политика (ОСП), включително разходи за развитие на селските райони;
б)
системата за съвети в селското стопанство;
в)
системите за управление и контрол, които да бъдат установени от държавите членки;
г)
системата за кръстосано съответствие;
д)
уравняването на сметки.
Член 2
Определения, използвани в настоящия регламент
1. За целите на настоящия регламент:
а)
„земеделски стопанин“ означава земеделски стопанин по смисъла на член 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
„селскостопанска дейност“ означава селскостопанска дейност по смисъла на член 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
„земеделска площ“означава земеделска площ по смисъла на член 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
„стопанство“ означава стопанство по смисъла на член 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 освен ако не е предвидено друго в член 91, параграф 3;
д)
„директни плащания“ означава директни плащания по смисъла на член 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
„секторно законодателство в областта на селското стопанство“ означава всякакви приложими актове, приети в рамките на ОСП въз основа на член 43 от ДФЕС, както и, където е приложимо, всякакви делегирани актове или актове за изпълнение, приети въз основа на такива актове, и втора част от Регламент (ЕС) № 1303/2013, доколкото той се прилага за ЕЗФРСР;
ж)
„нередност“ означава нередност по смисъла на член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95.
2. За целите на финансирането, управлението и мониторинга на ОСП „непреодолима сила“ и „извънредни обстоятелства“ могат да бъдат признати по-специално в следните случаи:
а)
смърт на бенефициера;
б)
дългосрочна професионална нетрудоспособност на бенефициера;
в)
тежко природно бедствие, което е засегнало сериозно стопанството;
г)
случайно унищожение на постройките за животни на стопанството;
д)
епизоотия или болест по растенията, която е засегнала съответно част или всички селскостопански животни или земеделски култури на бенефециера;
е)
отчуждаване на цялото стопанство или на голяма част от стопанството, ако това отчуждаване не е могло да бъде предвидено към деня на подаване на заявлението.
ДЯЛ II
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ЗЕМЕДЕЛСКИТЕ ФОНДОВЕ
ГЛАВА I
Земеделски фондове
Член 3
Фондове за финансиране на земеделските разходи
1. С оглед на постигането на предвидените в ДФЕС цели на ОСП, финансирането на различните мерки, попадащи в тази политика, включително мерките за развитие на селските райони, се извършва от:
а)
Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ);
б)
Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).
2. ЕФГЗ и ЕЗФРСР („Фондовете“) са включени в общия бюджет на Европейския съюз („бюджета на Съюза“).
Член 4
Разходи по линия на ЕЗФГ
1. ЕФГЗ се прилага при споделено управление между държавите членки и Съюза. Той финансира следните разходи, които се извършват в съответствие с правото на Съюза:
а)
мерки за регулиране или подкрепа на селскостопанските пазари;
б)
директни плащания на земеделски стопани в рамките на ОСП;
в)
финансовия принос на Съюза за мерките за информиране и за насърчаване за селскостопански продукти на вътрешния пазар на Съюза и в трети държави, предприети от държавите членки въз основа на програми, избрани от Комисията, различни от посочените в член 5;
г)
финансовия принос на Съюза към схемата за предлагане на плодове и зеленчуци в училищата, посочена в член 23 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и към мерките, свързани с болестите по животните и загубата на потребителското доверие, посочени в член 155 от посочения регламент.
2. ЕФГЗ финансира следните разходи пряко и в съответствие с правото на Съюза:
а)
насърчаване на селскостопански продукти, предприето или пряко от Комисията, или посредством международни организации;
б)
мерки, предприети в съответствие с правото на Съюза, за гарантиране на съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетичните ресурси в селското стопанство;
в)
въвеждането и поддържането на информационни системи за осчетоводяване на данните в селското стопанство;
г)
системи за извършване на земеделски проучвания, включително проучвания за структурата на земеделските стопанства.
Член 5
Разходи по ЕЗФРСР
ЕЗФРСР се прилага при споделено управление между държавите членки и Съюза. Той финансира приноса на Съюза към програмите за развитие на селските райони, изпълнявани в съответствие с правото на Съюза за подпомагане на развитието на селските райони.
Член 6
Други разходи, включително техническо подпомагане
Всеки един от Фондовете може да финансира директно и по инициатива на Комисията и/или от нейно име дейностите за подготовка, мониторинг, административна и техническа подкрепа, както и за оценка, одит и контрол, необходими за провеждането на ОСП. Тези мерки включват, по-конкретно:
а)
мерките, необходими за анализиране, управление, мониторинг, обмен на информация и прилагане на ОСП, както и мерките във връзка с прилагането на системи за контрол и с оказването на техническа и административна помощ;
б)
придобиването от страна на Комисията на сателитните изображения, необходими за проверките в съответствие с член 21;
в)
мерките, предприети от Комисията чрез приложения за дистанционно наблюдение, използвани за мониторинг на селскостопанските ресурси в съответствие с член 22;
г)
мерките, необходими за поддържане и развитие на методи и технически средства за информация, взаимна връзка, мониторинг и контрол над финансовото управление на средствата, използвани за финансиране на ОСП;
д)
предоставянето на информация относно ОСП в съответствие с член 45;
е)
научните изследвания по отношение на ОСП и оценките на финансираните от Фондовете мерки, включително усъвършенстването на методите за оценка и обмена на информация относно практиките по ОСП;
ж)
където е необходимо, изпълнителните агенции, създадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета (29), които работят във връзка с ОСП;
з)
мерките, свързани с разпространението на информация, повишаването на осведомеността, насърчаването на сътрудничеството и обмяната на опит на равнището на Съюза, предприети в контекста на развитието на селските райони, включително изграждането на мрежа за съвместна работа на заинтересованите страни;
и)
мерките, необходими за разработването, регистрацията и защитата на символи в рамките на политиките за качество на Съюза и за защитата на правата на интелектуална собственост, свързани с него, както и необходимите разработки в областта на информационните технологии.
ГЛАВА II
Разплащателни агенции и други органи
Член 7
Акредитиране и оттегляне на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи
1. Разплащателните агенции са отдели или органи на държавите членки, отговарящи за управлението и контрола на разходите, посочени в член 4, параграф 1 и член 5.
С изключение на плащанията, изпълнението на тези задачи може да бъде делегирано.
2. Държавите членки акредитират като разплащателни агенции отдели или органи, които разполагат с административна организация и система за вътрешен контрол, предоставящи достатъчно гаранции, че плащанията са законни и редовни и че са надлежно отчетени. За тази цел разплащателните агенции спазват минимални изисквания за акредитация по отношение на вътрешната среда, контролните дейности, информацията и комуникацията, както и мониторинга, определени от Комисията в съответствие с член 8, параграф 1, буква а).
Всяка държава членка в зависимост от собствените си конституционни разпоредби ограничава броя на акредитираните от нея разплащателни агенции до не повече от една на национално равнище или на една за регион, където е приложимо. Когато обаче държавите членки установяват разплащателните агенции на регионално равнище, те освен това или акредитират разплащателна агенция на национално равнище за схеми за подпомагане, които, поради естеството си, трябва да се управляват на национално равнище, или поверяват управлението на тези схеми на своите регионални разплащателни агенции.
Чрез дерогация от втора алинея държавите членки могат да запазят разплащателните агенции, които са били акредитирани преди 20 декември 2013.
Преди края на 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно функционирането на системата от разплащателни агенции в Съюза, придружен, при целесъобразност, от законодателни предложения.
3. До 15 февруари в годината след съответната финансова година лицето, което отговаря за акредитираната разплащателна агенция, изготвя:
а)
годишния финансов отчет за разходите, направени при изпълнение на поверените на акредитираните разплащателни агенции задачи, придружен от необходимата информация за уравняването на сметките съгласно член 51;
б)
декларация за управлението относно изчерпателността, точността и достоверността на отчетите и доброто функциониране на системите за вътрешен контрол, въз основа на обективни критерии, както и относно законосъобразността и редовността на съответните трансакции;
в)
годишно обобщение на окончателните одитни доклади и на извършените проверки, включително анализ на характера и степента на установените грешки и на слабостите в системите, както и коригиращите действия, които следва да се предприемат или планират.
По изключение Комисията може да удължи срока - 15 февруари, най-късно до 1 март, по искане на съответната държава членка.
4. В случаите на акредитиране на повече от една разплащателна агенция, държавата членка определя публичен координиращ орган („координиращия орган“), на който възлага следните задачи:
а)
да събира информацията, която трябва да бъде предоставена на Комисията, и да изпраща тази информация на Комисията;
б)
да предприема или координира, в зависимост от случая, действия с оглед отстраняването на пропуски от общ характер и да информира Комисията за всяко по-нататъшно развитие;
в)
да насърчава и - ако е възможно - да обезпечава хармонизирано прилагане на правилата на Съюза.
По отношение на обработването на финансовата информация, посочена в първа алинея, буква а), координиращият орган подлежи на специална акредитация от държавите членки.
5. Когато определена акредитирана разплащателна агенция не отговаря или е престанала да отговаря на един или повече от критериите за акредитиране по параграф 2, държавата членка по собствена инициатива или по искане на Комисията оттегля акредитацията ѝ, освен ако разплащателната агенция не внесе необходимите промени в срок, който трябва да бъде определен в зависимост от сериозността на проблема.
6. Разплащателните агенции управляват и упражняват контрол върху операциите, свързани с публична интервенция, за които те отговорят и поемат цялостната отговорност в тази област.
Член 8
Правомощия на Комисията
1. За да осигури доброто функциониране на системата, предвидена в член 7, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 111 относно:
а)
минималните изисквания за акредитиране на разплащателните агенции и за координиращите органи, посочени съответно в член 7, параграф 2 и в член 7, параграф 4;
б)
задълженията на разплащателните агенции по отношение на публичната интервенция, както и правилата относно естеството на техните отговорности в областта на управлението и контрола.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила относно:
а)
процедурите за издаване, оттегляне и преразглеждане на акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи, както и процедурите за надзор на акредитацията на разплащателните агенции;
б)
работата и проверките, които стоят в основата на декларацията за управлението на разплащателната агенция;
в)
функционирането на координиращия орган и предоставянето на информация на Комисията съгласно член 7, параграф 4.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 9
Сертифициращи органи
1. Сертифициращият орган е публичен или частен одиторски орган, определен от държавата членка. Когато е частен одиторски орган и ако приложимото право на Съюза или национално право го изисква, държавата членка осъществява подбора му чрез публична тръжна процедура. Сертифициращият орган представя становище, изготвено съгласно международно приетите одитни стандарти, относно изчерпателността, точността и достоверността на годишния финансов отчет на разплащателната агенция, доброто функциониране на нейната система за вътрешен контрол и законосъобразността и редовността на разходите, за чието възстановяване е отправено искане до Комисията. В това становище се посочва също дали прегледът поставя под съмнение твърденията от декларацията за управлението.
Сертифициращият орган разполага с необходимия технически опит. Той е оперативно независим както от разплащателната агенция и координиращия орган, така и от органа, който е акредитирал тази агенция.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила относно задачите на сертифициращите органи, включително проверките, както и относно сертификатите и докладите, които тези органи трябва да съставят, и придружаващата ги документация. С оглед на необходимостта от максимална ефективност за проверката на трансакции и за професионалната преценка от одита, в контекста на интегриран подход, в актовете за изпълнение се предвиждат също:
а)
одиторските принципи, на които се базират становищата на сертифициращия орган, включително оценка на риска, вътрешни проверки и нужното равнище на доказателствата от одита;
б)
одиторските методи, които ще използват сертифициращите органи при формулиране на становищата им, като се отчитат международните стандарти за одит, включително по целесъобразност използването на една интегрирана извадка за всяка група от населението, и когато е уместно, възможност да се придружават разплащателните агенции при проверките на място.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 10
Допустимост на плащанията, извършени от разплащателните агенции
Разходите, посочени в член 4, параграф 1 и член 5, могат да бъдат обхванати от финансирането на Съюза само ако са извършени от акредитирани разплащателни агенции.
Член 11
Плащания в пълен размер на бенефициерите
Освен ако в правото на Съюза изрично не е предвидено друго, плащанията на бенефициерите по предвиденото в настоящия регламент финансиране се извършват в пълен размер.
ДЯЛ III
СИСТЕМА ЗА СЪВЕТИ В СЕЛСКОТО СТОПАНСТВО
Член 12
Принцип и обхват
1. Държавите членки изграждат система за предоставяне на съвети за бенефициерите по въпросите на управлението на земята и на стопанствата („система за съвети в селското стопанство“). Тази система за консултации се управлява от посочени публични органи и/или от подбрани частни органи.
2. Системата за съвети в селското стопанство обхваща поне следното:
а)
задълженията на ниво индивидуално стопанство, които са резултат от законоустановените изисквания за управление и стандартите за добро земеделско и екологично състояние на земите, посочени в дял VI, глава I;
б)
земеделските практики, благоприятни за климата и околната среда, посочени в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и поддържането на земеделската площ, посочено в член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
мерки на ниво индивидуално стопанство, предвидени в програмите за развитие на селските райони, насочени към модернизиране на стопанства, изграждане на конкурентоспособност, секторна интеграция, иновация и пазарна ориентация и за насърчаване на предприемачеството;
г)
изискванията на равнище бенефициери, определени от държавите членки в изпълнение на член 11, параграф 3 от Директива 2000/60/ЕО;
д)
изискванията на равнище бенефициери, определени от държавите членки в изпълнение на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009, по-специално спазването на общите принципи на интегрираното управление на вредителите, както е посочено в член 14 от Директива 2009/128/ЕО.
3. Системата за съвети в селското стопанство може да обхваща по-специално и:
а)
насърчаване на преобразуването на стопанства и на разнообразяването на тяхната икономическа дейност;
б)
управление на риска и въвеждане на подходящи превантивни действия в случай на природни бедствия, катастрофи, болести по животните и растенията;
в)
минималните изисквания, установени в националното право, както са посочени в член 28, параграф 3 и член 29, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
г)
информацията, свързана със смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него, биологичното разнообразие и опазването на водите, съгласно посоченото в приложение I към настоящия регламент.
Член 13
Специфични изисквания във връзка със системата за съвети в селското стопанство
1. Държавите членки гарантират, че съветниците, които работят в системата за съвети в селското стопанство, имат подходяща квалификация и редовно участват в обучения.
2. Държавите членки обезпечават разделението между съвети и проверки. Във връзка с това и без да се засяга националното право относно публичния достъп до документи, държавите членки гарантират, че избраните и определените органи, посочени в член 12, параграф 1, не разпространяват лична или индивидуална информация или данни, получени в процеса на предоставяне на съвети, на лица, различни от бенефициера, който управлява съответното стопанство, с изключение на установени в процеса на работата им нередности или нарушения, за които съществува задължение, предвидено в правото на Съюза или в националното право, за уведомяване на публичен орган, по-специално в случай на престъпления.
3. Съответният национален орган предоставя, предимно по електронен път, на потенциалния бенефициер съответния списък на избраните и определените органи, както е посочено в член 12, параграф 1.
Член 14
Достъп до системата за съвети в селското стопанство
Бенефициерите и земеделските стопани, които не получават подпомагане в рамките на ОСП, могат да ползват системата за съвети в селското стопанство на доброволни начала.
Без да се засяга член 99, параграф 2, четвърта алинея, държавите членки могат обаче да определят по обективни критерии категориите бенефициери, които имат приоритетен достъп до системата за съвети в селското стопанство, включително мрежи, работещи с ограничени ресурси по смисъла на членове 53, 55 и 56 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
В такива случаи държавите членки гарантират, че приоритет се дава на земеделските стопани, чийто достъп до друга система за консултации, различна от системата за съвети в селското стопанство, е най-ограничен.
Системата за съвети в селското стопанство гарантира, че бенефициерите имат достъп до съвети, които отчитат специфичното положение на тяхното стопанство.
Член 15
Правомощия на Комисията
Комисията може да приеме актове за изпълнение, с които определя правила за еднаквото прилагане на системата за съвети в селското стопанство с цел тази система да стане напълно функционална.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ДЯЛ IV
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ НА ФОНДОВЕТЕ
ГЛАВА I
Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ)
Раздел 1
Финансиране на разходите
Член 16
Бюджетен таван
1. Годишният таван на разходите по ЕФГЗ се състои от максималните суми, определени за него с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013.
2. В случай че в правото на Съюза се предвиждат намаления или увеличения на посочените в параграф 1 суми, Комисията приема актове за изпълнение, без да се прилага посочената в член 116 процедура, за определяне нетното салдо за разходите по ЕФГЗ на базата на данните, посочени в правото на Съюза.
Член 17
Месечни плащания
1. Бюджетните кредити, необходими за финансиране на разходите по член 4, параграф 1, се предоставят на държавите членки от Комисията под формата на месечни плащания въз основа на разходите, направени през определен референтен период от акредитираните разплащателни агенции.
2. До трансфера на месечните плащания от Комисията държавите членки мобилизират необходимите средства за извършване на разходите в съответствие с потребностите на акредитираните от тях разплащателни агенции.
Член 18
Процедура на месечните плащания
1. Без да се засяга прилагането на членове 51 и 52, Комисията извършва месечни плащания за разходите, направени от акредитираните разплащателни агенции през съответния месец.
2. Месечните плащания се правят за всяка държава членка най-късно на третия работен ден от втория месец, следващ този, през който са направени разходите. Разходите, направени от държавите членки между 1 и 15 октомври, се смятат за направени през месец октомври. Разходите, направени между 16 и 31 октомври, се смятат за направени през месец ноември.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на месечните плащания, които прави, въз основа на изпратените от държавите членки декларации за разходите и предоставената информация по член 102, параграф 1, като взема предвид намаляванията или спиранията, прилагани по член 41, или каквито и да било други корекции. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение без да прилага процедурата, посочена в член 116, с които да определя допълнителни плащания или приспадания на суми. В такива случаи комитетът, посочен в член 116, параграф 1, се уведомява на следващото му заседание.
Член 19
Административни разходи и разходи за персонал
Административните разходи и разходите за персонал, направени от държавите членки и бенефициерите на помощ от ЕФГЗ, не се поемат от фонда.
Член 20
Разходи за публична интервенция
1. Когато в рамките на общата организация на пазарите не е определена сума за единица продукция във връзка с мярката за публична интервенция, ЕФГЗ финансира тази мярка на базата на стандартните суми, еднакви за целия Съюз, по-конкретно по отношение на средства от държавите членки, използвани за закупуване на продукти, за операции по съхраняването и, при необходимост, по обработката на интервенционните продукти.
2. За да осигури финансирането от ЕФГЗ на разходите за публична интервенция, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115 относно:
а)
типа мерки, допустими за финансиране от Съюза, и условията за възстановяване на разходите;
б)
условията за допустимост и методите за изчисляване въз основа на действително получената от разплащателните агенции информация, или на база фиксирани суми, определени от Комисията, или на фиксирани и нефиксирани суми, предвидени в секторното законодателство в областта на селското стопанство.
3. За да се обезпечи правилното управление на средствата, предвидени в бюджета на Съюза за ЕФГЗ, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115, за определяне на правила за оценка на операциите, свързани с публичната интервенция, за установяване на мерките, които да се предприемат в случай на загуба или влошаване на състоянието на продуктите при публичната интервенция, и за определяне на подлежащите на изплащане суми.
4. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на размера на сумите, посочени в параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
Член 21
Придобиване на сателитни изображения
Списъкът със сателитните изображения, необходими за проверки, се съгласува между Комисията и държавите членки в съответствие със спецификацията, изготвена от всяка държава членка.
Комисията осигурява безплатно тези сателитни изображения на контролните органи или на доставчиците на услуги, упълномощени от тези органи да ги представляват.
Комисията остава собственик на сателитните изображения и ги изисква обратно при приключване на работата. Тя може също така да предвижда извършването на дейности по подобряване на техниките и методите на работа във връзка с проверката на селскостопански земи чрез дистанционно наблюдение.
Член 22
Мониторинг на селскостопанските ресурси
Мерките, финансирани съгласно член 6, буква в), имат за цел да предоставят на Комисията средствата да:
а)
управлява селскостопанските пазари на Съюза в глобален план;
б)
осигурява агроикономическия и агроекологичния мониторинг на земеделската земя, включително агро-лесовъдните системи, и мониторинг на състоянието на посевите, за да дадат възможност за изготвяне на прогнози, особено по отношение на добива и селскостопанската продукция;
в)
споделят достъпа до такива прогнози в международен контекст, като например тези инициативи, координирани от организации от системата на ООН или други международни агенции;
г)
допринася за прозрачността на световните пазари; и
д)
да осигурява технологичното наблюдение на агрометеорологичната система.
Мерките, финансирани съгласно член 6, буква в), засягат събирането или закупуването на данни, необходими за прилагане и мониторинг на ОСП, включително сателитни и метеорологични данни, създаването на инфраструктура от пространствени данни и уебсайт, провеждането на специфични проучвания на климатичните условия, дистанционното наблюдение, използвано в помощ на мониторинга на състоянието на почвите, и актуализирането на агрометеорологичните и иконометричните модели. Ако е необходимо, тези мерки се извършват в сътрудничество с националните лаборатории и органи.
Член 23
Изпълнителни правомощия
Комисията може да приема актове за изпълнение, предвиждащи:
а)
правила, свързани с финансирането, съгласно член 6, букви б) и в),
б)
процедурата, по която ще се осъществяват посочените в членове 21 и 22 мерки, за да се реализират поставените цели,
в)
рамката, уреждаща придобиването, подобряването и използването на сателитни изображения и метеорологични данни, както и приложимите срокове.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Раздел 2
Бюджетна дисциплина
Член 24
Спазване на тавана
1. В рамките на бюджетната процедура и на изпълнението на бюджета бюджетните кредити за разходите по линия на ЕФГЗ не превишават размера, посочен в член 16.
Всички законодателни инструменти, предложени от Комисията и приети от Европейския парламент и Съвета, от Съвета или от Комисията, които оказват влияние върху бюджета на ЕФГЗ, са в съответствие със сумата, посочена в член 16.
2. Когато правото на Съюза предвижда финансов таван в евро за селскостопанските разходи на държава членка, тези разходи се възстановяват до определения в евро таван, а когато се прилага член 41, се извършат всички необходими корекции,.
3. Националните тавани за директните плащания, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, коригирани в съответствие с корекциите, предвидени в член 26 от настоящия регламент, се считат за финансови тавани в евро.
Член 25
Резерв за кризи в селскостопанския сектор
Създава се резерв, предназначен за предоставяне на допълнителна подкрепа за сектора в случай на значими кризисни ситуации, които засягат селскостопанското производство или дистрибуция ("резерв за кризи в селскостопанския сектор"), чрез прилагане в началото на всяка година на намаление на директните плащания с механизма за финансова дисциплина, посочен в член 26.
Пълният размер на резерва е 2 800 милиона евро с еднакви годишни вноски от по 400 милиона евро (по цени за 2011 г.) за периода 2014-2020 г. и се включва във функция 2 на Многогодишната финансова рамка, както е предвидено в приложението към Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013
Член 26
Финансова дисциплина
1. За да се гарантира спазването на годишните тавани, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013, за финансирането на свързани с пазара разходи и директни плащания, се определя ставка на корекция на директните плащания ("ставка на корекция"), когато прогнозите за финансирането на мерките в рамките на този подтаван за дадена финансова година показват, че приложимите годишни тавани ще бъдат надвишени.
2. Комисията представя предложение на Европейския парламент и на Съвета относно ставката на корекция най-късно до 31 март на съответната календарна година, за която се прилага тази ставка на корекция.
3. Ако всяка година ставката на корекция не е определена от Европейския парламент и Съвета до 30 юни, Комисията приема акт за изпълнение за определяне на ставка за корекция и незабавно информира Европейския парламент и Съвета за него. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
4. До 1 декември Комисията може, въз основа на новата информация, с която разполага, да приема актове за изпълнение за промяна на ставката на корекция, определена в съответствие с параграф 2 или параграф 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
5. Чрез дерогация от член 169, параграф 3, четвърта алинея от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 държавите членки възстановяват бюджетните кредити, пренесени в съответствие с член 169, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, на крайните получатели, подлежащи през финансовата година, към която са пренесени бюджетните кредити, на ставка на корекция.
Възстановяването, посочено в първа алинея, се прилага само за крайни бенефициери в тези държави членки, в които през предходната финансова година се е прилагала финансова дисциплина.
6. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на реда и условията, които се прилагат към бюджетните кредити, пренесени в съответствие с член 169, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, за да се финансират разходите, посочени в член 4, параграф 1, буква б) от настоящия регламент. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
7. При прилагането на настоящия член, сумата за резерва за кризи в селскостопанския сектор, посочен в член 25, се включва при определянето на ставката на корекция. Всяка сума, която не се предоставя за мерки при кризи в края на финансовата година, се изплаща в съответствие с параграф 5 от настоящия член.
Член 27
Процедура на бюджетна дисциплина
1. Едновременно с представянето на проектобюджета за финансова година N, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета изготвените от нея прогнози за финансови години N - 1, N и N + 1.
2. Ако при изготвянето на проектобюджета за финансова година N се породи риск сумата, посочена в член 16 за финансова година N да бъде надхвърлена, Комисията предлага на Европейския парламент и Съвета или на Съвета необходимите мерки, които да обезпечат спазването на посочената сума.
3. Ако Комисията сметне, че съществува риск от превишаване на посочената в член 16 сума и че в рамките на своите правомощия тя не може да предприеме подходящи мерки за подобряване на ситуацията, по всяко време тя предлага други мерки за гарантиране спазването на тази сума. Тези мерки се приемат от Съвета, когато правното основание за съответната мярка е член 43, параграф 3 от ДФЕС, или от Европейския парламент и от Съвета, когато правното основание за съответната мярка е член 43, параграф 2 от ДФЕС.
4. Ако в края на финансовата година N направените от държавите членки искания за възстановяване превишават или има вероятност да превишат сумата, определена в член 16, Комисията:
а)
разглежда представените от държавите членки искания пропорционално и в рамките на наличния бюджет и приема актове за изпълнение за временно определяне на размера на плащанията за съответния месец;
б)
определя за всички държави членки, най-късно до 28 февруари на финансовата година N + 1, тяхното състояние по отношение на финансирането от Съюза за финансовата година N;
в)
приема актове за изпълнение за определяне на общия размер на финансирането от Съюза, разбито по държави членки, въз основа на единна норма на финансиране от Съюза, в рамките на бюджета, който е бил наличен за месечните плащания;
г)
най-късно в момента на извършване на месечните плащания за месец март от година N + 1, изплаща всички евентуални компенсации, които трябва да бъдат изплатени по отношение на държавите членки.
Актовете за изпълнение, предвидени в първа алинея, букви а) и в), се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
Член 28
Система за ранно предупреждение и мониторинг
За да гарантира, че бюджетният таван, посочен в член 16, няма да бъде превишен, Комисията прилага система за ранно предупреждение и мониторинг за всеки месец по отношение на разходите по линия на ЕФГЗ.
За това, в началото на всяка финансова година, Комисията определя профили на месечните разходи, основани, когато е необходимо, на средните месечни разходи през предходните три години.
Комисията представя периодично пред Европейския парламент и пред Съвета доклад, в който се разглежда развитието на разходите, направени във връзка с профилите, и се съдържа оценка на предвиденото изпълнение за текущата финансова година.
Член 29
Референтни обменни курсове
1. При приемането на проектобюджета или на писмо за внасяне на корекции в проектобюджета в частта относно селскостопанските разходи, Комисията използва за определянето на бюджета на ЕФГЗ средния обменен курс евро/щатски долар на пазара през последното тримесечие, приключващо най-малко 20 дни преди датата, на която тя приема бюджетния документ.
2. При приемането на коригиращ и допълнителен проектобюджет или на писмо за внасяне на корекции в него, доколкото тези документи се отнасят до кредитите във връзка с мерките по член 4, параграф 1, буква а), Комисията използва:
а)
средния обменен курс евро/щатски долар, действително отчетен на пазара от 1 август от предходната финансова година до края на последното тримесечие, приключващо най-късно 20 дни преди приемането на бюджетния документ от Комисията и най-късно на 31 юли на текущата финансова година; и
б)
средния обменен курс, действително отчетен през последното тримесечие, приключващо най-малко 20 дни преди приемането на бюджетния документ от Комисията, като прогноза за останалата част от финансовата година.
ГЛАВА II
Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)
Раздел 1
Общи разпоредби относно езфрср
Член 30
Избягване на двойното финансиране
Разходите, финансирани от ЕЗФРСР, не подлежат на никакво друго финансиране от бюджета на Съюза.
Член 31
Разпоредби, приложими за всички плащания
1. Съгласно член 77, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, плащанията от страна на Комисията за приноса на ЕЗФРСР, както е посочено в член 5 от настоящия регламент, не надвишават бюджетните задължения.
Тези плащания са предназначени за изпълнение на най-старите открити бюджетни задължения.
2. Прилага се член 84 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Раздел 2
Финансиране на програмите за развитие на селските райони
Член 32
Финансово участие на ЕЗФРСР
Финансовото участие на ЕЗФРСР по отношение на разходите по програмите за развитие на селските райони се определя за всяка програма в рамките на установените от правото на Съюза тавани за подпомагане на развитието на селските райони от ЕЗФРСР.
Член 33
Бюджетни задължения
По отношение на бюджетните задължения на Съюза към програмите за развитие на селските райони се прилага член 76 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Раздел 3
Финансово участие в програми за развитие на селските райони
Член 34
Разпоредби, приложими към плащанията по програмите за развитие на селските райони
1. Бюджетните кредити, необходими за финансиране на разходите, посочени в член 5, се предоставят на държавите членки под формата на предварително финансиране, междинни плащания и изплащане на салдото, както е описано в настоящия раздел.
2. Общият сбор от предварителното финансиране и междинните плащания не надхвърля 95 % от участието на ЕЗФРСР по всяка отделна програма за развитие на селските райони.
Когато се достигне таванът от 95 %, държавите членки продължават да изпращат искания за плащане до Комисията.
Член 35
Разпоредби за предварителното финансиране
1. След като вземе решение за одобрение на програмата за развитие на селските райони, Комисията изплаща на държавата членка начална сума за предварително финансиране за целия програмен период. Тази първоначална сума за предварително финансиране се изплаща на вноски, както следва:
а)
през 2014 г.: 1 % от размера на подкрепата от ЕЗФРСР за целия програмен период за програмата и 1,5 % от размера на подкрепата от ЕЗФРСР за целия програмен период за програмата, когато държава членка е получавала финансова подкрепа в периода след 2010 г., в съответствие с членове 122 и 143 от ДФЕС или от Европейския инструмент за финансова стабилност, или към 31 декември 2013 г. получава финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС;
б)
през 2015 г.: 1 % от размера на подкрепата от ЕЗФРСР за целия програмен период за програмата и 1,5 % от размера на подкрепата от ЕЗФРСР за целия програмен период за програмата, когато държава членка е получавала финансова подкрепа в периода след 2010 г., или в съответствие с членове 122 и 143 от ДФЕС, или от Европейския инструмент за финансова стабилност, или към 31 декември 2014 г. получава финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС;
в)
през 2016 г.: 1 % от размера на подкрепата от ЕЗФРСР за целия програмен период за програмата.
Ако дадена програма за развитие на селските райони бъде приета през 2015 г. или по-късно, по-ранните вноски се изплащат през годината на приемането.
2. Общият размер на предварителното финансиране се възстановява на Комисията, ако не са извършени никакви разходи и не бъде представена декларация за разходите по програмата за развитие на селските райони в срок от 24 месеца от датата, на която Комисията е изплатила първата вноска от предварителното финансиране.
3. Натрупаната лихва по сумата на предварителното финансиране се вписва в полза на въпросната програма за развитие на селските райони и се приспада от размера на публичните разходи, отбелязан в окончателната декларация за разходите.
4. Общата сума на предварителното финансиране се уравнява в съответствие с процедурата, посочена в член 51 от настоящия регламент, преди приключването на програмата за развитие на селските райони.
Член 36
Междинни плащания
1. Междинни плащания се извършват за всяка отделна програма за развитие на селските райони. Те се изчисляват чрез прилагане на процента на съфинансиране за всяка отделна мярка към направените публични разходи за изпълнението ѝ, както се посочва в член 59 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
2. В зависимост от наличието на необходимите средства Комисията извършва междинни плащания за възстановяване на разходите, направени от акредитираните разплащателни агенции по изпълнението на програмите, като отчита намаляванията и спиранията, приложени съгласно член 41,.
3. Всяко междинно плащане се прави от Комисията при спазване на следните изисквания:
а)
на Комисията да е предадена декларация за разходите, подписана от акредитираната разплащателна агенция, съгласно член 102, параграф 1, буква в);
б)
да не е превишен общият размер на приноса на ЕЗФРСР за всяка отделна мярка за целия срок на изпълнение на въпросната програма;
в)
на Комисията да е предаден последният годишен доклад за напредъка по прилагането на програмата за развитие на селските райони.
4. Ако не е изпълнено някое от изискванията,предвидени в параграф 3, Комисията незабавно уведомява акредитираната разплащателна агенция или координиращия орган, ако е определен такъв. Ако не е спазено някое от изискванията по параграф 3, буква а) или буква в), декларацията за разходите не се допуска за разглеждане.
5. Без да се засяга прилагането на членове 51 и 52, Комисията извършва междинните плащания в срок от 45 дни от регистрирането на декларацията за разходите, по отношение на която са изпълнени изискванията по параграф 3 от настоящия член.
6. Акредитираните разплащателни агенции изготвят и изпращат на Комисията пряко или чрез координиращия орган, когато е определен такъв, междинни декларации за разходите, свързани с програмите за развитие на селските райони, в определени от Комисията срокове.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на сроковете за изпращане от акредитираните разплащателни агенции на междинните декларации за разходите. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Декларациите за разходите се отнасят за разходите, извършени от разплащателните агенции през всеки един от съответните срокове. Когато обаче разходите, посочени в член 65, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, не могат да бъдат декларирани пред Комисията в съответния срок поради това, че се очаква одобрението на Комисията за изменение в програмата, тези разходи могат да бъдат декларирани в следващи срокове.
Междинните декларации за разходите по отношение на разходите, извършени от 16 октомври до края на съответната година, се осчетоводяват за следващата бюджетна година.
7. Прилага се член 83 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 37
Плащане на салдото и закриване на програмата
1. След получаването на последния годишен доклад за напредъка по прилагането на програмата за развитие на селските райони, Комисията изплаща салдото, при условие че са налични необходимите средства, въз основа на действащия финансов план, на годишните счетоводни отчети за последната година от изпълнението на съответната програма за развитие на селските райони и на съответното решение за уравняване. Тези счетоводни отчети се представят на Комисията не по-късно от шест месеца след последната дата на допустимост на разходите, както е посочено в член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и съдържат разходите, извършени от разплащателната агенция до последната дата на допустимост на разходите.
2. Салдото се изплаща не по-късно от шест месеца след като информацията и документите по параграф 1 от настоящия член се смятат за получени от Комисията и последната годишна сметка е била уравнена. Без да се засягат разпоредбите на член 38, параграф 5, в срок от шест месеца Комисията отменя финансовия си ангажимент по изплащане на сумите, останали до пълния размер на съответния бюджетен кредит след изплащането на салдото.
3. Ако до посочения в параграф 1 краен срок Комисията не получи последния годишен доклад за напредъка и документите, необходими за уравняване на сметките за последната година от изпълнението на програмата, финансовият ангажимент по изплащане на салдото автоматично се отменя в съответствие с член 38.
Член 38
Автоматична отмяна за програмите за развитие на селските райони
1. Комисията автоматично отменя финансовия си ангажимент по изплащане на всеки дял от бюджетното задължение за дадена програма за развитие на селските райони, който не е използван за предварително финансиране или за междинни плащания, или за който не е представена декларация за разходите, отговаряща на условията по член 36, параграф 3, по отношение на разходите, извършени до 31 декември от третата година след годината на бюджетното задължение.
2. Тази част от бюджетните задължения, която все още не е приключена към последната дата на допустимост на разходите, посочена в член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, за които не е направена декларация за разходите в рамките на шест месеца след тази дата, ще бъде автоматично отменена.
3. В случай на съдебно производство или административно обжалване с отлагателно действие, срокът за настъпване на автоматичната отмяна на финансовото задължение, посочен в параграф 1 или параграф 2, се прекъсва по отношение на сумата, свързана със съответните дейности, за срока на провеждане на съдебното производство или на административното обжалване, при условие че Комисията получи подкрепена с доказателства нотификация от държавата членка до 31 декември от година N + 3.
4. При изчисляване на автоматичната отмяна на задължението не се отчита следното:
а)
частта от бюджетните задължения, за която е съставена декларация за разходите, но изплащането на разходите по която е намалено или спряно от Комисията на 31 декември от година N + 3
б)
частта от бюджетните задължения, която дадена разплащателна агенция не е била в състояние да изплати поради непреодолима сила, засягаща сериозно прилагането на програмата за развитие на селските райони. Националните органи, които са заявили наличието на непреодолима сила, трябва да докажат пряко произтичащите от тях последици върху прилагането на цялата програма или на част от нея.
До 31 януари държавата членка изпраща на Комисията информация за изключенията, посочени в първа алинея, относно сумите, които са декларирани в края на предходната година.
5. Комисията своевременно информира държавите членки, ако съществува риск от автоматична отмяна на финансови задължения. Тя ги информира за съответния размер, посочен в информацията, с която разполага. Държавите членки разполагат с два месеца от получаването на тази информация, за да се съгласят с въпросния размер или да представят забележки. Комисията извършва автоматичната отмяна на финансовото задължение не по-късно от девет месеца след изтичането на последния срок, определен при прилагането на параграфи 1-3.
6. В случай на автоматична отмяна на финансово задължение, участието на ЕЗФРСР в съответната програма за развитие на селските райони за въпросната година се намалява с автоматично отменената сума. Държавата членка представя преработен план за финансиране, в който намаляването на помощта се разпределя между отделните мерки и подлежи на одобрение от Комисията. Ако държавата членка не представи такъв план, Комисията намалява пропорционално сумите, отпуснати за отделните мерки.
ГЛАВА III
Общи разпоредби
Член 39
Селскостопанска финансова година
Без да се засягат специалните разпоредби относно декларациите за разходите и приходите, свързани с публична интервенция, предвидени от Комисията съгласно член 46, параграф 6, селскостопанската финансова година покрива направени разходи и получени приходи, които са осчетоводени по бюджетите на Фондовете от разплащателните агенции по отношение на финансова година N, започваща на 16 октомври в година N-1 и завършваща на 15 октомври в година N.
Член 40
Спазване на сроковете за плащане
Когато в правото на Съюза са посочени срокове за плащане, всяко плащане, извършено от разплащателната агенция към бенефициер преди най-ранната или след най-късната възможна дата за плащане, прави такива плащания недопустими за финансиране от Съюза, освен при случаите, условията и в границите, които се определят, като се вземе предвид принципът на пропорционалност.
За да може разходите, направени преди най-ранната или след най-късната възможна дата за плащане, да станат допустими за финансиране от Съюза в конкретни случаи, като същевременно се ограничи финансовото въздействие от това, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115, предвиждащи дерогации от правилото по първа алинея.
Член 41
Намаляване и спиране на месечните и междинните плащания
1. Ако декларациите за разходите или информацията, посочена в член 102, дават възможност на Комисията да установи, че разходите са били направени от органи, които не са акредитирани разплащателни агенции, че сроковете на плащане или финансовите тавани, определени от правото на Съюза, не са били спазени, или че разходите са били направени в друго нарушение на правилата на Съюза, Комисията може да намали или да спре месечните или междинните плащания за съответната държава членка в рамките на актове за изпълнение относно месечните плащания, посочени в член 18, параграф 3, или в рамките на междинните плащания, посочени в член 36, след като бъде дадена възможност на държавата членка да представи забележките си.
Ако декларациите за разходите или информацията, посочена в член 102, не дават възможност на Комисията да установи, че разходите са направени в съответствие с правилата на Съюза, Комисията изисква от съответната държава членка да представи допълнителна информация и да внесе забележките си в срок, който не може да бъде по-кратък от 30 дни. Ако държавата членка не изпълни искането на Комисията в определения срок, или ако отговорът се оцени като незадоволителен или показва, че разходите не са били направени в съответствие с правилата на Съюза, Комисията може да намали или да спре месечните или междинните плащания за съответната държава членка в рамките на актовете за изпълнение относно месечните плащания, посочени в член 18, параграф 3, или в рамките на междинните плащания, посочени в член 36.
2. Комисията може да приема актове за изпълнение за намаляване или спиране на месечните или междинните плащания за държава членка, ако един или повече ключови компоненти на въпросната национална система за контрол не съществува или е неефективен поради установени сериозни или постоянни пропуски, или са налице подобни сериозни пропуски в системата за възстановяване на неправомерни плащания, и ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
посочените в първа алинея пропуски са с траен характер и са довели до приемането на най-малко два акта за изпълнение съгласно член 52 за изключване от финансиране от бюджета на Съюза на разходи от съответната държава членка; или
б)
Комисията е стигнала до заключението, че съответната държава членка не е в състояние да приложи в най-близко бъдеще необходимите корективни мерки в съответствие с план за действие с ясни показатели за напредък, който следва да се изготви след консултации с Комисията.
Намаляването или спирането се прилага към съответния разход, направен от разплащателната агенция, когато са налице пропуски, за срок, подлежащ на определяне в актовете за изпълнение, посочени в настоящия параграф, който не надвишава дванадесет месеца. Ако условията за намаляването или спирането на плащанията продължават да са налице, Комисията може да приема актове за изпълнение за удължаване на този срок с допълнителни срокове, които общо не надвишават дванадесет месеца. Намаляването и спирането не се продължава, ако посочените условия вече не са налице.
Актовете за изпълнение, предвидени в настоящата алинея, се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
Преди да приеме актовете за изпълнение, посочени в настоящия параграф, Комисията информира съответната държава членка за намерението си и я приканва да реагира в срок, не по-кратък от 30 дни.
Актовете за изпълнение, определящи месечните плащания, посочени в член 18, параграф 3, или междинните плащания, посочени в член 36, вземат предвид актовете за изпълнение, приети съгласно настоящия параграф.
3. Намаляванията и спиранията по настоящия член се прилагат в съответствие с принципа за пропорционалност и не засягат прилагането на членове 51 и 52.
4. Намаляванията и спиранията по настоящия член не засягат разпоредбите на членове 19, 22 и 23 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Спиранията, посочени в членове 19 и 22 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се прилагат съгласно процедурата, посочена в параграф 2 на настоящия член.
Член 42
Спиране на плащанията в случай на закъснение
Ако секторното законодателство на Съюза за селското стопанство изисква от държавите членки в рамките на определен срок да подадат информация за броя на извършените по член 59 проверки и резултатите от тях и ако държавите членки просрочат този срок, Комисията може да спре месечните плащания, посочени в член 18, или междинните плащания, посочени в член 36, при условие че Комисията е предоставила на разположение на държавите членки достатъчно време преди началото на референтния период цялата информация и всички формуляри и разяснения, необходими за събиране на съответните статистически данни. Сумата, чието изплащане ще бъде спряно, не надвишава 1,5 % от разходите, за които съответната статистическа информация не е предадена навреме. В случай на такова спиране Комисията действа съгласно принципа на пропорционалност, като взема предвид колко голямо е закъснението. По-специално се взема предвид дали късното подаване на информация застрашава механизма за ежегодно освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета. Преди да спре месечните плащания, Комисията писмено уведомява съответната държава членка. Комисията предоставя сумите, чието изплащане е било спряно, когато получи статистическата информация от съответните държави членки, при условие че датата на получаване е не по-късно от 31 януари на следващата година.
Член 43
Целеви приходи
1. Следното е "целеви приходи" по смисъла на член 21 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012:
а)
суми, които по силата на членове 40 и 51 по отношение на разходите по ЕФГЗ и членове 52 и 54 трябва да бъдат изплатени в полза на бюджета на Съюза, включително натрупаните по тях лихви;
б)
суми, събрани или възстановени съгласно част II, дял I, глава III, раздел III от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
в)
суми, събрани в резултат на санкции съгласно специфичните правила, предвидени в секторното законодателство на Съюза в областта на селското стопанство, освен ако то не предвижда изрично, че тези суми могат да останат в държавите членки;
г)
суми, съответстващи на санкции, прилагани в съответствие с правилата за кръстосано съответствие, установени в дял VI, глава II по отношение на разходи по ЕФГЗ;
д)
всички обезпечения, депозити или гаранции, представени в съответствие с правото на Съюза, прието в рамките на ОСП, с изключение на развитието на селските райони, които са задържани впоследствие. Задържаните обезпечения обаче, които са внесени при издаването на лицензи за внос или износ или по тръжна процедура единствено с цел да се гарантира внасянето на действителни оферти от участниците, остават в държавите членки.
2. Посочените в параграф 1 суми се внасят в полза на бюджета на Съюза и в случай на повторната им употреба се използват единствено за финансиране на разходите по линия на ЕФГЗ или ЕЗФРСР.
3. Настоящият регламент се прилага mutatis mutandis към целевите приходи, посочени в параграф 1.
4. По отношение на ЕФГЗ, членове 170 и 171 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 се прилагат mutatis mutandis за осчетоводяването на целевите приходи, посочени в настоящия регламент.
Член 44
Отделно счетоводство
Всяка разплащателна агенция води отделна счетоводна документация за бюджетните кредити, вписани в бюджета на Съюза за Фондовете.
Член 45
Информационни мерки
1. Предоставянето на информация, финансирано съгласно член 6, буква д), има за цел по-специално да помогне за разясняването, изпълнението и развитието на ОСП и да повиши обществената осведоменост относно съдържанието и целите ѝ, да възстанови потребителското доверие след кризисни ситуации посредством информационни кампании, да информира земеделските стопани и други участници, действащи в селските райони и да поощрява европейския модел на селско стопанство, както и да помага на гражданите да го разберат.
Това осигурява последователна, обективна и пълна информация за ОСП, както в границите на Съюза, така и извън него, за да се даде точна цялостна представа за нея.
2. Мерките, посочени в параграф 1, могат да се състоят от:
а)
годишни работни програми или други специфични мерки, представени от трети страни;
б)
дейности, осъществени по инициатива на Комисията.
Изключват се мерките, които се изискват от закона, или мерките, които вече се финансират от други дейности на Съюза.
За да провежда дейностите, посочени в буква б), Комисията може да бъде подпомагана от външни експерти.
Мерките, посочени в първа алинея, също допринасят за осигуряване на насочената към предприятията комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото тези приоритети са свързани с общите цели на настоящия регламент.
3. До 31 октомври всяка година Комисията публикува покана за представяне на предложения в съответствие с условията, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
4. Комитетът, посочен в член 116, параграф 1, се уведомява за мерките, които са предвидени и предприети в съответствие с настоящия член.
5. На всеки две години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия член.
Член 46
Правомощия на Комисията
1. За да могат да се вземат предвид приходите, събрани от разплащателните агенции в полза на бюджета на Съюза при плащанията, извършени въз основа на предоставените от държавите членки декларации за разходите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно условията за компенсация по отношение на някои видове разходи и приходи в рамките на Фондовете.
2. За да бъде справедливо разпределението на наличните бюджетни кредити между държавите членки, ако бюджетът на Съюза не е приет до началото на финансовата година или ако общата сума на предвидените бюджетни задължения надвишава тавана, установен в член 170, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, на Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове в съответствие с член 115 от настоящия регламент относно разпоредбите за метода, приложим спрямо бюджетните задължения и изплащането на сумите.
3. За да се провери надеждността на данните, съобщени от държавите членки във връзка с разходите, или друга информация, предвидена в настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието в случай на неизпълнение на задължението за информиране на Комисията съгласно член 102 да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно отсрочването на нейните месечни плащания за държавите членки, посочени в член 42 във връзка с разходите по линия на ЕФГЗ и относно предвиждане на условията, при които Комисията намалява или спира междинните плащания за държавите членки по линия на ЕЗФРСР, посочени в същия член.
4. При прилагането на член 42, за да се гарантира, че принципът на пропорционалност е спазен, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115 относно правилата за:
а)
списъка от мерки по член 42;
б)
размера на спиране, посочен в същия член.
5. Комисията може да приеме актове за изпълнение, с които да въведе допълнителни подробни характеристики на задължението, посочено в член 44, както и специфичните условия по отношение на информацията, подлежаща на вписване в документацията на разплащателните агенции. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
6. Комисията може да приеме актове за изпълнение, с които да приема правила относно:
а)
финансирането и осчетоводяването на мерките за интервенция под формата на публично съхранение, както и във връзка с другите разходи, финансирани от Фондовете;
б)
реда и условията за прилагането на процедурите за автоматична отмяна на бюджетно задължение;
в)
процедурата и другите практически условия за нормалното функциониране на механизма, посочен в член 42.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ГЛАВА IV
Уравняване на сметки
Раздел I
Общи разпоредби
Член 47
Проверки на място от Комисията
1. Без да се засягат проверките, извършвани от държавите членки съгласно националните им законови, подзаконови и административни разпоредби или по силата на член 287 от ДФЕС, както и всеки вид проверка, организирана по силата на член 322 от ДФЕС или въз основа на Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 (30) на Съвета, Комисията може да организира проверки на място в държавите членки с оглед да се провери по-специално следното:
а)
съответствието на административните практики с правилата на Съюза;
б)
наличието на изискваните удостоверителни документи и тяхното съответствие с операциите, финансирани от ЕФГЗ или ЕЗФРСР;
в)
условията, при които са извършени и проверени операциите, финансирани от ЕФГЗ или ЕЗФРСР;
г)
дали дадена разплащателна агенция отговаря на критериите за акредитация, предвидени в член 7, параграф 2, и дали държавата членка прилага правилно разпоредбите на член 7, параграф 5.
Лицата, упълномощени от Комисията да извършат проверките на място от нейно име, или служителите на Комисията, действащи в обхвата на възложените им правомощия, получават достъп до счетоводните книги и всички други документи, включително документи и метаданни, съставени или получени и записани на електронен носител, които се отнасят до финансираните от ЕФГЗ или ЕЗФРСР разходи.
Правомощията за провеждане на проверки на място не засягат прилагането на национални разпоредби, които възлагат някои действия на служители, специално определени от националното право. Без да се засягат специфичните разпоредби на Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 (31) на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 лицата, упълномощени от Комисията да действат от нейно име, не участват, inter alia, в посещения по домовете или официални разпити на лица въз основа на правото на съответната държава членка. Те обаче имат достъп до информацията, получена чрез посочените мерки.
2. Комисията дава предизвестие в разумен срок за извършването на проверка на място на съответната държава членка или на държавата членка, на чиято територия ще се извърши проверката, като се вземат предвид административната тежест върху разплащателните агенции при организирането на проверките. В тези проверки може да вземат участие и служители от съответната държава членка.
По искане на Комисията и със съгласието на държавата членка, компетентните органи на тази държава членка извършват допълнителни проверки или проучвания на извършените операции, обхванати от настоящия регламент. Служители на Комисията или лица, упълномощени от нея да действат от нейно име, могат да участват в подобни проверки.
За да подобри проверките, Комисията може да поиска съдействие от органите на държавите членки за определени проверки или запитвания със съгласието на съответните държави членки.
Член 48
Достъп до информация
1. Държавите членки предоставят на разположение на Комисията цялата информация, необходима за гладкото функциониране на Фондовете, и предприемат всички необходими мерки за улесняване на извършването на проверките, които Комисията сметне за уместни във връзка с управлението на финансирането от Съюза, включително проверките на място.
2. При поискване от нейна страна държавите членки съобщават на Комисията законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приели за прилагането на правните актове на Съюза във връзка с ОСП, когато тези актове имат финансово въздействие върху ЕФГЗ или ЕЗФРСР.
3. Държавите членки предоставят на Комисията информация за нередности и подозрения за измама, установени от тях, както и информация за стъпките, предприети съгласно раздел III от настоящата глава с цел възстановяване на неправомерни плащания във връзка с тези нередности и измами.
Член 49
Достъп до документи
Акредитираните разплащателни агенции съхраняват документите, доказващи извършването на плащания, и документите във връзка с извършването на административните и физическите проверки по силата на правото на Съюза, и предоставят тези документи и информация на разположение на Комисията. Тези удостоверителни документи могат да се съхраняват в електронен вид при условията, определени от Комисията съгласно член 50, параграф 2.
Когато тези документи се съхраняват от орган, упълномощен от разплащателна агенция и отговарящ за разрешаване на извършването на разходи, този орган изпраща доклади на акредитираната разплащателна агенция относно броя на извършените проверки, тяхното съдържание и предприетите мерки във връзка с резултатите от тях.
Член 50
Правомощия на Комисията
1. За да се осигури правилното и ефективно прилагане на разпоредбите в настоящата глава, свързани с проверките на място и достъпа до документи, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115, с които се допълват специфичните задължения, които държавите членки трябва да спазват по силата на настоящата глава.
2. Комисията може да приема актове за изпълнение,с които определя правила относно:
а)
процедурите, свързани със специфичните задължения, които държавите трябва да изпълняват във връзка с регламентираните в настоящата глава проверки;
б)
процедурите, свързани със задълженията за сътрудничество, които държавите членки трябва да изпълняват за прилагането на членове 47 и 48;
в)
процедурите и другите практически условия относно задължението за докладване, посочено в член 48, параграф 3;
г)
условията, при които се съхраняват удостоверителните документи, посочени в член 49, включително тяхната форма и продължителността на съхранението им.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Раздел II
Уравняване
Член 51
Уравняване на сметки
Преди 31 май на годината след съответната бюджетна година и въз основа на информацията, предадена съгласно член 102, параграф 1, буква в), Комисията приема актове за изпълнение, съдържащи нейното решение относно уравняването на сметките на акредитираните разплащателни агенции ("решение за уравняване на сметките"). Тези актове за изпълнение обхващат изчерпателността, точността и достоверността на предадените годишни счетоводни отчети и не засягат съдържанието на приетите впоследствие решения по силата на член 52.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
Член 52
Уравняване по съответствие
1. Когато установи, че разходите, посочени в член 4, параграф 1 и член 5, не са били направени в съответствие с правото на Съюза и, за ЕЗФРСР, с приложимите право на Съюза и национално право, посочени в член 85 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя сумите, подлежащи на изключване от финансирането на Съюза. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 116, параграф 2.
2. Комисията оценява подлежащите на изключване суми въз основа на сериозността на отчетеното несъответствие. При оценката надлежно се вземат предвид естеството на нарушението и причинената на Съюза финансова вреда. Изключването се базира на установените неправомерно изразходвани суми и когато това установяване би изисквало непропорционално усилие, могат да се прилагат екстраполирани или фиксирани корекции. Фиксирани корекции се прилагат само когато поради естеството на случая или поради това, че държавата членка не е предоставила необходимата информация на Комисията, би се изисквало непропорционално усилие, за да се установи по-точно финансовата вреда, причинена на Съюза.
3. Преди взимането на решение за отказване на финансиране резултатите от проверката на Комисията, както и отговорите на съответната държава членка, се съобщават писмено, след което двете страни се опитват да се споразумеят за необходимите действия. На този етап от процедурата на държавата членка се предоставя възможност да докаже, че реалният размер на неспазването е по-малък от оцененото от Комисията.
Ако не се постигне споразумение, държавата членка може да отправи искане за откриване на процедура за сближаване на позициите на страните в срок от четири месеца. На Комисията се представя доклад за резултата от процедурата. Комисията взема предвид препоръките в доклада преди да вземе решение за отказване на финансиране и посочва мотиви, ако реши да не се придържа към тези препоръки.
4. Не може да бъде отказано финансиране за:
а)
разходи по член 4, параграф 1, направени повече от 24 месеца преди Комисията да е нотифицирала писмено държавата членка за заключенията от извършената от нея проверка;
б)
разходи по многогодишните мерки, попадащи в обхвата на член 4, параграф 1 или на програмите по член 5, когато окончателното задължение на получателя възниква повече от 24 месеца преди Комисията да е нотифицирала писмено държавата членка за заключенията от извършената от нея проверка;
в)
разходи по мерки в програмите, посочени в член 5, различни от посочените в буква б) от настоящия параграф, за които плащането, или в определени случаи окончателното плащане, е извършено от разплащателната агенция повече от 24 месеца преди Комисията да е нотифицирала писмено държавата членка за заключенията от извършената от нея проверка.
5. Параграф 4 не се прилага в случай на:
а)
нередности, обхванати от раздел III на настоящата глава;
б)
национални помощи, за които Комисията е започнала процедурата, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, или нарушения, за които Комисията е уведомила с официално уведомително писмо съответната държава членка съгласно член 258 от ДФЕС;
в)
нарушения от държави членки на техните задължения съгласно дял V, глава III от настоящия регламент, при условие че Комисията уведоми писмено държавата членка за заключенията от извършената от нея проверка в рамките на 12 месеца след получаване на доклада на държавата членка за резултатите от нейните проверки на въпросните разходи.
Член 53
Правомощия на Комисията
1. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила относно:
а)
уравняването на сметките, предвидено в член 51 по отношение на мерките, които трябва да се вземат във връзка с приемането и изпълнението на решението, включително обмена на информация между Комисията и държавите членки и сроковете, които трябва да се спазват;
б)
уравняването по съответствие, предвидено в член 52, по отношение на мерките, които трябва да се вземат във връзка с приемането и изпълнението на решението, включително обмена на информация между Комисията и държавите членки и сроковете, които трябва да се спазват, както и помирителната процедура, предвидена в посочения член, включително учредяването, задачите, състава и правилника за дейността на помирителния орган.
2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
3. За да се даде възможност на Комисията да защитава финансовите интереси на Съюза и да гарантира, че разпоредбите за уравняването по съответствие, предвидено в член 52, се прилагат ефективно, на Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове съгласно член 115 във връзка с критериите и методиката за прилагане на корекции.
Раздел III
Нередности
Член 54
Общи разпоредби
1. За всяко неправомерно плащане, възникнало в резултат на нередност или небрежност, държавите членки изискват възстановяване от бенефициера в срок от 18 месеца след одобрението и където е приложимо - получаването от страна на разплащателната агенция или органа, отговарящ за възстановяването, на контролен доклад или подобен документ, който посочва извършването на нередност. Съответните суми се вписват едновременно с искането за възстановяване в регистъра на длъжниците на разплащателната агенция.
2. Ако сумата не е възстановена в рамките на четири години след датата на искането за възстановяване, или в рамките на осем години, ако възстановяването е поискано чрез националните съдилища, 50 % от финансовите последици от невъзстановяването се поемат от съответната държава членка и 50 % се поемат от бюджета на Съюза, без да се засяга изискването съответната държава членка да прилага процедури за възстановяване съгласно член 58.
Когато в рамките на процедурата по възстановяване се установи отсъствие на каквито и да е нередности посредством административен или правен инструмент с окончателен характер, съответната държава членка декларира като разход пред Фондовете финансовата тежест, поета от нея по силата на първа алинея.
Ако обаче по причини, за които заинтересованата държава членка не носи отговорност, подлежащата на връщане сума не може да бъде възстановена в сроковете, посочени в първа алинея, и размерът на тази сума надвишава 1 милион евро, Комисията може, по искане на държавата членка, да удължи сроковете с период не по-дълъг от половината от първоначалния срок.
3. По надлежно обосновани съображения държавите членки могат да решат да не търсят възстановяване на средствата. Решение в този смисъл може да бъде взето само в следните случаи:
а)
ако направените и евентуалните разходи по връщането на цялата сума надхвърлят размера на подлежащата на връщане сума, което условие се счита за настъпило, ако:
i)
подлежащата на връщане от бенефициера сума в рамките на индивидуално плащане по схема за подпомагане или мярка за подпомагане не надхвърля 100 EUR, без да се включват лихвите, или
ii)
подлежащата на връщане от бенефициера сума в рамките на индивидуално плащане по схема за подпомагане или мярка за подпомагане е между 100 EUR и 150 EUR, без да се включват лихвите, и съответната държава членка прилага праг, равен на подлежащата на възстановяване сума или по-висок от нея, под който съгласно националното си право не пристъпва към събиране на дългове на национално равнище;
б)
ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, констатирана и призната съгласно националното право, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередността.
Когато решението, посочено в първата алинея от настоящия параграф, е взето преди дължимата сума да стане предмет на правилата, посочени в параграф 2, финансовите последици от невъзстановяването се поемат от бюджета на Съюза.
4. В годишните счетоводни отчети, които трябва да бъдат изпратени на Комисията съгласно член 102, параграф 1, буква в), подточка iv), държавите членки вписват сумите, които трябва да бъдат поети от тях по силата на параграф 2 от настоящия член. Комисията проверява дали това е направено и внася всички необходими корекции в акта за изпълнение, посочен в член 51, параграф 1.
5. При условие че е следвана процедурата, предвидена в член 52, параграф 3, Комисията може да приема актове за изпълнение за изключване от финансиране от Съюза суми, включени в бюджета на Съюза, в следните случаи:
а)
ако държавата членка не е спазила сроковете, посочени в параграф 1;
б)
ако смята, че решението да не се търси възстановяване на сумите, което държавата членка е взела съгласно параграф 3, е необосновано;
в)
ако смята, че нередност или невъзстановени средства са последица от нередности или небрежност от страна на административните органи или на друг официален орган на държавата членка.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 2.
Член 55
Специални разпоредби по отношение на ЕФГЗ
Възстановените вследствие възникването на нередности или небрежност суми и натрупаните по тях лихви се прехвърлят на разплащателната агенция и се осчетоводяват от нея като приход, отнесен по сметката на ЕФГЗ за месеца, в който сумата действително е получена.
При кредитирането на бюджета на Съюза, посочено в първа алинея, държавата членка може да запази 20 % от съответните суми под формата на фиксирана такса за разходи по възстановяването, освен в случаите на нередности или небрежност, за които са отговорни нейните административни органи или други официални органи.
Член 56
Специални разпоредби по отношение на ЕЗФРСР
Когато нередности или небрежност са открити при дейностите или програмите за развитие на селските райони, държавите членки извършват финансовите корекции, като изцяло или частично отменят съответното финансиране от Съюза. Държавите членки вземат предвид естеството и сериозността на разкритите нередности и нивото на финансовата загуба, причинена на ЕЗФРСР.
Сумите, чието финансиране от Съюза по линия на ЕЗФРСР е отменено, възстановените суми, както и натрупаните по тях лихви, се преразпределят в рамките на съответната програма. Отменените или възстановени средства на Съюза обаче могат да бъдат използвани повторно от държавите членки само за финансиране на операция по същата програма за развитие на селските райони, и при условие че средствата не са пренасочени към операции, които са били предмет на финансова корекция. След приключването на програма за развитие на селските райони, държавата членка връща възстановените суми в бюджета на Съюза.
Член 57
Правомощия на Комисията
1. За да се осигури правилното и ефективно прилагане на разпоредбите, свързани с условията за възстановяването на неправомерните плащания и лихвите по тях, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно специфичните задължения, които държавите членки трябва да изпълняват.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила за:
а)
процедурите за възстановяване на неправомерни плащания и лихви, посочени в настоящия раздел, и за информиране на Комисията за висящи възстановявания;
б)
формата на нотифициране и съобщаване от държавите членки до Комисията във връзка със задълженията по настоящия раздел.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ДЯЛ V
СИСТЕМИ ЗА КОНТРОЛ И САНКЦИИ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 58
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. В рамките на ОСП държавите членки приемат всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби и вземат всички необходими мерки с оглед осигуряването на ефективна защита на финансовите интереси на Съюза, по-специално:
а)
проверяват законността и редовността на операциите, финансирани от Фондовете;
б)
осигуряват ефективни превантивни мерки срещу измами, особено в областите с по-висок риск, които да имат възпиращ ефект, като вземат предвид разходите и ползите, както и пропорционалността на мерките;
в)
предотвратяват, разкриват и отстраняват нередности и измами;
г)
налагат санкции, които са ефективни, възпиращи и пропорционални в съответствие с правото на Съюза, или ако такова не съществува, с националното право, и завеждат съдебни дела с тази цел, ако е необходимо;
д)
възстановяват неправомерните плащания с лихви и завеждат съдебни дела за целта, според случая.
2. Държавите членки създават ефективни системи за управление и контрол, за да гарантират спазването на законодателството, уреждащо схемите за подпомагане на Съюза, целящи да се сведе до минимум рискът от нанасяне на финансови вреди на Съюза.
3. Държавите членки уведомяват Комисията за разпоредбите и мерките, приети съгласно параграфи 1 и 2.
Всички условия, които държавите членки установят в допълнение към условията на правилата на Съюза за получаване на подпомагане, финансирано от ЕФГЗ или от ЕЗФРСР, могат да бъдат проверени.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение, с които определя необходимите правила за осигуряването на еднакво прилагане на настоящия член, които се отнасят до следното:
а)
процедурите, сроковете, обмена на информация във връзка със задълженията по параграфи 1 и 2;
б)
нотифицирането и съобщаването от държавите членки до Комисията във връзка със задължението по параграф 3.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 59
Общи принципи на проверките
1. Освен ако не е предвидено друго, системата, установена от държавите членки съгласно член 58, параграф 2, включва системни административни проверки на всички заявления за подпомагане и искания за плащане. Тази система се допълва от проверки на място.
2. По отношение на проверките на място отговорният орган прави извадка за проверка от всички заявители като включва, където е уместно, произволно избрана част, за да получи представителен процент на грешките, и основана на риска част, която се насочва към областите, където рискът от грешки е най-голям.
3. Отговорният орган изготвя доклад относно всяка проверка на място.
4. Където е уместно, всички проверки на място, предвидени в правилата на Съюза по отношение на подпомагането в селското стопанство и развитието на селските райони, се провеждат едновременно.
5. Държавите членки осигуряват минимално ниво на проверки на място, необходимо за ефективно управление на рисковете, и увеличават това ниво при необходимост. Държавите членки могат да намаляват това минимално ниво, ако системите за управление и контрол функционират добре и ако процентите на грешка се поддържат на приемливо ниво.
6. В случаите, които ще бъдат предвидени от Комисията въз основа на член 62, параграф 2, буква з), заявленията за помощ и исканията за плащане или всякакви други съобщения, искания или заявления могат да бъдат поправяни или коригирани след подаването им при очевидни грешки, признати от компетентния орган.
7. С изключение на случаи на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, заявленията за подпомагане или исканията за плащане се отхвърлят, ако бенефициерът или негов представител попречи на извършването на проверка на място.
Член 60
Клауза относно заобикалянето на разпоредби
Без да се засягат специфичните разпоредби, в секторното законодателство в областта на селското стопанство не се дава никакво предимство на физическо или юридическо лице, за които е установено, че условията, необходими за получаване на такива предимства, са създадени изкуствено, в противоречие с целите на това законодателство.
Член 61
Съвместимост на схемите за подпомагане за целите на проверките в лозаро-винарския сектор
За целите на кандидатстването в схеми за подпомагане в лозаро-винарския сектор, както е посочено в Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки гарантират, че административните и контролните процедури, прилагани към тези схеми, са съвместими с интегрираната схема, посочена в глава II на настоящия дял по отношение на следните елементи:
а)
компютризираната база данни;
б)
системите за идентификация на земеделските парцели;
в)
административните проверки.
Процедурите позволяват съвместно функциониране или обмен на данни с интегрираната система.
Член 62
Правомощия на Комисията по отношение на проверките
1. За да се гарантира, че проверките се извършват правилно и ефективно и че проверяването на условията за допустимост се провежда ефективно, съгласувано и по недискриминационен начин, в защита на финансовите интереси на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115, с които предвижда допълнителни изисквания във връзка с митническите режими, и по-конкретно посочените в Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета (32), когато това се налага за безпроблемното управление на системата.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правилата, необходими за еднакво прилагане на настоящата глава, и по-конкретно:
а)
правила относно мерките за административни проверки и проверки на място, които държавите членки следва да извършват във връзка със спазването на задълженията, ангажиментите и критериите за допустимост, произтичащи от прилагането на правото на Съюза;
б)
правила за минималното ниво на проверки на място и за задължението за неговото повишаване или за възможността за намаляването му съгласно член 59, параграф 5;
в)
правилата и методите, приложими за докладване на извършените проверки и контрол и на техните резултати;
г)
органите, отговарящи за извършване на проверките за съответствие, както и до съдържанието, честотата и етапа на предлагане на пазара, за които се прилагат посочените проверки;
д)
по отношение на конопа, както е посочено в член 52 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, правила за специалните мерки за контрол и методите за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол;
е)
по отношение на памука, както е посочено в член 56 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, система за проверки на одобрените междубраншови организации;
ж)
по отношение на лозаро-винарския сектор, както е посочено в Регламент (ЕС) № 1308/2013, правила за измерването на площи, както и относно проверките и правилата, уреждащи специфичните финансови процедури за подобрение на проверките;
з)
случаите, при които заявленията за помощи и исканията за плащане или всякакви други съобщения, искания или заявления могат да бъдат поправени или коригирани след подаването им, както е посочено в член 59, параграф 6;
и)
тестовете и методите, които следва да се прилагат за установяване на допустимостта на продукти за публична интервенция и частно съхранение, както и използването на процедури за търг както за публична интервенция, така и за частно съхранение.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 63
Неправомерни плащания и административни санкции
1. Ако се установи, че даден бенефициер не изпълнява критериите за допустимост, ангажиментите или други задължения, свързани с условията за предоставяне на помощта или подкрепата, предвидена в секторното законодателство в областта на селското стопанство, помощта не се изплаща или се оттегля изцяло или частично и, когато е приложимо, съответните права на плащане съгласно член 21 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се предоставят или се отменят.
2. Освен това, ако секторното законодателство в областта на селското стопанство предвижда това, държавите членки налагат и административни санкции в съответствие с правилата, определени в член 64 и член 77. Това не засяга разпоредбите, определени в членове 91-101 от дял VI.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 54, параграф 3, сумите, включително лихвите по тях, както и правата на плащане, които подлежат на отмяната, посочена в параграф 1, и на санкциите, посочени в параграф 2, се възстановяват.
4. Комисията приема делегирани актове съгласно член 115, с които определя условията за посочената в параграф 1 частична или пълна отмяна.
5. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя подробни процедурни и технически правила за:
а)
прилагането и изчислението на сумите, подлежащи на частична или пълна отмяна, съгласно параграф 1;
б)
възстановяването на неправомерни плащания и санкции, както и по отношение на неправомерно предоставени права на плащане и начисляването на лихви.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 64
Налагане на административни санкции
1. Що се отнася до административните санкции, посочени в член 63, параграф 2, настоящият член се прилага в случай на неспазване на критериите за допустимост, ангажиментите или други задължения, произтичащи от прилагането на секторното законодателство в областта на селското стопанство, с изключение на задълженията, посочени в членове 67-78 от глава II от настоящия дял и в членове 91-101 от дял VI, както и на задълженията, подлежащи на санкциите, предвидени в член 89, параграфи 3 и 4.
2. Не се налагат административни санкции:
а)
когато неспазването се дължи на непреодолима сила;
б)
когато неспазването се дължи на очевидни грешки, както е посочено в член 59, параграф 6;
в)
когато неспазването се дължи на грешка на компетентния орган или друг орган и когато няма основания да се счита, че грешката е могла да бъде открита от лицето, засегнато от административната санкция;
г)
когато засегнатото лице може да докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че то не носи отговорност за неспазването на задълженията, посочени в параграф 1, или ако компетентният орган установи по друг начин, че съответното лице няма вина;
д)
когато неспазването има незначителен характер, включително при наличието на праг, който се определя от Комисията в съответствие с параграф 7, буква б);
е)
други случаи, при които налагането на санкция не е уместно, които ще бъдат определени от Комисията в съответствие с параграф 6, буква б).
3. Административни санкции могат да се налагат на бенефициера на помощта или подпомагането и на други физически или юридически лица, включително групи или асоциации на такива бенефициери или други физически или юридически лица, които са обвързани от задълженията, предвидени в посочените в параграф 1 правила.
4. Административните санкции могат да приемат една от следните форми:
а)
намаляване на размера на помощта или подпомагането, които се изплащат във връзка със заявленията за помощ или исканията за плащане, засегнати от неспазването, или във връзка с по-нататъшни заявления; по отношение на подпомагането за развитието на селските райони обаче това не засяга възможността за спиране на подпомагането, когато може да се очаква, че бенефициерът ще предприеме действия по отношение на неспазването в разумен срок;
б)
плащане на сума, изчислена на базата на сумата и/или периода, свързани с неспазването;
в)
спиране или оттегляне на одобрение, признаване или разрешение;
г)
изключване от правото на участие в съответната схема за помощ или мярка за подпомагане или друга мярка или от правото на възползване от нея.
5. Административните санкции са пропорционални и отчитат тежестта, степента, продължителността и повтаряемостта на установеното неспазване и са съобразени със следните ограничения:
а)
размерът на административната санкция, посочена в параграф 4, буква а), не надвишава 200 % от размера, посочен в заявлението за помощ или искането за плащане;
б)
независимо от буква a), по отношение на развитието на селските райони размерът на административната санкция, посочена в параграф 4, буква а), не надвишава 100 % от допустимата сума;
в)
размерът на административната санкция, посочена в параграф 4, буква б), не надвишава сума, съпоставима с процента, посочен в буква а) от настоящия параграф;
г)
срокът на спирането, оттеглянето или изключването, посочени в параграф 4, букви в) и г), може да бъде максимум три последователни години, като може да бъде подновено в случай на ново неспазване на задълженията.
6. За да се отчете възпиращият ефект на таксите и санкциите, които се налагат, от една страна, и специалните характеристики на всяка схема за помощ или мярка за подпомагане, включени в секторното законодателство в областта на селското стопанство, от друга страна, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115:
а)
установяващи за всяка схема за помощ или мярка за подпомагане и засегнато лице, както е посочено в параграф 3 - от изложения в параграф 4 списък и в рамките на установените в параграф 5 ограничения, административната санкция и определящи конкретната ставка която ще наложат държавите членки, включително в случаите на неспазване, което е количествено неопределено;
б)
установяващи случаите, в които не се налагат административни санкции съгласно параграф 2, буква е).
7. Комисията приема актове за изпълнение, с които предвижда подробни процедурни и технически правила за еднаквото прилагане на настоящия член относно:
а)
прилагането и изчисляването на административните санкции;
б)
подробните правила за определяне на дадено неспазване като незначително, включително определянето на количествен праг, изразен като номинална стойност или процент от допустимия размер на помощта или подпомагането, който обаче е не по-малък от 3 % по отношение на подпомагането за развитието на селските райони и който е не по-малък от 3 % по отношение на всички други видове помощ или подпомагане;
в)
правилата за определяне на случаите, при които, поради естеството на санкциите, държавите членки могат да запазят възстановените суми от санкциите.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 65
Спиране на плащания за държавите членки в конкретни случаи съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013
1. Когато Регламент (ЕС) № 1308/2013 изисква от държавите членки да представят в определен срок конкретна информация и държавите членки не изпратят информацията в този срок или не я изпратят изобщо, или изпратят невярна информация, Комисията може да спре посочените в член 18 месечни плащания, при условие че Комисията е предоставила на държавите членки своевременно необходимата информация, формуляри и разяснения. Сумата, чието изплащане ще бъде спряно, се отнася за разходите за пазарните мерки, за които изискваната информация не е била изпратена или не е била изпратена навреме, или не е вярна.
2. За да се гарантира спазването на принципа на пропорционалност при прилагането на параграф 1, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно пазарните мерки, предмет на спиране и размера и срока на спиране на плащанията, посочен в параграф 1.
3. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя подробни правила относно процедурата и другите практически условия за нормалното провеждане на спирането на посочените в параграф 1 месечни плащания. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 66
Гаранция
1. Когато е предвидено в секторното законодателство в областта на селското стопанство, държавите членки изискват внасянето на обезпечение, гарантиращо плащането на парична сума или задържането ѝ в полза на компетентен орган, в случай че конкретно задължение по това законодателство не е изпълнено.
2. Освен в случаи на непреодолима сила обезпечението се задържа изцяло или частично, ако определено задължение не е изпълнено или е изпълнено само частично.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115, с които определя правила за гарантиране на недискриминационно отношение, равнопоставеност и спазване на принципа на пропорционалност при внасянето на обезпечения и:
а)
уточняване на отговорната страна в случай на неспазване на задължение;
б)
определяне на специфичните ситуации, в които компетентният орган може да отмени изискването за обезпечение;
в)
определяне на условията, приложими за внасянето на обезпечението и за гаранта и условията за внасяне и освобождаване на обезпечението;
г)
определяне на специфичните условия, свързани с внесеното обезпечение във връзка с авансовите плащания;
д)
установяване на последиците от нарушаване на задълженията, за които е внесено обезпечение съгласно параграф 1, включително задържането на обезпечения, намалението, което следва да се прилага върху освобождаването на обезпечения за възстановяване на суми, лицензии, оферти, тръжни предложения или конкретни заявления и когато дадено задължение, предмет на това обезпечение, не е изпълнено или изцяло или частично, като се вземат предвид естеството на задължението, количеството, за което задължението е нарушено, периодът, надвишаващ срока, в рамките на който задължението е трябвало да бъде изпълнено, както и кога е представено доказателството за изпълнение на задължението.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение, с които да предвиди правила относно:
а)
формата на обезпечението, което следва да се внесе, и процедурата за внасяне, приемане и замяна на първоначалното обезпечение;
б)
процедурата за освобождаване на обезпечение;
в)
нотификациите, които държавите членки и Комисията следва да направят.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ГЛАВА II
Интегрирана система за администриране и контрол
Член 67
Обхват и използвани термини
1. Всяка държава членка създава и прилага интегрирана система за администриране и контрол („интегрираната система“).
2. Интегрираната система се прилага към схемите за подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и към подпомагането, предоставено в съответствие с член 21, параграф 1, букви а) и б), и членове 28-31, член 33, член 34 и член 40 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и, където е приложимо, член 35, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Тази глава обаче не се прилага за мерките, посочени в член 28, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1305/2013. Тя не се прилага и за мерките по член 21, параграф 1, букви а) и б) от посочения регламент, когато става въпрос за разходи за установяване.
3. Доколкото е необходимо, интегрираната система се прилага и за контрола на кръстосаното съответствие, както е посочено в дял VI.
4. За целите на настоящата глава:
а)
„земеделски парцел“ означава непрекъсната част от земя, предмет на деклариране от даден земеделски стопанин, която не включва повече от една група култури; когато обаче се изисква отделна декларация за използването на дадена площ в рамките на група култури съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако е необходимо, това специфично използване ограничава допълнително земеделския парцел; държавите членки може да установят допълнителни критерии за по-нататъшно разграничаване на земеделските парцели;
б)
„директно плащане на площ“ означава основната схема за плащане; схемата за единно плащане на площ и преразпределителното плащане, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013; плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013; плащането за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013; плащането за млади земеделски стопани съгласно дял III, глава 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013; доброволното обвързано с производството подпомагане съгласно дял IV, глава 1, когато помощта се плаща на хектар; специфичното плащане за култура - памук, предвидено в дял IV, глава 2; схемата за дребните земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013; специфичните мерки за селското стопанство в най-отдалечените райони на Съюза съгласно глава IV от Регламент 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (33), където помощта се плаща на хектар; както и специфичните мерки за селското стопанство в полза на малките острови в Егейско море съгласно глава IV от Регламент (ЕО) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (34), където помощта се плаща на хектар.
Член 68
Елементи на интегрираната система
1. Интегрираната система се състои от следните елементи:
а)
компютризирана база данни;
б)
система за идентификация на земеделските парцели;
в)
система за идентификация и регистрация на правата на плащане;
г)
заявления за помощ и искания за плащане;
д)
интегрирана система за контрол;
е)
единна система за регистриране на самоличността на всеки бенефициер на подпомагането, посочено в член 67, параграф 2, който подаде заявление за помощ или искане за плащане.
2. Когато е приложимо, интегрираната система включва система, създадена в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (35) и Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (36) за идентификация и регистрация на животните.
3. Без да се засяга отговорността на държавите членки за въвеждането и прилагането на интегрираната система, Комисията може да потърси помощта на специализирани органи или лица с цел да се улесни създаването, мониторингът и използването на интегрираната система, по-специално с оглед предоставянето на техническа консултация на компетентните органи на държавите членки, в случай че те потърсят такава.
4. Държавите членки вземат всички по-нататъшни мерки, необходими за правилното прилагане на интегрираната система, и си оказват нужната взаимопомощ с оглед на проверките, изисквани в съответствие с настоящия регламент.
Член 69
Компютризирана база данни
1. Компютризираната база данни ("базата данни") регистрира данните, получени от заявленията за помощ и исканията за плащане по отношение на всеки бенефициер на подпомагане, посочено в член 67, параграф 2.
Базата данни позволява по-специално справки чрез компетентния орган на държавата членка за данните, отнасящи се до текущата календарна и/или пазарна години и до предходните десет такива години. Когато обаче равнището на подпомагане на земеделските стопани е засегнато от данните, отнасящи се до по-ранни календарни и/или пазарни години, започващи от 2000 г., базата данни позволява и справки за данните, свързани с тези години. Базата данни също позволява преки и незабавни справки с данните, свързани поне с предишните четири последователни календарни години и за данните по отношение на „постоянни пасища“ съгласно определението по член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1120/2009 на Комисията (37) в неговата първоначална версия и за периодите след неговата дата на прилагане, за данните, свързани с „постоянни пасища и постоянни места за паша“ съгласно определението в член 4, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, свързани най-малко с предишните пет последователни календарни години.
Чрез дерогация от втората алинея, от държавите членки, присъединили се към Съюза през и след 2004 г., се изисква да гарантират справки с данните от годината на своето присъединяване.
2. Държавите членки могат да създават децентрализирани бази данни, при условие че тези бази, както и административните процедури за записване и достъп до данните са създадени по еднакъв начин на цялата територия на държавата членка и са съвместими помежду си, така че да могат да се извършват кръстосани проверки.
Член 70
Система за идентификация на земеделските парцели
1. Системата за идентификация на земеделските парцели се създава на базата на карти, документи от поземлените регистри или други картографски документи. Използват се техники на компютризирана географска информационна система, включваща за предпочитане въздушни или пространствени ортогонални изображения, с хомогенен стандарт, гарантиращ степен на точност, равна поне на картографската в мащаб 1: 10 000, а от 2016 г., в мащаб 1:5 000, като се взема предвид очертанието и състоянието на парцела. Това се определя в съответствие със съществуващите стандарти на Съюза.
Независимо от първата алинея, държавите членки могат да продължат да използват такива техники, включително въздушни или пространствени ортогонални изображения, с хомогенен стандарт, гарантиращ степен на точност, равна поне на картографската в мащаб 1:10 000, когато те са били, придобити въз основа на дългосрочни договори, по които е постигнато съгласие преди ноември 2012 г.
2. Държавите членки гарантират, че системата за идентификация на земеделските парцели съдържа референтен слой за отчитане на екологично насочените площи. Този референтен слой включва по-специално съответните специфични ангажименти и/или схемите за удостоверяване на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които са равностойни на практиките в член 46 от посочения регламент, преди посочените в член 72 от настоящия регламент формуляри за кандидатстване за плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, посочени в членове 43-46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да бъдат представени за референтната 2018 година най-късно.
Член 71
Система за идентификация и регистрация на правата на плащане
1. Системата за идентификация и регистрация на правата на плащания позволява проверки на правата и кръстосани проверки със заявленията за подпомагане и системата за идентификация на земеделските парцели.
2. Системата, посочена в параграф 1, позволява да се правят преки и незабавни справки чрез компетентния орган на държавата членка за данните, отнасящи се най-малко до предходните четири последователни календарни години.
Член 72
Заявления за помощ и искания за плащане
1. Всяка година бенефициерите на подпомагане, посочено в член 67, параграф 2, подават заявление за директни плащания или искане за плащане за съответната площ или мярка за развитие на селските райони, свързана с животните, съответно, като посочват, където е приложимо:
а)
всички земеделски парцели в стопанството, както и неземеделските площи, за които се иска подпомагане съгласно член 67, параграф 2;
б)
правата на плащане, заявени за активиране;
в)
всяка друга информация, предвидена в настоящия регламент или изисквана с оглед прилагането на съответното секторно законодателство в областта на селското стопанство или от съответната държава членка.
По отношение на директните плащания на площ, всяка държава членка определя минималния размер на земеделските парцели, за който може да бъде подадено заявление. Минималният размер обаче не трябва да надвишава 0,3 хектара.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а) държавите членки могат да решат, че земеделски парцели с площ до 0,1 хектар, за които не е подадено заявление за плащане, не е необходимо да бъдат декларирани, при условие че общата площ на такива парцели не надхвърля 1 хектар и/или могат да решат, че земеделски стопанин, който не подава заявление за директно плащане на площ, не е необходимо да декларира земеделските си парцели, когато общата площ не надвишава 1 хектар. При всички случаи земеделският стопанин посочва в заявлението си, че има на разположение земеделски парцели и по искане на компетентните органи посочва местоположението им.
3. Държавите членки предоставят посредством електронни средства, inter alia, предварително изготвени формуляри, които се базират на площите, определени през предходната година, както и графичен материал, посочващ местоположението на тези площи.
Държава членка може да реши, че заявлението за помощ и искането за плащане:
а)
са действителни, ако бенефициерът потвърди липсата на промени спрямо заявлението за помощ и искането за плащане, подадени през предходната година,
б)
трябва да съдържат само промените спрямо заявлението за помощ и искането за плащане, подадени за предходната година.
По отношение на схемата за подпомагане на дребни земеделски стопани обаче, предвидено в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази възможност се дава на всички заинтересовани земеделски стопани.
4. Всяка държава членка може да реши единно заявление да обхваща няколко или всички схеми за подпомагане и мерки, изброени в член 67 или други схеми за подпомагане и мерки.
5. Чрез дерогация от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 на Съвета (38), изчисляването на датата за подаване или изменение на заявление за помощ, искане за плащане или удостоверителни документи, договори или декларации по настоящата глава се адаптират към специфичните изисквания на интегрираната система. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно правилата, приложими към периоди, дати и срокове, когато крайната дата за подаване на заявленията или измененията е официален празник, събота или неделя.
Член 73
Система за идентифициране на бенефициерите
Единната система за регистрирането на самоличността на всеки бенефициер на подпомагането, както е посочено в член 67, параграф 2, гарантира, че всички заявления за помощ и искания за плащане, подадени от един и същи бенефициер, могат да бъдат идентифицирани като такива.
Член 74
Проверка на условията за допустимост и намалявания
1. В съответствие с член 59, чрез разплащателните агенции или упълномощените да действат от тяхно име органи държавите членки извършват административни проверки на заявлението за помощ, за да проверят дали то отговаря на условията за предоставяне на помощ. Тези проверки се допълват от проверки на място.
2. За целите на проверките на място държавите членки съставят извадков план на земеделските стопанства и/или бенефициерите.
3. Държавите членки могат да използват техники за дистанционно наблюдение и Глобалната навигационна спътникова система (ГНСС) като средство за извършване на проверки на място на земеделските парцели.
4. В случай на неспазване на условията за допустимост се прилага член 63.
Член 75
Плащания към бенефициерите
1. Плащанията по схемите за подпомагане и посочените в член 67, параграф 2 мерки се осъществяват в периода от 1 декември до 30 юни на следващата календарна година.
Плащанията през този период се извършват най-много на две вноски.
Независимо от първа и втора алинеи държавите членки могат преди 1 декември, но не по-рано от 16 октомври, да отпускат авансови плащания в размер до 50 % за директни плащания и до 75 % за подпомагане по програмите за развитие на селските райони, както е посочено в член 67, параграф 2.
По отношение на предоставеното подпомагане по линия на развитието на селските райони съгласно посоченото в член 67, параграф 2 настоящият параграф се прилага по отношение на заявленията за помощ и исканията за плащане, считано от референтната 2018 година, освен по отношение на авансовите плащания в размер до 75 %, предвидени в трета алинея от настоящия параграф.
2. Посочените в параграф 1 плащания не се извършват преди да са приключили проверките на условията за допустимост, които държавите членки трябва да осъществяват съгласно член 74.
Чрез дерогация от първа алинея авансовите плащания за подпомагане по програмите за развитие на селските райони, както е посочено в член 67, параграф 2, могат да се извършват след приключването на административните проверки по член 59, параграф 1.
3. В случай на спешност Комисията приема актове за изпълнение, които трябва да бъдат едновременно необходими и обосновани, за разрешаване на специфични проблеми, свързани с прилагането на настоящия член. Тези актове за изпълнение могат да предвиждат дерогация от разпоредбите на параграфи 1 и 2, но само в степен и за срок, за които това е строго необходимо.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 76
Делегирани правомощия
1. За да гарантира, че интегрираната система, предвидена в настоящата глава се прилага ефективно, съгласувано и недискриминиращо, с което се защитават финансовите интереси на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно:
а)
конкретни определения, които са необходими за осигуряване на хармонизирано прилагане на интегрираната система, в допълнение към определенията, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 и Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
по отношение на членове 67-75 правила за допълнителни мерки, необходими за осигуряване на спазването на контролните изисквания, установени в настоящия регламент или в секторното законодателство в областта на селското стопанство, които мерки трябва да бъдат предприети от държавите членки по отношение на производители, доставчици на услуги, органи, организации или други оператори, като например кланици или асоциации, които участват в процедурата по отпускането на помощи, когато настоящият регламент не предвижда съответните административни санкции; доколкото е възможно, тези мерки съответстват mutatis mutandis на санкциите, изложени в член 77, параграфи 1-5.
2. За да се осигури правилно разпределение между правоимащите бенефициери на средствата, получени в резултат от заявленията за помощ по член 72, и за да се даде възможност за проверка на изпълнението на свързаните с това задължения, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115 по отношение на:
а)
основните елементи, техническите правила, включително тези относно актуализиране на референтните парцели - подходящото допустимо отклонение при отчитане на контура и състоянието на парцела, включително и правила относно включването на особеностите на ландшафта, намиращ се в близост до даден парцел, както и изискванията за качество на предвидената в член 70 система за идентификация на земеделските парцели и посочената в член 73 система за идентификация на бенефециерите;
б)
основните елементи, техническите правила и изискванията за качество на системата за идентификация и регистрация на правата на плащане, предвидена в член 71;
в)
правилата, с които се определя основата за изчисляването на помощта, включително правила как да се постъпва в определени случаи, при които отговарящата на условията за подпомагане площ съдържа особености на ландшафта или дървета; подобни правила трябва да дадат възможност на държавите членки, когато са налице зони, заети с постоянни пасища, автоматично да считат разпръснатите особености на ландшафта и дърветата, общата площ на които не надхвърля определен дял от референтния парцел, като част от отговарящата на условията за допустимост площ, без специално изискване за картографирането им.
Член 77
Налагане на административни санкции
1. Що се отнася до административните санкции, посочени в член 63, параграф 2, настоящият член се прилага в случай на неспазване на критериите за допустимост, ангажиментите или други задължения, произтичащи от прилагането на правилата относно подпомагането по член 67, параграф 2.
2. Не се прилагат административни санкции:
а)
когато неспазването се дължи на непреодолима сила;
б)
когато неспазването се дължи на очевидни грешки, както е посочено в член 59, параграф 6;
в)
когато неспазването се дължи на грешка на компетентния орган или друг орган и ако няма основания да се счита, че грешката е могла да бъде открита от лицето, засегнато от административната санкция;
г)
когато засегнатото лице може да докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че не носи отговорност за неспазването на задълженията по параграф 1, или ако компетентният орган установи по друг начин, че съответното лице няма вина;
д)
когато неспазването има незначителен характер, включително при наличието на праг, който се определя от Комисията в съответствие с параграф 7, буква б);
е)
други случаи, при които налагането на санкция не е уместно, които се определят от Комисията в съответствие с параграф 7, буква б).
3. Административните санкции могат да се прилагат към всеки бенефициер на помощ или подпомагане, включително и към групите или асоциациите на бенефициерите, които са обвързани от задълженията, изложени в правилата по параграф 1.
4. Административните санкции могат да приемат следните форми:
а)
намаляване на размера на помощта или подпомагането, които се изплащат или ще се изплащат във връзка със заявленията за помощ или исканията за плащане, свързани с неспазването, и/или във връзка със заявления за подпомагане или искания за помощ за предишни или следващи години;
б)
плащане на сума, изчислена на базата на съответното количество и/или период, свързани с неспазването;
в)
изключване от правото на участие в съответната схема за помощ или мярка за подпомагане.
5. Административните санкции са пропорционални и отчитат тежестта, степента, продължителността и повтаряемостта на установеното неспазване и са съобразени със следните ограничения:
а)
размерът на административната санкция за дадена година, както е посочено в параграф 4, буква а), не надвишава 100 % от размерите на заявленията за помощ или исканията за плащане;
б)
размерът на административната санкция за определена година, както е посочено в параграф 4, буква б), не надвишава 100 % от размера на заявленията за помощ или исканията за плащане, до които се отнася санкцията;
в)
продължителността на изключението по параграф 4, буква в) може да се определи на най-много три последователни години, като то може да се приложи отново в случай на ново неспазване.
6. Независимо от параграфи 4 и 5, по отношение на плащането, посочено в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, административните санкции вземат формата на намаляване на сумата на плащанията, направени или които предстои да се направят съгласно посочения регламент.
Посочените в настоящия параграф административни наказания са пропорционални и се степенуват според тежестта, обхвата, продължителността и повторяемостта на съответното неспазване на задълженията.
Размерът на тези административни санкции за определена година не надвишава 0 % за първите две години от прилагането на дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 (2015 г. и 2016 г.), 20 % за третата година от прилагането (2017 г.) и 25 % от четвъртата година на прилагането (2018 г.), от общия размер на плащането, посочено в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, на което съответния земеделски стопанин би имал право, ако е спазил условията за това плащане.
7. За да се отчете възпиращият ефект на санкциите, които се налагат, от една страна, и специфичните характеристики на всяка схема за помощ или мярка за подпомагане, посочена в член 67, параграф 2, от друга страна, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115:
а)
за установяване за всяка схема за помощ или мярка за подпомагане и засегнато лице, посочено в параграф 3 - от изложения в параграф 4 списък и в рамките на установените в параграфи 5 и 6 ограничения - на административната санкция и за определяне на конкретния размер, който ще бъде наложен от държавите членки, включително в случаите на неспазване, което е количествено неопределено;
б)
за установяване на случаите, в които не се налагат административни санкции съгласно параграф 2, буква е).
8. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя подробни процедурни и технически правила с цел еднакво прилагане на настоящия член по отношение на:
а)
правилата за прилагането и изчисляването на административните санкции;
б)
подробните правила за определяне на дадено неспазване като незначително, включително определянето на количествен праг, изразен като номинална стойност или процент от допустимия размер на помощта или подпомагането, който обаче е не по-малък от 0,5 %;
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 78
Изпълнителни правомощия
Комисията приема актове за изпълнение, с които установява следното:
а)
основните елементи, техническите правила и изискванията за качество на компютризираната база данни, предвидена в член 69;
б)
правила относно заявленията за помощ и исканията за плащане, предвидени в член 72, и заявления за права на плащане, включително крайната дата за представяне на заявления, изискванията за минималното количество информация, която следва да се съдържа в заявленията, разпоредби за изменения или оттегляне на заявления за помощ, освобождаване от задължението да се представят заявления за помощ, и разпоредби, с които на държавите членки се дава възможност да прилагат опростени процедури или да коригират очевидни грешки;
в)
правила за извършване на проверки с цел да се провери спазването на задълженията, както и точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ или искането за плащане, включително правила относно допустимите отклонения в измерванията при проверките на място;
г)
технически определения, необходими за целите на еднаквото прилагане на настоящата глава;
д)
правила за случаи на прехвърляне на стопанства, придружено с прехвърляне на задължения във връзка с допустимостта по отношение на въпросната помощ, които все още предстои да се изпълнят;
е)
правила за посочените в член 75 авансови плащания.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ГЛАВА III
Проверка на трансакциите
Член 79
Обхват и определения
1. Настоящата глава установява специфични правила за проверката на търговските документи на онези субекти, които получават или извършват плащания, пряко или непряко свързани със системата за финансиране от ЕФГЗ, или на техни представители („предприятия“), с цел да се установи дали сделките, представляващи част от системата за финансиране от ЕФГЗ, действително са били проведени и дали са били изпълнени правилно.
2. Настоящата глава не се прилага към мерки, обхванати от интегрираната система, посочена в глава II на настоящия дял. За да се отговори на промените в секторното законодателството в областта на селското стопанство и да се гарантира ефективността на системата на последващ контрол, определена в настоящата глава, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 за установяване на списък с мерки, които поради формулировката си и изискванията за контрол са неподходящи за извършване на допълнителни последващи проверки чрез проверка на търговските документи и следователно не са обект на такъв контрол съгласно настоящата глава.
3. За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„търговски документ“ означава всички книжа, регистри, квитанции и удостоверителни документи, счетоводни книжа, производствена документация и документация по качеството, кореспонденция, свързана с икономическата дейност на предприятието, както и търговски данни, под каквато и да е форма, включително и на електронен носител, доколкото тези документи или данни имат пряка или косвена връзка с трансакциите, посочени в параграф 1;
б)
„трети лица“ означава всяко физическо или юридическо лице, имащо пряка или косвена връзка с трансакциите, извършвани в рамките на системата за финансиране чрез ЕФГЗ.
Член 80
Проверка от държавите членки
1. Държавите членки провеждат системни проверки на търговските документи на предприятията, като отчитат естеството на подлежащите на проверка трансакции. Държавите членки подбират предприятията, в които да се извърши проверка така, че да се осигури възможно най-добрата гаранция за ефективността на мерките за предотвратяване и разкриване на нередности. Подборът по-специално отчита, inter alia, финансовата значимост на предприятията в тази система и други рискови фактори.
2. В подходящи случаи предвидените в параграф 1 проверки се разпростират върху физически и юридически лица, с които предприятията са свързани, както и всяко друго физическо или юридическо лице, което може да представлява интерес в преследването на целите, залегнали в член 81.
3. Проверките, извършени съгласно настоящата глава, не засягат проверките, извършвани по членове 47 и 48.
Член 81
Цели на проверката
1. Точността на първичните подлежащи на проверка данни се установява чрез кръстосани проверки, включително на търговски документи на трети лица, ако е необходимо, като естеството на проверките съответства на равнището на съществуващия риск, включително:
а)
сравнения с търговските документи на доставчиците, клиентите, превозвачите и други трети лица;
б)
физически контрол, когато е необходимо, на количеството и естеството на складовите наличности;
в)
съпоставка с документацията на финансовите потоци, свързани със или произтичащи от извършените трансакции в рамките на системата за финансиране от ЕФГЗ; и
г)
проверки по отношение на счетоводството или регистрите за финансови операции, показващи, към момента на проверката, че документите, държани от разплащателната агенция като основание за изплащането на помощ на бенефициера, са редовни.
2. По-специално, когато предприятията са задължени да водят определена документация за складовите наличности в съответствие с разпоредбите на Съюза или с националните разпоредби, проверката на тази документация обхваща, в съответните случаи, съпоставянето ѝ с търговските документи и, в случай на нужда, със складовите наличности.
3. При подбора на трансакциите, подлежащи на проверка, се отчита изцяло равнището на съществуващия риск.
Член 82
Достъп до търговски документи
1. Лицата, отговарящи за предприятието, или трети лица се уверяват, че са представени всички търговски документи и че са предоставени допълнителни сведения на служителите, натоварени с проверката, или на оправомощените да извършват проверките от тяхно име лица. Електронно съхраняваните данни се предоставят на адекватен носител.
2. Натоварените с проверката служители или оправомощените да извършват проверките от тяхно име лица могат да изискват предоставянето на извадки или копия от документите, посочени в параграф 1.
3. Когато по време на проверката, осъществявана съгласно настоящата глава, съхраняваните от предприятието търговски документи са оценени като неподходящи за целите на проверката, от предприятието се изисква за в бъдеще да изготвя тези документи съгласно инструкциите на държавата членка, извършваща проверката, без да се засягат задълженията, определени с други регламенти, отнасящи се за същия сектор.
Държавите членки определят датата, от която тези документи следва да бъдат изготвяни.
Когато всички или част от търговските документи, подлежащи на проверка съгласно настоящата глава, се намират в предприятие, принадлежащо на същата търговска група, търговско дружество или асоциация от предприятия, управлявани съвместно с проверяваното предприятие, то е длъжно да предостави тези документи на контрольорите на мястото и датата, указани от отговарящата за проверката държава членка, независимо дали въпросното предприятие са намира в или извън територията на Съюза.
4. Държавите членки гарантират, че натоварените с проверките служители имат право да изземват или да изискат изземването на търговските документи. Това право се упражнява при надлежно спазване на съответните национални разпоредби и не засяга прилагането на наказателнопроцесуалните правила относно изземването на документи.
Член 83
Взаимопомощ
1. Държавите членки взаимно се подпомагат в осъществяването на проверката, предвидена в настоящата глава, в следните случаи:
а)
когато предприятие или трето лице е установено в държава членка, различна от тази, в която е извършено или е следвало да се извърши плащането или получаването на сумата;
б)
когато предприятие или трето лице е установено в държава членка, различна от тази, в която се намират документите и данните, необходими за контрола.
Комисията може да координира общи действия, включващи взаимна помощ между две или повече държави членки.
2. През първите три месеца след приключване на финансовата година на ЕФГЗ, през която е извършено плащането, държавите членки предават на Комисията списък на предприятията, установени в трети държави, за които се отнася плащането на въпросните суми, което е или е следвало да се извърши или получено в тази държава членка.
3. Ако в друга държава членка се изисква допълнителна информация като част от контрола на дадено предприятие съгласно член 80, и по-специално кръстосани проверки съгласно член 81, могат да се подават специални молби за проверка, като се посочват основанията за молбата. Преглед на тези молби се изпраща на Комисията за всяко тримесечие в рамките на един месец след края на всяко тримесечие. Комисията може да изиска да бъде предоставено копие от отделните молби.
Молбата за проверка се изпълнява не по-късно от шест месеца след получаването ѝ; резултатите от проверката се съобщават незабавно на подалата молбата държава членка и на Комисията. Уведомяването на Комисията се извършва за тримесечие в рамките на един месец след края на всяко тримесечие.
Член 84
Програми
1. Държавите членки изготвят програми за проверките, които да се извършат в съответствие с член 80 по време на следващия контролен период.
2. Всяка година до 15 април държавите членки изпращат на Комисията програмата си, посочена в параграф 1, като уточняват:
а)
броя на предприятията, които следва да се проверят, и тяхното разпределение по сектори на база свързаните с тях суми;
б)
критериите, взети предвид при изработване на програмата.
3. Изработените от държавите членки и изпратени на Комисията програми се прилагат от държавите членки, ако в срок от осем седмици Комисията не е съобщила забележките си.
4. Параграф 3 се прилага mutatis mutandis към измененията на програмата, внесени от държавите членки.
5. На всеки етап Комисията може да поиска включването на определена категория предприятия в програмата на дадена държава членка.
6. Предприятията, за които сборът от приходите или плащанията е бил под 40 000 ЕUR, се проверяват съгласно настоящата глава единствено по определени причини, които се посочват от държавите членки в тяхната годишна програма, посочена в параграф 1, или от Комисията във всяко искано изменение на тази програма. За да се вземат под внимание икономическите процеси, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 за промяна на прага от 40 000 EUR.
Член 85
Специални служби
1. Във всяка държава членка специална служба се натоварва с наблюдението на прилагането на настоящата глава. Тези служби отговарят по-специално за:
а)
изпълнението на проверките, предвидени в настоящата глава от служителите, наети пряко от тази специална служба; или
б)
координацията и общото наблюдение на проверките, извършени от служителите, работещи в други служби.
Държавите членки могат също така да разпоредят проверките, които трябва да бъдат извършени в изпълнение на настоящата глава, да се разпределят между специалната служба и други национални служби, доколкото първата осигурява координацията им.
2. Службите, натоварени с прилагането на настоящата глава, трябва да бъдат така организирани, че да бъдат независими от службите или техни клонове, натоварени с плащанията и извършваните преди плащанията проверки.
3. За да се осигури правилното прилагане на настоящата глава, специалната служба, посочена в параграф 1, предприема всички необходими мерки, като съответната държава членка ѝ дава всички правомощия, необходими за изпълнението на задачите, посочени в настоящата глава.
4. Държавите членки приемат подходящи наказателни мерки спрямо физическите или юридическите лица, които не спазват задълженията, предвидени в настоящата глава.
Член 86
Доклади
1. Преди 1 януари след изтичането на периода на проверка държавите членки представят на Комисията подробен доклад относно прилагането на настоящата глава.
2. Държавите членки и Комисията редовно обменят становища върху прилагането на настоящата глава.
Член 87
Достъп до информация и проверки от Комисията
1. В съответствие с приложимите националните закони, служителите на Комисията имат достъп до всички документи, съставени с оглед или в резултат на организираните проверки в рамките на настоящата глава, както и до събраните данни, включително тези, които се съхраняват в системите за обработка на данни. При поискване тези данни се предоставят на адекватен носител.
2. Проверките, посочени в член 80, се извършват от служители на държавите членки. Служителите на Комисията могат да участват в тези проверки. Самите те не могат да упражняват правомощията за проверка, дадени на националните служители. Те имат въпреки това достъп до същите помещения и същите документи като служителите на държавите членки.
3. Когато проверката се извършва при условията на член 83, служителите на държавата членка, поискала проверката, могат да присъстват със съгласието на държавата членка, към която е отправено искането за проверка, на проверката в последната държава, и да имат достъп до същите помещения и документи като служителите на тази държава членка.
Служителите на държавата членка, отправила искането за проверка, присъстващи на проверка в държавата членка, към която е отправено искането, трябва да са готови във всеки момент да представят доказателство за служебното си положение. При всички случаи обаче проверките се осъществяват от служители на държавата членка, към която е отправено искането.
4. Без да се засягат разпоредбите на регламенти (ЕС, Евратом) № 883/2013 и (Евратом, ЕО) № 2185/96, ако националното наказателно-процесуално законодателство запазва правото за извършване на определени действия за изрично определени от националните закони служители, нито служителите на Комисията, нито тези на държавата членка, посочени в параграф 3, участват в тези действия. При всяко положение те не участват по-специално в посещенията по домовете или официалния разпит на лицата съгласно наказателното право на съответната държава членка. Те обаче имат достъп до получената по този начин информация.
Член 88
Правомощия на Комисията
Комисията приема, когато е необходимо, актове за изпълнение, с които определя правила за еднакво прилагане на настоящата глава, и по-специално по отношение на следното:
а)
извършването на проверките, посочени в член 80 по отношение на подбора на предприятията, степента и графика на проверките;
б)
съхранението на търговски документи и типовете документи, които следва да се поддържат, или данни, които следва да се вписват;
в)
изпълнението и координацията на общите действия съгласно член 83, параграф 1;
г)
подробностите и спецификациите относно съдържанието, формата и начина на подаване на заявки, съдържанието, формата и средствата на нотифициране, както и предоставянето и обмена на информация, изисквани в рамките на настоящата глава;
д)
условията и средствата за публикуване на необходимата в рамките на настоящия регламент информация или специалните правила и условия за нейното разпространение или предоставяне от страна на Комисията на компетентните органи на държавите членки;
е)
отговорностите на специалната служба, посочена в член 85;
ж)
съдържанието на докладите, посочени в член 86.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ГЛАВА IV
Други разпоредби относно проверките и санкциите
Член 89
Други проверки и санкции във връзка с пазарните правила
1. Държавите членки предприемат мерки, за да гарантират, че продуктите, посочени в член 119, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, които не са етикетирани съгласно разпоредбите на този регламент, не се предлагат или се изтеглят от пазара.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби, които могат да бъдат приети от Комисията, вносът в Съюза на продуктите, посочени в член 189, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, подлежи на проверки, за да се установи дали са спазени условията, предвидени в параграф 1 от посочения член.
3. Държавите членки извършват проверки, основани на анализ на риска, за да се уверят, че продуктите, посочени в приложение I към Регламент (ЕС) № …/2013, са в съответствие с правилата, установени в част II, дял II, глава I, раздел I от Регламент (ЕС) № 1308/2013, и прилагат подходящи административни санкции.
4. Без да се засягат приетите въз основа на член 64 актове по отношение на лозаро-винарския сектор, в случай на нарушение на правилата на Съюза в лозаро-винарския сектор държавите членки налагат пропорционални, ефективни и възпиращи административни санкции. Тези санкции не се налагат в случаите, посочени в член 64, параграф 2, букви а-г), и когато неспазването има незначителен характер.
5. За да се защитят средствата на Съюза и обликът, произходът и качеството на вината в Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 относно:
а)
създаването на аналитична база данни за изотопни данни, която ще помогне за разкриването на измами и следва да бъде изградена на базата на проби, събрани от държавите членки;
б)
правила за извършващите проверки органи и взаимната помощ между тях;
в)
правилата за общо използване на констатациите на държавите членки;
6. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на всички необходими мерки относно:
а)
процедурите във връзка със собствените бази данни на държавите членки и с аналитичната база данни за изотопни данни, която ще помогне за разкриването на измами;
б)
процедурите във връзка със сътрудничеството и взаимопомощта между контролните власти и органи;
в)
по отношение на посоченото в параграф 3 задължение - правилата за извършване на проверки за спазване на пазарните стандарти, правилата относно органите, отговорни за извършването на проверките, както и относно съдържанието, честотата и етапа на предлагане на пазара, към които ще се прилагат тези проверки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 90
Проверки, свързани с наименованията за произход и географските указания, и защитените традиционни наименования
1. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да прекратят незаконното използване на защитените наименования за произход, защитените географски указания и защитените традиционни наименования, посочени в Регламент (ЕС) № 1308/2013.
2. Държавите членки определят компетентен орган, който отговаря за извършване на проверките по отношение на задълженията, установени в част 2, дял II, глава I, раздел II от Регламент (ЕС) № 1308/2013 съгласно критериите, установени в член 4 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (39), и гарантират, че всеки оператор, който спазва тези задължения, има право да бъде включен в система за проверки.
3. В рамките на Съюза годишната проверка на съответствието със спецификацията на продуктите по време на производството и по време на или след опаковането на виното се осигурява от компетентния орган, посочен в параграф 2, или от един или повече контролни органи по смисъла на член 2, втора алинея, точка 5 от Регламент (ЕО) № 882/2004, които действат като органи за сертифициране на продукти съгласно критериите, предвидени в член 5 от същия регламент.
4. Комисията приема актове за изпълнение относно следното:
а)
съобщенията, които трябва да бъдат изпратени от държавите членки до Комисията;
б)
правилата относно органа, отговарящ за проверката на съответствието със спецификацията на продуктите, включително и в случаи, когато географският регион е в трета държава;
в)
действията, които държавите членки следва да предприемат за предотвратяване на незаконната употреба на защитени наименования за произход, защитени географски указания и защитени традиционни наименования;
г)
проверките и контрола, които следва да се извършват от държавите членки, в това число изпитванията.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ДЯЛ VI
КРЪСТОСАНО СЪОТВЕТСТВИЕ
ГЛАВА I
Обхват
Член 91
Общ принцип
1. Когато бенефициер, посочен в член 92, не изпълнява правилата за кръстосано съответствие, посочени в член 93, на него му се налага административна санкция.
2. Посочената в параграф 1 административна санкция се налага само ако неспазването е резултат от действие или бездействие, за което въпросният бенефициер е пряко отговорен; и ако са изпълнени едното или двете от следните допълнителни условия:
a)
неспазването е свързано със селскостопанската дейност на бенефициера;
б)
площта на стопанството на бенефициера е засегната.
По отношение на горските райони обаче тази санкция не се прилага, ако не е поискана помощ за съответната площ в съответствие с член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
3. За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а)
„стопанство“ означава всички производствени единици и площи, управлявани от бенефициера, посочен в член 92, които са разположени на територията на една и съща държава членка;
б)
„изискване“ означава всяко индивидуално законоустановено изискване за управлението съгласно правото на Съюза, посочено в приложение II в рамките на даден акт, различаващо се по същество от всички други изисквания на същия акт.
Член 92
Заинтересовани бенефициери
Член 91 се прилага за бенефициери, получаващи директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 плащания съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и годишни премии съгласно член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Член 91 обаче не се прилага за бенефициери, участващи в схемата за подпомагане на дребни земеделски стопани, както е посочено в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Предвидената в този член санкция не се прилага и за подпомагането, посочено в член 28, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Член 93
Правила за кръстосано съответствие
1. Правилата за кръстосано съответствие се състоят от законоустановените изисквания към управлението съгласно правото на Съюза и стандартите за добро земеделско и екологично състояние на земята, установени на национално равнище, както са посочени в приложение II, свързани със следните области:
а)
околна среда, изменение на климата и добро земеделско състояние на земята;
б)
обществено здраве, здраве на животните и на растенията;
в)
хуманно отношение към животните.
2. Правните актове, посочени в приложение II относно законоустановените изисквания към управлението, се прилагат съобразно версията им в сила, а директивите - така, както се прилагат от държавите членки.
3. Освен това, по отношение на 2015 и 2016 г. правилата за кръстосано съответствие включват също поддържането на постоянни пасища. Държавите членки, които са били членове на Съюза на 1 януари 2004 г., гарантират, че земя, която е била заета от постоянни пасища към датата, посочена в заявленията за помощ за площите за 2003 г., се поддържа като заета от постоянни пасища в определените граници. Държавите членки, присъединили се към Съюза през 2004 г., гарантират, че земя, която е била заета от постоянни пасища към 1 май 2004 г., се поддържа като заета от постоянни пасища в посочените граници. България и Румъния гарантират, че земя, която е била заета от постоянни пасища към 1 януари 2007 г., продължава да се поддържа като заета от постоянни пасища в посочените граници. Хърватия гарантира, че земя, която е била заета от постоянни пасища към 1 юли 2013 г., продължава да се поддържа като заета от постоянни пасища в посочените граници.
Първата алинея не се прилага за земя, която е била заета от постоянни пасища и която трябва да бъде залесена, ако такова залесяване е съвместимо с околната среда и не включва насаждения с коледни елхи и с бързорастящи видове за краткосрочно отглеждане.
4. За да се вземе предвид параграф 3, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115, определящи правилата за поддържане на постоянни пасища, по-специално за да гарантира, че се предприемат мерки за поддържане на земята като постоянни пасища на ниво земеделски стопани, включително и индивидуални задължения, които трябва да се спазват, като например задължението за преобразуването на площи в постоянни пасища там, където се установи намаляване на съотношението на постоянните пасища.
За да се гарантира правилното изпълнение на задълженията на държавите членки, от една страна, и отделните земеделски стопани, от друга страна, по отношение на поддържането на постоянни пасища, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115 за установяване на условията и методите за определяне на съотношението между постоянни пасища и земеделска земя, което трябва да се поддържа.
5. За целите на параграфи 3 и 4, „постоянно пасище“ означава постоянно пасище съгласно определението в член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1120/2009 в неговия първоначален вариант.
Член 94
Задължения на държавите членки във връзка с доброто земеделско и екологично състояние
Държавите членки следят цялата земеделска площ, включително земята, която вече не се използва за целите на производството, да се поддържа в добро земеделско и екологично състояние. Държавите членки определят на национално или на регионално равнище минималните стандарти за бенефициерите за доброто земеделско и екологично състояние на земята, въз основа на рамката, установена в приложение II, като вземат предвид специфичните характеристики на съответните площи, включително почвено-климатичните условия, съществуващите системи за земеделие, използването на земята, сеитбооборота, земеделските практики и структурата на стопанствата.
Държавите членки не определят минимални изисквания, които не са установени в приложение II.
Член 95
Информация за бенефициерите
Държавите членки предоставят на заинтересованите бенефициери, ако е уместно по електронен път, списък на изискванията и стандартите, които трябва да спазват на равнище индивидуално стопанство, както и ясна и точна информация за тях.
ГЛАВА II
Системи за контрол и административни санкции във връзка с кръстосаното съответствие
Член 96
Проверки на кръстосаното съответствие
1. Където е уместно, държавите членки използват интегрираната система, установена в дял V, глава II, и по-специално в член 68, параграф 1, букви а), б), г) д) и е).
Държавите членки могат да използват съществуващите си системи за администриране и контрол, за да гарантират придържането към правилата за кръстосано съответствие.
Тези системи, и по-специално системата за идентификация и регистрация на животните, създадена в съответствие с Директива 2008/71/ЕО на Съвета (40) и регламенти (ЕО) № 1760/2000 и (ЕО) № 21/2004, са съвместими с интегрираната система, предвидена в дял V, глава II от настоящия регламент.
2. В зависимост от съответните изисквания, стандарти, актове или области на въпросното кръстосано съответствие, държавите членки могат да вземат решение да извършат административни проверки, по-специално такива, вече предвидени съгласно системите за контрол, приложими към съответното изискване, стандарт, акт или област на кръстосано съответствие.
3. Държавите членки извършват проверки на място с цел да се уверят дали бенефициерът спазва задълженията, посочени в настоящия дял.
4. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правилата за извършване на проверки, за да провери дали се спазват задълженията, предвидени съгласно настоящия дял, включително правила, даващи възможност при анализа на риска да се отчитат следните фактори:
а)
участието на даден земеделски стопанин в системата за съвети в селското стопанство, както е предвидено в дял III от настоящия регламент;
б)
участието на даден земеделски стопанин в система за сертифициране, ако тя обхваща съответните изисквания и стандарти.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Член 97
Прилагане на административната санкция
1. Административната санкция, предвидена в член 91, се налага, когато правилата за кръстосано съответствие не се изпълняват през цялата календарна година („съответната календарна година“) и това неспазване пряко се дължи на бенефициера, подал заявлението за помощ или искане за плащане през съответната календарна година.
Първата алинея се прилага mutatis mutandis за бенефициери, при които се установи неприлагане на правилата за кръстосано съответствие през целия тригодишен период, считано от 1 януари на годината след календарната година, в която е предоставено първото плащане по програмите за подпомагане за преструктуриране и конверсия, или през целия едногодишен период, считано от 1 януари на годината след календарната година, в която е предоставено плащане по програмите за подпомагане на реколтата на зелено, посочени в Регламент (ЕС) № 1308/2013 („съответните години“).
2. Когато земята се прехвърля през съответната календарна година или съответните години, параграф 1 се прилага и когато установеното неспазване е резултат на действие или бездействие, за които лицето, на което или от което се прехвърля земеделската земя, е пряко отговорно. Чрез дерогация от първото изречение, когато лицето, пряко отговорно за действието или бездействието, е подало заявление за помощ или искане за плащане в съответната календарна година или съответните години, административната санкция се налага на базата на общите суми на плащанията, посочени в член 92, които са предоставени или предстои да бъдат предоставени на въпросното лице.
За целите на настоящия параграф „прехвърляне“ означава всеки вид сделка, в резултат на която земеделската земя престава да бъде на разположение на прехвърлящия.
3. Независимо от параграф 1 и при спазване на правилата, които следва да се приемат съгласно член 101, държавите членки могат да решат да не налагат административни санкции по бенефициер или по календарна година, когато размерът на санкцията е 100 EUR или по-малко в зависимост от правилата.
Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в първата алинея, през следващата година компетентният орган предприема необходимите действия спрямо извадка от бенефициерите, с цел да провери, че бенефициерът е отстранил съответното констатирано неспазване. Бенефициерът се уведомява за констатацията и за задължението да предприеме мерки за отстраняване на неспазването.
4. Налагането на административна санкция не оказва влияние върху законосъобразността и редовността на плащанията, по отношение на които тя се прилага.
Член 98
Прилагане на административните санкции в България, Хърватия и Румъния
За България и Румъния административните санкции, посочени в член 91, се прилагат най-късно считано от 1 януари 2016 г. по отношение на законоустановените изисквания към управлението в областта на хуманното отношение към животните, посочени в приложение II.
За Хърватия санкциите, посочени в член 91, се прилагат съгласно следния график по отношение на законоустановените изисквания за управление (ЗИУ), посочени в приложение II:
а)
от 1 януари 2014 г. за ЗИУ 1-3 и ЗИУ 6-8;
б)
от 1 януари 2016 г. за ЗИУ 4, ЗИУ 5, ЗИУ 9 и ЗИУ 10;
в)
от 1 януари 2018 г. за ЗИУ 11-13.
Член 99
Изчисляване на административната санкция
1. Административната санкция, посочена в член 91, се прилага посредством намаляване или изключване на цялата сума на плащанията, посочени в член 92, които са предоставени или предстои да се предоставят на съответния бенефициер във връзка със заявленията за помощ, които е подал или ще подаде в хода на календарната година, в която е констатирано неспазването.
При изчисляването на намаляванията и изключванията се вземат предвид тежестта, степента, продължителността и повтаряемостта на констатираното неспазване, както и критериите, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
2. В случай на неспазване поради небрежност процентът на намалението не надвишава 5 %, а в случаите на повторно неспазване не надвишава 15 %.
Държавите членки могат да въведат система за ранно предупреждение, която се прилага за случаите на неспазване, които предвид своята незначителна тежест, обхват и продължителност не водят до намаляване или изключване, ако това е надлежно обосновано. Когато държава членка реши да използва тази възможност компетентният орган изпраща ранно предупреждение на бенефициера, с което го уведомява за своите констатации и за неговото задължение да предприеме мерки за отстраняване на неспазването. Ако при последваща проверка се установи, че неспазването не е отстранено, намаляването съгласно първа алинея се прилага със задна дата.
При случаите обаче на неспазване, които представляват пряка опасност за общественото здраве или за здравето на животните винаги се прилага намаляване или изключване.
Държавите членки могат да предоставят на бенефициерите, които за първи път получават ранно предупреждение, приоритетен достъп до системата за съвети в селското стопанство.
3. В случай на умишлено неспазване процентът на намаляването по принцип е не по-нисък от 20 % и може да доведе до цялостно изключване от една или няколко схеми за подпомагане и може да се прилага в продължение на една или повече календарни години.
4. При всички случаи общата сума на намаляванията и изключванията от помощ за една календарна година не може да е по-голяма от общата сума, предвидена в параграф 1, първа алинея.
Член 100
Суми, получени в резултат на кръстосано съответствие
Държавите членки могат да задържат 25 % от сумите, получени в резултат на прилагането на намаляванията и изключванията, посочени в член 99.
Член 101
Правомощия на Комисията във връзка с налагането и изчисляването на административните санкции
1. За да се осигури правилно разпределение на средствата между бенефициерите и ефикасно, последователно и недискриминационно осъществяване на кръстосаното съответствие, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 115:
а)
за създаването на хармонизирана основа за посоченото в член 99 изчисляване на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие, като се отчитат намаляванията, свързани с финансовата дисциплина;
б)
относно условията за налагане и изчисляване на административните санкции във връзка с кръстосано съответствие, включително при неспазване, което пряко се дължи на съответния бенефициер.
2. Комисията приема актове за изпълнение, с които установява подробни процедурни и технически правила по отношение на изчисляването и прилагането на административните санкции, посочени в членове 97 - 99, включително по отношение на бенефициерите, които представляват група лица съгласно членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ДЯЛ VII
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА I
Комуникация
Член 102
Съобщаване на информация
1. В допълнение към разпоредбите, постановени в секторните регламенти, държавите членки изпращат на Комисията следната информация, декларации и документи:
а)
за акредитираните разплащателни агенции и акредитираните координиращи органи:
i)
документите за акредитацията им;
ii)
тяхната функция (акредитирана разплащателна агенция или акредитиран координиращ орган);
iii)
когато е приложимо, оттеглянето на акредитацията им;
б)
за органите по сертифициране:
i)
тяхното наименование;
ii)
адреса им;
в)
за мерките във връзка с операциите, финансирани от Фондовете:
i)
декларации за разходите, имащи също така значението на искания за изплащане на разходите, подписани от името на акредитираната разплащателна агенция или от акредитирания координиращ орган и придружени от необходимата информация;
ii)
оценка на размерите на техните финансови нужди по отношение на ЕФГЗ, а по отношение на ЕЗФРСР - актуализирани прогнозни декларации за разходите, които ще бъдат предадени през същата година, и прогнозни декларации за разходите за следващата финансова година;
iii)
декларация за управлението и годишните счетоводни отчети на акредитираните разплащателни агенции;
iv)
годишно обобщение на резултатите от всички налични одити и проверки, извършени съгласно плана и подробните разпоредби, залегнали в специфичните правила за сектора.
Годишните счетоводни отчети на акредитираните разплащателни агенции, отнасящи се до разходи по ЕЗФРСР, се предават за всяка индивидуална програма.
2. Държавите членки подробно информират Комисията относно мерките, предприети за осигуряване на доброто земеделско и екологично състояние, посочено в член 94 и подробностите за системата за съвети в селското стопанство, посочена в дял III.
3. Държавите членки информират редовно Комисията за прилагането на интегрираната система, посочена в дял V, глава II. Комисията организира обмяна на становища по този въпрос с държавите членки.
Член 103
Поверителност
1. Държавите членки и Комисията предприемат всички необходими мерки за гарантиране на поверителността на предадената или получена информация при прилагането на мерките за инспекция и уравняване на сметките съгласно настоящия регламент.
Правилата, установени в член 8 от Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 се прилагат към тази информация.
2. Без да се засягат националните разпоредби във връзка със съдебното производство, информацията, събрана в процеса на проверка, предвиден в дял V, глава III, е защитена от професионалната тайна. Тя не може да се съобщава на други лица, освен на тези, които поради своите функции в държавите членки или в институциите на Съюза е необходимо да са запознати с нея за изпълнението на тези функции.
Член 104
Правомощия на Комисията
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила относно:
а)
формата, съдържанието, интервалите, сроковете и разпоредбите относно предаването или предоставянето на разположение на Комисията на:
i)
разходните декларации и разчети и тяхното актуализиране, включително целевите приходи
ii)
декларацията за управлението и годишните счетоводни отчети на разплащателните агенции, както и резултатите от всички налични проведени одити и проверки;
iii)
докладите за заверка на счетоводните отчети,
iv)
наименованията и конкретните данни за акредитираните разплащателни агенции, акредитираните координиращи органи и сертифициращите органи;
v)
условията за отчитане и изплащане на разходите, финансирани от Фондовете;
vi)
нотификациите за извършените финансови корекции от държавите членки във връзка с операциите или програмите за развитие на селските райони, както и обобщените доклади за процедурите по възстановяване на средства, предприети от държавата членка в отговор на установени нередности;
vii)
информация за мерките, предприети съгласно член 58.
б)
договореностите относно обмена на информация и документи между Комисията и държавите членки, както и във връзка със създаването на информационни системи, включително по отношение на вида, формата и съдържанието на данните, подлежащи на обработване от тези системи и съответните правила за съхранение на данните;
в)
нотификацията до Комисията от държавите членки относно информация, документи, статистически данни и доклади, както и сроковете и методите за нотифицирането им.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ГЛАВА II
Използване на еврото
Член 105
Общи принципи
1. Сумите, посочени в решенията на Комисията за приемане на програмите за развитие на селските райони, бюджетните задължения и изплатените от Комисията суми и удостоверените или сертифицирани суми на разходите и сумите по декларациите за разходите от държавите членки се изразяват и изплащат в евро.
2. Цените и сумите, определени в секторното законодателство в областта на селското стопанство, се изразяват в евро.
Те се предоставят или събират в евро в държавите членки, които са приели еврото, и в националната валута в останалите държави членки.
Член 106
Обменен курс и правопораждащ факт
1. Цените и сумите, посочени в член 105, параграф 2, се конвертират в националната валута в държавите членки, които не са приели еврото, като се използва обменен курс.
2. Правопораждащият факт за валутния курс е:
а)
приключването на митническите формалности по вноса и износа по отношение на сумите, събирани или отпускани при търговията с трети държави;
б)
фактът, при който се постига икономическата цел на операцията, във всички останали случаи.
3. Когато в полза на бенефициера се извършва директно плащане, предвидено в Регламент (ЕО) № 1307/2013, във валута, различна от еврото, държавите членки конвертират сумата на помощта от евро в съответната национална валута въз основа на последния обменен курс, определен от Европейската централна банка преди 1 октомври от годината, за която е отпусната помощта.
Чрез дерогация от първа алинея, в надлежно обосновани случаи държавите членки могат да решат да осъществят конвертирането въз основа на средната стойност на обменните курсове, определени от Европейската централна банка през месеца, предхождащ 1 октомври от годината, за която е отпусната помощта. Избралите тази възможност държави членки определят и публикуват този среден курс преди 1 декември на същата година.
4. По отношение на ЕФГЗ, когато изготвят декларациите си за разходи, държавите членки, които не са приели еврото, прилагат същия обменен курс, който са използвали при извършването на плащанията на бенефициерите или са получавали приходи, съгласно разпоредбите на настоящата глава.
5. За да се определи правопораждащият факт, посочен в параграф 2, или за да се фиксира по причини, свързани конкретно с организацията на пазара или със съответната сума, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115, съдържащи правила за тези правопораждащи факти и за обменния курс, който следва да се използва. Конкретният правопораждащ факт се определя, като се вземат предвид следните критерии:
а)
действителната приложимост на корекциите във валутния курс във възможно най-кратък срок;
б)
сходството в правопораждащите факти за аналогични операции, осъществени в организацията на пазара;
в)
съгласуваността при правопораждащите факти за различните цени и суми, отнасящи се до организацията на пазара;
г)
приложимостта и ефективността на проверките по прилагането на подходящите валутни курсове.
6. С цел да се избегне прилагането на различни обменни курсове от държавите членки, които не са приели еврото, от една страна при осчетоводяването на постъпленията или изплатените помощи на бенефициери в различна от еврото валута, а от друга - при изготвянето на разходните декларации от разплащателните агенции, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115, определящи правила за приложимия обменен курс при съставянето на разходните декларации и осчетоводяването от съответната разплащателна агенция на операциите по публично съхранение.
Член 107
Предпазни мерки и дерогации
1. Комисията може да приема актове за изпълнение с цел гарантиране на спазването на правото на Съюза, ако съществува опасност то да бъде застрашено от извънредни монетарни практики, свързани с националната валута. Тези актове за изпълнение могат да представляват дерогация единствено от съществуващи правила за срок, който е строго необходим.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Европейският парламент, Съветът и държавите членки биват уведомявани незабавно относно мерките, посочени в първа алинея.
2. Когато има опасност извънредните монетарни практики по отношение на националната валута да застрашат прилагането на правото на Съюза, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115, чрез дерогация от настоящия раздел, по-специално в следните случаи:
а)
когато дадена държава прибягва до необичайни обменни техники като множествените валутни курсове или изпълнява споразумения за бартерна търговия;
б)
когато държавите имат валути, които не се котират на официалните валутни пазари, или тенденциите в развитието на тези валути е възможно да доведат до нарушение на търговията.
Член 108
Използване на еврото от държави членки извън еврозоната
1. Ако държава членка, която не е въвела еврото, реши да изплаща в евро разходи, породени от секторното законодателство в областта на селското стопанство, вместо в своята национална парична единица, държавата членка предприема мерки, чрез които се гарантира, че използването на еврото не осигурява систематично предимство спрямо използването на националната парична единица.
2. Държавата членка уведомява Комисията за планираните мерки преди те да породят действие. Мерките не могат да породят действие преди Комисията да уведоми за съгласието си с тях.
ГЛАВА III
Доклад и оценка
Член 109
Годишен финансов доклад
До края на септември всяка година, следваща бюджетната година, Комисията изготвя финансов доклад относно управлението на Фондовете през предходната финансова година, който тя представя на Европейския парламент и на Съвета.
Член 110
Мониторинг и оценка на ОСП
1. Създава се обща рамка за мониторинг и оценка, с цел да се измерят резултатите от ОСП и по-специално резултатите от:
а)
директните плащания, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
пазарните мерки, предвидени в Регламент (ЕС) № 1308/2013;
в)
мерките за развитие на селските райони, предвидени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и от
г)
разпоредбите на настоящия регламент.
Комисията следи изпълнението на тези мерки на политиката на основата на докладване от държавите членки в съответствие с правилата, определени в регламентите, посочени в първа алинея. Комисията въвежда многогодишен план за оценка, включително за периодични оценки на конкретни инструменти, които тя ще извършва.
За да осигури ефективно измерване на резултатите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 115 относно съдържанието и изграждането на тази рамка.
2. Резултатите от мерките на ОСП, посочени в параграф 1, се измерват по отношение на следните цели:
а)
ефективно производство на храни с акцент върху приходите от селскостопанска дейност, производителността в селското стопанство и стабилността на цените;
б)
устойчиво управление на природните ресурси и действията, свързани с климата, с акцент върху емисиите на парникови газове, биологичното разнообразие, почвите и водите;
в)
балансирано териториално развитие, с акцент върху заетостта в селските райони, растежа и бедността в селските райони.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на набор от показатели, специфични за целите, посочени в първата алинея. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
Показателите са свързани със структурата и целите на политиката и дават възможност да се оценят напредъкът, ефикасността и ефективността на политиката по отношение на тези цели.
3. Рамката за мониторинг и оценка отразява структурата на ОСП, както следва:
а)
относно директните плащания, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013, пазарните мерки, предвидени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, и разпоредбите на настоящия регламент, Комисията извършва мониторинг на тези инструменти въз основа на докладите на държавите членки в съответствие с правилата, определени в посочените регламенти. Комисията разработва многогодишен план за оценка за периодични оценки на конкретни инструменти, които се извършват под ръководството на Комисията. Оценките се извършват своевременно от независими оценители.
б)
мониторингът и оценката на интервенционните мерки на политиката за развитие на селските райони се извършват в съответствие с членове 67-79 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Комисията гарантира, че комбинираното въздействие на всички инструменти на ОСП, посочени в параграф 1, се измерва и оценява във връзка с общите цели, посочени в параграф 2. Приносът на ОСП за постигането на общите цели се измерва и оценява въз основа на общи показатели за въздействието, а свързаните конкретни цели - въз основа на показатели за резултатите. Въз основа на предоставените доказателства при оценките на ОСП, включително оценките на програмите за развитие на селските райони, както и на други значими източници на информация, Комисията изготвя доклади за измерването и оценката на съвместните резултати от всички инструменти на ОСП.
4. Държавите членки предоставят на Комисията цялата информация, необходима за извършването на мониторинга и оценката на съответните мерки. Доколкото е възможно, тази информация се основава на доказани източници на данни като Системата за земеделска счетоводна информация и Евростат.
Комисията взема предвид по-специално нуждата от данни и полезните взаимодействия между източниците на данни, особено използването им за статистически цели, когато е уместно.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила относно информацията, която държавите членки трябва да изпращат, като взема предвид необходимостта да се избегне излишната административна тежест, както и относно нуждите от данни и полезните взаимодействия между потенциалните източници на данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
5. До 31 декември 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета първоначален доклад за прилагането на настоящия член, включително първите резултати за постиженията на ОСП. До 31 декември 2021 г. се представя втори доклад, включително оценка на постиженията на ОСП.
ГЛАВА IV
Прозрачност
Член 111
Публикуване на бенефициерите
1. Държавите членки гарантират ежегодно публикуване ex post на бенефициерите на Фондовете. Това публикуване включва:
а)
без да се засягат разпоредбите на член 112, параграф 1 от настоящия регламент, името на бенефициера, както следва:
i)
лично и фамилно име в случаите, когато бенефициерът е физическо лице;
ii)
пълното регистрирано юридическо наименование в случаите, когато бенефициерът е юридическо лице със самостоятелна правосубектност по законодателството на съответната държава членка;
iii)
пълното регистрирано наименование на асоциацията или приетото официално наименование в случаите, когато бенефициерът е асоциация без собствена правосубектност;
б)
общината, в която бенефициерът живее или е регистриран, и пощенския код, когато е наличен, или част от него за обозначаване на общината;
в)
изплатените суми по всяка мярка, финансирана от Фондовете, получени от всеки бенефициер през съответната финансова година;
г)
естеството и описанието на мерките, финансирани от Фондовете, по които се предоставя посоченото в буква в) подпомагане.
Посочената в първата алинея информация се оповестява на единен уебсайт във всяка отделна държава членка. Тя остава на разположение за срок от две години след датата на първоначалното публикуване.
2. Относно плащанията по мерките, финансирани от ЕЗФРСР и посочени в параграф 1, първа алинея, буква в), подлежащите на публикуване суми съответстват на общото публично финансиране, което включва приноса както на Съюза, така и на държавите членки.
Член 112
Праг
Държавите членки не публикуват името на бенефициер, както е предвидено в член 111а, параграф 1, първа алинея, буква а) от настоящия регламент в следните ситуации:
а)
в случаите, при които държави членки въвеждат схемата за подпомагане на дребни земеделски стопани, предвидена в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако размерът на получената от бенефициер помощ за една година е равен или по-малък от размера, определен от държавата членка, както е посочено в член 63, параграф 1, втора алинея или в член 63, параграф 2, втора алинея от посочения регламент;
б)
в случаите, при които държави членки не въвеждат схемата за подпомагане на дребни земеделски стопани, предвидена в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако размерът на получената от бенефициер помощ за една година е равен или по-малък от 1 250 EUR.
Когато се прилага първа алинея, буква а), сумите, определени от държавите членки съгласно член 63 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и нотифицирани на Комисията съгласно същия регламент се оповестяват от Комисията в съответствие с правилата, приети по член 114г.
Когато се прилага първият параграф на посочения член, държавите членки публикуват информацията, определена в член 111, параграф 1, първа алинея, букви б), в) и г) и бенефициерът се идентифицира чрез код. Държавите членки вземат решение относно формата на този код.
Член 113
Информация за бенефициерите
Държавите членки информират бенефициерите, че техните данни ще бъдат публикувани в съответствие с член 111 и че могат да бъдат обработвани от одитиращи или разследващи органи на Съюза и на държавите членки с цел опазване на финансовите интереси на Съюза.
Съгласно изискванията на Директива 95/46/ЕО, когато става въпрос за лични данни, държавите членки информират бенефициерите относно правата им в съответствие с правилата за защита на данните и относно процедурите, прилагани за упражняване на тези права.
Член 114
Правомощия на Комисията
Комисията приема актове за изпълнение, с които определя правила за:
а)
формата, включително и начина на представяне по мерки, както и за графика за публикуване, предвиден в членове 111 и 112;
б)
еднаквото прилагане на член 113;
в)
сътрудничеството между Комисията и държавите членки.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 116, параграф 3.
ДЯЛ VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 115
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 и 120, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 и 120 се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 и 120може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110, 120, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на актана Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 116
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наречен „Комитет по земеделските фондове“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
За целите на членове 15, 58, 62, 63, 64, 65, 66, 75, 7778, 89, 90, 96, 101 и 104, по отношение на въпроси, свързани с директните плащания, развитието на селските райони и/или общата организация на пазарите, Комисията се подпомага от Комитета по земеделските фондове, Комитета за директните плащания, Комитета за развитието на селските райони и/или Комитета за общата организация на селскостопанските пазари, създадени съответно с настоящия регламент, Регламент (ЕС) № 1307/2013, Регламент (ЕС) № 1305/2013 и Регламент (ЕС) № 1308/2013. Тези комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете, посочени в член 8, когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 117
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите на изпълнението на задълженията си по управление, контрол и одит, както и мониторинг и оценка съгласно настоящия регламент, и по-конкретно за целите на задълженията, предвидени в дял II, глава II, дял III, дял IV, глави III и IV, дялове V и VI и дял VII, глава III, както и за целите на статистиката, и не обработват тези данни по начин, който е несъвместим с тази цел.
2. Когато лични данни се обработват за целите на мониторинга и оценката съгласно дял VII, глава III, както и за целите на статистиката, те се правят анонимни и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с правилата на Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който позволява идентифицирането на субекта на данните, за срок, по-дълъг от необходимото за целите, за които тези данни са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимото национално право и право на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни могат да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те се ползват с правата, предвидени в правилата за защита на данните съответно в Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
5. Настоящият член е съобразен с разпоредбите на членове 111-114.
Член 118
Степен на изпълнение
Държавите членки носят отговорност за изпълнението на програмите и задачите съгласно настоящия регламент до степента, която смятат за уместна, в съответствие с тяхната приложима институционална, правна и финансова рамка и при спазване на настоящия регламент и други имащи отношение правила на Съюза.
Член 119
Отмяна
1. Регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 се отменят.
Член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 обаче и съответните правила за изпълнение продължават да се прилагат до 31 декември 2014 г.
2. Позоваванията на отменените регламенти се смятат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 120
Преходни мерки
За да се осигури безпрепятствен преход от разпоредбите на отменените регламенти, посочени в член 118, към разпоредбите, установени в настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове съгласно член 115 по отношение на случаите, за които може да се приложат дерогации от правилата, предвидени в настоящия регламент, или допълнения към тези правила.
Член 121
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
2. Прилагат се обаче следните разпоредби както следва:
а)
членове 7, 8, 16, 5, 26 и 43 - от 16 октомври 2013 г.;
б)
членове 18 и 40за разходите, направени след 16 октомври 2013 г.;
в)
член 52 - от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
UREDBA (EU) št. 1306/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 17. decembra 2013
o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom "Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem" so opredeljeni morebitni izzivi, cilji in usmeritve skupne kmetijske politike (SKP) po letu 2013. Na podlagi razprave o tem sporočilu bi bilo treba SKP reformirati s 1. januarjem 2014. Ta reforma bi morala zajemati vse glavne instrumente SKP, vključno z Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 (2). Izkušnje, pridobljene pri izvajanju navedene uredbe kažejo, da je treba prilagoditi nekatere prvine mehanizma financiranja in spremljanja. Zaradi obsega reforme je primerno razveljaviti Uredbo (ES) št. 1290/2005 in jo nadomestiti z novim besedilom. Z reformo bi bilo treba tudi čim bolj uskladiti, racionalizirati in poenostaviti njene določbe.
(2)
Da se dopolnijo ali spremenijo nekatere nebistvene določbe te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) sprejme delegirane akte v zvezi z akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov, obveznostmi plačilnih agencij glede javne intervencije ter pravil o vsebini nalog upravljanja in kontrole teh agencij, ukrepi, ki se financirajo iz splošnega proračuna Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: proračun Unije) v okviru javne intervencije, in vrednotenjem dejavnosti v povezavi z javno intervencijo. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi odstopanja, ki se uporabljajo v primeru neupravičenosti plačil, ki jih plačilne agencije upravičencem izvršijo pred prvim mogočim dnem plačila ali po zadnjem mogočem dnevu plačila, in kompenzacijo med odhodki in prihodki v okviru Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP). To pooblastilo bi moralo zajemati tudi metode, ki se uporabijo pri obveznostih in plačilu zneskov, če do začetka proračunskega leta še ni bil sprejet proračun Unije ali če skupni znesek načrtovanih obveznosti presega prag, določen v členu 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (3).
Poleg tega bi moralo to pooblastilo zajemati tudi odlog mesečnih plačil Komisije državam članicam v zvezi z odhodki v okviru EKJS in pogoje, v skladu s katerimi Komisija zmanjša ali začasno prekine vmesna plačila državam članicam v okviru EKSRP. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi začasno prekinitev mesečnih plačil ali vmesnih plačil, za katera ustrezni statistični podatki niso bili pravočasno poslani, posebne obveznosti držav članic v zvezi s pregledi, merila in metodologijo za uporabo popravkov v okviru postopka potrjevanja skladnosti in izterjavo dolgov. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi zahteve v zvezi s carinskimi postopki, prekinitvijo pomoči in kaznimi v primeru neizpolnjevanja pogojev za upravičenost in zaveze ali druge obveznosti, ki izhajajo iz uporabe področne kmetijske zakonodaje. To pooblastilo bi moralo zajemati tudi tržne ukrepe, za katere lahko Komisija začasno prekine mesečna plačila, pravila o varščinah ter delovanje integriranega administrativnega in kontrolnega sistema in ukrepe, izključene iz pregleda transakcij. Podobno bi to pooblastilo moralo zajemati tudi spremembo zneska prejemkov ali plačil, pod katerim pregleda trgovinskega dokumenta podjetij na podlagi te uredbe običajno ne bi bilo treba opravljati, kazni, ki se uporabijo v okviru navzkrižne skladnosti, zahteve glede kontrol v vinskem sektorju in pravila glede ohranjanja trajnih pašnikov. Nazadnje bi to pooblastilo moralo zajemati pravila glede operativnega dogodka in menjalnega tečaja za države članice, ki ne uporabljajo eura, ukrepe za zaščito uporabe prava Unije, če obstaja verjetnost, da bi njegovo uporabo ogrozile izredne monetarne prakse, povezane z nacionalno valuto, v zvezi z vsebino skupnega okvira spremljanja in vrednotenja ukrepov, sprejetih na podlagi SKP, ter v zvezi s prehodnimi ukrepi. Zlasti je pomembno, da
Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(3)
SKP obsega vrsto ukrepov, vključno z ukrepi za razvoj podeželja. Pomembno je zagotoviti financiranje teh ukrepov, ki bo prispevalo k doseganju ciljev SKP. Glede na to, da imajo ti ukrepi nekatere skupne elemente, hkrati pa se v več pogledih razlikujejo, bi moralo biti njihovo financiranje združeno v istem nizu določb. Po potrebi bi morale te določbe omogočati različno obravnavo. Z Uredbo (ES) št. 1290/2005 sta bila ustanovljena dva evropska kmetijska sklada, in sicer EKJS in EKSRP (v nadaljnjem besedilu: Sklada). Ta Sklada bi bilo treba ohraniti.
(4)
Za ukrepe iz te uredbe bi bilo treba uporabljati Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 in določbe, sprejete na podlagi navedene uredbe. Ta uredba vsebuje zlasti določbe o deljenem upravljanju z državami članicami na podlagi načel dobrega finančnega poslovodenja, preglednosti in nediskriminacije ter določbe o vlogi akreditiranih organov in o proračunskih načelih, torej določbe, ki bi jih bilo treba upoštevati v okviru te uredbe.
(5)
Za zagotovitev skladnosti med praksami držav članic in harmonizirane uporabe klavzule o višji sili s strani držav članic bi morala ta uredba po potrebi določati izjeme v primeru višje sile in izjemnih okoliščin, pa tudi neizčrpen seznam možnih primerov višje sile in izjemnih okoliščin, ki jih priznajo pristojni nacionalni organi. Ti organi bi morali sprejeti odločitev o višji sili ali izjemnih okoliščinah za vsak primer posebej, na podlagi ustreznih dokazil in ob uporabi koncepta višje sile v okviru kmetijske zakonodaje Unije, vključno ob upoštevanju sodne prakse Sodišča.
(6)
Odhodke SKP, vključno z odhodki za razvoj podeželja, bi bilo treba financirati iz Skladov v okviru proračuna Unije, in sicer neposredno ali v okviru deljenega upravljanja z državami članicami. Treba bi bilo natančno določiti vrste ukrepov, ki se lahko financirajo iz Skladov.
(7)
Treba bi bilo predvideti določbe o akreditaciji plačilnih agencij s strani držav članic in o uvedbe postopkov za pridobitev izjav o upravljanju ter za pridobitev potrditve za sisteme upravljanja in spremljanja ter potrditve letnih obračunov s strani neodvisnih organov. Da se poleg tega zagotovi preglednost nacionalnih pregledov, zlasti pri postopkih za odobritev, potrditev veljavnosti in izplačila, ter zmanjša upravno breme in breme revizij za Komisijo in države članice v primerih, ko je potrebna akreditacija za vsako posamezno plačilno agencijo, bi bilo treba omejiti število organov in teles, ki so jim dodeljena ta pooblastila, ob upoštevanju ustavne ureditve posamezne države članice. Da bi se izognili nepotrebnim stroškom reorganizacije, bi države članice morale imeti možnost, da ohranijo toliko plačilnih agencij, kot jih je bilo akreditiranih pred začetkom veljavnosti te uredbe.
(8)
Kadar država članica akreditira več kot eno plačilno agencijo, mora imenovati en sam javni usklajevalni organ, ki zagotavlja usklajenost pri upravljanju sredstev, zagotovi povezavo med Komisijo in različnimi akreditiranimi plačilnimi agencijami in, da so Komisiji hitro na voljo zahtevani podatki o dejavnostih različnih plačilnih agencij. Javni usklajevalni organ bi moral tudi sprejeti in usklajevati ukrepe za odpravo splošnih pomanjkljivosti in Komisijo obveščati o nadaljnjih ukrepih. Poleg tega bi moral ta organ spodbujati in po možnosti zagotavljati enotno uporabo skupnih pravil in standardov.
(9)
Samo z uporabo plačilnih agencij, ki so jih akreditirale države članice, je razumno jamstvo, da so bili izvedeni potrebni pregledi pred odobritvijo pomoči Unije upravičencem. Zato bi bilo treba v tej uredbi jasno določiti, da se lahko iz proračuna Unije povrnejo samo odhodki akreditiranih plačilnih agencij.
(10)
Da bi se upravičenci bolj zavedali razmerja med kmetijskimi praksami in upravljanjem kmetijskih gospodarstev na eni strani ter standardi glede okolja, podnebnih sprememb, dobrega kmetijskega stanja zemljišč, varnosti hrane, javnega zdravja, zdravja živali in rastlin ter dobrobiti živali na drugi strani, morajo države članice vzpostaviti celovit sistem kmetijskega svetovanja, v okviru katerega se upravičencem nudijo nasveti. Sistem kmetijskega svetovanja ne bi smel na noben način vplivati na obveznost in odgovornost upravičencev do spoštovanja teh standardov. Države članice bi morale tudi zagotoviti jasno ločevanje med svetovanjem in pregledi.
(11)
Sistem kmetijskega svetovanja bi moral zajemati vsaj obveznosti na ravni kmetijskega gospodarstva, ki izhajajo iz standardov in zahtev glede navzkrižne skladnosti. Prav tako bi moral navedeni sistem zajemati zahteve, ki jih je treba upoštevati v zvezi s kmetijskimi praksami, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje in ohranjanje kmetijskih površin v skladu z Uredbo(EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) ter ukrepi na ravni kmetijskega gospodarstva, predvidenimi v programih razvoja podeželja, ki so namenjeni posodabljanju kmetijskih gospodarstev, krepitvi konkurenčnosti, sektorskemu povezovanju, inovacijam, tržni usmerjenosti ter spodbujanju podjetništva.
Navedeni sistem bi moral zajemati tudi zahteve, ki jih upravičencem naložijo države članice za izvajanje določenih določb Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5) ter za izvajanje člena 55 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (6), zlasti zahteve glede skladnosti s splošnimi načeli integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi iz člena 14 Direktive 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7).
(12)
Uporaba sistema kmetijskega svetovanja bi morala biti za upravičence prostovoljna. Vsem upravičencem, tudi kmetom, ki v okviru SKP ne prejemajo podpore, bi moralo biti omogočeno sodelovanje v sistemu. Vendar pa bi lahko države članice določile prednostna merila. Zaradi narave sistema je primerno, da se informacije, pridobljene med potekom svetovalne dejavnosti, obravnavajo kot zaupne, razen v primerih resnih kršitev prava Unije ali nacionalnega prava. Za zagotovitev učinkovitosti sistema bi morali biti svetovalci primerno kvalificirani in se redno usposabljati.
(13)
Komisija bi morala državam članicam zagotoviti finančna sredstva iz EKJS, ki so potrebna za kritje odhodkov, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije, v obliki povračil po knjiženju odhodkov, ki jih izvršijo te agencije. Dokler niso povračila v obliki mesečnih plačil izplačana, morajo države članice dati na voljo potrebna finančna sredstva glede na potrebe svojih akreditiranih plačilnih agencij. Države članice in upravičenci, vključeni v izvajanje SKP, bi morali sami kriti administrativne stroške in stroške za osebje
(14)
Z uporabo agrometeorološkega sistema ter pridobivanjem in izpopolnjevanjem satelitskih posnetkov naj bi Komisiji omogočili zlasti upravljanje kmetijskih trgov, lažje spremljanje kmetijskih odhodkov ter srednjeročno in dolgoročno spremljanje kmetijskih virov. Poleg tega bi bilo treba na podlagi izkušenj, pridobljenih pri uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 165/94 (8), nekatere njene določbe vključiti v to uredbo in posledično bi bilo treba Uredbo (ES) št. 165/94 razveljaviti.
(15)
Zaradi spoštovanja proračunske discipline je treba določiti letno zgornjo mejo odhodkov, ki jih financira EKJS, in pri tem upoštevati najvišje zneske, ki so bili za ta sklad določeni v večletnem finančnem okviru, določenem v Uredbi Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (9) [VFO].
(16)
Proračunska disciplina zahteva tudi, da je treba letno zgornjo mejo odhodkov, ki jih financira EKJS, upoštevati v vseh okoliščinah in v vseh fazah proračunskega postopka in izvrševanja proračuna. Zato je treba nacionalno zgornjo mejo za neposredna plačila na državo članico, določeno v Uredbi (EU) št. 1307/2013, upoštevati kot finančno zgornjo mejo za ta neposredna plačila za zadevno državo članico, ter zagotoviti, da povračila teh plačil upoštevajo finančno zgornjo mejo. Proračunska disciplina poleg tega tudi zahteva, da se pri vseh pravnih aktih Unije na področju SKP, ki jih predlaga Komisija ali jih sprejme Unija ali Komisija ter jih financira EKJS, upošteva letna zgornja meja odhodkov, financiranih iz tega Sklada.
(17)
Da se zagotovi, da zneski za financiranje SKP ne presežejo letnih zgornjih mej, bi bilo treba ohraniti finančni mehanizem iz Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (10), v skladu s katerim se prilagodi raven neposredne podpore. Kadar Evropski parlament in Svet ne določita teh prilagoditev pred 30. junijem koledarskega leta, za katerega se uporabljajo, bi morala biti za to pooblaščena Komisija.
(18)
Za podporo kmetijskemu sektorju v primeru večjih kriz, ki vplivajo na kmetijsko proizvodnjo ali distribucijo, bi se morala vzpostaviti rezerva za krize, in sicer tako, da se na začetku vsakega leta uporabi znižanje neposrednih plačil z mehanizmom finančne discipline.
(19)
V členu 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 je določeno, da se odobritve, za katere obveznosti niso prevzete, v zvezi z ukrepi iz člena 4(1) te uredbe lahko prenesejo samo v naslednje proračunsko leto ter da se lahko takšen prenos uporabi za dodatna plačila samo tistim končnim prejemnikom, za katere je bila v predhodnem proračunskem letu uporabljena prilagoditev neposrednih plačil v skladu s členom 25 te uredbe. Zato, kadar se odobritve tako prenesejo v naslednje proračunsko leto, bi morale nacionalne uprave v enem proračunskem letu izvršiti plačila dvema populacijama upravičencev do neposrednih plačil: na eni strani povrniti neporabljeni preneseni znesek v okviru finančne discipline kmetom, za katere se je v preteklem proračunskem letu izvajala finančna disciplina, na drugi strani pa izvršiti neposredna plačila v proračunskem letu N tistim kmetom, ki so vložili zahtevke zanje. Da bi preprečili pretirano upravno obremenitev nacionalnih uprav, bi bilo treba določiti odstopanje od četrtega pododstavka člena 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, na podlagi katerega bi nacionalne uprave lahko povrnile znesek, prenesen v proračunsko leto N, kmetom, za katere se proračunska disciplina izvaja v letu N, namesto kmetom, za katere se je proračunska disciplina izvajala v letu N-1.
(20)
Ukrepi, sprejeti za določanje finančnega prispevka Skladov za namen izračuna finančnih zgornjih mej, ne vplivajo na pristojnosti proračunskega organa, določene v PDEU. Ti ukrepi bi morali zato temeljiti na referenčnih zneskih, določenih v skladu z Medinstitucionalnim sporazumom z dne 19. novembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju in Uredbo (EU, Euratom) št. 1311/2013.
(21)
Proračunska disciplina zahteva tudi nenehno preverjanje srednjeročnega proračunskega stanja. Zato bi morala Komisija ob predložitvi predloga proračuna za posamezno leto Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti svoje napovedi in analize ter po potrebi zakonodajalcu predlagati ustrezne ukrepe. Da se zagotovi upoštevanje letne zgornje meje, bi morala Komisija tudi vedno v celoti uporabiti svoja pooblastila za upravljanje ter Evropskemu parlamentu in Svetu ali Svetu po potrebi predlagati ustrezne ukrepe za izravnavo proračunskega stanja. Če na koncu proračunskega leta zaradi zahtevkov za povračilo, ki jih predložijo države članice, letne zgornje meje ni mogoče upoštevati, bi morala Komisija imeti možnost sprejeti ukrepe, ki bi omogočili začasno razdelitev razpoložljivih proračunskih sredstev med države članice v sorazmerju z njihovimi zahtevki za neporavnana povračila ter upoštevanje zgornje meje, določene za zadevno leto. Za plačila zadevnega leta bi bilo treba bremeniti naslednje proračunsko leto in dokončno določiti skupni znesek financiranja Unije za posamezno državo članico, kakor tudi kompenzacijo med državami članicami, da se zagotovi, da se upošteva določeni znesek.
(22)
Pri izvrševanju proračuna bi morala Komisija uvesti sistem zgodnjega opozarjanja pri mesečnem spremljanju kmetijskih odhodkov, da lahko v primeru, ko obstaja nevarnost prekoračitve letne zgornje meje, kar najhitreje sprejme ustrezne ukrepe v okviru pooblastil za upravljanje, ki jih ima na razpolago, če se ti ukrepi izkažejo za nezadostne, pa predlaga druge ukrepe. Komisija bi morala v rednem poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu primerjati odhodke, izvršene do datuma poročila, z oceno predvidenih odhodkov ter predvideti potek izvrševanja v preostanku proračunskega leta.
(23)
Menjalni tečaj, ki ga Komisija uporabi pri pripravi proračunskih dokumentov, bi moral temeljiti na zadnjih dostopnih informacijah, ob upoštevanju časa, ki preteče od priprave do predaje dokumentov.
(24)
Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) določa pravila, ki se uporabljajo za finančno podporo iz skladov, ki so zajeti v navedeni uredbi, vključno z EKSRP. Ta pravila zajemajo tudi upravičenost odhodkov, finančno poslovodenje in sisteme upravljanja in kontrole. Glede finančnega upravljanja EKSRP bi se bilo treba zaradi pravne jasnosti in usklajenosti med Skladoma iz te uredbe sklicevati na ustrezne določbe o proračunskih obveznostih, plačilnih rokih in prenehanju obveznosti iz Uredbe (EU) št. 1303/2013.
(25)
Programi razvoja podeželja se financirajo iz proračuna Unije na podlagi obveznosti, izvedenih v letnih obrokih. Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da že ob začetku izvajanja programov črpajo predvidena sredstva Unije. Zato je treba uvesti ustrezno omejen sistem predhodnega financiranja, ki bo zagotavljal reden pretok sredstev, tako da bo omogočeno pravočasno izvrševanje plačil upravičencem v okviru programov.
(26)
Ne glede na predhodno financiranje je treba razlikovati med plačili Komisije akreditiranim plačilnim agencijam ter vmesnimi plačili in izplačili preostanka ter določiti podrobna pravila za njihovo izplačevanje. Pravilo o samodejnem prenehanju prevzetih obveznosti bi moralo pospešiti izvajanje programov in prispevati k dobremu finančnemu poslovodenju. Države članice lahko izvrševanje in dobro finančno poslovodenje zagotovijo tudi na podlagi pravil o nacionalnih okvirih držav članic z regionalnimi programi, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 1305/2013. Evropskega parlamenta in Sveta (12).
(27)
Pomembno je, da se pomoč Unije upravičencem izplača pravočasno, da jo lahko učinkovito uporabijo. Če države članice ne spoštujejo plačilnih rokov, določenih v pravu Unije, lahko to povzroči resne težave za upravičence in ogrozi letni proračun Unije. Zato bi bilo treba iz financiranja Unije izključiti odhodke, izvršene ob neupoštevanju plačilnih rokov. Načelo sorazmernosti, določeno v Uredbi (ES) št. 1290/2005, bi bilo treba ohraniti in ga uporabljati za oba Sklada. Zaradi upoštevanja načela sorazmernosti bi morala imeti Komisija možnost določiti izjeme od tega splošnega pravila.
(28)
Uredba (ES) št. 1290/2005 predvideva zmanjšanja in začasne prekinitve mesečnih ali vmesnih plačil za Sklada. Kljub razmeroma široki ubeseditvi navedenih določb, se te v praksi uporabljajo predvsem za zmanjšanje plačil v primeru neupoštevanja plačilnih rokov, zgornjih mej in podobnih "računovodskih vprašanj", ki se lahko zlahka odkrijejo v izjavah o odhodkih. Te določbe omogočajo tudi zmanjšanja in začasne prekinitve v primeru resnih in nenehnih pomanjkljivosti v nacionalnih sistemih kontrol. Za zmanjšanja in začasne prekinitve veljajo precej restriktivni vsebinski pogoji in se izvedejo po posebnem dvostopenjskem postopku. Evropski parlament in Svet sta Komisijo večkrat pozvala, naj prekine plačila državam članicam, ki ne spoštujejo pravil. Zato je treba razjasniti sistem, ki ga določa Uredba (ES) št. 1290/2005 v zvezi z zmanjšanji in začasnimi prekinitvami, ter pravila o zmanjšanjih in začasnih prekinitvah za Sklada združiti v enem samem členu. Sistem zmanjšanj za „računovodska vprašanja“ bi bilo treba ohraniti v skladu z obstoječo upravno prakso. Možnost zmanjšanja ali začasne prekinitve plačil v primeru znatnih in nenehnih pomanjkljivosti v nacionalnih sistemih kontrol bi bilo treba okrepiti, da bi Komisija imela možnost, da ob odkritju resnih pomanjkljivosti čim prej začasno prekine plačila. Ta možnost bi morala zajemati tudi malomarnost v zvezi s sistemom izterjave nepravilnih plačil.
(29)
Področna kmetijska zakonodaja od držav članic zahteva, da do določenega roka pošljejo informacije o številu opravljenih pregledov in njihovih rezultatih. Te kontrolne statistike se uporabijo za določitev stopnje napak na ravni držav članic ter bolj splošno za preverjanje upravljanja Skladov. Kontrolne statistike so za Komisijo pomemben vir informacij, na podlagi katerega se prepriča o dobrem upravljanju Skladov, in so bistveni element za letno izjavo o zanesljivosti. Glede na bistveni pomen kontrolnih statistik in da se zagotovi, da države članice spoštujejo svoje obveznosti glede njihovega pravočasnega pošiljanja, je treba poskrbeti za odvračilne ukrepe za pozno predložitev zahtevanih podatkov, ki so sorazmerni z obsegom manjkajočih podatkov. Zato bi bilo treba sprejeti določbe, v skladu s katerimi lahko Komisija začasno prekine izplačilo dela mesečnih ali vmesnih plačil, za katera ustrezni statistični podatki niso bili pravočasno poslani.
(30)
Da se omogoči ponovna uporaba sredstev Skladov, so potrebna pravila za dodelitev določenih zneskov. Seznam iz Uredbe (ES) št. 1290/2005 bi bilo treba dopolniti z zneski, ki se nanašajo na prepozna plačila in na potrditev obračunov glede odhodkov v okviru EKJS. Uredba Sveta (EGS) št. 352/78 (13) določa tudi pravila o namembnosti zneskov zaseženih varščin. Te določbe bi bilo treba uskladiti in združiti z obstoječimi določbami o namenskih prejemkih. Zato bi bilo treba Uredbo (EGS) št. 352/78 razveljaviti.
(31)
Uredba Sveta (ES) št. 814/2000 (14) in pravila za njeno izvajanje določajo ukrepe za informiranje v zvezi s SKP, ki se lahko financirajo na podlagi točke (c) člena 5 Uredbe (ES) št. 1290/2005. Uredba (ES) št. 814/2000 vsebuje seznam teh ukrepov in njihovih ciljev ter določa pravila za njihovo financiranje in izvajanje pripadajočih projektov. Od sprejetja navedene uredbe so bila z Uredbo (EU) št. (EU, Euratom) št. 966/2012 sprejeta pravila glede nepovratnih sredstev in javnih naročil. Ta pravila bi bilo treba uporabljati tudi za ukrepe o informiranju v okviru SKP. Zaradi poenostavitve in usklajenosti bi bilo treba Uredbo (ES) št. 814/2000 razveljaviti, hkrati pa ohraniti specifične določbe glede ciljev in vrst ukrepov, ki se financirajo. Ti ukrepi bi morali upoštevati tudi potrebo po zagotavljanju večje učinkovitosti pri komuniciranju s širšo javnostjo, močnejših sinergij med dejavnostmi sporočanja na pobudo Komisije in učinkovitega obveščanja o političnih prednostnih nalogah Unije. Zato bi morali zajemati tudi ukrepe za informiranje v zvezi s SKP v okviru korporativnega komuniciranja, kot je navedeno v Sporočilu Komisije: Proračun za strategijo Evropa 2020 (sporočilo Komisije o proračunu za strategijo Evropa 2020) - Del II: poglavja o posameznih politikah.
(32)
Financiranje ukrepov in dejavnosti v okviru SKP delno poteka na podlagi deljenega upravljanja. Da bi zagotovili dobro upravljanje sredstev Unije, bi morala Komisija preverjati upravljanje Skladov, ki ga izvajajo organi držav članic, pristojni za izvajanje plačil. Treba je določiti vrsto pregledov, ki jih bo izvajala Komisija, opredeliti pogoje glede njene odgovornosti pri izvrševanju proračuna in pojasniti obveznosti držav članic glede sodelovanja.
(33)
Da bi Komisija lahko izpolnila obveznosti preverjanja obstoja in dobrega delovanja sistemov upravljanja in kontrol odhodkov Unije v državah članicah, bi bilo treba ne glede na kontrolo, ki jo izvajajo države članice, določiti, da preglede opravljajo osebe, ki jih pooblasti Komisija, da delujejo v njenem imenu in ki bi lahko pri svojem delu zaprosile za pomoč države članice.
(34)
Pri pripravi informacij, ki bodo poslane Komisiji, je treba v čim večji meri uporabljati informacijsko tehnologijo. Komisija bi morala imeti pri izvajanju pregledov popoln in takojšen dostop do informacij o odhodkih, ki so zabeležene v papirni in elektronski obliki.
(35)
Za vzpostavitev finančnega razmerja med akreditiranimi plačilnimi agencijami in proračunom Unije bi morala Komisija letno potrditi obračune teh plačilnih agencij (v nadaljnjem besedilu: finančna potrditev obračunov). Odločitev o potrditvi obračuna bi morala zajemati popolnost, točnost in resničnost obračunov, ne pa tudi skladnosti odhodkov s pravom Unije.
(36)
Komisija je v skladu s členom 317 PDEU odgovorna za izvrševanje proračuna Evropske unije v sodelovanju z državami članicami. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega proračuna bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila, da odloči, ali so bili odhodki držav članic izvršeni v skladu s pravom Unije. Državam članicam bi bilo treba zagotoviti pravico, da utemeljijo svoje odločitve o plačilih in da v primeru, kadar med njimi in Komisijo ni medsebojnega soglasja, sprožijo spravni postopek. Da bodo imele države članice pravna in finančna zagotovila glede odhodkov, izvršenih v preteklosti, bi bilo treba določiti najdaljše obdobje, v katerem lahko Komisija določi finančne posledice za neupoštevanje pravil. Za EKSRP bi moral biti postopek potrjevanja skladnosti usklajen z določbami o finančnih popravkih Komisije, kot je določeno v delu 2 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
(37)
Za EKJS bi bilo treba v primeru odhodkov, ki niso v skladu s pravom Unije in za katere ni obstajala nobena pravica do plačila, izterjane zneske povrniti Skladu. Da bi se omogočilo dovolj časa za izvedbo vseh potrebnih upravnih postopkov, vključno z notranjimi pregledi, bi morale države članice od upravičenca zahtevati izterjavo v 18 mesecih, potem ko je bilo odobreno poročilo o kontroli ali podoben dokument, v katerem je ugotovljena nepravilnost, in, kjer je ustrezno, potem ko ga je prejela plačilna agencija ali organ, pristojen za izterjavo. Treba bi bilo predvideti določbe za sistem finančne odgovornosti, kadar so zagrešene nepravilnosti in ko znesek ni bil v celoti izterjan. V ta namen bi bilo treba uvesti postopek, ki bi Komisiji omogočil, da lahko zaradi varovanja interesov proračuna Unije odloči o delni bremenitvi zadevne države članice za zneske, ki so bili izgubljeni zaradi nepravilnosti in niso bili izterjani v razumnem obdobju. V določenih primerih je zaradi malomarnosti države članice upravičeno zadevno državo članico bremeniti tudi za celotni znesek. Finančno breme pa bi moralo biti pravično porazdeljeno med Unijo in države članice, če slednje izpolnjujejo obveznosti v skladu s svojimi notranjimi postopki. Enaka pravila bi bilo treba uporabiti za EKSRP, pod pogojem, da zneski, ki so bili izterjani ali razveljavljeni zaradi nepravilnosti, ostanejo na razpolago odobrenim programom razvoja podeželja v zadevni državi članici, saj so bili ti zneski dodeljeni zadevni državi članici. Prav tako bi bilo treba oblikovati določbe o obveznosti poročanja držav članic.
(38)
Postopki izterjave, ki jih uporabljajo države članice, lahko povzročijo večletno zamudo pri izterjavah, hkrati pa ne morejo zagotoviti uspešnega izida. Stroški izvajanja teh postopkov so lahko tudi nesorazmerni glede na zneske, ki so ali bi lahko bili izterjani. Zato bi bilo treba v nekaterih primerih državam članicam omogočiti ustavitev postopkov izterjav.
(39)
Za zaščito finančnih interesov proračuna Unije bi morale države članice sprejeti ukrepe za zagotovitev, da se transakcije, financirane iz Skladov, dejansko in pravilno izvedejo. Prav tako bi morale države članice preprečiti, odkriti in učinkovito obravnavati vsako nepravilnost ali neizpolnjevanje obveznosti s strani upravičencev. V ta namen bi bilo treba uporabljati Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (15). Države članice bi morale v primeru kršitve področne kmetijske zakonodaje, kadar v pravnih aktih Unije niso določena podrobna pravila o upravnih kaznih, naložiti kazni na nacionalni ravni, ki bi morale biti učinkovite, odvračilne in sorazmerne.
(40)
Treba bi bilo preprečiti, da bi se v okviru SKP financirale dejavnosti, ki povzročajo dodatne stroške na področjih drugih politik, ki jih krije splošni proračun Evropske unije, zlasti okolja in javnega zdravja. Poleg tega uvedba novih sistemov plačil in s tem povezanih sistemov spremljanja in kazni ne bi smela povzročiti nepotrebnih dodatnih zapletenih upravnih postopkov in birokracije.
(41)
Pravila glede splošnih načel, ki se uporabljajo za preglede, ukinitev neupravičenih plačil ter nalaganja kazni so vključena v različne področne kmetijske uredbe. Ta pravila bi bilo treba zbrati v skupnem zakonodajnem okviru na horizontalni ravni. Zajemati bi morala obveznosti držav članic v zvezi z upravnimi pregledi in pregledi na kraju samem, katerih namen je preveriti skladnost z določbami ukrepov SKP, ter bi morala zajemati pravila o izterjavi pomoči ter zmanjšanju in izključitvah pomoči. Prav tako bi bilo treba določiti pravila o preverjanju izpolnjevanja obveznosti, ki niso nujno povezane s plačilom pomoči.
(42)
Različne določbe področne kmetijske zakonodaje vsebujejo zahtevo po pologu varščine, da se pri neizpolnjevanju obveznosti zagotovi plačilo dolgovanega zneska. Da bi se okrepil okvir za varščine, bi bilo treba za vse te določbe uporabljati enotno horizontalno pravilo.
(43)
Države članice bi morale uvesti in voditi integriran administrativni in kontrolni sistem (v nadaljnjem besedilu: integriran sistem) za nekatera plačila, kot določata Uredba (EU) št. 1307/2013 in Uredba (EU) št. 1305/2013. Za izboljšanje učinkovitosti in spremljanja podpore Unije bi bilo treba državam članicam dovoliti, da navedeni integrirani sistem uporabljajo tudi za druge sheme podpore Unije.
(44)
Ohraniti bi bilo treba glavne elemente integriranega sistema, zlasti določbe o računalniški zbirki podatkov, identifikacijskem sistemu za kmetijske parcele, vlogah za pomoč ali zahtevkih za plačilo ter sistemu za identifikacijo in registracijo plačilnih pravic, pri tem pa bi bilo treba upoštevati razvoj politike, zlasti uvedbo plačila za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, ter ekološke koristi krajinskih značilnosti. Države članice bi morale pri vzpostavljanju teh sistemov ustrezno uporabiti tehnologijo, da bi zmanjšale upravno breme ter zagotovile učinkovite in uspešne kontrole.
(45)
Za vzpostavitev referenčnega sloja v identifikacijskem sistemu za kmetijske parcele, ki je prilagojen za površine z ekološkim pomenom, bi lahko države članice upoštevale specifične informacije, katerih navedbo bi se lahko zahtevalo od kmetov v njihovih vlogah za leta zahtevkov 2015 do 2017, na primer opredelitev tistih krajinskih značilnosti ali drugih območij, ki se jih lahko šteje za površine z ekološkim pomenom, ter po potrebi velikosti takšnih značilnosti in drugih območij.
(46)
Pristojni nacionalni organi bi morali plačila, predvidena v shemah podpore Unije, zajetih v integriranem sistemu, izplačati upravičencem v celoti in v predpisanih rokih, pri čemer se upoštevajo morebitna zmanjšanja, določena s to uredbo. Da bi postalo upravljanje neposrednih plačil bolj prilagodljivo, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da plačila, zajeta v integriranem sistemu, izplačajo v največ dveh obrokih na leto.
(47)
Pregled trgovinskih dokumentov podjetij, ki prejemajo ali izvršujejo plačila, je lahko zelo učinkovito sredstvo nadzora nad transakcijami, ki so del sistema financiranja EKJS. Določbe o pregledu trgovinskih dokumentov so določene v Uredbi Sveta (ES) št. 485/2008 (16). Ti pregledi dopolnjujejo druge preglede, ki jih države članice že izvajajo. Poleg tega navedena uredba ne vpliva na nacionalne predpise, ki se nanašajo na preglede in so obsežnejši od tistih v navedeni uredbi.
(48)
V skladu z Uredbo (ES) št. 485/2008 bi morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za zagotavljanje učinkovitega varovanja finančnih interesov proračuna Unije, zlasti za preverjanje avtentičnosti in skladnosti dejavnosti, ki jih financira EKJS. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba ustrezne določbe združiti v enem aktu. Uredbo (ES) št. 485/2008 bi bilo zato treba razveljaviti.
(49)
Dokumente, ki se uporabljajo kot podlaga za takšen pregled, bi bilo treba določiti tako, da bi omogočili izvajanje celovitih pregledov. Podjetja, pri katerih bodo opravljeni pregledi, bi bilo treba izbrati na podlagi vrste transakcij, opravljenih na njihovo odgovornost, in sektorske razčlenitve podjetij, ki prejemajo ali izvršujejo plačila, bi bilo treba izbrati v skladu z njihovim finančnim pomenom v sistemu financiranja EKJS.
(50)
Treba bi bilo opredeliti pooblastila uradnikov, odgovornih za preglede, in obveznosti podjetij, da dajo takšnim uradnikom za določeno obdobje na voljo trgovinske dokumente in jim na zahtevo predložijo potrebne informacije. Možno bi moralo biti, da se trgovinske dokumente v nekaterih primerih lahko zaseže.
(51)
Ob upoštevanju mednarodne strukture trgovine s kmetijskimi proizvodi in zaradi delovanja notranjega trga je treba urediti sodelovanje med državami članicami. Prav tako je treba vzpostaviti centraliziran dokumentacijski sistem na ravni Unije za podjetja, ki prejemajo ali izvršujejo plačila in so ustanovljena v tretjih državah.
(52)
Čeprav so države članice odgovorne, da sprejmejo programe pregledov, je treba o teh programih obvestiti Komisijo, tako da lahko ta prevzame nadzorno in usklajevalno vlogo ter zagotovi, da se programi sprejemajo na podlagi ustreznih meril ter da se pregledi osredotočijo na sektorje ali podjetja, pri katerih je nevarnost goljufij velika. Bistveno je, da ima vsaka država članica poseben oddelek, ki je odgovoren za spremljanje pregledov trgovinskih dokumentov v skladu s to uredbo ali za usklajevanje teh pregledov. Ti posebni oddelki bi morali biti neodvisni od oddelkov, ki izvajajo preglede pred plačilom. Za informacije, zbrane med temi pregledi, bi morala veljati poklicna tajnost.
(53)
Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 (17), ki jo je nadomestila Uredba (ES) št. 73/2009, je uvedla načelo, da bi moralo biti celotno plačilo upravičencem nekaterih podpor v okviru SKP povezano z upoštevanjem pravil v zvezi z upravljanjem zemljišč, kmetijsko proizvodnjo in kmetijsko dejavnostjo. To načelo je bilo pozneje vključeno v Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 (18) in Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 (19).
V okviru sistema "navzkrižne skladnosti" morajo države članice naložiti kazni v obliki zmanjšanja ali izključitve podpore, ki se prejema v okviru SKP, in sicer v celoti ali delno.
(54)
Sistem navzkrižne skladnosti vgrajuje v SKP osnovne standarde za okolje, podnebne spremembe, dobro kmetijsko in okoljsko stanje zemljišč, javno zdravje, zdravje živali in rastlin ter dobrobit živali. Namen navzkrižne skladnosti je prispevati k razvoju trajnostnega kmetijstva s tem, da se upravičenci bolje zavedajo potrebe po upoštevanju navedenih osnovnih standardov. Prav tako naj bi prispevala k temu, da bi bila SKP bolj skladna s pričakovanji družbe, in sicer z izboljšanjem usklajenosti te politike s politikami na področju okolja, javnega zdravja, zdravja živali in rastlin ter dobrobiti živali. Sistem navzkrižne skladnosti je sestavni del SKP in bi ga bilo treba zato ohraniti. Vendar bi bilo treba njegovo področje uporabe, ki zaenkrat obsega ločena seznama predpisanih zahtev ravnanja in standardov v zvezi z dobrim kmetijskim in okoljskim stanjem zemljišč, racionalizirati tako, da bi zagotovili usklajenost sistema navzkrižne skladnosti in njegovo večjo opaznost. Zato bi bilo treba zahteve in standarde združiti v enem seznamu in jih razvrstiti v skupine glede na področja in teme. Izkušnje tudi kažejo, da številne zahteve, ki spadajo v področje uporabe navzkrižne skladnosti, niso dovolj relevantne za kmetijsko dejavnost ali območje kmetijskega gospodarstva ali pa zadevajo bolj nacionalne organe kot upravičence. Zaradi tega bi bilo treba to področje uporabe prilagoditi. Poleg tega bi bilo treba predvideti določbe za ohranjanje trajnih pašnikov v letih 2015 in 2016.
(55)
Države članice morajo predpisane zahteve upravljanja v celoti izvajati, da bodo postale operativne na ravni kmetijskega gospodarstva in zagotovile potrebno enako obravnavo kmetov.
(56)
V skladu s členom 22 Direktive 2000/60/ES se 23. decembra 2013 Direktiva Sveta 80/68/EGS (20) razveljavi. Da se ohranijo ista pravila o navzkrižni skladnosti v zvezi z varstvom podzemne vode, kot so določena v Direktivi 80/68/EGS na zadnji dan veljavnosti navedene direktive, je primerno, da se prilagodi področje uporabe navzkrižne skladnosti in določi standard dobrega kmetijskega in okoljskega stanja, ki obsega zahteve iz členov 4 in 5 navedene direktive.
(57)
Sistem navzkrižne skladnosti prinaša določeno upravno breme za upravičence, pa tudi za nacionalne uprave, saj je treba zagotoviti vodenje evidenc, izvajati preglede in po potrebi predpisati kazni. Te kazni bi morale biti sorazmerne, učinkovite in odvračilne. Ne bi smele vplivati na druge kazni iz prava Unije ali nacionalnega prava. Zaradi doslednosti je ustrezne določbe Unije primerno združiti v enem samem pravnem instrumentu. Za kmete, ki sodelujejo v shemi za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, lahko dejavnosti, ki so potrebne v okviru sistema navzkrižne skladnosti, presegajo ugodnosti, ki jih prinaša vključenost teh kmetov v sistem. Zaradi poenostavitve bi bilo treba te kmete izvzeti iz sistema navzkrižne skladnosti ter zlasti iz sistema kontrole in morebitnih kazni v zvezi z navzkrižno skladnostjo. Vendar pa izvzetje ne bi smelo posegati v obveznost upoštevanja veljavnih določb področnega prava ali na možnost preverjanja in naložitve kazni v skladu z navedenim pravom.
(58)
Z Uredbo (ES) št. 1782/2003 je bil vzpostavljen okvir standardov za ohranjanje dobrega kmetijskega in okoljskega stanja zemljišč, na podlagi katerega morajo države članice sprejeti nacionalne standarde ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnih površin, vključno s stanjem tal in podnebnimi razmerami, obstoječimi sistemi kmetovanja (raba zemljišč, kolobarjenje, načini kmetovanja) in strukturami kmetijskih gospodarstev. Cilj standardov za ohranjanje dobrega kmetijskega in okoljskega stanja zemljišč je preprečevati erozijo tal, ohranjati organske snovi v tleh in strukturo tal, zagotavljati minimalno raven ohranjanja, preprečevati slabšanje stanja habitatov ter zaščititi in upravljati vode. Širše področje uporabe sistema navzkrižne skladnosti, kot ga določa ta uredba, bi moralo zato vključevati okvir, na podlagi katerega bi morale države članice sprejeti nacionalne standarde dobrega kmetijskega in okoljskega stanja. Okvir Unije bi moral vključevati tudi pravila za boljše reševanje težav glede vode, tal, zalog ogljika, biotske raznovrstnosti in krajine ter predvideti minimalno raven ohranjanja zemljišč.
(59)
Upravičenci bi morali natančno poznati svoje obveznosti glede skladnosti s pravili o navzkrižni skladnosti. Zato bi morale države članice izčrpno, razumljivo in s pojasnili sporočiti vse zahteve in standarde, ki so del teh pravil, po možnosti tudi elektronsko.
(60)
Za učinkovito izvajanje navzkrižne skladnosti je treba pri upravičencih preverjati izpolnjevanje obveznosti. Če se država članica odloči uporabiti možnost, da ne uporabi zmanjšanja ali izključitve, kadar zadevni znesek znaša manj kot 100 EUR, bi moral pristojni kontrolni organ v naslednjem letu na vzorcu upravičencev preveriti, ali je bilo zadevna neskladnost s pravili odpravljena.
(61)
Da se na področju financiranja odhodkov SKP zagotovi usklajeno sodelovanje med Komisijo in državami članicami ter zlasti da se Komisiji omogočita spremljanje finančnega upravljanja držav članic in potrditve obračunov akreditiranih plačilnih agencij, morajo države članice Komisiji sporočati določene informacije ali jih hraniti, da ji bodo na razpolago.
(62)
Za pripravo podatkov, ki bodo poslani Komisiji, ter za omogočanje popolnega in takojšnega dostopa Komisije do podatkov o odhodkih v papirni in elektronski obliki, je treba določiti ustrezna pravila glede predstavitve in posredovanja podatkov, vključno s pravili o rokih.
(63)
Ker se pri uporabi nacionalnih sistemov kontrol in pri potrjevanju skladnosti lahko sporočajo tudi osebni podatki ali poslovne skrivnosti, bi morale države članice in Komisija zagotoviti zaupnost tako prejetih informacij.
(64)
Da se zagotovi dobro finančno upravljanje proračuna Unije in nepristransko obravnavanje na ravni držav članic, pa tudi upravičencev, bi bilo treba določiti pravila za uporabo eura.
(65)
Menjalni tečaj med eurom in nacionalno valuto se lahko v obdobju izvajanja operacije spreminja. Zato bi bilo treba tečaj, ki se uporablja za zadevne zneske, določiti ob upoštevanju poslovnega dogodka, na podlagi katerega se uresniči gospodarski cilj operacije. Uporabiti bi bilo treba menjalni tečaj na datum poslovnega dogodka. Treba je opredeliti operativni dogodek ali pa opustiti njegovo uporabo, pri čemer je treba upoštevati nekatera merila in zlasti hitrost, s katero se sporočajo spremembe tečaja. Ta merila so določena v Uredbi Sveta (ES) št. 2799/98 (21) in dopolnjujejo podobne določbe iz Uredbe (ES) št. 1290/2005. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba ustrezne določbe združiti v enem aktu. Uredbo (ES) št. 2799/98 bi bilo zato treba razveljaviti.
(66)
Treba bi bilo določiti posebna pravila za obvladovanje izjemnih monetarnih razmer, bodisi v Uniji bodisi na svetovnem trgu, ki zahtevajo takojšnje ukrepanje, da se zagotovi učinkovito delovanje ureditev, vzpostavljenih v okviru SKP.
(67)
Države članice, ki niso uvedle eura, bi morale imeti možnost, da plačila za odhodke, ki izhajajo iz zakonodaje o SKP, izvršijo v eurih namesto v nacionalni valuti. S posebnimi pravili je treba zagotoviti, da ta možnost ne povzroči neupravičene prednosti za plačnike ali prejemnike plačila.
(68)
Vsak posamezni ukrep v okviru SKP bi bilo treba spremljati in ovrednotiti, da se izboljša njegova kakovost in pokažejo njegovi učinki. V tem okviru bi bilo treba določiti seznam kazalnikov, Komisija pa bi morala oceniti uspešnost SKP glede na naslednje cilje politike: trajnostna proizvodnja hrane, trajnostno upravljanje naravnih virov in podnebni ukrepi ter uravnotežen teritorialni razvoj. Zlasti pri ocenjevanju uspešnosti SKP glede na cilj trajnostne proizvodnje hrane bi bilo treba upoštevati vse pomembne dejavnike, vključno z gibanjem cen surovin. Komisija bi morala vzpostaviti okvir za skupen sistem spremljanja in vrednotenja, ki bo med drugim zagotavljal pravočasno razpoložljivost ustreznih podatkov, vključno z informacijami držav članic. Pri tem bi morala upoštevati potrebe po podatkih in sinergije med potencialnimi viri podatkov. Poleg tega je v Sporočilu Komisije o Proračunu za strategijo Evropa 2020 - Del II navedeno, da bi bilo treba odhodke v zvezi s podnebno politiko v skupnem proračunu Unije povečati vsaj na 20 %, in sicer s prispevki iz različnih politik. Komisija bi zato morala biti sposobna oceniti vpliv podpore Unije v okviru SKP na podnebne cilje.
(69)
Uporablja se pravo Unije o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takšnih podatkov, zlasti Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (22) in Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (23).
(70)
V sodbi z dne 9. novembra 2010 v združenih zadevah C-92/09 in 93/09 (24) Volker und Markus Schecke GbR and Hartmut Eifert v Land Hessen je Sodišče Evropske unije razglasilo za neveljavne točko (8b) člena 42 in člen 44a Uredbe (ES) št. 1290/2005 ter Uredbo Komisije (ES) št. 259/2008 (25), kolikor te določbe v zvezi s fizičnimi osebami, ki so upravičenci do sredstev Skladov, določajo obveznost objave osebnih podatkov vseh upravičencev, ne da bi se ob tem opravilo razlikovanje glede na ustrezna merila, kot so obdobja, v katerih so prejemali pomoč, pogostost pomoči ali vrsta in višina pomoči.
(71)
V skladu s to sodbo in do sprejetja novih pravil, ki bodo upoštevala pripombe, ki jih je izrazilo Sodišče, je bila Uredba (ES) št. 259/2008 spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 410/2011 (26), v kateri je izrecno določeno, da obveznost glede objave informacij ne velja za fizične osebe.
(72)
Septembra 2011 je Komisija organizirala posvetovanje z zainteresiranimi stranmi, in sicer s predstavniki strokovnih kmetijskih in trgovskih organizacij, predstavniki živilske industrije in delavcev ter predstavniki civilne družbe in institucij Unije. Med tem posvetovanjem so bile predstavljene različne možnosti v zvezi z objavo podatkov fizičnih oseb, ki so upravičenci do sredstev iz kmetijskih skladov Unije, in v zvezi z upoštevanjem načela sorazmernosti pri objavi zadevnih informacij. Na tej konferenci se je razpravljalo o potrebi po objavi imen fizičnih oseb, da bi s tem dosegli cilj boljše zaščite finančnih interesov Unije, povečali preglednost in izpostavili dosežke upravičencev pri zagotavljanju javnih dobrin, obenem pa zagotovili, da ta objava ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje teh legitimnih ciljev.
(73)
V sodbi v zadevi Volker und Markus Schecke GbR and Hartmut Eifert v Land Hessen Sodišče ni izpodbijalo zakonitosti cilja krepitve javnega nadzora nad porabo denarja Skladov. Vendar je Sodišče poudarilo, da je treba razmisliti o takšnih načinih objave informacij o zadevnih upravičencih, ki so skladni s ciljem takšne objave, hkrati pa manj omejujejo pravico teh upravičencev do spoštovanja njihovega zasebnega življenja na splošno in zlasti pravico do varstva njihovih osebnih podatkov.
(74)
Cilj krepitve javnega nadzora v zvezi s posameznimi upravičenci bi bilo treba preučiti ob upoštevanju novega okvira za finančno upravljanje in kontrolo, ki se bo začel uporabljati 1. januarja 2014, ter ob upoštevanju izkušenj držav članic. V tem novem okviru ni možno, da so kontrole, ki jih izvajajo nacionalne uprave, izčrpne, zlasti zato, ker se lahko pri skoraj vseh shemah le omejen del prebivalstva pregleda na kraju samem. Poleg tega ta novi okvir določa, da lahko države članice pod določenimi pogoji zmanjšajo število pregledov na kraju samem.
Zadostno povečanje najmanjše stopnje kontrole bi v trenutnih razmerah pomenilo dodatno finančno in upravno breme za nacionalne uprave, ki ga te uprave ne bi mogle obvladati.
(75)
Glede na to objava imen upravičencev Skladov omogoča krepitev javnega nadzora nad uporabo Skladov in je zato koristen prispevek k obstoječemu okviru upravljanja in kontrole, ki je potreben za zagotovitev ustrezne ravni zaščite finančnih interesov Unije. To se delno doseže s preventivnim in odvračilnim učinkom takšne objave, delno z odvračanjem posameznih upravičencev od ravnanja, ki ni v skladu s pravili, in hkrati delno s povečanjem osebne odgovornosti kmetov za uporabo prejetih javnih sredstev.
(76)
V tej zvezi bi bilo treba ustrezno priznati vlogo civilne družbe, tudi medijev in nevladnih organizacij, ter njihov prispevek h krepitvi upravnega okvira kontrol zoper goljufije in zlorabe javnih sredstev.
(77)
Objava zadevnih informacij je skladna tudi s pristopom iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
(78)
Cilj krepitve javnega nadzora v zvezi s posameznimi upravičenci bi lahko drugače dosegli tudi z določitvijo obveznosti držav članic, da morajo zagotoviti dostop javnosti do pomembnih informacij na zahtevo in brez objave. Vendar bi bilo to manj učinkovito in bi lahko povzročilo neželena razhajanja pri izvajanju. Zato bi nacionalni organi morali imeti možnost, da se zanesejo na javni nadzor v zvezi s posameznimi upravičenci na podlagi objave njihovih imen in drugih ustreznih podatkov.
(79)
Da se doseže cilj javnega nadzora nad porabo denarja Skladov, se morajo določene informacije o upravičencih zagotoviti javnosti. Takšne informacije bi morale vključevati identiteto upravičenca, znesek dodeljenih sredstev in sklad, iz katerega so bila dodeljena, ter namen in vrsto zadevnega ukrepa. Objavo takšnih podatkov bi bilo treba urediti na način, ki bo najmanj posegal v pravico upravičencev do spoštovanja njihovega zasebnega življenja na splošno in zlasti v pravico upravičencev do varstva njihovih osebnih podatkov, zlasti obe pravici, ki sta priznani v členih 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
(80)
Da se zagotovi skladnost te uredbe z načelom sorazmernosti, je zakonodajalec preučil vse alternativne možnosti za dosego cilja javnega nadzora nad porabo denarja Skladov, kot je preučeno v memorandumu, ki je v Prilogi k dokumentu Sveta 6370/13, in se odločil za možnost, ki bi najmanj posegala v pravice zadevnih posameznikov.
(81)
Objava podrobnosti o ukrepu, na podlagi katerega je kmet upravičen do pomoči ali podpore, ter o vrsti in namenu te pomoči ali podpore bi zagotovila konkreten vpogled javnosti v subvencionirano dejavnost in namen, za katerega je bila pomoč ali podpora odobrena. S tem bi se izboljšal tudi preventivni in odvračalni učinek javnega nadzora pri zaščiti finančnih interesov.
(82)
Da bi se zagotovilo ravnotežje med zastavljenim ciljem javnega nadzora nad porabo denarja Skladov na eni strani ter pravico upravičencev do spoštovanja njihovega zasebnega življenja na splošno in do varstva njihovih osebnih podatkov na drugi strani, bi bilo treba upoštevati tudi obseg pomoči. Po obširni analizi in posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi se je izkazalo, da je treba za povečanje učinkovitosti takšnih objav in za omejitev poseganja v pravice upravičencev določiti prag glede zneska prejete pomoči, imena upravičenca pa se ne bi smelo objaviti, če bi bil znesek prejete pomoči nižji od določenega praga.
(83)
Prag bi moral biti de-minimis ter bi moral odražati stopnjo shem podpore, vzpostavljenih v okviru SKP, in temeljiti na njej. Ker pa so strukture kmetijskih gospodarstev držav članic zelo različne in lahko precej odstopajo od povprečja v Uniji, bi bilo treba državam članicam dovoliti uporabo različnih minimalnih pragov, ki bi odražali njihov poseben položaj. Uredba (EU) št. 1307/2013 določa enostavno in posebno shemo za male kmete. Člen 63 navedene uredbe določa merila za izračun zneska pomoči. Zaradi usklajenosti bi moral biti v primeru držav članic, ki uporabljajo shemo, prag, ki se upošteva, določen na enaki stopnji kot zneski, ki jih določijo države članice, kot je navedeno v drugem pododstavku člena 63(1) ali drugem pododstavku člena 63(2) (EU) št. 1307/2013 navedene uredbe. V primeru držav članic, ki sklenejo, da ne bodo uporabljale navedene sheme, bi moral biti prag, ki se upošteva, določen na enaki stopnji kot najvišji znesek pomoči, ki je mogoč na podlagi sheme, kot je navedeno v členu 63 Uredbe (EU) št. 1307/2013. Če takšen poseben prag ni presežen, bi bilo treba objaviti vse ustrezne informacije, razen imena, da se davkoplačevalcem omogoči natančen pregled nad SKP.
(84)
Dostop javnosti do teh podatkov, skupaj s splošnimi informacijami za javnost iz te uredbe, povečuje preglednost porabe sredstev Unije v okviru SKP in s tem prispeva k prepoznavnosti in boljšemu razumevanju te politike. Državljani imajo zato možnost tesnejšega sodelovanja v postopku odločanja, javna uprava pa ima večjo legitimnost, je učinkovitejša in državljanom bolj odgovorna. Z dostopom do teh podatkov se lahko državljani lažje seznanijo s konkretnimi primeri oskrbovanja z "javnimi dobrinami" prek kmetijstva, okrepila pa bi se tudi legitimnost državne podpore za kmetijski sektor.
(85)
Zato je treba šteti, da splošna objava ustreznih podatkov ne presega tega, kar je potrebno v demokratični družbi za zaščito finančnih interesov Unije kakor tudi za prevladujoč pomen cilja javnega nadzora nad porabo denarja Skladov.
(86)
Za izpolnjevanje zahtev o varstvu podatkov bi bilo treba upravičence do sredstev Skladov obvestiti o objavi njihovih podatkov pred objavo. Obvestiti bi jih bilo treba tudi o tem, da lahko podatke obdelujejo revizijski in preiskovalni organi Unije in držav članic z namenom varovanja finančnih interesov Unije. Poleg tega bi bilo treba upravičence seznaniti z njihovimi pravicami iz Direktive 95/46/ES in postopki, ki se uporabljajo za uveljavljanje teh pravic.
(87)
Zato bi bilo treba po poglobljeni analizi in oceni najprimernejšega načina spoštovanja pravice upravičencev do varstva osebnih podatkov, pa tudi na podlagi informacij, ki jih je predložila Komisija med pogajanji o tej uredbi, določiti v tej uredbi nova pravila o objavi podatkov o vseh upravičencih do sredstev Skladov.
(88)
Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, bi bilo treba izvedbena pooblastila prenesti na Komisijo.
(89)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi s: postopki za izdajo, odvzem in pregled akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov ter za nadzor akreditacije plačilnih agencij; pravili o delu in pregledih, ki so podlaga za izjavo o upravljanju plačilnih agencij, ter o delovanju usklajevalnega organa in njegovem uradnem sporočanju informacij Komisiji; pravili o nalogah certifikacijskih organov, vključno s pregledi, ter certifikati in poročila, skupaj s podporno dokumentacijo, ki jih ti organi sestavijo. Ta izvedbena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (27).
(90)
Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: revizijska načela, na katerih temeljijo mnenja certifikacijskih organov, vključno z oceno tveganj, notranjimi kontrolami in zahtevano ravnijo revizijskih dokazov, revizijske metode, ki jih certifikacijski organi ob upoštevanju mednarodnih revizijskih standardov uporabljajo pri pripravi svojih mnenj, kjer je to ustrezno tudi glede uporabe enotnega integriranega vzorca za vsako populacijo in po potrebi možnosti spremljanja pregledov na kraju samem, ki jih opravljajo plačilne agencije.
(91)
Zajemati bi morala tudi:; pravila za enotno izvajanje sistema kmetijskega svetovanja, določitev mesečnih izplačil iz EKJS državam članicam; določitev zneskov za financiranje javnih intervencijskih ukrepov; pravila v zvezi s financiranjem pridobivanja satelitskih posnetkov, potrebnih za preglede, s strani Komisije in v zvezi z ukrepi, ki jih Komisija sprejme ob uporabi aplikacij za daljinsko zaznavanje, ki se uporabljajo za spremljanje kmetijskih virov; postopek za pridobivanje zadevnih satelitskih posnetkov s strani Komisije in za spremljanje kmetijskih virov, okvir za pridobivanje, izboljšanje in uporabo satelitskih posnetkov in meteoroloških podatkov ter veljavne roke.
(92)
Zajemati bi morala tudi: v zvezi s postopkom finančne discipline prilagoditveno stopnjo za neposredna plačila in njeno prilagoditev ter pogoje, ki se uporabljajo za odobritve, prenesene v skladu s členom 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 za financiranje neposrednih plačil; v zvezi s postopkom proračunske discipline začasno določitev zneska plačil in začasno razporeditev razpoložljivih proračunskih sredstev med državami članicami.
(93)
Poleg tega bi morala izvedbena pooblastila Komisije zajemati tudi: določitev obdobja, v katerem morajo akreditirane plačilne agencije pripraviti in poslati Komisiji vmesne izjave o odhodkih v zvezi s programi razvoja podeželja; zmanjšanje ali začasno prekinitev mesečnih ali vmesnih izplačil državam članicam, podrobnosti o vodenju ločenih računov s strani plačilnih agencij; posebne pogoje v zvezi z informacijami, ki jih je treba beležiti v poslovnih knjigah plačilnih agencij; pravila o financiranju in računovodenju intervencijskih ukrepov v obliki javnega skladiščenja in drugih odhodkov, financiranih iz Skladov, pogoje, ki urejajo izvajanje postopka samodejnega prenehanja obveznosti, postopek in druge praktične ureditve pravilnega delovanja začasne prekinitve plačil državam članicam s strani Komisije v primeru pozne predložitve informacij s strani držav članic.
(94)
Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: postopke v zvezi s posebnimi obveznostmi, ki jih morajo države članice izpolniti glede pregledov, postopke v zvezi z obveznostmi sodelovanja, ki jih morajo države članice izpolniti glede pregledov na kraju samem s strani Komisije in glede dostopa do informacij; postopke in druge praktične ureditve glede obveznosti poročanja o nepravilnostih in goljufijah, pogoje, pod katerimi je treba hraniti spremljevalno dokumentacijo o izvršenih plačilih in dokumentacijo o izvajanju upravnih pregledov in fizičnih preverjanj, ki jih predpisuje pravo Unije; potrditev obračunov in potrjevanje skladnosti, izključitev zneskov, za katere se bremeni proračun Unije, iz financiranja Unije, postopki za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov in obresti in oblike uradnih obvestil in sporočil, ki jih države članice pošljejo Komisiji v zvezi z nepravilnostmi.
(95)
Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: pravila za dosego enotnega izpolnjevanja obveznosti držav članic glede zaščite finančnih interesov Unije, pravila, potrebna za doseganje enotne uporabe pregledov v Uniji, uporabo in izračun delne ali celotne ukinitve plačil ali plačilnih pravic; izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov in kazni ter glede neupravičeno dodeljenih plačilnih pravic in zaračunavanja obresti. Zajemati bi morala tudi: uporabo in izračun upravnih kazni, podrobna pravila za opredelitev neizpolnjevanja kot manjšega, pravila, ki opredeljujejo primere, v katerih lahko države članice zaradi vrste kazni izterjane kazni obdržijo; in začasno prekinitev mesečnih plačil v posebnih primerih, določenih v Uredbi (EU) št. 1308/2013.
(96)
Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: obliko varščine, ki jo je treba položiti, in postopek za polog varščine, za njen sprejem in za nadomestitev prvotne varščine; postopke za sprostitev varščine in uradno obvestilo držav članic ali Komisije v zvezi z varščinami. Zajemati bi morala tudi: pravila, ki so v izrednih razmerah potrebna in upravičena zaradi rešitve specifičnih problemov v zvezi s plačilnimi obdobji in izplačevanjem predplačil; pravila o vlogah za pomoč in zahtevkih za plačilo, vlogah za plačilne pravice, vključno s končnim rokom za predložitev vlog, zahteve glede najmanjšega obsega informacij, ki jih je treba vključiti v vloge, določbe za spremembo ali umik vlog za pomoč, oprostitev zahteve za vložitev vlog za pomoč in določbe, na podlagi katerih lahko države članice uporabljajo poenostavljene postopke ali popravijo očitne napake.
(97)
Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: pravila za izvajanje pregledov zaradi preverjanja izpolnjevanja obveznosti ter pravilnost in popolnost informacij, navedenih v vlogi za pomoč ali zahtevku za plačilo, vključno s pravili o dovoljenih odstopanjih pri meritvah za preglede na kraju samem, tehnične specifikacije, potrebne za enotno izvajanje integriranega administrativnega in kontrolnega sistema; pravila za primere prenosa kmetijskih gospodarstev, ki jih spremlja prenos kakršnih koli še neizpolnjenih obveznosti v zvezi z upravičenostjo do pomoči in pravila o izplačevanju predplačil. Zajemati bi morala tudi: pravila za doseganje enotne uporabe pravil o pregledu trgovinskih dokumentov, postopke v zvezi z zbirkami podatkov držav članic in bankami podatkov izotopskih analiz, ki so v pomoč pri odkrivanju goljufij; postopke v zvezi s sodelovanjem in pomočjo med kontrolnimi organi in telesi, pravila glede izvajanja pregledov za preverjanje skladnosti s tržnimi standardi, pravila za organe, pristojne za izvajanje teh pregledov, pa tudi glede vsebine in pogostosti in faze trženja, za katero se ti pregledi uporabljajo.
(98)
Izvedbena pooblastila Komisije bi morala zajemati tudi: sporočila, ki jih države članice pošljejo Komisiji v zvezi s pregledi, povezanimi z označbami porekla in geografskimi označbami ter tradicionalnimi izrazi; pravila v zvezi z organom, pristojnim za preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda, tudi kadar je geografsko območje v tretji državi, ukrepe, ki jih morajo izvesti države članice za preprečitev nezakonite uporabe zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zaščitenih tradicionalnih izrazov, preglede in preverjanja, ki jih morajo izvesti države članice, vključno s testiranjem.
Zajemati bi morala tudi: pravila glede izvajanja pregledov za preverjanje skladnosti z obveznostmi navzkrižne skladnosti; podrobna postopkovna in tehnična pravila glede izračuna in uporabe upravnih kazni zaradi neizpolnjevanja zahtev navzkrižne skladnosti; pravila glede sporočanja informacij Komisiji s strani držav članic, kot je navedeno v členu 104; in ukrepe za zaščito uporabe prava Unije, če bi jo lahko ogrozile izredne monetarne prakse, povezane z nacionalno valuto.
(99)
Poleg tega bi morala izvedbena pooblastila Komisije zajemati tudi: sklop kazalnikov za spremljanje in vrednotenje SKP, pravila o informacijah, ki jih morajo države članice pošiljati Komisiji zaradi spremljanja in vrednotenja SKP; pravila o obliki in časovnem načrtu objave upravičencev Skladov; enotno izvajanje obveznosti obveščanja upravičencev o tem, da bodo njihovi podatki dostopni javnosti, in sodelovanje med Komisijo in državami članicami v zvezi z objavo upravičencev Skladov.
(100)
Pri sprejetju nekaterih izvedbenih aktov bi bilo treba uporabiti svetovalni postopek. Pri izvedbenih aktih, ki vključujejo izračun zneskov, ki ga opravi Komisija, svetovalni postopek Komisiji omogoči, da prevzame polno odgovornost za upravljanje proračuna, saj je njegov cilj povečati učinkovitost, predvidljivost in hitrost ob upoštevanju rokov in proračunskih postopkov. Pri izvedbenih aktih v okviru plačil državam članicam in izvajanja postopkov potrditve obračunov svetovalni postopek Komisiji omogoča, da prevzame polno odgovornost za upravljanje proračuna in preverjanje letnih obračunov nacionalnih plačilnih agencij z namenom njihovega sprejetja, v primeru odhodkov, ki niso izvršeni v skladu s pravili Unije, pa izključitve takšnih odhodkov iz financiranja Unije. V drugih primerih bi se moral za sprejetje izvedbenih aktov uporabiti postopek pregleda.
(101)
Na Komisijo bi moralo biti preneseno pooblastilo, da brez uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011 sprejme izvedbene akte, s katerimi določi poravnalni znesek, na voljo za odhodke EKJS, ter odloči o dodatnih plačilih ali odbitkih v okviru postopka za mesečna plačila.
(102)
Ker bi lahko prehod s sistema na podlagi uredb, ki jih razveljavlja ta uredba, na sistem iz te uredbe, povzročil praktične in posebne težave, bi bilo treba Komisiji omogočiti sprejetje potrebnih in utemeljenih ukrepov.
(103)
Zaradi nujnosti zagotoviti nemoteno izvajanje predvidenih ukrepov, bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
(104)
Načrtovalno obdobje programov razvoja podeželja, financiranih na podlagi te uredbe, se začne 1. januarja 2014, zato bi se morala ta uredba začeti uporabljati s tem datumom. Vendar ker kmetijsko finančno leto pokriva plačane odhodke in prejete prihodke plačilnih agencij, ki jih te vključijo v obračune proračuna Skladov za proračunsko leto "N", ki se začne 16. oktobra leta "N-1" in konča 15. oktobra leta "N", bi se morale nekatere določbe, zlasti tiste o akreditaciji in odvzemu akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov ter relevantnih pooblastilih Komisije, o finančnem upravljanju Skladov kot so zgornja meja proračuna, rezerva za krize v kmetijskem sektorju, finančna disciplina, ter prenos odobritev, začeti uporabljati prej, in sicer na datum začetka proračunskega leta 2014, ki je 16. oktober 2013. Iz istih razlogov bi se morale določbe glede postopkov za mesečna plačila s strani Komisije državam članicam in upoštevanja rokov za plačila s strani plačilnih agencij, uporabljati za odhodke, nastale od začetka proračunskega leta 2014, to je od 16. oktobra 2013.
(105)
Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je sprejel mnenje (28).
(106)
Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči zaradi njihove povezanosti z drugimi instrumenti SKP in zaradi omejenih finančnih sredstev v razširjeni Uniji, temveč se zaradi večletnega jamstva financiranja Unije in osredotočenjem na njene prednostne naloge, lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE
Člen 1
Področje uporabe
Ta uredba določa pravila o:
(a)
financiranju odhodkov skupne kmetijske politike (SKP), vključno z odhodki za razvoj podeželja;
(b)
sistemu kmetijskega svetovanja;
(c)
sistemih upravljanja in kontrol, ki jih vzpostavijo države članice;
(d)
sistemu navzkrižne skladnosti;
(e)
potrditvi obračunov.
Člen 2
Pojmi, uporabljeni v tej uredbi
1. V tej uredbi:
(a)
"kmet" pomeni kmeta v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(b)
"kmetijska dejavnost" pomeni kmetijsko dejavnost v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(c)
"kmetijska površina" pomeni kmetijsko površino v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(d)
"kmetijsko gospodarstvo" pomeni kmetijsko gospodarstvo v smislu člena 4 Uredbe (EU) št. 1307/2013, razen kot je določeno v členu 91(3);
(e)
"neposredna plačila" pomeni neposredna plačila v smislu člena 1 Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(f)
"področna kmetijska zakonodaja" pomeni vse veljavne akte, sprejete na podlagi člena 43 PDEU v okviru SKP, ter, kadar je to ustrezno, vse delegirane ali izvedbene akte, sprejete na podlagi takšnih aktov, in drugega dela Uredbe (EU) št. 1303/2013, kolikor se uporablja za EKSRP;
(g)
"nepravilnost" pomeni nepravilnost v smislu člena 1(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95.
2. Za namene financiranja, upravljanja in spremljanja SKP so lahko "višja sila" in "izjemne okoliščine" zlasti priznani v naslednjih primerih:
(a)
smrt upravičenca;
(b)
dolgotrajna nezmožnost upravičenca za delo;
(c)
huda naravna nesreča, ki resno prizadene kmetijsko gospodarstvo;
(d)
uničenje objektov za živino na kmetijskem gospodarstvu zaradi nesreče;
(e)
epizootska bolezen ali bolezen rastlin, ki prizadene del ali vso živino oziroma kmetijske rastline upravičenca;
(f)
razlastitev celotnega ali velikega dela kmetijskega gospodarstva, če te razlastitve ni bilo mogoče pričakovati na dan predložitve vloge.
NASLOV II
SPLOŠNE DOLOČBE ZA KMETIJSKA SKLADA
POGLAVJE I
Kmetijska sklada
Člen 3
Sklada za financiranje kmetijskih odhodkov
1. Za doseganje ciljev SKP, kot jih določa PDEU, financiranje različnih ukrepov te politike, vključno z ukrepi za razvoj podeželja, zagotavljata:
(a)
Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS);
(b)
Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP).
2. EKJS in EKSRP (v nadaljnjem besedilu: Sklada) spadata v splošni proračun Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: proračun Unije).
Člen 4
Odhodki EKJS
1. EKJS se izvaja z deljenim upravljanjem med državami članicami in Unijo. Financira naslednje odhodke, ki so izvršeni v skladu s pravom Unije:
(a)
ukrepe za urejanje ali podpiranje kmetijskih trgov;
(b)
neposredna plačila kmetom v okviru SKP;
(c)
finančni prispevek Unije za ukrepe obveščanja in promocije kmetijskih proizvodov na notranjem trgu Unije in v tretjih državah, ki jih izvajajo države članice na podlagi programov, ki niso tisti iz člena 5, in ki jih izbere Komisija;
(d)
finančni prispevek Unije za shemo šolskega sadja in zelenjave iz člena 23 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in za ukrepe v zvezi z boleznimi živali in izgubo zaupanja potrošnikov iz člena 21 oziroma 155 navedene uredbe
2. EKJS v skladu s pravom Unije na neposreden način financira naslednje odhodke:
(a)
promocijo kmetijskih proizvodov, ki jo izvaja Komisija neposredno ali prek mednarodnih organizacij;
(b)
ukrepe, sprejete v skladu s pravom Unije in namenjene ohranjanju, opredeljevanju, zbiranju in uporabi genskih virov v kmetijstvu;
(c)
vzpostavitev in vzdrževanje kmetijskih računovodskih informacijskih sistemov;
(d)
sisteme kmetijskih raziskav, vključno z raziskavami o strukturi kmetijskih gospodarstev.
Člen 5
Odhodki EKSRP
EKSRP se izvaja z deljenim upravljanjem med državami članicami in Unijo. Financira finančni prispevek Unije k programom razvoja podeželja, ki se izvajajo v skladu s pravom Unije o podpori za razvoj podeželja.
Člen 6
Drugi odhodki, vključno z odhodki za tehnično pomoč
Vsak od Skladov lahko na pobudo Komisije in/ali v njenem imenu na neposreden način financira pripravljalne dejavnosti, spremljanje, dejavnosti za upravno in tehnično podporo ter vrednotenje, revizijo in nadzor, ki so potrebni za izvajanje SKP. Ti ukrepi vključujejo zlasti:
(a)
ukrepe, potrebne za analizo, upravljanje, spremljanje, izmenjavo informacij in izvajanje SKP ter ukrepe za izvajanje sistemov kontrol ter tehnično in upravno pomoč;
(b)
pridobivanje satelitskih posnetkov, potrebnih za preglede, s strani Komisije v skladu s členom 21;
(c)
ukrepe, ki jih Komisija sprejme z uporabo aplikacij za daljinsko zaznavanje, ki se uporabljajo za spremljanje kmetijskih virov v skladu s členom 22;
(d)
ukrepe za vzdrževanje in razvoj metod in tehničnih sredstev za obveščanje, medsebojno povezovanje, spremljanje in kontrolo finančnega upravljanja sredstev, ki se uporabljajo za financiranje SKP;
(e)
zagotavljanje informacij o SKP v skladu s členom 45;
(f)
študije o SKP in vrednotenje ukrepov, ki jih financirata Sklada, vključno z izboljšanjem metod vrednotenja in izmenjavo informacij o praksah v okviru SKP;
(g)
po potrebi izvajalske agencije, ustanovljene v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 58/2003 (29), ki delujejo v povezavi s SKP;
(h)
ukrepe v zvezi s širjenjem informacij, ozaveščanjem, spodbujanjem sodelovanja in izmenjavo izkušenj na ravni Unije, sprejete v okviru razvoja podeželja, vključno z mrežnim povezovanjem med zadevnimi stranmi;
(i)
ukrepe za razvoj, registracijo in zaščito logotipov v okviru politik Unije za kakovost ter s tem povezano zaščito pravic intelektualne lastnine in potrebni razvoj informacijske tehnologije (IT).
POGLAVJE II
Plačilne agencije in drugi organi
Člen 7
Akreditacija in odvzem akreditacije plačilnim agencijam in usklajevalnim organom
1. Plačilne agencije so oddelki ali organi držav članic, odgovorni za upravljanje in kontrolo odhodkov iz člena 4(1) in člena 5.
Izvajanje teh nalog, razen izplačil, se lahko prenese.
2. Države članice kot plačilne agencije akreditirajo oddelke ali organe, katerih upravna organizacija in sistem notranje kontrole v zadostni meri zagotavljata, da se izplačila zakonito in pravilno izvršujejo ter ustrezno obračunajo. Plačilne agencije morajo v ta namen izpolnjevati minimalne pogoje za akreditacijo v zvezi z notranjim okoljem, kontrolnimi dejavnostmi, obveščanjem in sporočanjem ter spremljanjem, ki jih določi Komisija na podlagi točke (a) člena 8(1).
Vsaka država članica ob upoštevanju svojih ustavnih določb omeji število svojih akreditiranih plačilnih agencij na največ eno na nacionalni ravni ali, kjer je to ustrezno, na eno na regijo. Kadar pa so plačilne agencije vzpostavljene na regionalni ravni, države članice poleg tega bodisi akreditirajo plačilno agencijo na nacionalni ravni za sheme pomoči, ki jih je treba v skladu z njihovo naravo upravljati na nacionalni ravni, ali pa prenesejo upravljanje teh shem na regionalne plačilne agencije.
Z odstopanjem od drugega pododstavka lahko države članice ohranijo toliko plačilnih agencij, kot jih je bilo akreditiranih pred 20. decembra 2013.
Komisija do konca leta 2016 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o delovanju sistema plačilnih agencij v Uniji in po potrebi priloži zakonodajne predloge.
3. Odgovorna oseba akreditirane plačilne agencije do 15. februarja v letu, ki sledi zadevnemu proračunskemu letu, sestavi:
(a)
letne obračune odhodkov, izvršenih za izvajanje nalog, zaupanih njihovim akreditiranim plačilnim agencijam, skupaj s potrebnimi informacijami za njihovo potrditev v skladu s členom 51;
(b)
izjavo o upravljanju glede popolnosti, točnosti in resničnosti obračunov ter pravilnega delovanja sistemov notranje kontrole, ki temelji na objektivnih merilih, ter glede zakonitosti in pravilnosti povezanih transakcij;
(c)
letni povzetek končnih revizijskih poročil in opravljenih kontrol, vključno z analizo vrst in razsežnosti napak ter pomanjkljivosti, ugotovljenih v sistemih, pa tudi popravnih ukrepov, ki jih je treba izvesti ali načrtovati.
Komisija lahko izjemoma podaljša rok 15. februarja do najpozneje 1. marca na zahtevo zadevne države članice.
4. Kadar je akreditiranih več plačilnih agencij, država članica določi javni usklajevalni organ (v nadaljnjem besedilu: usklajevalni organ), ki mu dodeli naslednje naloge:
(a)
zbirati informacije, ki se dajo na razpolago Komisiji, ter jih poslati Komisiji;
(b)
sprejeti oziroma usklajevati ukrepe za odpravo splošnih pomanjkljivosti in Komisijo obveščati o vseh nadaljnjih ukrepih;
(c)
spodbujati in po možnosti zagotavljati usklajeno uporabo pravil Unije.
Države članice usklajevalni organ posebej akreditirajo za obdelovanje finančnih informacij iz točke (a) prvega pododstavka.
5. Kadar akreditirana plačilna agencija ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več enega ali več akreditacijskih meril iz odstavka 2, ji država članica na lastno pobudo ali na zahtevo Komisije odvzame to akreditacijo, razen če plačilna agencija izvede potrebne spremembe v roku, določenem glede na resnost problema.
6. Plačilne agencije izvajajo in zagotavljajo kontrolo dejavnosti, povezanih z javno intervencijo, za katere so odgovorne, ter na tem področju ohranijo vso odgovornost.
Člen 8
Pooblastila Komisije
1. Da se zagotovi dobro delovanje sistema iz člena 7, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z:
(a)
minimalnimi pogoji za akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov iz člena 7(2) oziroma člena 7(4);
(b)
obveznostmi plačilnih agencij glede javne intervencije ter pravili o vsebini njihovih upravljavskih in kontrolnih odgovornosti.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:
(a)
postopkih za izdajo, odvzem in pregled akreditacije plačilnih agencij in usklajevalnih organov ter postopke za nadzor akreditacije plačilnih agencij;
(b)
delu in pregledih, ki so podlaga za izjavo o upravljanju plačilnih agencij;
(c)
delovanju usklajevalnega organa in uradnem sporočanju informacij Komisiji v skladu s členom 7(4).
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 9
Certifikacijski organi
1. Certifikacijski organ je javni ali zasebni revizijski organ, ki ga imenuje država članica. Če gre za zasebni revizijski organ in če tako zahteva veljavno pravo Unije ali nacionalno pravo, ga izbere država članica s postopkom javnega razpisa. Ta organ predloži mnenje, pripravljeno v skladu z mednarodno priznanimi revizijskimi standardi, o popolnosti, točnosti in resničnosti letnih obračunov plačilne agencije, pravilnem delovanju njenega sistema notranje kontrole ter zakonitosti in pravilnosti odhodkov, za katere je bilo od Komisije zahtevano povračilo. V tem mnenju je tudi navedeno, ali se je med pregledom pojavil dvom glede navedb v izjavi o upravljanju.
Certifikacijski organ razpolaga s potrebnim tehničnim strokovnim znanjem. Ta organ je operativno neodvisen od zadevne plačilne agencije in usklajevalnega organa, pa tudi od organa, ki je to agencijo akreditiral.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o nalogah certifikacijskih organov, vključno s pregledi, ter o certifikatih in poročilih, skupaj s podporno dokumentacijo, ki jih pripravijo ti organi. V izvedbenih aktih se ob upoštevanju potrebe po kar najbolj učinkovitem preskušanju transakcij in strokovni revizijski presoji glede integriranega pristopa določi tudi naslednje:
(a)
revizijska načela, na katerih temeljijo mnenja certifikacijskih organov, vključno z oceno tveganj, notranjimi kontrolami in zahtevano ravnijo revizijskih dokazov;
(b)
revizijske metode, ki jih certifikacijski organi ob upoštevanju mednarodnih revizijskih standardov uporabljajo pri pripravi svojih mnenj, kjer je to ustrezno pa tudi uporabo enotnega integriranega vzorca za vsako populacijo in po potrebi možnost spremljanja pregledov na kraju samem, ki jih opravljajo plačilne agencije.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 10
Dopustnost plačil, ki jih izvršijo akreditirane plačilne agencije
Unija lahko odhodke iz člena 4(1) in člena 5 financira le, če so plačila izvršile akreditirane plačilne agencije.
Člen 11
Celotno plačilo upravičencem
Razen če pravo Unije izrecno določa drugače, se plačila, povezana s financiranjem na podlagi te uredbe, upravičencem izplačajo v celoti.
NASLOV III
SISTEM KMETIJSKEGA SVETOVANJA
Člen 12
Načelo in področje uporabe
1. Države članice vzpostavijo sistem svetovanja upravičencem glede upravljanja z zemljišči in upravljanja s kmetijskimi gospodarstvi (v nadaljnjem besedilu: sistem kmetijskega svetovanja).Ta sistem kmetijskega svetovanja izvajajo imenovani javni organi in/ali izbrani zasebni organi.
2. Sistem kmetijskega svetovanja zajema najmanj:
(a)
obveznosti na ravni kmetijskega gospodarstva, ki izhajajo iz predpisanih zahtev ravnanja ter standardov za vzdrževanje zemljišč v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju, kot je določeno v poglavju I naslova VI;
(b)
kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, kot je določeno v poglavju 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, in ohranjanje kmetijskih površin v skladu s točko (c) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 1307/2013;
(c)
ukrepe na ravni kmetijskega gospodarstva, določene v programih razvoja podeželja, ki so namenjeni posodabljanju kmetijskega gospodarstva, krepitvi konkurenčnosti, sektorskemu povezovanju, inovacijam in tržni usmerjenosti ter spodbujanju podjetništva;
(d)
zahteve na ravni upravičencev, kot jih opredelijo države članice, za izvajanje člena 11(3) Direktive 2000/60/ES;
(e)
zahteve na ravni upravičencev, kot jih opredelijo države članice, za izvajanje člena 55 Uredbe (ES) št. 1107/2009, zlasti zahtevo iz člena 14 Direktive 2009/128/ES.
3. Sistem kmetijskega svetovanja lahko poleg tega zajema zlasti:
(a)
spodbujanje preusmerjanja kmetijskih gospodarstev in diverzifikacije njihovih gospodarskih dejavnosti;
(b)
obvladovanje tveganj in uvedbo ustreznih preprečevalnih ukrepov za obvladovanje naravnih in drugih hudih nesreč ter živalskih in rastlinskih bolezni;
(c)
minimalne zahteve nacionalnega prava v skladu s členom 28(3) in členom 29(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013;
(d)
informacije v zvezi z blažitvijo podnebnih sprememb in prilagajanjem nanje, biotsko raznovrstnostjo in varstvom voda, kot je določeno v Prilogi I k tej uredbi.
Člen 13
Posebne zahteve za sistem kmetijskega svetovanja
1. Države članice zagotovijo, da so svetovalci, ki delajo v sistemu kmetijskega svetovanja, ustrezno kvalificirani in se redno usposabljajo.
2. Države članice zagotovijo ločitev svetovanja od kontrol. V tem pogledu in brez poseganja v nacionalno pravo v zvezi z dostopom javnosti do dokumentov države članice zagotovijo, da izbrani in imenovani organi iz člena 12(1) ne razkrijejo osebnih ali posameznikovih informacij ali podatkov, ki jih pridobijo med dejavnostjo svetovanja, drugim osebam, razen upravičencu, ki upravlja zadevno kmetijsko gospodarstvo, z izjemo kakršne koli nepravilnosti ali kršitve, ki je ugotovljena med njihovo dejavnostjo in ki je zajeta v obveznost, določeno v pravu Unije ali nacionalnem pravu, o obveščanju javnih organov, zlasti v primeru kaznivih dejanj.
3. Zadevni nacionalni organ morebitnemu upravičencu zagotovi, zlasti na elektronski način, ustrezni seznam izbranih in imenovanih organov iz člena 12(1).
Člen 14
Dostop do sistema kmetijskega svetovanja
Upravičenci in kmetje, ki ne prejemajo podpore v okviru SKP, lahko prostovoljno uporabljajo sistem kmetijskega svetovanja.
Brez poseganja v četrti pododstavek člena 99(2) pa lahko države članice v skladu z objektivnimi merili določijo kategorije upravičencev, ki imajo prednostni dostop do sistema kmetijskega svetovanja, vključno z mrežami, ki delujejo z omejenimi sredstvi v smislu členov 53, 55 in 56 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
V takšnih primerih države članice zagotovijo, da je prednost dana kmetom, ki imajo z izjemo sistema kmetijskega svetovanja najbolj omejen dostop do drugih sistemov svetovanja.
Sistem kmetijskega svetovanja zagotavlja, da imajo upravičenci dostop do svetovanja, prilagojenega položaju njihovega kmetijskega gospodarstva.
Člen 15
Pooblastila Komisije
Komisija lahko sprejme izvedbene akte, v katerih določi pravila za enotno izvajanje sistema kmetijskega svetovanja, da bi ta sistem lahko postal v celoti operativen.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
NASLOV IV
FINANČNO UPRAVLJANJE SKLADOV
POGLAVJE I
EKJS
Oddelek 1
Financiranje odhodkov
Člen 16
Zgornja meja proračunskih sredstev
1. Letna zgornja meja odhodkov EKJS je sestavljena iz najvišjih zneskov, določenih za ta sklad v okviru Uredbe (EU, Euratom) št. 1311/2013.
2. Kadar pravo Unije določa vsote, ki se odštejejo ali prištejejo zneskom iz odstavka 1, sprejme Komisija izvedbene akte brez uporabe postopka iz člena 116, s katerimi določi poravnalni znesek, ki je na voljo za odhodke EKJS na podlagi podatkov iz prava Unije.
Člen 17
Mesečna plačila
1. Komisija da proračunska sredstva, potrebna za financiranje odhodkov iz člena 4(1), na voljo državam članicam v obliki mesečnih plačil na podlagi odhodkov, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije v referenčnem obdobju.
2. Dokler Komisija ne nakaže mesečnih plačil, države članice v skladu s potrebami svojih akreditiranih plačilnih agencij priskrbijo sredstva, potrebna za odhodke.
Člen 18
Postopek za mesečna plačila
1. Brez poseganja v uporabo členov 51 in 52 Komisija izvrši mesečna plačila za odhodke, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije v referenčnem mesecu.
2. Mesečna plačila se vsaki državi članici izplačajo najpozneje tretji delovni dan drugega meseca, ki sledi mesecu, v katerem so bili odhodki izvršeni. Odhodki držav članic, izvršeni od 1. do 15. oktobra, se štejejo za izvršene v mesecu oktobru. Odhodki, izvršeni od 16. do 31. oktobra, se štejejo za izvršene v mesecu novembru.
3. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi mesečna plačila, ki jih izvrši na podlagi izjave držav članic o odhodkih in informacij, pridobljenih v skladu s členom 102(1), ob upoštevanju zmanjšanj ali začasnih prekinitev, uporabljenih na podlagi člena 41, ali kakršnih koli drugih popravkov. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte brez uporabe postopka iz člena 116, s katerimi določi dodatna plačila ali odbitke. Odbor iz člena 116(1) je o tem obveščen na svoji naslednji seji.
Člen 19
Upravni stroški in stroški osebja
Sklad se ne bremeni za odhodke, ki jih izvršijo države članice in upravičenci pomoči iz EKJS v zvezi z upravnimi stroški in stroški osebja.
Člen 20
Odhodki za javno intervencijo
1. Kadar za javno intervencijo v okviru skupne ureditve trgov znesek na enoto ni določen, EKJS zadevni ukrep financira na podlagi standardnih zneskov, ki so enotni po vsej Uniji, zlasti za sredstva iz držav članic, ki se uporabljajo za odkup proizvodov, za materialne operacije, povezane s skladiščenjem, ter po potrebi za predelavo intervencijskih proizvodov.
2. Da se zagotovi financiranje odhodkov javne intervencije s strani EKJS, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s:
(a)
vrsto ukrepov, ki so upravičeni do financiranja Unije, in pogojih za povračilo;
(b)
pogoji za upravičenost in načinih izračuna na podlagi elementov, ki jih plačilne agencije dejansko ugotovijo, ali pavšalnih zneskov, ki jih določi Komisija, ali pavšalnih ali nepavšalnih zneskov, določenih v področni kmetijski zakonodaji.
3. Da se zagotovi ustrezno upravljanje sredstev, vključenih v proračun Unije in namenjenih EKJS, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi določi pravila v zvezi z vrednotenjem dejavnosti v zvezi z javno intervencijo ter ukrepe, ki jih je treba sprejeti v primeru izgube ali poslabšanja stanja proizvodov iz javne intervencije, in določitev zneskov, ki se bodo financirali.
4. Komisija sprejme izvedbene akte, ki določijo zneske iz odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
Člen 21
Pridobivanje satelitskih posnetkov
Na podlagi specifikacije, ki jo pripravi posamezna država članica, se Komisija in države članice dogovorijo o seznamu satelitskih posnetkov, ki se zahtevajo za preglede.
Komisija brezplačno priskrbi satelitske posnetke kontrolnim organom ali izvajalcem storitev, ki jih navedeni organi pooblastijo za njihovo zastopanje.
Komisija ostane lastnica satelitskih posnetkov in jih po dokončanju dela dobi nazaj. Prav tako lahko določi, da se opravi delo za izboljšanje tehnik in metod dela v zvezi s preverjanjem kmetijskih površin z daljinskim zaznavanjem.
Člen 22
Spremljanje kmetijskih virov
Cilj ukrepov, ki se financirajo v skladu s točko (c) člena 6, je dati Komisiji na razpolago sredstva za:
(a)
upravljanje kmetijskih trgov Unije na svetovni ravni,
(b)
zagotavljanje agroekonomskega in kmetijsko-okoljskega spremljanja kmetijskih zemljišč, vključnos pogozdenimi kmetijskimi površinami, in spremljanja stanja kmetijskih rastlin, da se omogoči izvedba ocen, zlasti glede donosa in kmetijske proizvodnje,
(c)
deljenje dostopa do takšnih ocen v mednarodnem okviru, na primer pri tistih pobudah, ki jih usklajujejo organizacije Združenih narodov ali druge mednarodne agencije,
(d)
prispevanje k preglednosti svetovnih trgov ter
(e)
zagotavljanje tehnološkega spremljanja agrometeorološkega sistema.
Ukrepi, ki se financirajo v skladu s točko (c) člena 6, zadevajo zlasti zbiranje ali nakup podatkov, potrebnih za izvajanje in spremljanje SKP, vključno s satelitskimi in meteorološkimi podatki, vzpostavitev infrastrukture prostorskih podatkov in spletne strani, izvedbo posebnih študij v zvezi s podnebnimi pogoji, daljinsko zaznavanje, ki se uporablja kot pomoč pri spremljanju zdravja tal, ter posodobitev agrometeoroloških in ekonometričnih modelov. Ti ukrepi se po potrebi izvajajo v sodelovanju z nacionalnimi laboratoriji in organi.
Člen 23
Izvedbena pooblastila
Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi:
(a)
pravila o financiranju v skladu s točkama (b) in (c) člena 6,
(b)
postopek za izvajanje ukrepov iz členov 21 in 22 z namenom doseganja zastavljenih ciljev,
(c)
okvir za pridobivanje, izboljšanje in uporabo satelitskih posnetkov in meteoroloških podatkov ter veljavne roke.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Oddelek 2
Proračunska disciplina
Člen 24
Upoštevanje zgornje meje
1. V proračunskem postopku in pri izvrševanju proračuna sredstva za odhodke EKJS v nobenem trenutku ne presežejo zneska iz člena 16.
Pri vseh zakonodajnih instrumentih, ki jih predlaga Komisija in sprejmejo Evropski parlament in Svet, Svet ali Komisija in ki vplivajo na proračun EKJS, se upošteva znesek iz člena 16.
2. Kadar za kmetijske odhodke za posamezno državo članico pravo Unije določa finančno zgornjo mejo v eurih, so takšni odhodki povrnjeni v eurih do te določene zgornje meje, in kadar se uporablja člen 41, s potrebnimi prilagoditvami.
3. Nacionalne zgornje meje za neposredna plačila iz člena 7 Uredbe (EU) št. 1307/2013, popravljene s prilagoditvami, določenimi v členu 26 te uredbe, so finančne zgornje meje v eurih.
Člen 25
Rezerva za krize v kmetijskem sektorju
Vzpostavi se rezerva, namenjena zagotovitvi dodatne podpore kmetijskemu sektorju v primeru večjih kriz, ki vplivajo na kmetijsko proizvodnjo ali distribucijo (v nadaljnjem besedilu: rezerva za krize v kmetijskem sektorju), in sicer tako, da se na začetku vsakega leta uporabi znižanje neposrednih plačil z mehanizmom finančne discipline iz člena 26.
Skupni znesek rezerve je 2 800 milijonov EUR z enakimi letnimi obroki v znesku 400 milijonov EUR (v cenah iz leta 2011) za obdobje 2014-2020 in bo vključen v razdelek 2 večletnega finančnega okvira, kot je določen v Prilogi k Uredbi (EU, Euratom) št. 1311/2013.
Člen 26
Finančna disciplina
1. Da se zagotovi upoštevanje letnih zgornjih mej iz Uredbe (EU, Euratom) št. 1311/2013 za financiranje s trgom povezanih odhodkov in neposrednih plačil, se določi prilagoditvena stopnja za neposredna plačila (v nadaljnjem besedilu: prilagoditvena stopnja), kadar napovedi za financiranje ukrepov v okviru navedene vmesne zgornje meje za posamezno proračunsko leto kažejo, da bodo veljavne letne zgornje meje presežene.
2. Komisija predloži predlog Evropskemu parlamentu in Svetu v zvezi s prilagoditveno stopnjo najpozneje 31. marca koledarskega leta, za katero se uporablja ta prilagoditvena stopnja.
3. Če v posameznem letu Evropski parlament in Svet ne določita prilagoditvene stopnje do 30. junija, Komisija sprejme izvedbene akte, s katerim določi prilagoditveno stopnjo, ter o tem nemudoma obvesti Evropski parlament in Svet. Takšne izvedbene akte se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
4. Komisija lahko do 1. decembra na podlagi novih informacij, ki jih ima na voljo, sprejme izvedbene akte, s katerim prilagodi prilagoditveno stopnjo, določeno v skladu z odstavkoma 2 ali 3. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
5. Z odstopanjem od četrtega pododstavka člena 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 države članice povrnejo odobritve, prenesene v skladu s členom 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, končnim prejemnikom, za katere se v proračunskem letu, v katero se odobritve prenesejo, uporablja prilagoditev.
Povrnitev iz prvega pododstavka se uporabi le za končne upravičence v tistih državah članicah, v katerih se je v predhodnem proračunskem letu izvajala finančna disciplina.
6. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pogoje in podrobna pravila, ki se uporabljajo za odobritve, prenesene v skladu s členom 169(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 za financiranje odhodkov iz točke (b) člena 4(1) te uredbe. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
7. Pri uporabi tega člena se v določitev prilagoditvene stopnje vključi znesek za rezervo za krize v kmetijskem sektorju iz člena 25. Kakršen koli znesek, ki do konca proračunskega leta ni uporabljen za krizne ukrepe, se izplača v skladu z odstavkom 5 tega člena.
Člen 27
Postopek proračunske discipline
1. Komisija hkrati s predlogom proračuna za proračunsko leto N predloži Evropskemu parlamentu in Svetu svoje napovedi za proračunska leta N - 1, N in N + 1.
2. Če ob pripravi predloga proračuna za proračunsko leto N obstaja tveganje, da bo znesek iz člena 16 za proračunsko leto N presežen, Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu ali Svetu predlaga ukrepe, potrebne za zagotovitev upoštevanja navedenega zneska.
3. Če Komisija v katerem koli trenutku meni, da obstaja tveganje, da bo znesek iz člena 16 presežen, in v okviru svojih pooblastil ne more sprejeti ustreznih ukrepov za izboljšanje stanja, predlaga druge ukrepe, s katerimi zagotovi upoštevanje tega zneska. Kadar je pravna podlaga za ustrezni ukrep člen 43(3) PDEU, ta ukrep sprejme Svet, ali, kadar je pravna podlaga za ustrezni ukrep člen 43(2) PDEU, ta ukrep sprejmeta Evropski parlament in Svet.
4. Če ob koncu proračunskega leta N zahtevki za povračila držav članic presegajo ali bi lahko presegli znesek iz člena 16, Komisija:
(a)
upošteva zahtevke držav članic sorazmerno in v mejah razpoložljivih proračunskih sredstev ter sprejme izvedbene akte, s katerimi začasno določi znesek plačil za zadevni mesec;
(b)
za vse države članice najpozneje do 28. februarja proračunskega leta N + 1 določi njihov položaj glede financiranja Unije za proračunsko leto N;
(c)
sprejme izvedbene akte, s katerimi na podlagi enotne stopnje financiranja Unije določi skupni znesek financiranja Unije po državah članicah v mejah proračunskih sredstev, ki so bila na razpolago za mesečna plačila;
(d)
izvrši morebitne kompenzacije za države članice najpozneje v času mesečnih plačil za mesec marec leta N + 1.
Izvedbeni akti iz točk (a) in (c) prvega pododstavka se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
Člen 28
Sistem zgodnjega opozarjanja in spremljanja
Da se zagotovi, da se proračunska zgornja meja iz člena 16 ne preseže, Komisija v zvezi z odhodki EKJS mesečno izvaja sistem zgodnjega opozarjanja in spremljanja.
Komisija ob začetku vsakega proračunskega leta v ta namen določi mesečne profile odhodkov, po potrebi na podlagi povprečnih mesečnih odhodkov predhodnih treh let.
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu redno predloži poročilo s pregledom razvoja odhodkov, izvršenih glede na profile in oceno predvidenega izvrševanja za tekoče proračunsko leto.
Člen 29
Referenčni menjalni tečaj
1. Ko Komisija sprejme predlog proračuna ali pisni predlog spremembe k predlogu proračuna, ki zadeva kmetijske odhodke, za izdelavo ocen proračunskih sredstev za EKJS uporabi povprečni menjalni tečaj med eurom in US dolarjem po zabeleženi tržni vrednosti v zadnjem četrtletju, ki se konča najmanj 20 dni, preden Komisija sprejme proračunski dokument.
2. Pri sprejemanju predloga spremembe in dopolnitve proračuna ali pisnega predloga spremembe k njemu Komisija, kolikor ti dokumenti zadevajo proračunska sredstva za ukrepe iz točka (a) člena 4(1), uporabi:
(a)
povprečni menjalni tečaj med eurom in US dolarjem po dejanski tržni vrednosti, zabeleženi od 1. avgusta v predhodnem proračunskem letu do izteka zadnjega četrtletja, ki se konča najmanj 20 dni, preden Komisija sprejme proračunski dokument in najpozneje 31. julija tekočega proračunskega leta; in
(b)
povprečni menjalni tečaj, dejansko zabeležen v zadnjem četrtletju, ki se konča najmanj 20 dni, preden Komisija sprejme proračunski dokument za napoved preostanka proračunskega leta.
POGLAVJE II
EKSRP
Oddelek 1
Splošne določbe za eksrp
Člen 30
Preprečevanje dvojnega financiranja
Odhodki, ki se financirajo iz EKSRP, se ne financirajo iz nobenega drugega naslova v okviru proračuna Unije.
Člen 31
Skupne določbe za plačila
1. V skladu s členom 77(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 plačila, ki jih Komisija izvrši v okviru prispevka EKSRP iz člena 5 te uredbe, ne presežejo proračunskih obveznosti.
Ta plačila se namenijo za najstarejšo odprto proračunsko obveznost.
2. Uporablja se člen 84 Uredbe (EU, Euratom) 966/2012.
Oddelek 2
Financiranje programov razvoja podeželja
Člen 32
Finančni prispevek EKSRP
Finančni prispevek EKSRP za odhodke v okviru programov razvoja podeželja se določi za posamezni program z zgornjo mejo, ki je določena s pravom Unije o podpori EKSRP za razvoj podeželja.
Člen 33
Proračunske obveznosti
V zvezi z obveznostmi za programe razvoja podeželja v proračunu Unije se uporablja člen 76 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Oddelek 3
Finančni prispevek za programe razvoja podeželja
Člen 34
Določbe za plačila za programe razvoja podeželja
1. Proračunska sredstva, potrebna za financiranje odhodkov iz člena 5, so na voljo državam članicam v obliki predhodnega financiranja, vmesnih plačil in izplačila preostalega zneska, kot je opisano v tem oddelku.
2. Skupni znesek plačil predhodnega financiranja in vmesnih plačil ne presega 95 % prispevka EKSRP za vsak program razvoja podeželja.
Kadar je dosežena zgornja meja 95 %, države članice nadaljujejo posredovanje zahtevkov za plačila Komisiji.
Člen 35
Ureditev predhodnega financiranja
1. Potem ko Komisija odobri program razvoja podeželja, državi članici plača začetni znesek predhodnega financiranja za celotno programsko obdobje. Začetni znesek predhodnega financiranja izplača v naslednjih obrokih:
(a)
v letu 2014: 1 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program in 1,5 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program, kadar država članica prejema finančno pomoč od leta 2010 ali v skladu s členoma 122 in 143 PDEU ali iz evropskega instrumenta za finančno stabilnost (EFSF) ali finančno pomoč prejema na dan 31. decembra 2013 v skladu s členoma 136 in 143 PDEU;
(b)
v letu 2015: 1 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program in 1,5 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program, če država članica prejema finančno pomoč od leta 2010 v skladu s členoma 122 in 143 PDEU ali iz EFSF ali finančno pomoč prejema na dan 31. decembra 2014 v skladu s členoma 136 in 143 PDEU;
(c)
v letu 2016: 1 % zneska podpore iz EKSRP za celotno programsko obdobje za program.
Če je program razvoja podeželja sprejet leta 2015 ali pozneje, se prvi obroki izplačajo v letu sprejetja.
2. Komisiji se povrne celotni znesek, nakazan za predhodno financiranje, če ni bil izvršen noben odhodek in ni bila poslana nobena izjava o odhodkih za program razvoja podeželja v roku 24 mesecev od datuma, ko je Komisija plačala prvi obrok zneska za predhodno financiranje.
3. Obresti, ki nastanejo s predhodnim financiranjem, se dodelijo zadevnemu programu razvoja podeželja in se odštejejo od zneska javnih odhodkov, zabeleženega v končni izjavi o odhodkih.
4. Skupni znesek predhodnega financiranja se potrdi v skladu s postopkom iz člena 51 te uredbe pred zaključkom programa razvoja podeželja.
Člen 36
Vmesna plačila
1. Vmesna plačila se izvršijo za vsak program razvoja podeželja. Izračunajo se z uporabo stopnje sofinanciranja vsakega ukrepa za izvršene javne odhodke v zvezi s tem ukrepom, kot je navedeno v členu 59 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
2. Ob upoštevanju razpoložljivih sredstev Komisija ob upoštevanju zmanjšanj ali začasnih prekinitev, ki se izvedejo v skladu s členom 41, izvrši vmesna plačila za povračilo odhodkov, ki so jih izvršile akreditirane plačilne agencije za izvajanje programov.
3. Vsako vmesno plačilo izvrši Komisija ob upoštevanju naslednjih zahtev:
(a)
Komisiji se predloži izjava o odhodkih, ki jo podpiše akreditirana plačilna agencija, v skladu s točko (c) člena 102(1);
(b)
skupni znesek prispevka EKSRP za vsak ukrep za celotno obdobje, ki ga zajema zadevni program, se ne preseže;
(c)
Komisiji se predloži zadnje letno poročilo o napredku izvajanja programa razvoja podeželja.
4. Če ena od zahtev iz odstavka 3 ni izpolnjena, Komisija nemudoma obvesti akreditirano plačilno agencijo ali usklajevalni organ, če je bil ta imenovan. Če katera od zahtev iz točke (a) ali točke (c) odstavka 3 ni izpolnjena, izjava o odhodkih ni sprejemljiva.
5. Brez poseganja v uporabo členov 51 in 52 Komisija izvrši vmesna plačila v 45 dneh od evidentiranja izjave o odhodkih, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 3 tega člena.
6. Akreditirane plačilne agencije pripravijo in pošljejo Komisiji neposredno ali s posredovanjem usklajevalnega organa, če je bil ta imenovan, vmesne izjave o odhodkih v zvezi s programi razvoja podeželja, in sicer v rokih, ki jih določi Komisija.
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi roke za akreditirane plačilne agencije, da pošljejo te vmesne izjave o odhodkih. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
V te izjave o odhodkih so vključeni odhodki, ki jih je izvršila akreditirana plačilna agencija v vsakem zadevnem obdobju. Vendar se v primerih, ko odhodkov iz člena 65(9) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ni mogoče prijaviti Komisiji v zadevnem obdobju, ker ta spremembe programa še ni odobrila, ti lahko prijavijo v naslednjih obdobjih.
Vmesne izjave o odhodkih, ki se nanašajo na odhodke, izvršene od 16. oktobra naprej, se vključijo v proračun naslednjega proračunskega leta.
7. Uporablja se člen 83 Uredbe (EU) 1303/2013.
Člen 37
Plačilo preostalega zneska in zaključek programa
1. Komisija po prejemu zadnjega letnega poročila o napredku pri izvajanju programa razvoja podeželja ob upoštevanju razpoložljivih sredstev izvrši plačilo preostalega zneska na podlagi veljavnega finančnega načrta, letnih obračunov zadnjega leta izvajanja zadevnega programa razvoja podeželja in ustrezne odločitve o potrditvi obračunov. Ti obračuni se Komisiji predložijo najpozneje šest mesecev po končnem datumu za upravičenost odhodkov iz člena 65(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013 in zajemajo odhodke, ki jih izvrši plačilna agencija do zadnjega datuma za upravičenost odhodkov.
2. Preostali znesek se plača najpozneje šest mesecev po tem, ko Komisija presodi, da so informacije in dokumenti iz odstavka 1 tega člena sprejemljivi, in ko so bili zadnji letni obračuni potrjeni. Pri zneskih, pri katerih po izplačilu preostalega zneska še vedno obstajajo prevzete obveznosti, Komisija brez poseganja v določbe člena 38(5) najpozneje v roku šestih mesecev določi prenehanje prevzetih obveznosti.
3. Če Komisiji v roku iz odstavka 1 niso bili poslani zadnje letno poročilo o napredku in dokumenti, potrebni za potrditev obračunov zadnjega leta izvajanja programa, obveznost za preostali znesek samodejno preneha v skladu s členom 38.
Člen 38
Samodejno prenehanje prevzetih obveznosti za programe razvoja podeželja
1. Komisija določi samodejno prenehanje katerega koli dela proračunske obveznosti za program razvoja podeželja, ki se ni uporabil za predhodno financiranje ali vmesna plačila ali ji zanj ni bila predložena nobena izjava o odhodkih, ki bi izpolnjevala zahteve iz člena 36(3) in se nanašala na odhodke. izvršene do 31. decembra tretjega leta po letu proračunske obveznosti.
2. Del proračunskih obveznosti, ki je še odprt na zadnji datum za upravičenost odhodkov iz člena 65(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013 in za katerega izjava o odhodkih ni bila predložena najpozneje v šestih mesecih po navedenem datumu, samodejno preneha.
3. V primeru sodnega postopka ali upravne pritožbe z odložilnim učinkom se obdobje za samodejno prenehanje prevzete obveznosti iz odstavkov 1 ali 2 za zneske za zadevne dejavnosti prekine, in sicer za čas trajanja tega postopka ali upravne pritožbe, če Komisija od države članice prejme utemeljeno uradno obvestilo najpozneje do 31. decembra leta N + 3.
4. Pri izračunu zneskov obveznosti, ki so samodejno prenehale, se ne upošteva naslednjega:
(a)
del proračunskih obveznosti, za katerega je bila predložena izjava o odhodkih, vendar je Komisija vračilo zanj zmanjšala ali začasno prekinila 31. decembra leta N + 3;
(b)
del proračunskih obveznosti, ki ga plačilna agencija ni mogla izplačati zaradi višje sile in ima resne posledice za izvajanje programa razvoja podeželja. Nacionalni organi, ki se sklicujejo na višjo silo, morajo prikazati njene neposredne posledice za izvajanje celotnega programa ali njegovega dela.
Države članice Komisiji do 31. januarja pošljejo informacije o izjemah iz prvega pododstavka za zneske, prijavljene do konca predhodnega leta.
5. Komisija države članice pravočasno obvesti, če obstaja tveganje samodejnega prenehanja prevzetih obveznosti. Obvesti jih o zadevnem znesku glede na informacije, ki jih ima na voljo. Države članice imajo od prejema tega obvestila na voljo dva meseca, da soglašajo z zadevnim zneskom ali predložijo pripombe. Komisija izvrši samodejno prenehanje prevzetih obveznosti najpozneje devet mesecev po zadnjem roku, ki izhaja iz uporabe odstavkov 1 do 3.
6. V primeru samodejnega prenehanja prevzetih obveznosti se prispevek EKSRP za zadevni program razvoja podeželja za zadevno leto zmanjša za znesek samodejnega prenehanja prevzete obveznosti. Država članica predloži Komisiji v odobritev spremenjen finančni načrt, s katerim porazdeli zmanjšani znesek pomoči med ukrepe. Če država članica tega ne stori, Komisija za vsak ukrep sorazmerno zmanjša dodeljene zneske.
POGLAVJE III
Skupne določbe
Člen 39
Kmetijsko proračunsko leto
Brez poseganja v posebne določbe o izjavah o odhodkih in prihodkih v zvezi z javno intervencijo, ki jih določi Komisija v skladu s točko (a) člena 46(6), kmetijsko proračunsko leto pokriva plačane odhodke in prejete prihodke plačilnih agencij, ki jih te vključijo v obračune proračuna Skladov za proračunsko leto "N", ki se začne 16. oktobra leta "N - 1" in konča 15. oktobra leta "N".
Člen 40
Upoštevanje plačilnih rokov
Če so plačilni roki določeni v pravu Unije, plačila, ki jih plačilna agencija upravičencem izvrši pred prvim mogočim datumom plačila in po zadnjem mogočem datumu plačila, niso upravičena do financiranja Unije, razen v primerih, pod pogoji in v omejitvah, ki se določijo ob upoštevanju načela sorazmernosti.
Da bi bili odhodki, izvršeni pred prvim mogočim dnem plačila ali po zadnjem mogočem dnevu plačila, upravičeni do financiranja Unije, hkrati pa bi se omejil finančni vpliv, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, ob odstopanju od pravila iz prvega odstavka.
Člen 41
Zmanjšanje in začasna prekinitev mesečnih in vmesnih plačil
1. Če lahko Komisija na podlagi izjav o odhodkih ali informacij iz člena 102 ugotovi, da so odhodke izvršili organi, ki niso akreditirane plačilne agencije, da plačilna obdobja ali finančne zgornje meje, določeni s pravom Unije, niso bili upoštevani ali da odhodki kako drugače niso bili izvršeni v skladu s pravili Unije, lahko zmanjša ali začasno prekine mesečna ali vmesna plačila zadevni državi članici v okviru izvedbenih aktov v zvezi z mesečnimi plačili iz člena 18(3) ali v okviru vmesnih plačil iz člena 36, potem ko se da državi članici možnost za predložitev pripomb.
Če Komisija na podlagi izjav o odhodkih ali informacij iz člena 102 ne more ugotoviti, ali so bili odhodki izvršeni v skladu s pravili Unije, od zadevne države članice zahteva, naj v obdobju, ki ne sme biti krajše od 30 dni, priskrbi dodatne informacije in predloži pripombe. Če država članica na zahtevo Komisije ne odgovori v določenem roku ali če je zadevni odgovor nezadovoljiv ali kaže, da odhodki niso bili izvršeni v skladu s pravili Unije, lahko Komisija zmanjša ali začasno prekine mesečna ali vmesna plačila zadevni državi članici v okviru izvedbenih aktov v zvezi z mesečnimi plačili iz člena 18(3) ali v okviru vmesnih plačil iz člena 36.
2. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi zmanjša ali začasno prekine mesečna ali vmesna plačila državi članici, če ena ali več ključnih sestavin zadevnega nacionalnega sistema kontrol ne obstaja ali zaradi resnosti ali trajanja ugotovljenih pomanjkljivosti ni učinkovitih oziroma so v sistemu za izterjavo nepravilnih plačil podobne resne pomanjkljivosti ter če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:
(a)
pomanjkljivosti iz prvega pododstavka so trajnejše narave in so bile vzrok za vsaj dva izvedbena akta v skladu s členom 52 o izločitvi odhodkov zadevne države članice iz financiranja Unije, ali
(b)
Komisija ugotovi, da zadevna država članica v bližnji prihodnosti ne more izvesti potrebnih popravljalnih ukrepov v skladu z akcijskim načrtom z jasnimi kazalniki napredka, ki se pripravi ob posvetovanju s Komisijo.
Zmanjšanje ali začasna prekinitev se uporabi za ustrezne odhodke, ki jih je izvršila plačilna agencija, pri kateri obstajajo pomanjkljivosti, za obdobje, ki se določi v izvedbenih aktih iz tega odstavka in ne presega dvanajst mesecev. Če po preteku obdobja še vedno obstajajo pogoji za zmanjšanje ali začasno prekinitev, lahko Komisij sprejme izvedbene akte, s katerimi podaljša to obdobje za dodatna obdobja, ki skupaj ne presegajo dvanajst mesecev,. Zmanjšanje ali začasna prekinitev se ne podaljša, če navedeni pogoji več ne obstajajo.
Izvedbeni akti iz tega odstavka se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
Komisija pred sprejetjem izvedbenih aktov iz tega odstavka zadevno državo članico obvesti o svojem namenu in jo pozove, naj se odzove v obdobju, ki ni krajše od 30 dni.
V izvedbenih aktih, ki določajo mesečna plačila iz člena 18(3) ali vmesna plačila iz člena 36, se upoštevajo izvedbeni akti, sprejeti v skladu s tem odstavkom.
3. Zmanjšanja in začasne prekinitve iz tega člena se uporabljajo v skladu z načelom sorazmernosti in ne posegajo v uporabo členov 51 in 52.
4. Zmanjšanja in začasne prekinitve iz tega člena ne posegajo v člene 19, 22 in 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Začasne prekinitve iz členov 19 in 22 Uredbe (EU) št. 1303/2013 se uporabljajo v skladu s postopkom iz odstavka 2 tega člena.
Člen 42
Začasna prekinitev plačila v primeru pozne predložitve
Kadar področna kmetijska zakonodaja od držav članic zahteva, da v določenem roku predložijo informacije o številu izvedenih pregledov na podlagi člena 59 in njihovih rezultatih, države članice pa te roke prekoračijo, lahko Komisija začasno prekine mesečna plačila iz člena 18 ali vmesna plačila iz člena 36, pod pogojem, da je Komisija dala državam članicam pravočasno pred začetkom obdobja, ki ga podatki pokrivajo, na voljo vse informacije, obrazce in pojasnila, potrebna za izračun zadevnih statističnih podatkov. Znesek, katerega plačilo se začasno prekine, ne presega 1,5 % odhodkov, za katere ustrezni statistični podatki niso bili pravočasno poslani. Komisija pri uporabi začasne prekinitve ukrepa v skladu z načelom sorazmernosti in upošteva trajanje zamude. Zlasti upošteva, ali je zaradi pozne predložitve informacij ogrožen mehanizem podeljevanja razrešnic v okviru letnega proračuna. Komisija pisno uradno obvesti zadevno državo članico, preden začasno prekine mesečna plačila. Komisija povrne zneske, katerih plačila so bila začasno prekinjena, ko od zadevnih držav članic prejme statistične podatke, pod pogojem, da prejme te statistične podatke najpozneje 31. januarja naslednjega leta.
Člen 43
Razporeditev prejemkov
1. V smislu člena 21 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 so namenski prejemki:
(a)
zneski, ki morajo biti v skladu s členom 40 in členom 53 v zvezi z odhodki iz EKJS ter členoma 52 in 54 vplačani v proračun Unije, vključno s pripadajočimi obrestmi;
(b)
zneski, ki se zberejo ali izterjajo v skladu z oddelkom III poglavja III naslova I dela II Uredbe (ES) št. 1234/2007;
(c)
zneski, ki so bili zbrani kot posledica kazni v skladu s posebnimi pravili iz področne kmetijske zakonodaje Unije, razen če navedena zakonodaja izrecno določa, da lahko države članice te zneske obdržijo;
(d)
zneski, ki ustrezajo kaznim, ki se uporabijo v skladu s pravili o navzkrižni skladnosti iz poglavja II naslova VI, kar zadeva odhodke iz EKJS;
(e)
vse zasežene varščine, poroštva ali jamstva, dana v skladu s pravom Unije, sprejeto v okviru SKP, razen razvoja podeželja. Vendar pa države članice obdržijo zasežene varščine, položene pri izdaji izvoznega ali uvoznega dovoljenja ali v okviru razpisnega postopka, katerih izključni namen je zagotoviti, da ponudniki predložijo resne ponudbe.
2. Zneski iz odstavka 1 se plačajo v proračun Unije in se v primeru ponovne uporabe uporabijo izključno za financiranje odhodkov EKJS ali EKSRP.
3. Ta uredba se smiselno uporablja za namenske prejemke iz odstavka 1.
4. Pri knjiženju namenskih prejemkov iz te uredbe se v zvezi z EKJS smiselno uporabljata člena 170 in 171 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
Člen 44
Vodenje ločenih računov
Vsaka plačilna agencija vodi ločene račune za odobritve, vnesene v proračun Unije za Sklada.
Člen 45
Ukrepi za informiranje
1. Zagotavljanje informacij, financirano v skladu s točko (e) člena 6, je namenjeno zlasti temu, da pomaga razložiti, izvajati in razvijati SKP ter da osvešča javnost o vsebini in ciljih te politike, z informacijskimi kampanjami ponovno vzpostavlja zaupanje potrošnikov po krizah, obvešča kmete in druge osebe, ki so aktivne na podeželju, ter spodbuja evropski model kmetijstva in ga približa državljanom.
Omogoča skladno, objektivno in izčrpno informiranje v Uniji in zunaj nje, da se zagotovi natančen celovit pregled SKP.
2. Ukrepi iz odstavka 1 so lahko:
(a)
letni delovni programi ali drugi specifični ukrepi, ki jih predstavijo tretje osebe;
(b)
dejavnosti, ki se izvajajo na pobudo Komisije.
Ukrepi, ki jih zahteva pravo ali ukrepi, ki že prejemajo finančna sredstva v okviru drugih ukrepov Unije, so izključeni.
Pri izvajanju dejavnosti iz točke (b) lahko Komisiji pomagajo zunanji strokovnjaki.
Ukrepi iz prvega pododstavka prispevajo tudi k obveščanju institucij o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so te prednostne naloge povezane s splošnimi cilji te uredbe.
3. Komisija vsako leto do 31. oktobra objavi razpis za oddajo predlogov ob upoštevanju pogojev iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
4. O ukrepih, ki so predvideni in se sprejmejo v skladu s tem členom, se uradno obvesti odbor iz člena 116(1).
5. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu vsaki dve leti predloži poročilo o izvajanju tega člena.
Člen 46
Pooblastila Komisije
1. Da se upoštevajo prihodki, ki jih plačilne agencije zberejo za proračun Unije ob plačilih, izvedenih na podlagi izjav o odhodkih, ki jih predložijo države članice, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 glede pogojev, pod katerimi se kompenzirajo določene vrste odhodkov in prihodkov v okviru Skladov.
2. Da se omogoči pravična porazdelitev razpoložljivih proračunskih sredstev med države članice, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 te uredbe v zvezi z metodo, ki se uporabi pri obveznostih in plačilu zneskov, če do začetka proračunskega leta še ni bil sprejet proračun Unije ali če skupni znesek načrtovanih obveznosti presega prag, določen v členu 170(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.
3. Da bi preverila skladnost podatkov, ki jih uradno sporočijo države članice v zvezi z odhodki ali drugimi informacijami iz te uredbe, se na Komisijo prenese pooblastilo, če obveznost uradnega obveščanja Komisije na podlagi člena 102 ni izpolnjena, za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 glede odloga mesečnih plačil državam članicam iz člena 42 v zvezi z odhodki v okviru EKJS in pogojih, v skladu s katerimi Komisija zmanjša ali začasno prekine vmesna plačila državam članicam v okviru EKSRP iz navedenega člena,
4. Da se pri uporabi člena 42 zagotovi spoštovanje načela sorazmernosti, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s pravili o:
(a)
seznamu ukrepov, zajetih v členu 42;
(b)
stopnji začasne prekinitve plačil iz navedenega člena.
5. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi nadaljnja pravila v zvezi z obveznostjo iz člena 44 ter posebne pogoje, ki veljajo za informacije, ki jih je treba zabeležiti v poslovne knjige, ki jih vodijo plačilne agencije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
6. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:
(a)
financiranju in obračunavanju intervencijskih ukrepov v obliki javnega skladiščenja in drugih odhodkov, ki jih financirata Sklada;
(b)
pogojih, ki urejajo izvajanje postopka samodejnega prenehanja obveznosti;
(c)
postopku in drugih praktičnih ureditvah za pravilno delovanje mehanizma iz člena 42.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
POGLAVJE IV
Potrditev obračunov
Oddelek I
Splošne določbe
Člen 47
Pregledi na kraju samem, ki jih izvede Komisija
1. Komisija lahko brez poseganja v preglede, ki jih države članice izvajajo v skladu s svojimi zakoni in drugimi predpisi ali na podlagi člena 287 PDEU, ali v kakršne koli preglede, ki se izvedejo na podlagi člena 322 PDEU ali Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (30), izvede preglede na kraju samem v državah članicah, da preveri zlasti:
(a)
skladnost upravnih praks s pravili Unije;
(b)
obstoj potrebnih spremnih dokumentov ter njihovo ujemanje z dejavnostmi, ki jih financirata EKJS ali EKSRP;
(c)
pogoje, pod katerimi se izvajajo in preverjajo dejavnosti, ki jih financira EKJS ali EKSRP;
(d)
ali plačilna agencija izpolnjuje akreditacijska merila iz člena 7(2) in ali država članica pravilno uporablja določbe iz člena 7(5).
Osebe, ki jih Komisija pooblasti za izvajanje pregledov na kraju samem v njenem imenu, ali zastopniki Komisije, ki delujejo v okviru dodeljenih pooblastil, imajo dostop do poslovnih knjig ter vseh drugih dokumentov, vključno z dokumenti in metapodatki, pripravljenimi ali prejetimi in shranjenimi na elektronskih nosilcih, v zvezi z odhodki, ki jih financira EKJS ali EKSRP.
Pooblastila za izvajanje pregledov na kraju samem ne vplivajo na uporabo nacionalnih določb, na podlagi katerih nekatera dejanja opravijo uradniki, posebej imenovani v skladu z nacionalnim pravom. Brez poseganja v posebne določbe Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (31) in Uredbe (Euratom, ES) št. 2185/96 osebe, ki jih pooblasti Komisija, da delujejo v njenem imenu, med drugim ne sodelujejo pri preiskavah na domu ali uradnih zaslišanjih oseb na podlagi nacionalnega prava zadevne države članice. Kljub temu pa imajo dostop do tako pridobljenih informacij.
2. Komisija pred pregledom na kraju samem pravočasno obvesti zadevno državo članico ali državo članico, na ozemlju katere se bo pregled izvedel, pri čemer upošteva upravno obremenitev plačilnih agencij pri organizaciji pregledov. Uradniki zadevne države članice lahko sodelujejo pri takšnih pregledih.
Na zahtevo Komisije in s soglasjem države članice pristojni organi te države članice izvedejo dodatne preglede ali preiskave v zvezi z dejavnostmi iz te uredbe. Pri teh pregledih lahko sodelujejo zastopniki Komisije ali osebe, ki jih Komisija pooblasti, da delujejo v njenem imenu.
Za izboljšanje pregledov lahko Komisija s soglasjem zadevnih držav članic pri nekaterih pregledih ali preiskavah zaprosi za pomoč organe teh držav članic.
Člen 48
Dostop do informacij
1. Države članice dajo Komisiji na razpolago vse informacije, potrebne za dobro delovanje Skladov, ter sprejmejo vse ustrezne ukrepe za omogočanje pregledov, za katere Komisija meni, da so koristni v okviru upravljanja financiranja Unije, vključno s pregledi na kraju samem.
2. Države članice Komisiji na zahtevo posredujejo zakone in druge predpise, ki so jih sprejele za izvajanje pravnih aktov Unije v zvezi s SKP, kadar imajo ti akti finančne posledice za EKJS ali EKSRP.
3. Države članice dajo Komisiji na razpolago informacije o odkritih nepravilnostih in primerih domnevnih goljufij ter o ukrepih v skladu z oddelkom III tega poglavja za izterjavo neupravičeno plačanih zneskov, povezanih s temi nepravilnostmi in goljufijami.
Člen 49
Dostop do dokumentov
Akreditirane plačilne agencije hranijo podporne dokumente o izvršenih plačilih in dokumente o izvajanju upravnih pregledov in fizičnih preverjanj, ki jih predpisuje pravo Unije, ter te dokumente in informacije dajo na razpolago Komisiji. Podporni dokumenti se lahko hranijo v elektronski obliki pod pogoji, ki jih določi Komisija na podlagi člena 50(2).
Kadar te dokumente hrani organ, ki deluje po pooblastilu plačilne agencije in je zadolžen za odobritev odhodkov, ta organ akreditirani plačilni agenciji pošlje poročila o številu izvedenih pregledov, njihovi vsebini in ukrepih, sprejetih na podlagi rezultatov teh pregledov.
Člen 50
Pooblastila Komisije
1. Da se zagotovi pravilna in učinkovita uporaba določb o pregledih na kraju samem ter dostopu do dokumentov in informacij iz tega poglavja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, ki dopolnjujejo posebne obveznosti, ki jih morajo v skladu s tem poglavjem izpolnjevati države članice.
2. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, ki določijo pravila o:
(a)
postopkih v zvezi s posebnimi obveznostmi, ki jih morajo države članice izpolnjevati v zvezi s pregledi iz tega poglavja;
(b)
postopkih v zvezi z obveznostmi glede sodelovanja, ki jih morajo države članice izpolnjevati za izvajanje členov 47 in 48;
(c)
postopkih in drugih praktičnih ureditvah v zvezi z izpolnjevanjem obveznosti poročanja iz člena 48(3);
(d)
pogojih za hrambo podpornih dokumentov iz člena 49, tudi o tem, v kakšni obliki in kako dolgo se hranijo.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Oddelek II
Potrditve
Člen 51
Potrditev obračunov
Komisija pred 31. majem leta, ki sledi zadevnemu proračunskemu letu, na podlagi informacij, predloženih v skladu s točko (c) člena 102(1), sprejme izvedbene akte, s katerimi odloči o potrditvi obračunov akreditiranih plačilnih agencij. Ti izvedbeni akti zajemajo popolnost, točnost in resničnost predloženih letnih obračunov in ne posegajo v vsebino odločitev, sprejetih naknadno v skladu s členom 52.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
Člen 52
Potrditev skladnosti
1. Kadar Komisija ugotovi, da odhodki iz področja uporabe člena 4(1) in člena 5 niso bili izvršeni v skladu s pravom Unije oziroma, za EKSRP, v skladu z veljavnim pravom Unije in nacionalnim pravom iz člena 85 Uredbe (EU) št. 1303/2013, sprejme izvedbene akte, s katerimi določi zneske, ki se izključijo iz financiranja Unije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
2. Komisija oceni zneske, ki se izključijo iz financiranja, na podlagi teže ugotovljene neskladnosti. Upošteva naravo kršitve ter finančno škodo, povzročeno Uniji. Pri izključitvi upošteva ugotovljene neupravičeno porabljene zneske, kadar teh ni mogoče ugotoviti s sorazmernim prizadevanjem, pa lahko uporabi ekstrapolacijske ali pavšalne popravke. Pavšalni popravki se uporabijo le takrat, kadar zaradi narave primera ali zato, ker država članica Komisiji ni predložila potrebnih informacij, s sorazmernim prizadevanjem ni mogoče natančneje opredeliti finančne škode, povzročene Uniji.
3. Pred sprejetjem vsake odločitve o zavrnitvi financiranja se ugotovitve preverjanj Komisije in odgovori države članice pisno uradno sporočijo obema stranema, ki si nato prizadevata za sklenitev dogovora o ukrepih, ki jih je treba sprejeti. V tem delu postopka imajo države članice možnost, da dokažejo, da je dejanski obseg neskladnosti manjši od ocene Komisije.
Če dogovor ni sklenjen, lahko država članica zahteva uvedbo postopka za uskladitev medsebojnih stališč v štirih mesecih. Poročilo o izidu postopka se predloži Komisiji. Komisija upošteva priporočila iz poročila, preden odloči o morebitni zavrnitvi financiranja, če pa se odloči, da ne bo upoštevala priporočil iz poročila, svojo odločitev utemelji.
4. Financiranje se ne sme zavrniti za:
(a)
odhodke iz člena 4(1), izvršene več kot 24 mesecev pred pisnim uradnim obvestilom Komisije državi članici o ugotovitvah preverjanj;
(b)
odhodke za večletne ukrepe, ki so zajeti v odhodkih iz člena 4(1) ali v programih iz člena 5, za katere je prejemniku zadnja obveznost naložena več kot 24 mesecev pred pisnim uradnim obvestilom Komisije državi članici o ugotovitvah preverjanj;
(c)
odhodke za ukrepe, predvidene v programih iz člena 5, razen tistih iz točke (b) tega odstavka, za katere je bilo izplačilo ali, glede na okoliščine, končno plačilo s strani plačilne agencije izvršeno več kot 24 mesecev pred pisnim uradnim obvestilom Komisije državi članici o ugotovitvah preverjanj.
5. Odstavek 4 se ne uporablja v primeru:
(a)
nepravilnosti, zajetih v oddelku III tega poglavja;
(b)
državnih pomoči, za katere je Komisija uvedla postopek iz člena 108(2) PDEU, ali kršitev, v zvezi s katerimi je Komisija državi članici poslala uradni opomin v skladu s členom 258 PDEU;
(c)
kršitev obveznosti držav članic iz poglavja III naslova V te uredbe, če Komisija državo članico pisno uradno obvesti o ugotovitvah preverjanj v 12 mesecih po prejemu poročila države članice o rezultatih pregledov zadevnih odhodkov.
Člen 53
Pooblastila Komisije
1. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila za izvajanje:
(a)
potrditve obračunov iz člena 51 glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti v zvezi s sprejetjem odločitve in njenim izvajanjem, vključno z izmenjavo informacij med Komisijo in državami članicami ter roki, ki jih je treba upoštevati;
(b)
potrditve skladnosti iz člena 52 glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti v zvezi s sprejetjem odločitve in njenim izvajanjem, vključno z izmenjavo informacij med Komisijo in državami članicami ter roki, ki jih je treba spoštovati, pa tudi s spravnim postopkom iz navedenega člena, vključno z ustanovitvijo, opredelitvijo nalog, sestavo in delovnimi dogovori spravnega organa.
2. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
3. Da bi Komisiji omogočili, da zaščiti finančne interese Unije, in zagotovili učinkovito uporabo določb v zvezi s potrditvijo skladnosti iz člena 52, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z merili in metodologijo za uporabo popravkov.
Oddelek III
Nepravilnosti
Člen 54
Skupne določbe
1. Za vsak neupravičeno plačani znesek zaradi nepravilnosti ali malomarnosti države članice od upravičenca zahtevajo njegovo izterjavo v 18 mesecih po odobritvi in, po potrebi, po tem, ko plačilna agencija ali organ, pristojen za izterjavo, prejme poročilo o kontroli ali podoben dokument, v katerem je ugotovljena nepravilnost. Ustrezni zneski se ob zahtevku za izterjavo knjižijo v knjigi terjatev plačilne agencije.
2. Če se izterjava ne izvede v štirih letih po datumu zahtevka za izterjavo, oziroma v osmih letih, kadar spor v zvezi z izterjavo rešujejo nacionalna sodišča, 50 % finančnih posledic neizterjave krije zadevna država članica, 50 % pa se knjiži v breme proračuna Unije, brez poseganja v zahtevo, da mora zadevna država članica nadaljevati postopek izterjave v skladu s členom 58.
Kadar je v okviru postopka izterjave z dokončnim upravnim ali pravnim aktom ugotovljeno, da ni bilo nepravilnosti, zadevna država članica prijavi Skladoma finančno breme, ki ga je imela v skladu s prvim pododstavkom, kot odhodek.
Če pa iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati zadevni državi članici, izterjave ni mogoče opraviti v roku iz prvega pododstavka, znesek za izterjavo pa presega 1 milijon EUR, lahko Komisija na zahtevo države članice podaljša rok za največ polovico prvotno predvidenega obdobja.
3. Države članice se lahko v ustrezno utemeljenih primerih odločijo, da bodo izterjavo opustile. Ta odločitev se lahko sprejme le v naslednjih primerih:
(a)
kadar je skupna vsota že izvršenih in predvidenih stroškov izterjave višja od zneska izterjave, ta pogoj velja za izpolnjenega, če:
(i)
znesek, ki ga je treba izterjati od upravičenca v okviru posameznega plačila za shemo pomoči ali podporni ukrep, brez obresti ne presega 100 EUR ali
(ii)
znesek, ki ga je treba izterjati od upravičenca v okviru posameznega plačila za shemo pomoči ali podporni ukrep, brez obresti znaša med 100 EUR in 150 EUR in zadevna država članica na podlagi nacionalnega prava za neizterjavo javnih dolgov uporablja prag, ki je enak ali višji od zneska, katerega je treba izterjati;
(b)
kadar izterjave ni mogoče izvršiti zaradi plačilne nesposobnosti dolžnika ali oseb, ki so pravno odgovorne za nepravilnost, pri čemer je plačilna nesposobnost ugotovljena in priznana v skladu z nacionalnim pravom.
Kadar se odločitev iz prvega pododstavka tega odstavka sprejme, preden se za neporavnani znesek začnejo uporabljati pravila iz odstavka 2, finančne posledice neizterjave krije proračun Unije.
4. Države članice v letnih obračunih, ki jih pošljejo Komisiji v skladu s točko (c)(iv) člena 102(1), navedejo finančne zneske, ki jih bremenijo na podlagi odstavka 2 tega člena. Komisija preveri pravilnost uporabe in po potrebi poskrbi za nujne prilagoditve v izvedbenem aktu iz člena 51(1).
5. Komisija lahko, pod pogojem da je upoštevala postopek iz člena 52(3), sprejme izvedbene akte, s katerimi odloči, da iz financiranja Unije izključi zneske, za katere se bremeni proračun Unije, v naslednjih primerih:
(a)
če država članica ni upoštevala rokov iz odstavka 1;
(b)
če meni, da odločitev države članice o opustitvi izterjave iz odstavka 3 ni upravičena;
(c)
če meni, da so nepravilnosti ali neizvršene izterjave posledica nepravilnosti ali malomarnosti upravnih organov ali drugih uradnih teles ali organov države članice.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 116(2).
Člen 55
Posebne določbe za EKJS
Zneski, izterjani zaradi nepravilnosti ali malomarnosti, in pripadajoče obresti se nakažejo plačilnim agencijam, ki jih vknjižijo kot prihodke, namenjene EKJS, in sicer v mesecu, ko je bil denar dejansko prejet.
Ob nakazovanju v proračun Unije, kot je navedeno v prvem odstavku, lahko država članica za pavšalno povračilo stroškov izterjave zadrži 20 % ustreznega zneska, razen pri zneskih, ki se izterjajo zaradi nepravilnosti ali malomarnosti upravnih organov ali drugih služb zadevne države članice.
Člen 56
Posebne določbe za EKSRP
Države članice opravijo finančne popravke v zvezi z nepravilnostmi ali malomarnostjo, ugotovljenimi v dejavnostih ali programih razvoja podeželja, tako da v celoti ali delno ukinejo zadevno financiranje Unije. Države članice upoštevajo naravo in težo ugotovljenih nepravilnosti ter višino finančne izgube za EKSRP.
Zneski, za katere se ukine financiranje Unije iz EKSRP, in izterjani zneski s pripadajočimi obrestmi se ponovno uporabijo za zadevni program. Vendar pa lahko država članica ukinjena ali izterjana sredstva Unije ponovno uporabi le za dejavnost, predvideno v istem programu razvoja podeželja, in pod pogojem, da ta sredstva ne bodo ponovno uporabljena za dejavnosti, ki so bile predmet finančnih popravkov. Država članica po zaključku programa razvoja podeželja izterjane zneske vrne v proračun Unije.
Člen 57
Pooblastila Komisije
1. Da se zagotovi pravilna in učinkovita uporaba določb o pogojih za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov in pripadajočih obresti, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s posebnimi obveznostmi, ki jih morajo izpolnjevati države članice.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:
(a)
postopkih za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov in obresti iz tega oddelka ter za omogočanje Komisiji, da je obveščena o nedokončanih postopkih izterjav;
(b)
oblikah uradnih obvestil in sporočil, ki jih države članice pošljejo Komisiji v zvezi z obveznostmi iz tega oddelka.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
NASLOV V
SISTEMI KONTROL IN KAZNI
POGLAVJE I
Splošna pravila
Člen 58
Zaščita finančnih interesov Unije
1. V okviru SKP države članice sprejmejo vse zakonske in druge predpise, pa tudi vse druge potrebne ukrepe za zagotavljanje učinkovite zaščite finančnih interesov Unije, zlasti za:
(a)
preverjanje zakonitosti in pravilnosti dejavnosti, ki jih financirata Sklada;
(b)
zagotavljanje učinkovitega preprečevanja goljufij, predvsem na področjih, pri katerih je večje tveganje, ki bo namenjeno odvračanju, izvajalo pa se bo ob upoštevanju stroškov in koristi ter sorazmernosti ukrepov;
(c)
preprečevanje, odkrivanje ter odpravo nepravilnosti in goljufij;
(d)
uvedbo učinkovitih, odvračilnih in sorazmernih kazni v skladu s pravom Unije oziroma, kadar to ni mogoče, v skladu z nacionalnim pravom ter po potrebi za uvedbo sodnih postopkov;
(e)
izterjavo neupravičeno plačanih zneskov skupaj z obrestmi in po potrebi za uvedbo sodnih postopkov.
2. Države članice vzpostavijo učinkovite sisteme upravljanja in kontrole, da se zagotovi skladnost s pravom, ki ureja sheme podpore Unije, katerih namen je čim bolj zmanjšati tveganje finančne škode, povzročene Uniji.
3. Države članice Komisijo obvestijo o določbah in ukrepih, sprejetih v skladu z odstavkoma 1 in 2.
Vsi pogoji, ki jih določijo države članice kot dopolnilo k pogojem za prejemanje podpore iz EKJS ali EKSRP, določenim v predpisih Unije, so preverljivi.
4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi potrebna pravila, s katerimi naj bi dosegli enotno uporabo tega člena, ki se nanašajo na:
(a)
postopke, roke in izmenjavo informacij v zvezi z obveznostmi iz odstavkov 1 in 2;
(b)
uradna obvestila in sporočila, ki jih države članice pošljejo Komisiji v zvezi z obveznostjo iz odstavka 3.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 59
Splošna načela za preglede
1. Sistem, ki ga vzpostavijo države članice v skladu s členom 58(2), vključuje, razen če je predvideno drugače, sistematične upravne preglede vseh vlog za pomoč in zahtevkov za plačilo. Ta sistem dopolnjujejo pregledi na kraju samem.
2. Kar zadeva preglede na kraju samem, pristojni organ pripravi vzorec pregledov iz celotne populacije prosilcev, ki po potrebi vključuje naključni del, da se pridobi reprezentativna stopnja napake, in del, določen na podlagi ocene tveganj, ki se osredotoči na področja, pri katerih je tveganje za napake največje.
3. Pristojni organ o vsakem pregledu na kraju samem pripravi poročilo.
4. Kadar je to ustrezno, se vsi pregledi na kraju samem, predvideni v pravilih Unije glede pomoči v kmetijstvu in podpore za razvoj podeželja, opravijo istočasno.
5. Države članice zagotovijo minimalno stopnjo pregledov na kraju samem, potrebnih za učinkovito upravljanje tveganj, in to stopnjo po potrebi povečajo ali zmanjšajo. Države članice lahko zmanjšajo minimalno stopnjo, kadar sistemi upravljanja in kontrol pravilno delujejo ter stopnje napak ostajajo na sprejemljivi ravni.
6. V primerih, ki jih na podlagi točke (h) člena 62(2) določi Komisija, se lahko vloge za pomoč in zahtevki za plačilo ali vsa druga obvestila, zahtevki ali zaprosila v primeru očitnih napak, ki jih prizna pristojni organ, popravijo ali prilagodijo, potem ko so že bili predloženi.
7. Vloga za pomoč ali zahtevek za plačilo se zavrne, če upravičenec ali njegov zastopnik prepreči izvedbo pregleda na kraju samem, razen v primerih višje sile ali v izjemnih okoliščinah.
Člen 60
Klavzula o izogibanju
Brez poseganja v posebne določbe se nobena ugodnost na podlagi področne kmetijske zakonodaje ne odobri fizičnim ali pravnim osebam, v zvezi s katerimi je ugotovljeno, da so bili pogoji za pridobitev takšnih ugodnosti ustvarjeni umetno in v nasprotju s cilji te zakonodaje.
Člen 61
Skladnost shem podpore za namene pregledov v vinskem sektorju
Za namene uporabe shem podpore v vinskem sektorju, kot je navedeno v Uredbi (EU) št. 1308/2013, države članice zagotovijo, da so upravni in kontrolni postopki, ki se uporabljajo za te sheme, skladni z integriranim sistemom iz poglavja II tega naslova v zvezi z naslednjimi elementi:
(a)
računalniško zbirko podatkov;
(b)
identifikacijskimi sistemi za kmetijske parcele;
(c)
upravnimi pregledi.
Postopki omogočajo skupno delovanje ali izmenjavo podatkov z integriranim sistemom.
Člen 62
Pooblastila Komisije v zvezi s pregledi
1. Da se zagotovi pravilna in učinkovita uporaba pregledov ter da se preverjanje pogojev glede upravičenosti izvaja na učinkovit, dosleden in nediskriminatoren način, ki ščiti finančne interese Unije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi določi dodatne zahteve, povezane s carinskimi postopki, zlasti tistimi iz Uredbe (ES) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (32), če je to potrebno zaradi ustreznega upravljanja sistema.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila, ki so potrebna za enotno uporabo tega poglavja, zlasti:
(a)
pravila o upravnih pregledih in pregledih na kraju samem, ki jih morajo izvajati države članice v zvezi z izpolnjevanjem obveznosti, zavez in meril za upravičenost, ki izhajajo iz uporabe prava Unije;
(b)
pravila o minimalni stopnji pregledov na kraju samem in o obveznosti njenega povečanja ali možnosti njenega zmanjšanja, kot je določeno v členu 59(5);
(c)
pravila in metode, ki se uporabljajo za poročanje o opravljenih pregledih in preverjanjih ter njihovih rezultatih;
(d)
organe, pristojne za izvajanje pregledov glede skladnosti, pa tudi vsebino, pogostost in fazo trženja, za katero se ti pregledi uporabljajo;
(e)
v zvezi s konopljo, kot je navedeno v členu 52 Uredbe (EU) št. 1307/2013, pravila o posebnih kontrolnih ukrepih in metodah za določanje vsebnosti tetrahidrokanabinola;
(f)
v zvezi z bombažem, kot je navedeno v členu 56 Uredbe (EU) št. 1307/2013, sistem za preglede odobrenih medpanožnih organizacij;
(g)
v zvezi z vinom, kot je navedeno v Uredbi (EU) št. 1308/2013, pravila o izmeri površin, pa tudi preglede in pravila, ki urejajo posebne finančne postopke za izboljšavo pregledov;
(h)
primere, v katerih se lahko vloge za pomoč in zahtevki za plačilo ali vsa druga obvestila, zahtevki ali prošnje popravijo in prilagodijo, potem ko so že bili predloženi, v skladu s členom 59(6);
(i)
preizkuse in metode, ki jih je treba uporabiti za ugotavljanje upravičenosti proizvodov za javno intervencijo in zasebno skladiščenje, pa tudi uporabo razpisnih postopkov tako za javno intervencijo kot za zasebno skladiščenje.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 63
Neupravičeno izplačani zneski in upravne kazni
1. Kadar je ugotovljeno, da upravičenec ne izpolnjuje meril za upravičenost, zavez ali drugih obveznosti v zvezi s pogoji za odobritev pomoči ali podpore, kot jih določa področna kmetijska zakonodaja, se pomoč ne plača ali se v celoti ali delno ukine, ustrezne plačilne pravice iz člena 21 Uredbe (EU) št. 1307/2013 pa se, kadar je to ustrezno, ne dodelijo ali se ukinejo.
2. Države članice poleg tega, kadar tako določa področna kmetijska zakonodaja, naložijo tudi upravne kazni v skladu s pravili iz člena 64 in člena 77. To ne posega v določbe iz členov 91 do 101 naslova VI.
3. Brez poseganja v člen 54(3) se izterjajo zneski, vključno s pripadajočimi obrestmi, in plačilne pravice, ki jih zadevajo ukinitve iz odstavka 1 in kazni iz odstavka 2.
4. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 115, s katerimi določi pogoje za delno ali celotno ukinitev iz odstavka 1.
5. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi podrobna postopkovna in tehnična pravila o:
(a)
uporabi in izračunu delne ali celotne ukinitve iz odstavka 1;
(b)
izterjavi neupravičeno izplačanih zneskov in kazni ter glede neupravičeno dodeljenih plačilnih pravic in zaračunavanju obresti.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 64
Uporaba upravnih kazni
1. Kar zadeva upravne kazni iz člena 63(2), se ta člen uporablja v primeru neizpolnjevanja meril za upravičenost, obveznosti ali drugih zavez, ki izhajajo iz uporabe področne kmetijske zakonodaje, razen tistih iz členov 67 do 78 poglavja II tega naslova in iz členov 91 do 101 naslova VI ter tistih, za katere veljajo kazni iz člena 89(3) in 89(4).
2. Upravne kazni se ne naložijo:
(a)
kadar je neizpolnjevanje posledica višje sile;
(b)
kadar je neizpolnjevanje posledica očitnih napak, kot je navedeno v členu 59(6);
(c)
kadar je neizpolnjevanje posledica napake pristojnega organa ali drugega organa in kadar ni razumno pričakovati, da bi oseba, ki jo upravna kazen zadeva, napako lahko odkrila;
(d)
kadar lahko zadevna oseba pristojnemu organu zadovoljivo dokaže, da ni odgovorna za neizpolnjevanje obveznosti iz odstavka 1, ali če se pristojni organ drugače prepriča, da zadevna oseba ni kriva;
(e)
kadar je neizpolnjevanje zgolj manjše, vključno kadar je izraženo v obliki praga, ki ga določi Komisija v skladu s točko (b) odstavka 7;
(f)
v drugih primerih, v katerih kazni ni primerno naložiti, kar določi Komisija v skladu s točko (b) odstavka 6.
3. Upravne kazni se lahko naložijo upravičencu do pomoči ali podpore in drugim fizičnim ali pravnim osebam, vključno s skupinami ali združenji upravičencev ali drugih oseb, ki jih zavezujejo obveznosti, določene s pravili iz odstavka 1.
4. Upravne kazni so lahko v eni od naslednjih oblik:
(a)
znižanje zneska pomoči ali podpore, ki se izplača v zvezi z vlogo za pomoč ali zahtevkom za plačilo, na katerega vpliva neizpolnjevanje, ali nadaljnjimi zahtevki; vendar, kar zadeva podporo za razvoj podeželja, to ne posega v možnost začasne prekinitve podpore, kadar je mogoče pričakovati, da bo upravičenec neizpolnjevanje odpravil v razumnem času;
(b)
plačilo zneska, izračunanega na podlagi količine in/ali obdobja, ki ju zadeva neizpolnjevanje;
(c)
začasna prekinitev ali ukinitev odobritve, priznanja ali dovoljenja;
(d)
odvzem pravice do sodelovanja v zadevnem sistemu pomoči ali pri zadevnem podpornem ali drugem ukrepu ali do koriščenja ugodnosti zadevnega sistema pomoči ali zadevnega podpornega ali drugega ukrepa.
5. Upravne kazni so sorazmerne ter se stopnjujejo glede na resnost, obseg, trajanje in ponavljanje ugotovljenega neizpolnjevanja, zanje pa veljajo naslednje omejitve:
(a)
znesek upravne kazni iz točke (a) odstavka 4 ne presega 200 % zneska vloge za pomoč ali zahtevka za plačilo;
(b)
kar zadeva razvoj podeželja, ne glede na točko (a) znesek upravne kazni iz točke (a) odstavka 4 ne presega 100 % upravičenega zneska;
(c)
znesek upravne kazni iz točke (b) odstavka 4 ne presega zneska, primerljivega z deležem iz točke (a) tega odstavka;
(d)
začasna prekinitev, ukinitev ali odvzem iz točk (c) in (d) odstavka 4 lahko traja največ tri zaporedna leta, če se neizpolnjevanje ponovi, pa se lahko podaljša.
6. Da bi se po eni strani upošteval odvračilni učinek pristojbin in kazni, ki se naložijo, po drugi strani pa posebnost posameznih shem pomoči ali podpornih ukrepov, za katere se uporablja področna kmetijska zakonodaja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi se:
(a)
opredeli za posamezno shemo pomoči ali podporni ukrep in zadevno osebo iz odstavka 3, s seznama iz odstavka 4 in v okviru omejitev iz odstavka 5, upravna kazen in se določi posebna stopnja, ki ju naložijo države članice, vključno v primerih količinsko neopredeljivega neizpolnjevanja;
(b)
opredeli primere, v katerih se upravne kazni ne naložijo, kakor je določeno v točki (f) odstavka 2.
7. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi podrobna postopkovna in tehnična pravila za enotno izvajanje tega člena o:
(a)
uporabi in izračunu upravnih kazni;
(b)
podrobnih pravilih za opredelitev neizpolnjevanja kot manjše narave, vključno z določitvijo količinskega praga, izraženega z nominalno vrednostjo ali deležem upravičenega zneska pomoči ali podpore, ki pa ni nižji od 3 % pri podpori za razvoj podeželja, in ni nižji od 1 % pri vseh drugih pomočeh ali podporah;
(c)
pravila, ki opredeljujejo primere, v katerih lahko države članice zaradi vrste kazni izterjane kazni obdržijo.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 65
Začasna prekinitev plačil državam članicam v posebnih primerih, ki jih zajema Uredba (EU) št. 1308/2013
1. V primerih, v katerih morajo države članice na podlagi Uredbe (EU) št. 1308/2013 v določenem roku poslati določene informacije, a jih ne pošljejo ali jih ne pošljejo pravočasno ali pa pošljejo napačne, lahko Komisija začasno prekine mesečna plačila iz člena 18, pod pogojem, da je državam članicam pravočasno dala na razpolago potrebne informacije, obrazce in pojasnila. Znesek, ki se začasno ne izplača, se nanaša na odhodke za tržne ukrepe, za katere niso bile poslane zahtevane informacije ali niso bile poslane pravočasno ali pa so napačne.
2. Da se zagotovi spoštovanje načela sorazmernosti pri uporabi odstavka 1, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s tržnimi ukrepi, za katere velja začasna prekinitev, ter stopnjo in obdobjem začasne prekinitve plačil iz odstavka 1.
3. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi podrobna pravila glede postopka in drugih praktičnih ureditev za pravilno delovanje začasne prekinitve mesečnih plačil iz odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 66
Varščine
1. Če tako narekuje področna kmetijska zakonodaja, države članice zahtevajo polog varščine, ki zagotavlja, da bo v primeru neizpolnjevanja določene obveznosti na podlagi področne kmetijske zakonodaje v korist pristojnega organa plačan ali zasežen določen znesek.
2. Razen v primeru višje sile se varščina v celoti ali delno zaseže, če določena obveznost ni bila izpolnjena ali je bila izpolnjena le delno.
3. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi določi pravila, ki zagotavljajo nediskriminatorno obravnavanje, enakost in spoštovanje sorazmernosti pri pologu varščine, in:
(a)
določajo odgovorno osebo v primeru neizpolnjevanja obveznosti;
(b)
določajo posebne primere, ko lahko pristojni organ opusti zahtevo po varščini;
(c)
določajo pogoje, ki se uporabljajo za varščino, ki bo položena, in za garanta, ter o pogojih za polog in sprostitev te varščine;
(d)
določajo posebne pogoje, povezane z varščino, položeno v okviru predplačil;
(e)
določajo posledice kršitve obveznosti, za katere je bila položena varščina, kakor je določeno v odstavku 1, vključno z zasegom varščin in stopnjo zmanjšanja, ki se uporabi pri sprostitvi varščin za nadomestila, dovoljenja, ponudbe, razpise ali posebne zahtevke in kadar obveznost, zajeta v tej varščini, delno ali v celoti ni izpolnjena, pri čemer se upošteva vrsta obveznosti, količina, pri kateri je bila obveznost kršena, obdobje, ki presega rok, do katerega naj bi bila obveznost izpolnjena, in čas, v katerem se predložijo dokazi o izpolnitvi obveznosti.
4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:
(a)
obliki varščine, ki bo položena, in postopku za polog varščine, sprejem varščine in nadomestitev prvotne varščine;
(b)
postopkih za sprostitev varščine;
(c)
uradnih obvestilih, ki jih morajo poslati države članice in Komisija.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
POGLAVJE II
Integrirani administrativni in kontrolni sistem
Člen 67
Področje uporabe in uporabljene opredelitve
1. Vsaka država članica vzpostavi in upravlja integrirani administrativni in kontrolni sistem (v nadaljnjem besedilu: integrirani sistem).
2. Integrirani sistem se uporablja za sheme podpore iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1307/2013 in za podporo, odobreno v skladu s točkama (a) in (b) člena 21(1) ter členi od 28 do 31, 33, 34 in 40 Uredbe (EU) št. 1305/2013, in, kadar je ustrezno, v skladu s točkama (b) in (c) člena 35(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
To poglavje pa se ne uporablja za ukrepe iz člena 28(9) Uredbe (EU) št. 1305/2013. Ne uporablja se tudi za ukrepe iz točk (a) in (b) člena 21(1) navedene uredbe, kar zadeva stroške zagona dejavnosti.
3. Integrirani sistem se v potrebnem obsegu uporablja tudi za kontrolo navzkrižne skladnosti iz naslova VI.
4. V tem poglavju:
(a)
„kmetijska parcela“ pomeni strnjeno površino zemljišča, ki jo prijavi en kmet in ne zajema več kakor ene skupine kmetijskih rastlin; kadar se v smislu Uredbe (EU) št. 1307/2013 zahteva ločena prijava uporabe površine znotraj skupine kmetijskih rastlin, ta posebna uporaba po potrebi še dodatno razmeji kmetijsko parcelo; države članice lahko določijo dodatna merila za nadaljnjo razmejitev kmetijske parcele;
(b)
„neposredno plačilo na površino“ pomeni shemo osnovnega plačila; shemo enotnega plačila na površino in prerazporeditveno plačilo, kot je določeno v poglavju 1 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/ 2013; plačilo za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, kot je določeno v poglavju 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013; plačilo za območja z naravnimi omejitvami, kot je določeno v poglavju 4 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013; plačilo za mlade kmete, kot je določeno v poglavju 5 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013; prostovoljno vezano podporo, kot je določena v poglavju 1 naslova IV, kadar je podpora izplačana na hektar; posebno plačilo za bombaž, kot je določeno v poglavju 2 naslova IV; shemo za male kmete, kot je določena v naslovu V Uredbe (EU) št. 1307/2013; posebne ukrepe za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije, kot so določeni v naslovu IV Uredbe (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (33), kadar je podpora izplačana na hektar; ter posebne ukrepe za kmetijstvo v korist manjših egejskih otokov, kot so določeni v poglavju IV Uredbe (EU) št. 229/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (34), kadar je podpora izplačana na hektar.
Člen 68
Elementi integriranega sistema
1. Integrirani sistem vsebuje naslednje elemente:
(a)
računalniško zbirko podatkov;
(b)
identifikacijski sistem za kmetijske parcele;
(c)
sistem za identifikacijo in registracijo plačilnih pravic;
(d)
vloge za pomoč in zahtevke za plačila;
(e)
integrirani kontrolni sistem;
(f)
enotni sistem za evidentiranje vsakega upravičenca do podpore iz člena 67(2), ki predloži vlogo za pomoč ali zahtevek za plačilo.
2. Kadar je ustrezno, integrirani sistem vključuje sistem za identifikacijo in registracijo živali, vzpostavljen v skladu z Uredbo (ES) št. 1760/2000 Evropskega parlamenta in Sveta (35) ter Uredbo Sveta (ES) št. 21/2004 (36).
3. Komisija lahko brez poseganja v odgovornost držav članic za izvajanje in uporabo integriranega sistema zaprosi za pomoč specializiranih organov ali oseb, da bi olajšala vzpostavitev, spremljanje in delovanje integriranega sistema, ter zlasti, da bi pristojnim organom držav članic zagotovila tehnično svetovanje, če bi zanj zaprosili.
4. Države članice sprejmejo vse nadaljnje ukrepe, potrebne za pravilno uporabo integriranega sistema in si vzajemno pomagajo pri izvajanju kontrol, zahtevanih v skladu s to uredbo.
Člen 69
Računalniška zbirka podatkov
1. Računalniška zbirka podatkov (v nadaljnjem besedilu: zbirka podatkov) za vsakega upravičenca do podpore iz člena 67(2) zabeleži podatke, pridobljene iz vlog za pomoč in zahtevkov za plačila.
Ta zbirka podatkov omogoča prek pristojnega organa države članice zlasti vpogled v podatke za tekoče koledarsko in/ali tržno leto ter za predhodnih deset koledarskih in/ali tržnih let. Kadar na raven podpore kmetov vplivajo podatki za zgodnejša koledarska leta in/ali tržna leta, začenši z letom 2000, potem zbirka podatkov omogoča vpogled tudi v podatke, ki se nanašajo na ta leta. Zbirka podatkov tudi omogoča neposreden in takojšen vpogled v podatke za najmanj štiri zaporedna predhodna koledarska leta in za podatke v zvezi s "trajnim pašnikom", kot je opredeljen v točki (c) člena 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1120/2009 (37), v njeni prvotni različici, in v zvezi s "trajnim travinjem in trajnim pašnikom", kot sta opredeljena v točki (h) člena 4Uredbe (EU) št. 1307/2013 za obdobja od njenega začetka veljavnosti, pa za najmanj pet zaporednih predhodnih koledarskih let.
Z odstopanjem od drugega pododstavka se od držav članic, ki so pristopile k Uniji leta 2004 ali pozneje, zahteva, da omogočijo vpogled v te podatke šele od leta njihovega pristopa.
2. Države članice lahko vzpostavijo decentralizirane zbirke podatkov, pod pogojem, da so te zbirke podatkov, pa tudi upravni postopki za beleženje podatkov in dostop do njih, oblikovani enotno na vsem ozemlju države članice in da so medsebojno združljivi, tako da omogočajo navzkrižno preverjanje.
Člen 70
Identifikacijski sistem za kmetijske parcele
1. Identifikacijski sistem za kmetijske parcele se vzpostavi na podlagi kart, katastrskih dokumentov ali drugih kartografskih virov. Pri tem se uporabljajo tehnike računalniškega geografskega informacijskega sistema, vključujoč letalske ali satelitske ortofote z enotnim standardom, s katerim se zagotovi točnost, ki ustreza najmanj točnosti kartografskega merila 1: 10 000, od leta 2016 naprej pa točnosti kartografskega merila 1:5 000 ob upoštevanju obrisa in stanja parcele. Slednje se določi v skladu z obstoječimi standardi Unije.
Ne glede na prvi pododstavek pa lahko države članice še naprej uporabljajo takšne tehnike, vključno z letalskimi ali satelitskimi ortofoti z enotnim standardom, s katerim se zagotovi točnost, ki ustreza najmanj točnosti kartografskega merila 1:10 000, pridobljenimi na podlagi dolgoročnih pogodb, ki so bile dogovorjene pred novembrom 2012.
2. Države članice zagotovijo, da identifikacijski sistem za kmetijske parcele vključuje referenčni sloj za površine z ekološkim pomenom. Ta referenčni sloj zlasti zajema ustrezne posebne obveznosti in/ali sheme okoljskega certificiranja iz člena 43(3) Uredbe (EU) št. 1307/2013, ki ustrezajo praksam iz člena 46 navedene uredbe, preden bodo najpozneje za leto zahtevkov 2018 na razpolago obrazci za vloge iz člena 72 te uredbe za plačila za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, iz členov 43 do 46 Uredbe (EU) št. 1307/2013.
Člen 71
Sistem za identifikacijo in registracijo plačilnih pravic
1. Sistem za identifikacijo in registracijo plačilnih pravic omogoča preverjanje pravic in navzkrižno preverjanje z vlogami za pomoč in identifikacijskim sistemom za kmetijske parcele.
2. Sistem iz odstavka 1 prek pristojnega organa države članice omogoča neposreden in takojšen vpogled v podatke za najmanj štiri zaporedna predhodna koledarska leta.
Člen 72
Vloge za pomoč in zahtevki za plačila
1. Upravičenec do podpore iz člena 67(2) vsako leto predloži vlogo za neposredna plačila oziroma zahtevek za plačilo za ustrezne ukrepe za razvoj podeželja na površino ali žival, v katerem po potrebi navede:
(a)
vse kmetijske parcele na kmetijskem gospodarstvu, pa tudi nekmetijske površine, za katere se zahteva podpora iz člena 67(2);
(b)
plačilne pravice, prijavljene za namene aktiviranja;
(c)
vse druge informacije iz te uredbe ali informacije, ki se zahtevajo zaradi izvajanja zadevne področne kmetijske zakonodaje ali pa jih zahteva zadevna država članica.
Kar zadeva neposredna plačila na površino, vsaka država članica določi najmanjšo velikost kmetijske parcele, za katero se lahko vloži vloga. Vendar pa najmanjša velikost ne sme presegati 0,3 ha.
2. Kadar skupna kmetijska površina ne presega enega hektarja, se lahko države članice z odstopanjem od točke (a) odstavka 1 odločijo, da kmetijskih parcel do površine 0,1 ha, za katere ni vložena vloga za plačilo, ni treba prijaviti, če vsota takšnih parcel ne presega enega hektarja, in/ali odločijo, da kmetu, ki ne zaprosi za neposredno plačilo na površino, ni treba prijaviti kmetijskih parcel. V vseh primerih kmet v svoji vlogi navede, da razpolaga s kmetijskimi parcelami, in na zahtevo pristojnih organov označi lokacijo teh parcel.
3. Države članice zagotovijo, tudi po elektronski poti, vnaprej pripravljene obrazce na podlagi ugotovljenih površin iz predhodnega leta ter grafični prikaz lokacije teh površin.
Država članica lahko določi, da vloga za pomoč in zahtevek za plačilo:
(a)
sta veljavna, če upravičenec potrdi, da ni sprememb glede na vlogo za pomoč in zahtevek za plačilo, vložena v predhodnem letu;
(b)
morata vsebovati le spremembe glede na vlogo za pomoč in zahtevek za plačilo, vložena za predhodno leto.
Kar zadeva shemo za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, se ta možnost omogoči vsem zadevnim kmetom.
4. Država članica lahko določi, da zbirna vloga za pomoč zajema več shem podpor ali ukrepov ali vse sheme podpor in ukrepov iz člena 67 ali druge sheme podpor in ukrepov.
5. Z odstopanjem od Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1182/71 (38) se izračun datuma za vložitev ali dopolnitev vloge za pomoč, zahtevka za plačilo ali dokazil, pogodb ali izjav v skladu s tem poglavjem prilagodi posebnim zahtevam integriranega sistema. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s pravili glede rokov, datumov in izteka rokov, kadar končni rok za vložitev vlog ali dopolnitev pade na državni praznik, soboto ali nedeljo.
Člen 73
Sistem za identifikacijo upravičencev
Enotni sistem za beleženje identitete vsakega upravičenca do podpore iz člena 67(2) zagotovi, da je v primeru, ko isti upravičenec predloži več vlog za pomoč in zahtevkov za plačilo, to v sistemu razvidno.
Člen 74
Preverjanje pogojev za upravičenost in zmanjšanj
1. Države članice v skladu s členom 59 prek plačilnih agencij ali organov, ki so jih pooblastile, da delujejo v njihovem imenu, opravijo upravne preglede vlog za pomoč, da se preveri, ali so izpolnjeni pogoji za upravičenost do pomoči. Poleg teh pregledov se opravijo tudi pregledi na kraju samem.
2. Države članice za namene pregledov na kraju samem sestavijo načrt vzorčenja kmetijskih gospodarstev in/ali upravičencev.
3. Države članice lahko uporabijo tehnike daljinskega zaznavanja in globalnega satelitskega navigacijskega sistema (GNSS) za pregled kmetijskih parcel na kraju samem.
4. V primeru, da pogoji za upravičenost niso izpolnjeni, se uporabi člen 63.
Člen 75
Plačila upravičencem
1. Plačila v okviru shem podpor in ukrepov iz člena 67(2) se izplačajo v obdobju med 1. decembrom in 30. junijem naslednjega koledarskega leta.
V tem obdobju se plačila izplačajo v največ dveh obrokih.
Brez poseganja v prvi in drugi pododstavek lahko države članice pred 1. decembrom in ne prej kot 16. oktobra izplačajo predplačila v višini do 50 % za neposredna plačila in do 75 % za podporo, odobreno v okviru razvoja podeželja iz člena 67(2).
V zvezi s podporo, odobreno v okviru razvoja podeželja iz člena 67(2), se ta odstavek uporablja v zvezi z vlogami za pomoč ali zahtevki za plačila, predloženimi od leta zahtevkov 2018, razen za izplačila predplačil v višini do 75 %, kot je določeno v tretjem pododstavku tega odstavka.
2. Plačila iz odstavka 1 se ne izvedejo, dokler se ne zaključi preverjanje pogojev za upravičenost, ki ga na podlagi člena 74 opravijo države članice.
Z odstopanjem od prvega pododstavka se lahko predplačila za podporo, odobreno v okviru razvoja podeželja iz člena 67(2), izplača potem, ko so bili zaključeni upravni pregledi v skladu s členom 59(1).
3. V izjemnem primeru Komisija sprejme izvedbene akte, ki so potrebni in upravičeni za rešitev specifičnih problemov v zvezi z uporabo tega člena. Ti izvedbeni akti lahko odstopajo od odstavkov 1 in 2, vendar samo v obsegu in obdobju, ki je nujno potrebno.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 76
Prenos pooblastil
1. Da se zagotovi izvajanje integriranega sistema iz tega poglavja na učinkovit, dosleden in nediskriminatoren način, ki ščiti finančne interese Unije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi:
(a)
s posebnimi opredelitvami, ki so potrebne za zagotovitev usklajenega izvajanja integriranega sistema, poleg tistih, ki so določene v Uredbi (EU) št. 1307/2013 in Uredbi (EU) št. 1305/2013;
(b)
glede členov 67 do 75 v zvezi s pravili o dodatnih ukrepih, potrebnih za zagotovitev skladnosti z zahtevami glede kontrol iz te uredbe ali področne kmetijske zakonodaje, ki jih sprejmejo države članice v zvezi s pridelovalci, službami, organi, organizacijami ali drugimi izvajalci, na primer klavnicami ali združenji, ki so udeleženi v postopku odobritve pomoči, v primerih, ko ta uredba ne določa ustreznih upravnih kazni; takšni ukrepi v kar največji možni meri smiselno sledijo določbam o kaznih iz odstavkov (1) do (5) člena 77.
2. Za zagotovitev pravilne razdelitve sredstev, dodeljene na podlagi vlog za pomoč iz člena 72 upravičencem in omogočanje preverjanja, ali upravičenci izpolnjujejo obveznosti v zvezi s tem, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi:
(a)
z osnovnimi značilnostmi, tehničnimi pravili, vključno z ustreznimi tolerančnimi mejami za posodobitev referenčnih parcel, upoštevajoč obris in stanje parcele, in vključno s pravili o vključitvi krajinskih značilnosti, ki so locirane neposredno poleg parcele, ter v zvezi z zahtevami glede kakovosti identifikacijskega sistema za kmetijske parcele iz člena 70 in sistema za identifikacijo upravičencev iz člena 73;
(b)
z osnovnimi značilnostmi, tehničnimi pravili in zahtevami glede kakovosti sistema za identifikacijo in registracijo plačilnih pravic iz člena 71;
(c)
s pravili za uvedbo opredelitve osnove za izračun pomoči, vključno s pravili, kako obravnavati nekatere primere, v katerih upravičene površine vključujejo krajinske značilnosti ali drevesa; ta pravila državam članicam omogočijo, da pri površinah pod trajnim travinjem, razdrobljene krajinske značilnosti in drevesa, katerih skupna površina ne presega določenega deleža referenčne parcele, samodejno veljajo za del upravičene površine, ne da bi jih bilo treba v ta namen izrisati.
Člen 77
Uporaba upravnih kazni
1. Kar zadeva upravne kazni iz člena 63(2), se ta člen uporablja v primeru neizpolnjevanja meril upravičenosti, obveznosti ali drugih zavez, ki izhajajo iz uporabe pravil o podpori iz člena 67(2).
2. Upravne kazni se ne naložijo:
(a)
če do neizpolnjevanja pride zaradi višje sile;
(b)
če do neizpolnjevanja pride zaradi očitnih napak, kot je navedeno v členu 59(6);
(c)
če do neizpolnjevanja pride zaradi napake pristojnega organa ali drugega organa in če ni razumno pričakovati, da bi oseba, ki jo upravna kazen zadeva, napako lahko odkrila;
(d)
če lahko zadevna oseba pristojnemu organu zadovoljivo dokaže, da ni kriva za neizpolnjevanje obveznosti iz odstavka 1, ali če se pristojni organ drugače prepriča, da zadevna oseba ni kriva;
(e)
kadar je neizpolnjevanje zgolj manjše, vključno kadar je izraženo v obliki praga, ki ga določi Komisija v skladu s točko (b) odstavka 7;
(f)
v drugih primerih, v katerih kazni ni primerno naložiti, kar določi Komisija v skladu s točko (b) odstavka 7.
3. Upravne kazni se lahko naložijo upravičencu do pomoči ali podpore, vključno s skupinami ali združenji upravičencev, ki jih zavezujejo obveznosti, določene s pravili iz odstavka 1.
4. Upravne kazni imajo lahko naslednje oblike:
(a)
znižanje zneska pomoči ali podpore, ki je izplačan ali se izplača v zvezi z vlogami za pomoč ali zahtevki za plačilo, na katere vpliva neizpolnjevanje, in/ali v zvezi z vlogami za pomoč ali zahtevki za plačilo za pretekla ali prihodnja leta;
(b)
plačilo zneska, izračunanega na podlagi količine in/ali obdobja, ki ju zadeva neizpolnjevanje;
(c)
odvzem pravice do sodelovanja v zadevnem sistemu pomoči ali pri zadevnem podpornem ukrepu.
5. Upravne kazni so sorazmerne ter se stopnjujejo glede na resnost, obseg, trajanje in ponavljanje ugotovljenega neizpolnjevanja, zanje pa veljajo naslednje omejitve:
(a)
znesek upravne kazni za zadevno leto iz točke (a) odstavka 4 ne presega 100 % zneska vlog za pomoč ali zahtevkov za plačilo;
(b)
znesek upravne kazni za zadevno leto iz točke (b) odstavka 4 ne presega 100 % zneska vlog za pomoč ali zahtevkov za plačilo, za katere se uporablja kazen;
(c)
izključitev iz točke (c) odstavka 4 lahko traja največ tri zaporedna leta, če se neizpolnjevanje ponovi, pa se lahko izključitev ponovno določi.
6. Ne glede na odstavka 4 in 5 so v zvezi s plačilom iz poglavja 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 upravne kazni v obliki zmanjšanja zneska plačil, ki se izplačajo ali jih je treba izplačati na podlagi navedene uredbe.
Upravne kazni iz tega odstavka so sorazmerne in se stopnjujejo glede na resnost, obseg, trajanje in ponavljanje zadevnega neizpolnjevanja.
Znesek takšnih upravnih kazni v danem letu v prvih dveh letih uporabe poglavja 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013 (leti zahtevkov 2015 in 2016) ne presega 0 %, v tretjem letu uporabe (leto zahtevkov 2017) 20 % in od četrtega leta uporabe (leto zahtevkov 2018) 25 % zneska plačila iz poglavja 3 naslova III Uredbe (EU) št. 1307/2013, do katerega bi bil zadevni kmet upravičen, če bi izpolnil pogoje za to plačilo.
7. Da bi se po eni strani upošteval odvračilni učinek kazni, ki se naložijo, po drugi strani pa posebnosti posameznih shem pomoči ali podpornih ukrepov iz člena 67(2), se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi se:
(a)
opredelijo za posamezno shemo pomoči ali podporni ukrep in zadevna oseba iz odstavka 3, s seznama iz odstavka 4 in v okviru omejitev iz odstavkov 5, in 6, upravna kazen in posebna stopnja, ki ju naložijo države članice, vključno v primerih količinsko neopredeljivega neizpolnjevanja;
(b)
opredelijo primeri, v katerih se upravne kazni ne naložijo, kakor je določeno v točki (f) odstavka 2.
8. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi podrobna postopkovna in tehnična pravila za enotno izvajanje tega člena, zlasti:
(a)
pravila za uporabo in izračun takšnih upravnih kazni;
(b)
podrobna pravila za opredelitev neizpolnjevanja kot manjše narave, vključno z določitvijo količinskega praga, izraženega z nominalno vrednostjo ali deležem upravičenega zneska pomoči ali podpore, ki ni nižji od 0,5 %.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 78
Izvedbena pooblastila
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi naslednje:
(a)
osnovne značilnosti, tehnična pravila in zahteve glede kakovosti za računalniško zbirko podatkov iz člena 69;
(b)
pravila o vlogah za pomoč in zahtevkih za plačila iz člena 72 ter vlogah za plačilne pravice, vključno z zadnjim dnem za vložitev vlog, zahtevami glede minimalnega nabora informacij, ki se vključijo v vloge, določbami za dopolnitve ali umik vlog za pomoč, oprostitvijo zahteve za vložitev vlog za pomoč in določbami, na podlagi katerih lahko države članice uporabljajo poenostavljene postopke ali popravijo očitne napake;
(c)
pravila za izvajanje pregledov, da se preverijo izpolnjevanje obveznosti ter pravilnost in popolnost informacij, navedenih v vlogi za pomoč ali zahtevku za plačilo, vključno s pravili o tolerancah meritev za preglede na kraju samem;
(d)
tehnične specifikacije, potrebne za enotno izvajanje tega poglavja;
(e)
pravila, ki se nanašajo na primere prenosa kmetijskih gospodarstev, ki jih spremlja prenos kakršnih koli obveznosti v zvezi z upravičenostjo do zadevne pomoči, ki jih je še treba izpolniti;
(f)
pravila o izplačevanju predplačil iz člena 75.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
POGLAVJE III
Pregled transakcij
Člen 79
Področje uporabe in opredelitve
1. To poglavje določa posebna pravila za pregled trgovinskih dokumentov tistih subjektov ali njihovih predstavnikov (v nadaljnjem besedilu: podjetja), ki prejemajo ali izvajajo plačila, neposredno ali posredno povezana s sistemom financiranja EKJS, da bi preverili, ali so se transakcije, ki so del sistema financiranja EKJS, dejansko in pravilno izvajale.
2. To poglavje se ne uporablja za ukrepe, ki jih zajema integrirani sistem iz poglavja II tega naslova. Da bi se odzvali na spremembe sektorske kmetijske zakonodaje in zagotovili učinkovitost sistema naknadnih kontrol, vzpostavljenega v tem poglavju, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z določitvijo seznama ukrepov, ki so po svoji naravi in zaradi zahtev glede kontrol neprimerni za dodatne naknadne kontrole s pregledom trgovinskih dokumentov, zato se tak pregled v skladu s tem poglavjem zanje ne uporablja.
3. V tem poglavju se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
"trgovinski dokument" pomeni vse knjige, registre, knjigovodske listine in dodatno dokumentacijo, obračune, evidence o proizvodnji in kakovosti ter korespondenco, ki se nanaša na poslovno dejavnost podjetja, in poslovne podatke v kakršni koli obliki, vključno z elektronsko shranjenimi podatki, če se ti dokumenti ali podatki neposredno ali posredno nanašajo na transakcije iz odstavka 1;
(b)
"tretja oseba" pomeni vsako fizično ali pravno osebo, neposredno ali posredno povezano s transakcijami, ki jih v okviru sistema financiranja izvaja EKJS.
Člen 80
Pregled s strani držav članic
1. Države članice sistematično pregledujejo trgovinske dokumente podjetij in pri tem upoštevajo vrsto transakcij, ki jih je treba pregledati. Države članice zagotovijo, da izbor podjetij za pregled daje čim bolj zanesljivo jamstvo, da so ukrepi za preprečevanje in ugotavljanje nepravilnosti učinkoviti. Pri izboru se med drugim upoštevajo finančni pomen podjetij v zadevnem sistemu in drugi dejavniki tveganja.
2. Po potrebi se pregled iz odstavka 1 razširi na fizične in pravne osebe, s katerimi so podjetja povezana, ter druge fizične ali pravne osebe, ki so lahko pomembne za doseganje ciljev iz člena 81.
3. Pregled, opravljen v skladu s tem poglavjem, ne posega v preglede, izvedene v skladu s členoma 47 in 48.
Člen 81
Cilji pregleda
1. Pravilnost primarnih podatkov, ki se pregledujejo, se preveri s številom navzkrižnih kontrol, ki ustreza stopnji potencialnega tveganja, po potrebi tudi trgovinskih dokumentov tretjih oseb, vključno s:
(a)
primerjavami s trgovinskimi dokumenti dobaviteljev, strank, prevoznikov in drugih tretjih oseb;
(b)
fizičnimi pregledi količine in vrste zalog, kjer je to ustrezno;
(c)
primerjavo z evidencami finančnih tokov, ki vodijo do transakcij, opravljenih v okviru sistema financiranja EKJS, ali iz njih izhajajo, ter
(d)
pregledi, povezanimi z vodenjem poslovnih knjig ali evidenc finančnih gibanj, ki med pregledom pokažejo, da so dokumenti, ki jih ima plačilna agencija kot dokazilo za izplačilo pomoči upravičencu, pravilni.
2. Zlasti kadar morajo podjetja v skladu z določbami Unije ali nacionalnimi določbami voditi posebna knjigovodska poročila o zalogah, preiskava teh poročil v ustreznih primerih vključuje primerjavo s trgovinskimi dokumenti in, kadar je ustrezno, z dejanskimi količinami zalog.
3. Pri izboru transakcij, ki jih je treba pregledati, se v celoti upošteva stopnja potencialnega tveganja.
Člen 82
Dostop do trgovinskih dokumentov
1. Odgovorne osebe v podjetju ali tretja oseba zagotovijo, da se uradnikom, pristojnim za pregled, ali osebam, ki so pooblaščene, da delujejo v njihovem imenu, predložijo vsi trgovinski dokumenti in vse dodatne informacije. Elektronsko shranjeni podatki so na voljo na ustreznem nosilcu podatkov.
2. Uradniki, pristojni za pregled, ali osebe, ki so pooblaščene, da delujejo v njihovem imenu, lahko zahtevajo, da se jim predložijo izvlečki ali izvodi dokumentov iz odstavka 1.
3. Če se med pregledom, opravljenim v skladu s tem poglavjem, ugotovi, da trgovinski dokumenti, ki jih hrani podjetje, niso ustrezni za namene pregleda, se podjetje pozove, naj v prihodnje evidence vodi tako, kot zahteva država članica, pristojna za pregled, in sicer brez poseganja v obveznosti, ki jih za zadevni sektor narekujejo druge uredbe.
Države članice določijo datum, s katerim morajo biti takšne evidence pripravljene.
Če so vsi, ali nekateri, trgovinski dokumenti, ki jih je treba pregledati v skladu s tem poglavjem, v podjetju, ki pripada isti poslovni skupini, družbi ali združenju podjetij, vodenim na enotni osnovi kot podjetje, pri katerem se opravlja pregled, in ima sedež bodisi na ozemlju Unije bodisi zunaj njega, podjetje da te trgovinske dokumente na razpolago uradnikom, pristojnim za pregled, na kraju in ob času, ki ga določijo države članice, pristojne za izvajanje pregleda.
4. Države članice zagotovijo, da imajo uradniki, pristojni za pregled, pravico zaseči trgovinske dokumente ali naročiti njihov zaseg. Ta pravica se uveljavlja ob upoštevanju ustreznih nacionalnih določb in ne posega v uporabo kazensko procesnih predpisov v zvezi z zasego dokumentov.
Člen 83
Medsebojna pomoč
1. Države članice si pri izvajanju pregleda, določenega v tem poglavju, med seboj pomagajo v naslednjih primerih:
(a)
če ima podjetje ali tretja oseba sedež v državi članici, ki ni država članica, v kateri je bil ali bi moral biti izplačan oziroma prejet zadevni znesek;
(b)
če ima podjetje ali tretja oseba sedež v državi članici, ki ni država članica, v kateri so dokumenti in podatki, ki so potrebni za pregled.
Komisija lahko usklajuje skupne ukrepe, ki zajemajo medsebojno pomoč med dvema ali več državami članicami.
2. V prvih treh mesecih po proračunskem letu EKJS, v katerem je bilo opravljeno plačilo, države članice Komisiji pošljejo seznam podjetij s sedežem v tretji državi, za katere je bil ali bi moral biti v tej državi članici izplačan ali prejet zadevni znesek.
3. Če so za pregled določenega podjetja v skladu s členom 80 potrebne dodatne informacije v drugi državi članici, zlasti za navzkrižno preverjanje v skladu s členom 81, se lahko predložijo posebni zahtevki za pregled, skupaj z utemeljitvijo. Pregled takšnih posebnih zahtevkov se pošilja Komisiji četrtletno, in sicer v enem mesecu po koncu vsakega četrtletja. Komisija lahko zahteva kopijo posameznih zahtevkov.
Preglede iz teh zahtevkov je treba opraviti najkasneje šest mesecev po prejemu zahtevka za pregled, o rezultatih pregleda pa je treba nemudoma obvestiti državo članico, ki je pregled zahtevala, in Komisijo. Komisija je obveščena četrtletno, in sicer v enem mesecu po koncu vsakega četrtletja.
Člen 84
Priprava programov
1. Države članice izdelajo programe za preglede, ki se bodo na podlagi člena 80 izvedli v naslednjem obdobju pregledov.
2. Vsako leto pred 15. aprilom države članice pošljejo Komisiji svoj program iz odstavka 1 in v njem navedejo:
(a)
število podjetij, ki jih je treba pregledati, in njihovo razčlenitev po sektorjih na podlagi zneskov, ki se nanje nanašajo;
(b)
merila, sprejeta za izdelavo programa.
3. Programe, ki so jih izdelale države članice in predložile Komisiji, države članice izvajajo, če Komisija v osmih tednih ne izrazi pripomb.
4. Za spremembe programa, ki jih uvedejo države članice, se smiselno uporablja odstavek 3.
5. Komisija lahko kadar koli zahteva, da se v program držav članic vključi določena kategorija podjetij.
6. Podjetja, katerih prejemki ali izplačila so skupaj znašali manj kot 40 000 EUR, se v skladu s tem poglavjem pregledajo le iz posebnih razlogov, ki jih navedejo države članice v svojem letnem programu iz odstavka 1 ali Komisija v morebitni predlagani spremembi tega programa. Da bi se upošteval gospodarski razvoj, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi prilagodi prag 40 000 EUR.
Člen 85
Posebni oddelki
1. V vsaki državi članici se ustanovi poseben oddelek, pristojen za spremljanje uporabe tega poglavja. Ti oddelki so odgovorni zlasti za:
(a)
izvajanje pregleda, določenega v tem poglavju, s strani uradnikov, neposredno zaposlenih v tem posebnem oddelku, ali
(b)
usklajevanje in splošen nadzor nad pregledom, ki ga izvajajo uradniki iz drugih oddelkov.
Države članice lahko prav tako določijo, da se izvajanje pregleda na podlagi tega poglavja skupaj dodeli posebnemu oddelku in drugim nacionalnim oddelkom, če je prvi odgovoren za njegovo usklajevanje.
2. Oddelek ali oddelki, odgovorni za uporabo tega poglavja, so organizirani tako, da niso odvisni od oddelkov ali delov oddelkov, pristojnih za plačila in pregled, ki se izvaja pred plačilom.
3. Da se zagotovi ustrezna uporaba tega poglavja, posebni oddelek iz odstavka 1 sprejme vse potrebne ukrepe in zadevna država članica mu da vsa potrebna pooblastila, da lahko opravlja naloge iz tega poglavja.
4. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za kaznovanje fizičnih ali pravnih oseb, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti na podlagi tega poglavja.
Člen 86
Poročila
1. Države članice pred 1. januarjem, ki sledi obdobju pregledov, Komisiji predložijo podrobno poročilo o uporabi tega poglavja.
2. Države članice in Komisija redno izmenjujejo stališča o uporabi tega poglavja.
Člen 87
Dostop do informacij in pregled, ki ga izvaja Komisija
1. V skladu z ustreznim nacionalnim pravom imajo uslužbenci Komisije dostop do vseh dokumentov, pripravljenih bodisi za pregled ali po pregledu, izvedenem na podlagi tega poglavja, in podatkov, vključno s tistimi, shranjenimi v sistemih za obdelavo podatkov. Ti podatki se predložijo na zahtevo na ustreznem nosilcu podatkov.
2. Pregled iz člena 80 izvajajo uradniki držav članic. Uslužbenci Komisije lahko sodelujejo pri tem pregledu. Sami ne smejo izvajati pooblastil za pregled, dodeljenih državnim uradnikom. Vendar pa imajo dostop do istih prostorov in istih dokumentov kakor uradniki držav članic.
3. Kadar se izvaja pregled v skladu s členom 83, so lahko pri pregledih v zaprošeni državi članici, če se ta s tem strinja, prisotni uradniki države članice prosilke, ki imajo dostop do istih prostorov in istih dokumentov kakor uradniki te države članice.
Uradniki države članice prosilke, ki so prisotni pri pregledu v zaprošeni državi članici, lahko kadar koli predložijo dokazilo o svojem uradnem položaju. Pregled vedno izvajajo uradniki zaprošene države članice.
4. Brez poseganja v določbe uredb (EU, Euratom) št. 883/2013 in (Euratom, ES) št. 2185/96, kadar nacionalne določbe kazensko procesnega prava določena pravna dejanja pridržujejo za uradnike, posebej imenovane po nacionalnem pravu, niti uslužbenci Komisije niti uradniki države članice, navedeni v odstavku 3, pri teh pravnih dejanjih ne sodelujejo. Nikakor se ne udeležijo zlasti hišnih preiskav ali uradnih zaslišanj oseb v okviru kazenskega prava zadevne države članice. Kljub temu pa imajo dostop do informacij, ki so bile tako pridobljene.
Člen 88
Pooblastila Komisije
Komisija po potrebi sprejme izvedbene akte, s katerimi sprejme pravila za enotno uporabo tega poglavja, zlasti v povezavi z:
(a)
izvajanjem pregleda iz člena 80 v zvezi z izborom podjetij, pogostostjo in urnikom pregleda;
(b)
hranjenjem trgovinskih dokumentov in vrsto dokumentov, ki jih je treba shraniti, ali podatkov, ki jih je treba zabeležiti;
(c)
izvajanjem in usklajevanjem skupnih ukrepov iz člena 83(1);
(d)
podrobnostmi in specifikacijami glede vsebine, oblike in načina predložitve zahtevkov, vsebine, oblike in načina uradnega obveščanja ter predložitve in izmenjave informacij, potrebnih v okviru tega poglavja;
(e)
pogoji in načini objave ali posebnimi pravili in pogoji, ki jih mora pri razširjanju informacij, potrebnih v okviru te uredbe, ali dajanju teh informacij na voljo pristojnim organom držav članic upoštevati Komisija;
(f)
odgovornostmi posebnega oddelka iz člena 85;
(g)
vsebino poročil iz člena 86.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
POGLAVJE IV
Druge določbe o pregledih in kaznih
Člen 89
Drugi pregledi in kazni v zvezi s tržnimi pravili
1. Države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se proizvodi, navedeni v členu 119(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, ki niso označeni v skladu z določbami navedene uredbe, ne dajo na trg oziroma se s trga umaknejo.
2. Brez poseganja v posebne določbe, ki jih lahko sprejme Komisija, se ob uvozu proizvodov, določenih v točkah (a) in (b) člena 189(1) Uredbe (EU) št. 1308/2013, v Unijo opravijo pregledi, da se preveri, ali so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1 navedenega člena.
3. Države članice preglede opravijo na podlagi analize tveganja, da se preveri, ali so proizvodi iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1308/2013 skladni s pravili iz oddelka I poglavja I naslova II dela II Uredbe (EU) št. 1308/2013, in ustrezno uporabijo upravne kazni.
4. Brez poseganja v akte v vinskem sektorju, sprejete na podlagi člena 64, države članice v primeru kršitev pravil Unije v vinskem sektorju uporabijo sorazmerne, učinkovite in odvračilne upravne kazni. Takšne kazni se ne uporabijo v primerih iz točk (a) do (d) člena 64(2) in kadar je neizpolnjevanje zgolj manjše narave.
5. Da se zavarujejo sredstva Unije ter poreklo, izvor in kakovost vina Unije se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z:
(a)
vzpostavitvijo banke podatkov izotopskih analiz, ki bo v pomoč pri odkrivanju goljufij in se bo oblikovala na podlagi vzorcev, ki jih zberejo države članice;
(b)
pravili o kontrolnih organih in vzajemni pomoči med njimi;
(c)
pravili o skupni uporabi ugotovitev držav članic.
6. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi vse sprejme ukrepe, potrebne za:
(a)
postopke v zvezi z zbirkami podatkov držav članic in bankami podatkov izotopskih analiz, ki so v pomoč pri odkrivanju goljufij;
(b)
postopke v zvezi s sodelovanjem in pomočjo med kontrolnimi organi in telesi;
(c)
v povezavi z obveznostjo iz odstavka 3, pravila za izvajanje pregledov, namenjene preverjanju skladnosti s tržnimi standardi, pravila za organe, pristojne za izvajanje teh pregledov, pa tudi glede vsebine, pogostosti in faze trženja, za katero se ti pregledi uporabljajo.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 90
Pregledi v zvezi z označbami porekla, geografskimi označbami in zaščitenimi tradicionalnimi izrazi
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da ustavijo nezakonito uporabo zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zaščitenih tradicionalnih izrazov iz Uredbe (EU) št. 1308/2013.
2. Države članice imenujejo pristojni organ, ki bo odgovoren za izvajanje pregledov v zvezi z obveznostmi iz oddelka II poglavja I naslova II dela 2 Uredbe (EU) št. 1308/2013 v skladu z merili iz člena 4 Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (39), ter zagotovijo, da so vsi izvajalci, ki izpolnjujejo navedene obveznosti, upravičeni do vključitve v sistem pregledov.
3. Znotraj Unije pristojni organ iz odstavka 2 ali eden ali več kontrolnih organov v smislu točke 5 drugega pododstavka člena 2 Uredbe (ES) št. 882/2004, ki delujejo kot certifikacijski organ za proizvode v skladu z merili iz člena 5 navedene uredbe, vsako leto zagotovijo preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda med proizvodnjo in med polnjenjem vina ali po njem.
4. Komisija sprejme izvedbene akte v zvezi z:
(a)
obvestili, ki jih morajo države članice poslati Komisiji;
(b)
pravili v zvezi z organom, pristojnim za preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda, tudi kadar je geografsko območje v tretji državi;
(c)
ukrepi, ki jih morajo države članice izvesti, da se prepreči nezakonita uporaba zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zaščitenih tradicionalnih izrazov;
(d)
pregledi in preverjanji, ki jih morajo izvesti države članice, vključno s testiranjem.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
NASLOV VI
NAVZKRIŽNA SKLADNOST
POGLAVJE I
Področje uporabe
Člen 91
Splošno načelo
1. Kadar upravičenec iz člena 92 ne izpolnjuje pravil v zvezi z navzkrižno skladnostjo, določenih v členu 93, se mu naloži upravna kazen.
2. Upravna kazen iz odstavka 1 se uporabi samo, če je neupoštevanje pravil posledica dejanja ali opustitve, za katero je neposredno odgovoren zadevni upravičenec, in če je izpolnjen vsaj eden od naslednjih dodatnih pogojev:
(a)
neupoštevanje pravil je povezano s kmetijsko dejavnostjo upravičenca;
(b)
gre za kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva upravičenca.
V zvezi z gozdnimi območji pa se ta kazen ne uporablja, če se za zadevno območje ne zaprosi za podporo v skladu s točko (a) člena 21(1) in členi 30 in 34 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
3. V tem naslovu:
(a)
„kmetijsko gospodarstvo“ pomeni vse proizvodne enote in površine, ki jih upravlja upravičenec iz člena 92 in so na ozemlju iste države članice;
(b)
„zahteva“ pomeni vsako posamezno predpisano zahtevo ravnanja v skladu s pravom Unije, navedeno v Prilogi II, v okviru določenega akta, ki se po vsebini razlikuje od vseh drugih zahtev istega akta.
Člen 92
Zadevni upravičenci
Člen 91 se uporablja za upravičence, ki prejemajo neposredna plačila na podlagi Uredbe (EU) št. 1307/2013, plačila na podlagi členov 46 in 47 Uredbe (EU) št. 1308/2013 ter letne premije na podlagi točk (a) in (b) člena 21(1) ter členov 28 do 31, 33 in 34 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
Vendar pa se člen 91 ne uporablja za upravičence, ki sodelujejo v shemi za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307 2013. Kazen, določena v navedenem členu, se poleg tega ne uporablja za podporo, navedeno v členu 28(9) Uredbe (EU) št. 1305/2013.
Člen 93
Pravila o navzkrižni skladnosti
1. Pravila o navzkrižni skladnosti so sestavljena iz predpisanih zahtev ravnanja na podlagi prava Unije in standardov za ohranjanje dobrega kmetijskega in okoljskega stanja zemljišč, določenih na nacionalni ravni, kot je navedeno v Prilogi II, in sicer na naslednjih področjih:
(a)
okolje, podnebne spremembe in dobro kmetijsko stanje zemljišč;
(b)
javno zdravje, zdravje živali in rastlin;
(c)
dobrobit živali.
2. Pravni akti iz Priloge II v zvezi s predpisanimi zahtevami ravnanja se uporabljajo v veljavni različici, v primeru direktiv pa v obliki, kot so bile prenesene v državah članicah.
3. Poleg tega pravila o navzkrižni skladnosti za leti 2015 in 2016 zajemajo tudi ohranitev trajnih pašnikov. Države članice, ki so bile 1. januarja 2004 članice Unije, zagotovijo, da zemljišča, ki so se na datum, predviden za vloge za pomoč na površino za leto 2003, uporabljala kot trajni pašnik, ostanejo trajni pašniki znotraj opredeljenih meja. Države članice, ki so v Unijo vstopile leta 2004, zagotovijo, da zemljišča, ki so uporabljala kot trajni pašnik dne 1. maja 2004, ostanejo trajni pašniki znotraj opredeljenih meja. Bolgarija in Romunija zagotovita, da zemljišča, ki so se 1. januarja 2007 uporabljala kot trajni pašnik, ostanejo trajni pašniki znotraj opredeljenih meja. Hrvaška zagotovi, da zemljišča, ki so se 1. julija 2013 uporabljala kot trajni pašnik, ostanejo trajni pašniki znotraj opredeljenih meja.
Prvi pododstavek se ne uporablja za zemljišča, ki se uporabljajo kot trajni pašnik in se bodo pogozdila, če je taka pogozditev skladna z okoljem in ne vključuje sajenja božičnih dreves ali hitro rastočih vrst, ki se gojijo kratkoročno.
4. Da bi se upošteval odstavek 3, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, s katerimi se določijo pravila o ohranjanju trajnih pašnikov, zlasti za zagotovitev, da se ukrepi za ohranitev trajnih pašnikov sprejemajo na ravni kmetov, vključno s posameznimi obveznostmi, ki jih je treba spoštovati, na primer obveznost ponovne pretvorbe površin v trajne pašnike, če je ugotovljeno, da delež zemljišč, ki se uporabljajo kot trajni pašnik, upada.
Da se v zvezi z ohranjanjem trajnih pašnikov zagotovi pravilno izpolnjevanje obveznosti s strani držav članic in s strani posameznih kmetov, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z določitvijo pogojev in metod za določitev deleža trajnega pašnika in kmetijskih zemljišč, ki ga je treba ohranjati.
5. Za namene odstavkov 3 in 4 „trajni pašnik“ pomeni trajni pašnik, kot je opredeljen v točki (c) členu 2 prvotne Uredbe (ES) št. 1120/2009.
Člen 94
Obveznosti držav članic v zvezi z dobrim kmetijskim in okoljskim stanjem zemljišč
Države članice zagotovijo, da se vse kmetijske površine, vključno z zemljišči, ki se ne uporabljajo več za proizvodne namene, vzdržujejo v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju. Države članice na podlagi Priloge II za upravičence določijo, na nacionalni ali regionalni ravni minimalne standarde za vzdrževanje zemljišč v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju, pri tem pa upoštevajo posebne značilnosti zadevnih površin, vključno s stanjem tal in podnebnimi razmerami, obstoječimi sistemi kmetovanja, rabo zemljišč, kolobarjenjem, načini kmetovanja ter strukturami kmetijskih gospodarstev.
Države članice ne določijo minimalnih zahtev, ki niso navedene v Prilogi II.
Člen 95
Obveščanje upravičencev
Države članice, po potrebi z uporabo elektronskih sredstev, zadevnim upravičencem predložijo seznam zahtev in standardov, ki se uporabljajo na ravni kmetijskih gospodarstev, ter jasne in natančne informacije v zvezi s temi zahtevami in standardi.
POGLAVJE II
Kontrolni sistem in upravne kazni v zvezi z navzkrižno skladnostjo
Člen 96
Preverjanja navzkrižne skladnosti
1. Države članice uporabljajo, če je to ustrezno, integrirani sistem, določen v poglavju II naslova V, ter zlasti elemente iz točk (a), (b), (d), (e) in (f) člena 68(1).
Države članice lahko za zagotavljanje upoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti uporabljajo svoje obstoječe upravne in kontrolne sisteme.
Ti sistemi, zlasti sistem za identifikacijo in registracijo živali, vzpostavljeni v skladu z Direktivo Sveta 2008/71/ES (40) ter uredbama (ES) št. 1760/2000 in (ES) št. 21/2004, so združljivi z integriranim sistemom iz poglavja II naslova V te uredbe.
2. Glede na zadevne zahteve, standarde, akte ali področja navzkrižne skladnosti lahko države članice sklenejo izvesti upravne preglede, zlasti tiste, ki so že predvideni v kontrolnih sistemih, ki se uporabljajo za zadevno zahtevo, standard, akt ali področje navzkrižne skladnosti.
3. Države članice opravljajo preglede na kraju samem, da bi preverile, ali upravičenec izpolnjuje obveznosti iz tega naslova.
4. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila za izvajanje pregledov, namenjenih preverjanju izpolnjevanja obveznosti iz tega naslova, vključno s pravili, ki omogočajo, da se pri analizi tveganja upoštevajo naslednji dejavniki:
(a)
sodelovanje kmetov v sistemu kmetijskega svetovanja iz naslova III te uredbe;
(b)
sodelovanje kmetov v sistemu certificiranja, če ta zajema zadevne zahteve in standarde.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Člen 97
Uporaba upravnih kazni
1. Upravna kazen iz člena 91 se naloži, kadar pravila o navzkrižni skladnosti niso upoštevana kadar koli v posameznem koledarskem letu („zadevno koledarsko leto“) in je za to neupoštevanje neposredno odgovoren upravičenec, ki je v zadevnem koledarskem letu vložil vlogo za pomoč ali zahtevek za plačilo.
Prvi pododstavek se smiselno uporablja za upravičence, pri katerih je bilo ugotovljeno neupoštevanje pravil o navzkrižni skladnosti, in sicer kadar koli v treh letih od 1. januarja leta, ki sledi koledarskemu letu, v katerem je bilo odobreno prvo plačilo v okviru podpornih programov za prestrukturiranje in preusmeritev, ali kadar koli v enem letu od 1. januarja leta, ki sledi koledarskemu letu, v katerem je bilo odobreno plačilo v okviru podpornih programov za zeleno trgatev iz Uredbe (EU) št. 1308/2013(v nadaljnjem besedilu: zadevna leta).
2. V primerih, ko se zemljišče prenese v zadevnem koledarskem letu ali zadevnih letih, se odstavek 1 uporablja tudi, kadar je zadevna neskladnost posledica dejanja ali opustitve, za katero je neposredno odgovorna oseba, na katero ali od katere je bilo kmetijsko zemljišče preneseno. Kadar je oseba, ki je neposredno odgovorna za tovrstno dejanje ali opustitev, v zadevnem koledarskem letu ali zadevnih letih vložila vlogo za pomoč ali zahtevek za plačilo, se z odstopanjem od prvega stavka uporabi upravna kazen na podlagi skupnih zneskov plačil iz člena 92, ki so bila ali še bodo odobrena tej osebi.
V tem odstavku „prenos“ pomeni katero koli vrsto transakcije, s katero kmetijsko zemljišče preneha biti na razpolago prenosniku.
3. Ne glede na odstavek 1 se lahko države članice ob upoštevanju pravil, ki bodo sprejeta v skladu s členom 101, odločijo, da ne bodo uporabile upravne kazni, kadar višina kazni na upravičenca in na koledarsko leto znaša 100 EUR ali manj.
Kadar se država članica odloči, da bo uporabila možnost iz prvega pododstavka, pristojni organ v naslednjem letu za vzorec upravičencev sprejme potrebne ukrepe, s katerimi preveri, ali je upravičenec odpravil zadevno ugotovljeno neupoštevanje pravil. Upravičenec je uradno obveščen o ugotovljenem neupoštevanju pravil in o obveznosti, da ga odpravi.
4. Naložitev upravne kazni ne vpliva na zakonitost in pravilnost plačil, za katere se uporablja.
Člen 98
Uporaba upravnih kazni v Bolgariji, na Hrvaškem in v Romuniji
Kar zadeva predpisane zahteve ravnanja na področju dobrega počutja živali iz Priloge II, se za Bolgarijo in Romunijo upravne kazni iz člena 91 začnejo uporabljati najpozneje od 1. januarja 2016.
Za Hrvaško se kazni iz člena 91 glede predpisanih zahtev ravnanja (PZR) iz Priloge II uporabljajo v skladu z naslednjim časovnim načrtom:
(a)
od 1. januarja 2014 za PZR 1 do PZR 3 in PZR 6 do PZR 8;
(b)
od 1. januarja 2016 za PZR 4, PZR 5, PZR 9 in PZR 10;
(c)
od 1. januarja 2018 za PZR 11 do PZR 13.
Člen 99
Izračun upravnih kazni
1. Upravna kazen iz člena 91 se uporabi kot zmanjšanje ali izključitev skupnega zneska plačil iz člena 92, ki so bila ali bodo odobrena zadevnemu upravičencu v zvezi z vlogami za pomoč, ki jih je vložil ali jih bo vložil v koledarskem letu ugotovitve.
Za izračun zadevnih zmanjšanj in izključitev se upoštevajo resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljene neskladnosti, pa tudi merila iz odstavkov 2, 3 in 4.
2. V primeru, da je ugotovljena neskladnost zaradi malomarnosti, odstotek zmanjšanja ne presega 5 %, v primeru ponovitve pa 15 %.
Države članice lahko vzpostavijo sistem zgodnjega opozarjanja, ki se uporablja za primere neskladnosti, ki zaradi manjše stopnje resnosti, obsega in trajanja v upravičenih primerih ne vodijo do zmanjšanja ali izključitve. Kadar se država članica odloči za to možnost, pristojni organ upravičencu pošlje zgodnje opozorilo, v katerem ga obvesti o ugotovljeni neskladnosti in obveznosti, da jo odpravi. Če se z naknadnim preverjanjem ugotovi, da neskladnost ni bila odpravljena, se zmanjšanje na podlagi prvega pododstavka uporabi retroaktivno.
Primeri neskladnosti, ki predstavljajo neposredno tveganje za javno zdravje ali zdravje živali, pa vedno vodijo do zmanjšanja ali izključitve.
Države članice lahko dajo upravičencem, ki prvič prejmejo zgodnje opozorilo, prednostni dostop do sistema kmetijskega svetovanja.
3. V primeru namerne neskladnosti, odstotek znižanja ni manjši od 20 % in se lahko povzpne do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči ter se lahko uporablja eno ali več koledarskih let.
4. V vsakem primeru skupni znesek zmanjšanj in izključitev za eno koledarsko leto ni višji od skupnega zneska, navedenega v prvem pododstavku odstavka 1.
Člen 100
Zneski, ki izhajajo iz navzkrižne skladnosti
Države članice lahko obdržijo 25 % zneskov, ki izhajajo iz uporabe zmanjšanj in izključitev iz člena 99.
Člen 101
Pristojnosti Komisije v zvezi z naložitvijo in izračunom upravnih kazni
1. Zaradi pravilne razdelitve sredstev upravičencem in zaradi učinkovitega, doslednega in nediskriminatornega izvajanja navzkrižne skladnosti se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z določitvijo:
(a)
usklajene osnove za izračun upravnih kazni zaradi navzkrižne skladnosti iz člena 99, ob upoštevanju zmanjšanj v zvezi s finančno disciplino;
(b)
pogojev za naložitev in izračun upravnih kazni zaradi navzkrižne skladnosti, tudi v primeru neskladnosti, za katero je neposredno odgovoren zadevni upravičenec.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi podrobna postopkovna in tehnična pravila v zvezi z izračunom in uporabo upravnih kazni iz členov 97 do 99, tudi kar zadeva upravičence, ki so skupina oseb na podlagi členov 28 in 29 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
NASLOV VII
SKUPNE DOLOČBE
POGLAVJE I
Sporočanje
Člen 102
Sporočanje informacij
1. Poleg določb, ki jih narekujejo področne uredbe, države članice pošljejo Komisiji naslednje informacije, izjave in dokumente:
(a)
za akreditirane plačilne agencije in akreditirane usklajevalne organe:
(i)
dokumente o njihovi akreditaciji,
(ii)
njihovo funkcijo (akreditirana plačilna agencija ali akreditirani usklajevalni organ),
(iii)
kjer je ustrezno, dokument o odvzemu akreditacije;
(b)
za certifikacijske organe:
(i)
naziv;
(ii)
naslov;
(c)
za ukrepe v zvezi z dejavnostmi, ki jih financirata Sklada:
(i)
izjave o odhodkih, ki veljajo tudi kot zahtevki za plačilo in jih podpiše akreditirana plačilna agencija ali akreditiran usklajevalni organ, priloženi pa morajo biti zahtevani podatki,
(ii)
oceno finančnih zahtev za EKJS in, kar zadeva EKSRP, posodobljeno oceno predvidenih izjav o odhodkih za tekoče leto in oceno predvidenih izjav o odhodkih za naslednje proračunsko leto,
(iii)
izjavo o upravljanju in letne obračune akreditiranih plačilnih agencij,
(iv)
letni povzetek rezultatov vseh razpoložljivih revizij in pregledov, opravljenih v skladu s časovnim načrtom in podrobno opredeljenimi določbami v pravilih za zadevni sektor.
Letni obračuni akreditiranih plačilnih agencij, ki zadevajo odhodke EKSRP, se predložijo na ravni vsakega programa.
2. Države članice Komisijo podrobno obvestijo o ukrepih, ki so jih sprejele zaradi ohranjanja dobrega kmetijskega in okoljskega stanja zemljišč iz člena 94, ter o sistemu kmetijskega svetovanja iz naslova III.
3. Države članice Komisijo redno obveščajo o uporabi integriranega sistema iz poglavja II naslova V. Komisija o tej zadevi pripravi izmenjavo mnenj z državami članicami.
Člen 103
Zaupnost
1. Države članice in Komisija sprejmejo vse potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo zaupnost informacij, posredovanih ali pridobljenih v okviru ukrepov preverjanja in potrditve obračunov, izvedenih na podlagi te uredbe.
Za te informacije se uporabljajo pravila iz člena 8 Uredbe (Euratom, ES) št. 2185/96.
2. Brez poseganja v nacionalne določbe v zvezi s sodnimi postopki, se informacije, zbrane med postopkom pregleda iz poglavja III naslova V, varujejo kot poklicna tajnost. Razkrijejo se lahko le osebam, ki se z njimi morajo seznaniti, da bi lahko izvajale svoje dolžnosti v državah članicah ali institucijah Unije.
Člen 104
Pooblastila Komisije
Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:
(a)
obliki, vsebini, periodičnosti, rokih in podrobnostih predložitve Komisiji ali zagotavljanju dostopa Komisije do:
(i)
izjav o odhodkih in ocen predvidenih odhodkov ter njihovih posodobitev, skupaj z namenskimi prejemki;
(ii)
izjave o upravljanju in letnih obračunov plačilnih agencij, kot tudi do rezultatov vseh razpoložljivih revizij in kontrol, ki so bile opravljene;
(iii)
poročil o certifikaciji obračunov;
(iv)
imena in podrobnejše podatke o akreditiranih plačilnih agencijah, akreditiranih usklajevalnih organih in certifikacijskih organih;
(v)
podrobnosti upoštevanja in izplačil odhodkov, financiranih v okviru Skladov;
(vi)
uradnih obvestil o finančnih popravkih, ki so jih izvedle države članice v okviru dejavnosti ali programov razvoja podeželja, in povzetkov poročil o postopkih izterjave, ki so jih države članice sprožile zaradi nepravilnosti;
(vii)
podatkov v zvezi z ukrepi, sprejetimi na podlagi člena 58;
(b)
ureditvah izmenjave podatkov in dokumentov med Komisijo in državami članicami ter vzpostavitvi informacijskih sistemov, skupaj z vrsto, obliko in vsebino podatkov, ki jih je treba obdelati v teh sistemih, in pravili za njihovo shranjevanje;
(c)
uradnem obveščanju Komisije o podatkih, dokumentih, statistiki in poročilih s strani držav članic ter rokih in metodah za uradno obveščanje.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
POGLAVJE II
Uporaba eura
Člen 105
Splošna načela
1. Zneski iz odločitev Komisije o sprejetju programov razvoja podeželja, zneski obveznosti in plačil Komisije, pa tudi zneski izkazanih ali potrjenih odhodkov ter zneski iz izjav o odhodkih držav članic, se izrazijo in izplačajo v eurih.
2. Cene in zneski, določeni v področni kmetijski zakonodaji, se izrazijo v eurih.
V državah članicah, katerih valuta je euro, se odobrijo ali zberejo v eurih, v drugih državah pa v nacionalnih valutah.
Člen 106
Menjalni tečaj in operativni dogodek
1. V državah članicah, katerih valuta ni euro, se cene in zneski iz člena 105(2) na podlagi menjalnega tečaja pretvorijo v nacionalno valuto.
2. Operativni dogodek za menjalni tečaj je:
(a)
dokončanje carinskih uvoznih ali izvoznih formalnosti za zneske, zbrane ali odobrene v trgovini s tretjimi državami;
(b)
v vseh drugih primerih poslovni dogodek, s katerim se doseže gospodarski cilj operacije.
3. Kadar se neposredno plačilo, predvideno v Uredbi (ES) št. 1307/2013, upravičencu izplačuje v valuti, ki ni euro, države članice pretvorijo znesek pomoči, izražen v eurih, v nacionalno valuto na podlagi zadnjega menjalnega tečaja Evropske centralne banke pred 1. oktobrom tistega leta, za katero se odobri pomoč.
Države članice lahko z odstopanjem od prvega pododstavka odločijo, da v upravičenih primerih izvedejo pretvorbo na podlagi povprečja menjalnih tečajev, ki ga določi Evropska centralna banka v mesecu pred 1. oktobrom leta, za katero se odobri pomoč. Če se države članice odločijo za to možnost, ta povprečni tečaj določijo in objavijo pred 1. decembrom zadevnega leta.
4. Kar zadeva EKJS, države članice, katerih valuta ni euro, pri pripravi izjav o odhodkih uporabijo enak menjalni tečaj, kot so ga uporabile pri izplačevanju plačil upravičencem ali prejemanju dohodkov, kot je v skladu z določbami tega poglavja.
5. Da se opredeli operativni dogodek iz odstavka 2 ali da se določi zaradi posebnih razlogov, povezanih z ureditvijo trga ali zadevnega zneska, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, ki vsebujejo pravila o teh operativnih dogodkih in menjalnih tečajih, ki jih je treba uporabiti. Posamezni operativni dogodek se določi ob upoštevanju naslednjih meril:
(a)
dejanska uporabnost sprememb menjalnega tečaja v najkrajšem možnem času;
(b)
podobnost operativnih dogodkov za podobne operacije, izvedene v okviru ureditve trga;
(c)
skladnost operativnih dogodkov za različne cene in zneske v zvezi z ureditvijo trga;
(d)
uporabnost in učinkovitost preverjanja uporabe ustreznih menjalnih tečajev.
6. Da se pri državah članicah, ki niso uvedle eura, izogne uporabi različnih menjalnih tečajev pri knjiženju prihodkov ali izplačane pomoči upravičencem v valuti, ki ni euro, na eni strani in pri pripravi izjave o odhodkih, ki jo pripravi plačilna agencija, na drugi strani, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, ki bodo določali pravila o menjalnem tečaju, ki se uporablja pri pripravi izjav o odhodkih in kadar so evidentirani postopki javnega skladiščenja v obračunih plačilne agencije.
Člen 107
Zaščitni ukrepi in odstopanja
1. Komisija lahko sprejme izvedbene akte za zaščito uporabe prava Unije, če obstaja verjetnost, da bodo njegovo uporabo ogrozile nenavadne monetarne prakse, povezane z nacionalno valuto. Ti izvedbeni akti lahko odstopajo od obstoječih pravil, a le tako dolgo, kolikor je to nujno potrebno.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Evropski parlament, Svet in države članice so nemudoma uradno obveščeni o ukrepih iz prvega pododstavka.
2. Kadar obstaja verjetnost, da bi nenavadne monetarne prakse, povezane z nacionalno valuto, ogrozile uporabo prava Unije, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115, ki odstopajo od tega oddelka, in sicer zlasti v naslednjih primerih:
(a)
kadar država uporablja neobičajne menjalne postopke, na primer več menjalnih tečajev, ali izvaja barter pogodbe;
(b)
kadar valuta držav ne kotira na uradnem deviznem trgu ali če bi trend takšnih valut lahko povzročil izkrivljanje trgovine.
Člen 108
Uporaba eura v državah, ki niso del euroobmočja
1. Če se država članica, katere valuta ni euro, odloči, da bo odhodke, ki izhajajo iz področne kmetijske zakonodaje, izplačala v eurih namesto v svoji nacionalni valuti, država članica sprejme ukrepe, s katerimi zagotovi, da uporaba eura ne pomeni sistematične prednosti v primerjavi z uporabo nacionalne valute.
2. Država članica Komisijo uradno obvesti o načrtovanih ukrepih, preden začnejo veljati. Ukrepi ne smejo začeti veljati, dokler Komisija ne da svojega soglasja.
POGLAVJE III
Poročanje in vrednotenje
Člen 109
Letno finančno poročilo
Do konca septembra vsakega leta, ki sledi proračunskemu letu, Komisija pripravi finančno poročilo o upravljanju Skladov v preteklem proračunskem letu, ki ga predloži Evropskemu parlamentu in Svetu.
Člen 110
Spremljanje in vrednotenje SKP
1. Vzpostavi se skupen okvir spremljanja in vrednotenje za merjenje uspešnosti SKP ter zlasti:
(a)
neposrednih plačil iz Uredbe (EU) št. 1307/2013,
(b)
tržnih ukrepov iz Uredbe (EU) št. 1308/2013,
(c)
ukrepov za razvoj podeželja iz Uredbe (EU) št. 1305/2013 ter
(d)
določb te uredbe.
Komisija spremlja navedene ukrepe politike na podlagi poročil držav članic v skladu s pravili iz uredb iz prvega pododstavka. Komisija pripravi večletni načrt vrednotenja, ki vključuje redna vrednotenja posameznih instrumentov, ki jih bo izvajala.
Da se zagotovi učinkovito merjenje uspešnosti, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi z vsebino in oblikovanjem navedenega okvira.
2. Uspešnost ukrepov SKP iz odstavka 1 se meri glede na naslednje cilje:
(a)
trajnostna proizvodnja hrane, s poudarkom na kmetijskih dohodkih, kmetijski produktivnosti in stabilnosti cen;
(b)
trajnostno upravljanje naravnih virov in ukrepanje na področju podnebnih sprememb, s poudarkom na emisijah toplogrednih plinov, biotski raznovrstnosti, prsti in vodah;
(c)
uravnotežen teritorialni razvoj, s poudarkom na zaposlovanju na podeželju, rasti in revščini na podeželskih območjih.
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi niz kazalnikov za cilje iz prvega pododstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
Kazalniki so povezani s strukturo in cilji politike in omogočajo oceno napredka, učinkovitosti in uspešnosti politike glede na zastavljene cilje.
3. Okvir spremljanja in vrednotenja odraža strukturo SKP na naslednji način:
(a)
za neposredna plačila, določena v Uredbi (EU) št. 1307/2013, tržne ukrepe, določene v Uredbi (EU) št. 1308/2013, in določbe te uredbe Komisija spremlja te instrumente na podlagi poročil držav članic v skladu s pravili iz teh uredb. Komisija pripravi večletni načrt vrednotenja, ki določa redna vrednotenja specifičnih instrumentov, ki naj bi se izvajala pod odgovornostjo Komisije. Vrednotenja pravočasno izvajajo neodvisni ocenjevalci;
(b)
spremljanje in vrednotenje ukrepov politike za razvoj podeželja se bo izvajalo v skladu s členi od 67 do 79 Uredbe (EU) št. 1305/2013.
Komisija zagotovi, da se bo skupni učinek vseh instrumentov SKP, navedenih v odstavku 1, meril in ocenil glede na skupne cilje, navedene v odstavku 2. Uspešnost SKP pri doseganju skupnih ciljev se meri in oceni na podlagi skupnih kazalnikov učinka, specifični cilji pa na podlagi kazalnikov rezultata. Komisija na podlagi rezultatov vrednotenja SKP, vključno z vrednotenjem programov razvoja podeželja, ter drugih ustreznih virov informacij pripravi poročila o merjenju in oceni skupne uspešnosti vseh instrumentov SKP.
4. Države članice Komisiji predložijo vse informacije, ki so potrebne za spremljanje in vrednotenje zadevnih ukrepov. Takšne informacije v največji mogoči meri temeljijo na priznanih virih podatkov, kot sta Mreža knjigovodskih podatkov s kmetij in Eurostat.
Komisija upošteva potrebe po podatkih in sinergije med potencialnimi viri podatkov, zlasti njihovo uporabo v statistične namene, kadar je to ustrezno.
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila v zvezi z informacijami, ki jih morajo poslati države članice, pri čemer upošteva potrebo po preprečevanju neupravičenih upravnih bremen, pa tudi pravila v zvezi s potrebami po podatkih in sinergijami med potencialnimi viri podatkov. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
5. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu do 31. decembra 2018 predloži prvo poročilo o izvajanju tega člena, vključno s prvimi rezultati o uspešnosti SKP. Drugo poročilo, vključno z oceno uspešnosti SKP, se predloži do 31. decembra 2021.
POGLAVJE IV
Preglednost
Člen 111
Objava upravičencev
1. Države članice zagotovijo letno naknadno objavo upravičencev Skladov. V objavi se navede:
(a)
brez poseganja v prvi odstavek člena 112 te uredbe, ime upravičenca, kot sledi:
(i)
ime in priimek, kadar je upravičenec fizična oseba;
(ii)
polno uradno ime, kot je registrirano, kadar je upravičenec pravna oseba z avtonomno pravno osebnostjo v skladu z zakonodajo zadevne države članice;
(iii)
polno ime združenja, kot je registrirano ali drugače uradno priznano, kadar je upravičenec združenje brez lastne pravne osebnosti;
(b)
občino, v kateri upravičenec prebiva ali je v njej registriran, in poštno številko ali del poštne številke, ki določa občino, kadar je ta poštna številka na voljo;
(c)
zneske plačila za vsak ukrep, financiran iz sredstev Skladov, ki jih je posamezen upravičenec prejel v zadevnem proračunskem letu;
(d)
vrsto in opis ukrepov, financiranih iz sredstev Skladov, in v okviru katerih je bilo plačilo, navedeno v točki (c), odobreno.
Informacije iz prvega pododstavka so dostopne na eni spletni strani za vsako državo članico. Dostopne so dve leti od datuma prve objave.
2. Glede plačil na podlagi ukrepov, financiranih iz sredstev EKSRP, kot je navedeno v točki (c) prvega pododstavka odstavka 1, se objavijo zneski, ki ustrezajo skupnemu javnemu financiranju in vključujejo tako sredstva Unije kot nacionalni prispevek.
Člen 112
Prag
Države članice ne objavijo imena upravičenca, kot je določeno v točki (a) prvega pododstavka člena 111(1) te uredbe, v naslednjih primerih:
(a)
za države članice, ki vzpostavijo shemo za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, kadar je znesek pomoči, ki ga je prejel upravičenec v enem letu, enak ali manjši od zneska, ki ga je določila država članica v skladu z drugim pododstavkom člena 63(1) ali drugim pododstavkom člena 63(2) navedene uredbe;
(b)
za države članice, ki ne vzpostavijo sheme za male kmete iz naslova V Uredbe (EU) št. 1307/2013, kadar je znesek pomoči, ki ga je prejel upravičenec v enem letu, enak ali manjši od 1 250 EUR.
Kadar se uporablja točka (a) prvega pododstavka, zneske, ki jih države članice določijo v skladu s členom 63 Uredbe (EU) št. 1307/2013 in o njih uradno obvestijo Komisijo v skladu s to uredbo, Komisija objavi v skladu s pravili, sprejetimi na podlagi člena 114.
Kadar se uporabi prvi odstavek tega člena, države članice objavijo informacije iz točk (b), (c) in (d) prvega pododstavka člena 111(1), upravičenec pa se označi s kodo. Države članice določijo obliko te kode.
Člen 113
Podatki o upravičencih
Države članice upravičence obvestijo o tem, da bodo njihovi podatki objavljeni v skladu z določbami člena 111 in da lahko podatke obdelujejo revizijski in preiskovalni organi Unije in držav članic z namenom varovanja finančnih interesov Unije.
Države članice v zvezi z osebnimi podatki v skladu z zahtevami Direktive 95/46/ES upravičence obvestijo o njihovih pravicah, določenih s pravili o varstvu podatkov, in o postopkih, ki se uporabljajo za uveljavljanje teh pravic.
Člen 114
Pooblastila Komisije
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi pravila o:
(a)
obliki, vključno z načinom predstavitve posameznem ukrepu, in časovnem načrtu objave, ki ju določata člena 111 in 112;
(b)
enotni uporabi člena 113;
(c)
sodelovanju med Komisijo in državami članicami.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 116(3).
NASLOV VIII
KONČNE DOLOČBE
Člen 115
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 in 120 je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 in 120 se prenese na Komisijo za obdobje sedmih let od datuma začetka veljavnosti te uredbe. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem sedemletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz členov 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 in 120 lahko kadarkoli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj, ko Komisija sprejmeu delegirania akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členi 8, 20, 40, 46, 50, 53, 57, 62, 63, 64, 65, 66, 72, 76, 77, 79, 84, 89, 93, 101, 106, 107, 110 in 120, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 116
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor, imenovan Odbor za kmetijska sklada. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
Za namene členov 15, 58, 62, 63, 64, 65, 66, 75, 77, 78, 89, 90, 96, 101 in 104 lahko v zvezi z vprašanji, ki se nanašajo na neposredna plačila, razvoj podeželja in/ali skupno ureditev trgov, Komisiji pomaga Odbor za kmetijska sklada, Odbor za neposredna plačila, Odbor za razvoj podeželja in/ali Odbor za skupno ureditev kmetijskih trgov, ustanovljeni na podlagi te uredbe in uredb (EU) št. 1307/2013, (EU) št. 1305/2013 oziroma (EU) št. 1308/2013. Navedeni odbori so odbori v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Kadar odbor v primeru aktov iz člena 8 ne poda mnenja, Komisija osnutka izvedbenega akta ne sprejme in se uporabi tretji pododstavek člena 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 117
Obdelava in varstvo osebnih podatkov
1. Države članice in Komisija zbirajo osebne podatke zaradi izvajanja svojih upravljavskih, kontrolnih, revizijskih obveznosti ter obveznosti spremljanja in vrednotenja v okviru te uredbe, predvsem tistih iz poglavja II naslova II, naslova III, poglavij III in IV naslova IV, naslovov V in VI ter poglavja III naslova VII, ter tudi za statistične namene in teh podatkov ne obdelujejo na način, ki ni skladen s tem namenom.
2. Kadar se osebni podatki obdelujejo zaradi spremljanja in vrednotenja v okviru poglavja III naslova VII ter za statistične namene, se spremenijo v anonimne ter se obdelajo le v zbirni obliki.
3. Osebni podatki se obdelujejo v skladu s pravili Direktive 95/46/ES in Uredbe (ES) št. 45/2001. Zlasti se takšni podatki ne hranijo v obliki, ki dopušča identifikacijo posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, za dlje, kot je potrebno za namene, za katere so bili zbrani ali za katere se nadalje obdelujejo, pri čemer se upoštevajo minimalna obdobja hrambe iz veljavnega nacionalnega prava in prava Unije.
4. Države članice obvestijo posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki, da lahko nacionalni organi in organi Unije v skladu z odstavkom 1 obdelajo njihove osebne podatke in da imajo posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, zaradi tega pravice, določene v ustreznih pravilih o varstvu podatkov v Direktivi 95/46/ES oziroma Uredbi (ES) št. 45/2001.
5. Za ta člen veljajo členi 111 do 114.
Člen 118
Raven izvrševanja
Države članice so odgovorne za izvajanje programov in opravljanje svojih nalog na podlagi te uredbe na ravni, za katero menijo, da je primerna, v skladu z njihovim ustreznim institucionalnim, pravnim in finančnim okvirom države članice ter ob upoštevanju te uredbe in drugih ustreznih predpisov Unije.
Člen 119
Razveljavitev
1. Uredbe (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 se razveljavijo.
Vendar pa se člen 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 in zadevna izvedbena pravila uporabljajo do 31. decembra 2014.
2. Sklicevanja na razveljavljene uredbe se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge III.
Člen 120
Prehodni ukrepi
Da se zagotovi nemoten prehod z določb iz razveljavljenih uredb iz člena 118 na določbe te uredbe, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 115 v zvezi s primeri, v katerih se lahko uporabljajo odstopanja od pravil iz te uredbe in dodatki k njim.
Člen 121
Začetek veljavnosti in uporaba
1. Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2014.
2. Vendar pa se naslednje določbe uporabljajo:
(a)
členi 7, 8, 16, 25, 26 in 43 od 16. oktobra 2013;
(b)
člena 18 in 40 za odhodke, ki se izvršijo po 16. oktobru 2013;
(c)
člen 52 od 1. januarja 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. decembra 2013