РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
SKLEP KOMISIJE (EU, Euratom) 2015/444
z dne 13. marca 2015
o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 249 Pogodbe,
ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 106 Pogodbe,
ob upoštevanju Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije, priloženega k pogodbama, in zlasti člena 18 Protokola,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Varnostne določbe Komisije za varovanje tajnih podatkov Evropske unije (EUCI) je treba pregledati in posodobiti ob upoštevanju institucionalnih, organizacijskih, operativnih in tehnoloških dosežkov.
(2)
Evropska komisija je pogodbenica instrumentov na področju varnosti na njenih glavnih lokacijah z vladami Belgije, Luksemburga in Italije (1).
(3)
Komisija, Svet in Evropska služba za zunanje delovanje se zavzemajo za enakovredne standarde varovanja tajnih podatkov EU.
(4)
Pomembno je, da se, kadar je to ustrezno, v načela, standarde in pravila za varovanje tajnih podatkov, potrebna za zaščito interesov Unije in njenih držav članic, vključijo Evropski parlament in druge institucije, agencije, organi ali uradi Unije.
(5)
Za obvladovanje tveganja, povezanega s tajnimi podatki EU, je predviden poseben postopek. Cilj tega postopka je opredeliti znana varnostna tveganja, določiti varnostne ukrepe za zmanjšanje teh tveganj na sprejemljivo raven v skladu s temeljnimi načeli in minimalnimi standardi iz tega sklepa ter uporabljati te ukrepe ob upoštevanju koncepta globinske obrambe. Učinkovitost takšnih ukrepov se nenehno ocenjuje.
(6)
Fizična varnost, namenjena varovanju tajnih podatkov, znotraj Komisije pomeni uporabo fizičnih in tehničnih zaščitnih ukrepov za preprečitev nepooblaščenega dostopa do tajnih podatkov EU.
(7)
Upravljanje tajnih podatkov EU pomeni uporabo upravnih ukrepov za nadzor nad tajnimi podatki EU v njihovem življenjskem ciklu, ti ukrepi pa dopolnjujejo ukrepe iz poglavij 2, 3 in 5 tega sklepa ter tako prispevajo k odvračanju, odkrivanju in obnovitvi takih podatkov po naključnem ali namernem razkritju ali izgubi. Ti ukrepi se nanašajo predvsem na ustvarjanje, hrambo, vpisovanje, kopiranje, prevajanje, znižanje stopnje tajnosti, preklic tajnosti, prenašanje in uničenje tajnih podatkov EU ter dopolnjujejo splošna pravila o upravljanju dokumentov Komisije (sklepa 2002/47/ES (2), ESPJ, Euratom in 2004/563/ES, Euratom (3)).
(8)
Določba tega sklepa ne vpliva na:
(a)
Uredbo (Euratom) št. 3 (4);
(b)
Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (5);
(c)
Uredbo (ES) 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (6);
(d)
Uredbo Sveta (EGS, Euratom) št. 354/83 (7) -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
POGLAVJE 1
OSNOVNA NAČELA IN MINIMALNI STANDARDI
Člen 1
Opredelitev pojmov
V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„služba Komisije“ pomeni kateri koli generalni direktorat ali službo Komisije ali kateri koli kabinet člana Komisije;
2.
„kriptografski material“ pomeni kriptografske algoritme, kriptografske module strojne in programske opreme ter produkte, vključno s podrobnostmi izvajanja in s tem povezano dokumentacijo, ter šifrirni material;
3.
„preklic stopnje tajnosti“ pomeni odstranitev vsakršne stopnje tajnosti;
4.
„globinska obramba“ pomeni uporabo več vrst varnostnih ukrepov, ki so urejeni kot večslojna obramba;
5.
„dokument“ pomeni vse zapisane podatke, ne glede na njihovo fizično obliko ali značilnosti;
6.
„znižanje stopnje tajnosti“ pomeni razvrstitev v nižjo stopnjo tajnosti;
7.
„obravnavanje“ tajnih podatkov EU pomeni vse možne dejavnosti, v katere so vključeni tajni podatki EU skozi celotni življenjski cikel. Zajema njihov ustvarjanje, vpis, obdelavo, prenašanje, znižanje stopnje tajnosti, preklic tajnosti in uničenje. V zvezi s komunikacijskimi in informacijskimi sistemi zajema tudi njihovo zbiranje, prikaz, razpošiljanje in hrambo;
8.
„imetnik podatkov“ pomeni ustrezno pooblaščenega posameznika, za katerega je ugotovljeno, da mora biti seznanjen z zadevnimi podatki, in razpolaga z elementom tajnega podatka EU ter je zato odgovoren za njegovo varovanje;
9.
„izvedbena pravila“ pomeni kakršen koli sklop pravil ali varnostnih obvestil, sprejetih v skladu s poglavjem 5 Sklepa Komisije (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10.
„gradivo“ pomeni vsak medij, nosilec podatkov ali del strojev ali opreme, ki je že bil izdelan ali je v postopku izdelave;
11.
„tvorec“ pomeni institucijo, agencijo ali organ Unije, državo članico, tretjo državo ali mednarodno organizacijo, v pristojnosti katere so bili ustvarjeni tajni podatki in/ali so bili uvedeni v strukture Unije;
12.
„prostori“ so vse nepremičnine in pritikline v lasti ali posesti Komisije;
13.
„postopek za obvladovanje varnostnega tveganja“ pomeni celoten postopek opredelitve, nadzorovanja in čim večje omejitve negotovih dogodkov, ki bi lahko negativno vplivali na varnost organizacije ali katerega od sistemov, ki jih uporablja. Zajema vse dejavnosti, povezane s tveganjem, vključno z njegovo oceno, obravnavo, sprejemanjem in obveščanjem o tveganju;
14.
„kadrovski predpisi“ pomeni kadrovske predpise za uradnike Evropske unije in pogoje za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, določene v Uredbi Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 (9);
15.
„grožnja“ pomeni morebiten vzrok neželenega dogodka, ki bi lahko škodil organizaciji ali kateremu od sistemov, ki jih uporablja; takšne grožnje so lahko naključne ali namerne (zlonamerne), zanje pa so značilni grozilni elementi, morebitni cilji in načini napada;
16.
„ranljiva točka“ pomeni kakršno koli pomanjkljivost, zaradi katere se lahko uresniči ena ali več groženj. Ranljiva točka lahko pomeni opustitev dejanja ali pa se nanaša na pomanjkljivost v nadzoru - ta morda ni dovolj strog, popoln ali dosleden -, ki je lahko tehnične, postopkovne, fizične, organizacijske ali operativne narave.
Člen 2
Predmet urejanja in področje uporabe
1. V tem sklepu so določena temeljna načela in minimalni standardi varovanja tajnih podatkov EU.
2. Ta sklep se uporablja za vse službe Komisije in v vseh prostorih Komisije.
3. Ne glede na kakršne koli posebne določbe v zvezi z določenimi skupinami osebja se ta sklep uporablja za člane Komisije, za osebje Komisije, ki spada v področje uporabe kadrovskih predpisov in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti za napotene nacionalne strokovnjake, dodeljene Komisiji, za ponudnike storitev in njihovo osebje, za pripravnike in za vse posameznike, ki imajo dostop do zgradb Komisije ali drugih sredstev ali do informacij, ki jih obravnava Komisija.
4. Določbe iz tega sklepa se uporabljajo brez poseganja v Sklep 2002/47/ES, ESPJ, Euratom in Sklep 2004/563/ES, Euratom.
Člen 3
Opredelitev tajnih podatkov EU, stopenj tajnosti in oznak
1. „Tajni podatek EU“ pomeni vsak podatek ali gradivo z oznako stopnje tajnosti EU, katerega nepooblaščeno razkritje bi lahko v različni meri škodovalo interesom Evropske unije ali eni ali več državam članicam.
2. Tajni podatki EU imajo naslednje stopnje tajnosti:
(a) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: podatki in gradivo, katerih nepooblaščeno razkritje bi lahko imelo izjemno resne posledice za vitalne interese Evropske unije ali ene ali več držav članic;
(b) SECRET UE/EU SECRET: podatki in gradivo, katerih nepooblaščeno razkritje bi lahko resno škodovalo vitalnim interesom Evropske unije ali ene ali več držav članic;
(c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: podatki in gradivo, katerih nepooblaščeno razkritje bi lahko škodovalo vitalnim interesom Evropske unije ali ene ali več držav članic.
(d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: podatki in gradivo, katerih nepooblaščeno razkritje bi lahko bilo škodljivo za interese Evropske unije ali ene ali več držav članic.
3. Tajni podatki EU so označeni s stopnjo tajnosti v skladu z odstavkom 2. Nosijo lahko dodatne oznake, ki sicer niso oznake tajnosti, je pa njihov namen navesti področje dejavnosti, na katero se nanašajo, tvorca, omejitev pri razpošiljanju, omejitev uporabe ali možnosti pošiljanja.
Člen 4
Sistem določanja stopenj tajnosti
1. Vsak član Komisije ali služba Komisije zagotovi, da so tajni podatki EU, ki jih ustvari, označeni z ustrezno stopnjo tajnosti, da je jasno razvidno, da gre za tajne podatke EU, in da stopnjo tajnosti obdržijo le, dokler je potrebno.
2. Ne glede na člen 26 tega sklepa se brez predhodnega pisnega soglasja tvorca stopnja tajnosti tajnih podatkov EU ne zniža ali prekliče niti se ne spremenijo ali odstranijo oznake stopnje tajnosti iz člena 3(2).
3. Po potrebi se v skladu s členom 60 spodaj sprejmejo izvedbena pravila za obravnavanje tajnih podatkov EU, vključno s praktičnim vodičem o določanju stopenj tajnosti.
Člen 5
Varovanje tajnih podatkov
1. Tajni podatki EU se varujejo v skladu s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili.
2. Imetnik katerega koli tajnega podatka EU je odgovoren za njegovo varovanje v skladu s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili v skladu s pravili iz poglavja 4 spodaj.
3. Če države članice v strukture ali omrežja Komisije vnesejo tajne podatke z nacionalno oznako stopnje tajnosti, Komisija te podatke varuje v skladu z zahtevami, ki se uporabljajo za tajne podatke EU enakovredne stopnje, kakor je določeno v preglednici enakovrednih stopenj tajnosti v Prilogi I.
4. Za skupek tajnih podatkov EU je morda upravičena raven varovanja, ki ustreza višji stopnji tajnosti, kot je stopnja za njihove posamezne sestavne dele.
Člen 6
Obvladovanje varnostnega tveganja
1. Varnostni ukrepi za varovanje tajnih podatkov EU v njihovem življenjskem ciklu so sorazmerni zlasti s stopnjo tajnosti, obliko in obsegom podatkov ali gradiva, krajem in strukturo objektov, kjer se hranijo tajni podatki EU, ter lokalno oceno grožnje zlonamernih in/ali kriminalnih dejavnosti, vključno z nevarnostjo vohunstva, sabotaže in terorizma.
2. V načrtih za izredne razmere je upoštevana potreba po varovanju tajnih podatkov EU v izrednih razmerah, da se prepreči nepooblaščen dostop, razkritje ali izguba celovitosti podatkov ali dostopnosti.
3. V načrte za zagotovitev neprekinjenega poslovanja vseh služb so vključeni preventivni in obnovitveni ukrepi, tako da so posledice velikih napak ali incidentov pri obravnavanju tajnih podatkov EU in njihovi hrambi čim manjše.
Člen 7
Izvajanje tega sklepa
1. Po potrebi se v skladu s členom 60 spodaj sprejmejo izvedbena pravila za dopolnitev tega sklepa ali v njegovo podporo.
2. Službe Komisije sprejmejo vse potrebne ukrepe, ki so v njihovi pristojnosti, da bi zagotovile, da se pri obravnavanju tajnih podatkov EU oziroma kakršnih koli drugih tajnih podatkov ali njihovi hrambi uporablja ta sklep in zadevna izvedbena pravila.
3. Varnostni ukrepi, ki so bili sprejeti za izvajanje tega sklepa, morajo biti v skladu z načeli za varnost v Komisiji iz člena 3 Sklepa (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generalni direktor Generalnega direktorata za človeške vire in varnost vzpostavi varnostni organ Komisije v Generalnem direktoratu za človeške vire in varnost. Varnostni organ Komisije ima pristojnosti, ki so mu dodeljene s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili.
5. V vsaki službi Komisije ima lokalni uradnik za varnost, kakor je navedeno v členu 20 Sklepa Sveta (EU, Euratom) 2015/443, naslednje skupne odgovornosti za varovanje tajnih podatkov EU v skladu s tem sklepom, v tesnem sodelovanju z GD za človeške vire in varnost:
(a)
obdelava zahtevkov za pooblastila za dostop do tajnih podatkov za osebje;
(b)
prispevanje k usposabljanju na področju varnosti in sestankom za ozaveščanje;
(c)
nadziranje nadzornega uradnika registra službe;
(d)
poročanje o kršitvah varovanja tajnosti in nepooblaščenem razkritju tajnih podatkov EU;
(e)
hranjenje nadomestnih ključev in pisnih zapisov vseh nastavitev kombinacij;
(f)
druge naloge v zvezi z varovanjem tajnih podatkov EU ali naloge, ki so opredeljene z izvedbenimi pravili.
Člen 8
Kršitev varovanja tajnosti in nepooblaščeno razkritje tajnih podatkov EU
1. Kršitev varovanja tajnosti je posledica posameznikovega dejanja ali opustitve dejanja v nasprotju z varnostnimi predpisi iz tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil.
2. Do nepooblaščenega razkritja tajnih podatkov EU pride, če so ti kot posledica kršitve varovanja tajnosti v celoti ali delno razkriti nepooblaščenim osebam.
3. O vseh kršitvah ali domnevnih kršitvah varovanja tajnosti se nemudoma obvesti varnostni organ Komisije.
4. Če je bilo ugotovljeno ali če obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da so bili tajni podatki EU nepooblaščeno razkriti ali izgubljeni, se opravi varnostna poizvedba v skladu s členom 13 Sklepa (EU, Euratom) 2015/443.
5. Izvedejo se vsi ustrezni ukrepi, da se:
(a)
obvesti tvorca;
(b)
zagotovi, da bo zadevo preiskalo osebje, ki ni neposredno povezano s kršitvijo in ki bo ugotovilo, kakšna so dejstva;
(c)
oceni morebitno škodo za interese Unije ali držav članic;
(d)
sprejme vse primerne ukrepe, da se kršitev ne bi ponovila; in
(e)
o sprejetih ukrepih obvesti ustrezne organe.
6. Zoper vsakega posameznika, ki je odgovoren za kršitev varnostnih predpisov iz tega sklepa, se lahko uvede disciplinski postopek v skladu s kadrovskimi predpisi. Zoper vsakega posameznika, ki je odgovoren za nepooblaščeno razkritje ali izgubo tajnih podatkov EU, se lahko uvede disciplinski in/ali kazenski postopek v skladu z veljavnimi zakoni, pravili in predpisi.
POGLAVJE 2
VARNOSTNO PREVERJANJE OSEBJA
Člen 9
Opredelitev pojmov
V tem poglavju se uporabljajo naslednje opredelitve:
1.
„pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU“ pomeni odločitev varnostnega organa Komisije, sprejeto v skladu z zagotovitvijo pristojnega organa države članice, da se uradnik Komisije, drugi uslužbenec ali napoten nacionalni strokovnjak lahko pooblasti za dostop do tajnih podatkov EU do določene stopnje tajnosti (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje) in do določenega datuma, če je bila ugotovljena njegova potreba po vedenju in če je bil ustrezno poučen o svoji odgovornosti; ta posameznik je „varnostno preverjen“.
2.
„varnostno preverjanje osebja“ je izvajanje ukrepov, s katerimi se zagotovi, da imajo dostop do tajnih podatkov EU samo posamezniki, ki:
(a)
imajo potrebo po vedenju;
(b)
so bili po potrebi varnostno preverjeni na ustrezni stopnji in
(c)
so bili poučeni o svoji odgovornosti.
3.
„dovoljenje za dostop do tajnih podatkov“ (PSC) pomeni izjavo pristojnega organa države članice, sprejeto po končani varnostni preiskavi, ki jo opravijo pristojni organi države članice in s katero je potrjeno, da se posameznik lahko pooblasti za dostop do tajnih podatkov EU do določene stopnje (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje) in do določenega datuma, če je bila ugotovljena potreba po njegovi seznanitvi in če je bil ustrezno poučen o svoji odgovornosti;
4.
„potrdilo za dostop do tajnih podatkov“ pomeni potrdilo, ki ga izda pristojni organ in ki dokazuje, da je posameznik imetnik veljavnega dovoljenja ali pooblastila za dostop do tajnih podatkov varnostnega organa Komisije, na katerem je navedena stopnja tajnosti podatkov EU, do katere se lahko posamezniku odobri dostop (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje), obdobje veljavnosti ustreznega dovoljenja ali pooblastila za dostop do tajnih podatkov in datum izteka veljavnosti samega potrdila;
5.
„varnostna preiskava“ pomeni preiskovalne postopke, ki jih izvede pristojni organ države članice v skladu z njenimi nacionalnimi zakoni in predpisi z namenom pridobiti jamstvo, da niso znane nobene negativne informacije, zaradi katerih osebi ne bi odobrili dovoljenja za dostop do tajnih podatkov do določene stopnje (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje).
Člen 10
Osnovna načela
1. Posamezniku se odobri dostop do tajnih podatkov EU šele, ko:
1.
je bilo ugotovljeno, da ima potrebo po vedenju;
2.
je bil poučen o varnostnih pravilih za varovanje tajnih podatkov EU ter relevantnih varnostnih standardih in smernicah ter je sprejel odgovornost za varovanje teh podatkov;
3.
je bil za dostop do podatkov stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje varnostno pooblaščen na ustrezni stopnji ali drugače pravilno pooblaščen zaradi svoje funkcije v skladu z nacionalnimi zakoni in predpisi.
2. Vsi posamezniki, ki morajo zaradi svojih dolžnosti morda imeti dostop do tajnih podatkov EU stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje, so varnostno preverjeni na ustrezni stopnji, preden se jim odobri dostop do takih tajnih podatkov EU. Zadevna oseba da pisno soglasje, da se zanjo opravi postopek za pridobitev dovoljenja za dostop do tajnih podatkov. Brez takšnega soglasja posamezniku ne more biti dodeljeno delovno mesto, funkcija ali naloga, ki vključuje dostop do podatkov stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje.
3. Namen postopkov za pridobitev dovoljenja za dostop do tajnih podatkov za osebje je ugotoviti, ali je posameznik dovolj lojalen, vreden zaupanja in zanesljiv, da ga je mogoče pooblastiti za dostop do tajnih podatkov EU.
4. Za namene postopka za pridobitev dovoljenja za dostop do tajnih podatkov stopnje tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje se prek varnostne preiskave, ki jo izvedejo pristojni organi države članice v skladu z njenimi nacionalnimi zakoni in predpisi, ugotavlja, ali je posameznik lojalen, vreden zaupanja in zanesljiv.
5. Varnostni organ Komisije je edini odgovoren za stike z nacionalnimi varnostnimi organi (v nadaljnjem besedilu: NSA) ali drugimi pristojnimi nacionalnimi organi glede vseh vprašanj v zvezi s postopkom za pridobitev dovoljenja za dostop do tajnih podatkov. Vsi stiki med službami Komisije in njihovim osebjem ter NSA in drugimi pristojnimi organi morajo potekati prek varnostnega organa Komisije.
Člen 11
Postopek za pridobitev pooblastila za dostop do tajnih podatkov
1. Vsak generalni direktor ali vodja službe v okviru Komisije določi delovna mesta v svoji službi, na katerih zaposleni za opravljanje svojih nalog potrebujejo dostop do tajnih podatkov stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje in morajo zato biti varnostno preverjeni.
2. Takoj, ko je znano, da bo posameznik imenovan na delovno mesto, za katero je potreben dostop do tajnih podatkov stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje, lokalni uradnik za varnost zadevne službe Komisije obvesti varnostni organ Komisije, ki posamezniku pošlje vprašalnik za dostop do tajnih podatkov, ki ga izda NSA države članice, katere državljan je posameznik, ki je imenovan za člana osebja evropskih institucij. Posameznik se s pisnim soglasjem strinja, da se zanj opravi postopek za pridobitev dovoljenja za dostop do tajnih podatkov, in izpolnjeni vprašalnik vrne varnostnemu organu Komisije v najkrajšem možnem roku.
3. Varnostni organ Komisije izpolnjeni vprašalnik za dostop do tajnih podatkov pošlje NSA države članice, katere državljan je posameznik, ki je imenovan za člana osebja evropskih institucij, z zahtevkom, da se izvede varnostna preiskava glede dostopa do tajnih podatkov EU tiste stopnje tajnosti, ki jih bo ta posameznik potreboval.
4. Če varnostni organ Komisije ve za podatke o prosilcu za dovoljenje za dostop do tajnih podatkov, ki se nanašajo na varnostno preiskavo, o tem v skladu z ustreznimi pravili in predpisi obvesti pristojni nacionalni varnostni organ.
5. Po končani varnostni preiskavi in čim prej po tem, ko ga je zadevni NSA obvestil o svoji končni oceni ugotovitev v okviru varnostne preiskave, varnostni organ Komisije:
(a)
lahko izda pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU za zadevnega posameznika in dovoli dostop do tajnih podatkov EU do ustrezne stopnje in do določenega datuma, ki ga določi, vendar za največ 5 let, če se z varnostno preiskavo zagotovi, da ni nobenih negativnih informacij, ki bi vzbudile dvome o lojalnosti, vrednosti zaupanja in zanesljivosti posameznika;
(b)
če z varnostno preiskavo tega ni mogoče zagotoviti, v skladu z ustreznimi pravili in predpisi obvesti zadevnega posameznika, ki lahko zaprosi za zaslišanje pri varnostnem organu Komisije, ki lahko zaprosi pristojni NSA za vsa dodatna pojasnila, ki jih ta lahko priskrbi skladno z nacionalnimi zakoni in predpisi. Če se izid varnostne preiskave potrdi, se pooblastila za dostop do tajnih podatkov EU ne izda.
6. Za varnostno preiskavo skupaj s pridobljenimi rezultati veljajo ustrezni zakoni in predpisi, ki veljajo v zadevni državi članici, vključno s tistimi, ki urejajo pritožbe. Na odločitve varnostnega organa Komisije se je mogoče pritožiti v skladu s kadrovskimi predpisi.
7. Komisija sprejme pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU, ki ga je podelila katera koli druga institucija, organ ali agencija Unije, pod pogojem, da je še veljavno. Pooblastilo pokriva vse zadolžitve zadevnega posameznika v Komisiji. Institucija, organ ali agencija Unije, kjer se posameznik zaposli, bo uradno obvestila zadevni NSA o spremembi delodajalca.
8. Če posameznik ne nastopi službe v roku 12 mesecev po uradnem obvestilu varnostnemu organu Komisije o izidu varnostne preiskave ali če posameznik 12 mesecev ne opravlja službe, med tem časom pa ni zaposlen na delovnem mestu v Komisiji ali kateri koli drugi instituciji, organu ali agenciji Unije ali v državni upravi države članice, varnostni organ Komisije zadevo predloži zadevnemu NSA v potrditev, da je dovoljenje za dostop do tajnih podatkov EU še vedno veljavno in ustrezno.
9. Če varnostni organ Komisije izve za informacije o varnostnem tveganju, povezanem s posameznikom, ki ima veljavno pooblastilo za dostop do tajnih podatkov, o tem v skladu z ustreznimi pravili in predpisi obvesti pristojni nacionalni varnostni organ.
10. Če NSA obvesti varnostni organ Komisije o preklicu zagotovil, ki so bila v skladu z odstavkom 5(a) dana za posameznika, ki ima veljavno pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU, lahko varnostni organ Komisije zaprosi NSA za vsa pojasnila, ki jih slednji lahko zagotovi skladno z nacionalnimi zakoni in predpisi. Če zadevni NSA negativne informacije potrdi kot resnične, se posamezniku odvzame pooblastilo za dostop do tajnih podatkov in se mu onemogoči dostop do tajnih podatkov EU ter se ga umakne z delovnega mesta, na katerem je takšen dostop mogoč ali na katerem bi lahko ogrozil varnost.
11. Vsaka odločitev o odvzemu ali začasnem odvzemu pooblastila za dostop do tajnih podatkov EU kateremu koli posamezniku, ki spada v področje uporabe tega sklepa, in po potrebi razlogi zanjo se sporočijo zadevnemu posamezniku, ki lahko zaprosi za zaslišanje pri varnostnem organu Komisije. Za informacije, ki jih predloži NSA, veljajo ustrezni zakoni in predpisi, ki veljajo v zadevni državi članici. Na odločitve varnostnega organa Komisije v zvezi s tem se je mogoče pritožiti v skladu s kadrovskimi predpisi.
12. Službe Komisije zagotovijo, da nacionalni strokovnjaki, ki so dodeljeni na delovno mesto, za katero je potrebno pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU, pred prevzemom svojih zadolžitev varnostnemu organu Komisije predložijo veljavno dovoljenje za dostop do tajnih podatkov ali potrdilo za dostop do tajnih podatkov v skladu z nacionalno zakonodajo in predpisi, na podlagi katerega varnostni organ Komisije odobri pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU do stopnje, ki je enakovredna tisti iz nacionalnega dovoljenja za dostop do tajnih podatkov, z veljavnostjo največ za čas njihove napotitve.
13. Člani Komisije, ki imajo dostop do tajnih podatkov EU zaradi svoje funkcije na podlagi Pogodbe, se seznanijo s svojimi varnostnimi obveznostmi v zvezi z zaščito teh podatkov.
14. Evidence dovoljenj in pooblastil, podeljenih za dostop do tajnih podatkov EU, vodi varnostni organ Komisije v skladu s tem sklepom. Te evidence vsebujejo najmanj stopnjo tajnosti podatkov EU, do katerih ima lahko posameznik dostop, datum izdaje dovoljenja za dostop do tajnih podatkov in njegovo obdobje veljavnosti.
15. Varnostni organ Komisije lahko izda potrdilo za dostop do tajnih podatkov, iz katerega so razvidni stopnja tajnih podatkov EU, do katerih ima lahko posameznik dostop (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje), datum veljavnosti zadevnega pooblastila za dostop do tajnih podatkov EU in datum izteka veljavnosti samega potrdila.
16. Po prvotni dodelitvi pooblastila za dostop do tajnih podatkov in pod pogojem, da je posameznik neprekinjeno delal na Evropski komisiji ali drugi instituciji, organu ali agenciji Unije in še vedno potrebuje dostop do tajnih podatkov EU, se pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU pregleda za podaljšanje praviloma vsakih pet let od datuma uradnega obvestila o rezultatih zadnje varnostne preiskave, na katerih temelji.
17. Varnostni organ Komisije lahko podaljša veljavnost trenutnega pooblastila za dostop do tajnih podatkov za največ 12 mesecev, če ni prejel nobene negativne informacije od ustreznega NSA ali drugega pristojnega nacionalnega organa v roku dveh mesecev od datuma predložitve zahteve za podaljšanje veljavnosti in ustreznega vprašalnika za dostop do tajnih podatkov. Če ob izteku teh 12 mesecev ustrezni NSA ali drug pristojni nacionalni organ varnostnemu organu Komisije ni podal svojega mnenja, se posamezniku dodelijo take naloge, za katere ne potrebuje pooblastila za dostop do tajnih podatkov.
Člen 12
Seznanjanje posameznikov za pridobitev pooblastila za dostop do tajnih podatkov
1. Po opravljeni fazi seznanja za pridobitev pooblastila za dostop do tajnih podatkov, ki ga organizira varnostni organ Komisije, vsi posamezniki, ki so dobili varnostno pooblastilo, pisno potrdijo, da so razumeli svoje obveznosti glede varovanja tajnih podatkov EU in da se zavedajo posledic, če pride do nepooblaščenega razkritja tajnih podatkov EU. Varnostni organ Komisije vodi evidenco takšnih pisnih potrditev.
2. Vse posameznike, ki imajo pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU ali se od njih zahteva obravnavanje teh podatkov, je treba na začetku opozoriti in jih nato redno seznanjati z ogrožanjem varnosti; varnostni organ Komisije so dolžni nemudoma obvestiti o vsakem poskusu približevanja ali ravnanju, ki se jim zdi sumljivo ali nenavadno.
3. Vsi posamezniki, ki prenehajo opravljati naloge, za katere potrebujejo dostop do tajnih podatkov EU, se seznanijo s svojo obveznostjo, da morajo te podatke varovati tudi v prihodnje, in to po potrebi tudi pisno potrdijo.
Člen 13
Začasna pooblastila za dostop do tajnih podatkov
1. V izrednih okoliščinah, kadar je to ustrezno utemeljeno v interesu službe in do zaključka celovite varnostne preiskave, lahko varnostni organ Komisije po posvetovanju z NSA države članice, katere državljan je posameznik, in ob upoštevanju izida predhodnih pregledov, s katerimi se preveri, da ni nobenih negativnih informacij, posameznikom izda začasno pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU za določeno funkcijo, brez poseganja v določbe v zvezi s podaljšanjem dovoljenj za dostop do tajnih podatkov. Ta začasna pooblastila za dostop do tajnih podatkov EU veljajo največ šest mesecev in ne dovoljujejo dostopa do podatkov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Po tem, ko so bili seznanjeni v skladu s členom 12(1), vsi posamezniki, ki prejmejo začasno pooblastilo, pisno potrdijo, da razumejo svoje obveznosti glede varovanja tajnih podatkov EU in da se zavedajo posledic njihovega nepooblaščenega razkritja. Varnostni organ Komisije vodi evidenco takšnih pisnih potrditev.
Člen 14
Udeležba na zaupnih sestankih, ki jih organizira Komisija
1. Službe Komisije, odgovorne za organizacijo sestankov, na katerih se razpravlja o podatkih stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje, prek svojih lokalnih uradnikov za varnost ali organizatorjev sestankov, dovolj zgodaj obvestijo varnostni organ Komisije o datumih, času, krajih in udeležencih teh sestankov.
2. Ob upoštevanju določb člena 11(13) posamezniki, ki naj bi se udeležili sestankov, ki jih organizira Komisija in na katerih se razpravlja o podatkih stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje, lahko na sestankih prisostvujejo šele po potrditvi statusa njihovega dovoljenja ali pooblastila za dostop do tajnih podatkov. Dostop do takih zaupnih sestankov se zavrne osebam, za katere varnostni organ Komisije ni prejel potrdila za dostop do tajnih podatkov ali drugega dokaza o imetju dovoljenja za dostop do tajnih podatkov, ali udeležencem, ki niso imetniki pooblastila za dostop do tajnih podatkov.
3. Odgovorni organizator zaupnega sestanka ali lokalni uradnik za varnost službe Komisije, ki sestanek organizira, pred pripravo zaupnega sestanka od zunanjih udeležencev zahteva, naj varnostnemu organu Komisije predložijo potrdilo za dostop do tajnih podatkov ali drug dokaz o imetju dovoljenja za dostop do tajnih podatkov. Varnostni organ Komisije obvesti lokalnega uradnika za varnost ali organizatorja sestanka o prejetih potrdilih za dostop do tajnih podatkov ali drugih dokazih o varnostnem dovoljenju. Po potrebi se lahko uporabi zbirni seznam imen z ustreznimi dokazi o imetju dovoljenja za dostop do tajnih podatkov.
4. Če pristojni organi obvestijo varnostni organ Komisije, da je bilo dovoljenje za dostop do tajnih podatkov odvzeto posamezniku, čigar naloge zahtevajo udeležbo na sestankih, ki jih organizira Komisija, varnostni organ Komisije o tem obvesti lokalnega uradnika za varnost službe Komisije, ki je pristojna za organizacijo sestanka.
Člen 15
Morebiten dostop do tajnih podatkov EU
Kurirji, varnostniki in spremljevalci se varnostno pooblastijo do ustrezne stopnje ali se o njih opravi drugačna ustrezna preiskava v skladu z nacionalnimi zakoni in predpisi; obveščeni so o varnostnih postopkih za varovanje tajnih podatkov EU ter poučeni o dolžnosti, da varujejo podatke, ki so jim zaupani.
POGLAVJE 3
FIZIČNA VARNOST ZA ZAŠČITO TAJNIH PODATKOV
Člen 16
Osnovna načela
1. Namen ukrepov za zagotavljanje fizične varnosti je preprečiti nedovoljen ali nasilen vstop vsiljivcem, odvrniti, ovirati in odkriti nedovoljena dejanja ter omogočiti ločevanje osebja pri dostopu do tajnih podatkov EU glede na potrebo po vedenju. Takšni ukrepi se določijo na osnovi postopka obvladovanja tveganja, v skladu s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili.
2. Namen ukrepov zagotavljanja fizične varnosti je zlasti preprečiti nepooblaščen dostop do tajnih podatkov EU:
(a)
z zagotovitvijo, da obravnavanje tajnih podatkov EU poteka na ustrezen način in da se ti podatki ustrezno hranijo;
(b)
z omogočanjem ločevanja osebja glede na njihov dostop do tajnih podatkov EU na podlagi načela potrebe po vedenju in, kjer je to ustrezno, glede na njihovo pooblastilo za dostop do tajnih podatkov;
(c)
z odvračanjem, oviranjem in odkrivanjem nedovoljenih dejanj ter
(d)
s preprečevanjem ali zadrževanjem tajnih ali nasilnih vdorov vsiljivcev.
3. Ukrepi fizične varnosti se uvedejo v vseh prostorih, stavbah, pisarnah, sobah in drugih območjih, v katerih se obravnavajo tajni podatki EU ali v katerih se tajne podatke EU hrani, vključno z območji, kjer so nameščeni komunikacijski in informacijski sistemi, kakor je navedeno v poglavju 5.
4. Območja, na katerih se hranijo tajni podatki EU stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje, so določena kot varovana območja v skladu s tem poglavjem, odobri pa jih Organ Komisije za varnostno akreditacijo.
5. Za varovanje tajnih podatkov EU stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje se uporablja le oprema ali naprave, ki jih odobri varnostni organ Komisije.
Člen 17
Zahteve in ukrepi glede fizične varnosti
1. Ukrepi fizične varnosti se izberejo na podlagi ocene grožnje, ki jo opravi varnostni organ Komisije, po potrebi ob posvetovanju z drugimi službami Komisije, drugimi institucijami, agencijami ali organi Evropske unije in/ali pristojnimi organi v državah članicah. Komisija v svojih prostorih uporablja postopek obvladovanja tveganja za varovanje tajnih podatkov EU, s čimer se zagotovi, da je stopnja fizične varnosti sorazmerna ocenjenemu tveganju. V okviru postopka obvladovanja tveganja se upoštevajo vsi ustrezni dejavniki, zlasti:
(a)
stopnja tajnosti tajnih podatkov EU;
(b)
oblika in obseg tajnih podatkov EU, ob upoštevanju, da je treba zaradi velike količine ali zbirke tajnih podatkov EU morda uporabiti strožje varnostne ukrepe;
(c)
okolica in struktura zgradb ali območij, kjer so tajni podatki EU; ter
(d)
ocena grožnje, ki jo za Unijo, njene institucije, organe ali agencije ali države članice pomenijo obveščevalne službe, ter nevarnosti zaradi sabotaže, terorizma, uničevalnih ali drugih kriminalnih dejavnosti.
2. Varnostni organ Komisije na podlagi koncepta globinske obrambe določi ustrezno kombinacijo ukrepov fizične varnosti, ki naj bi se izvedli. V ta namen varnostni organ Komisije razvije minimalne standarde, norme in merila, določene v izvedbenih pravilih.
3. Varnostni organ Komisije je pooblaščen za preglede na vhodih in izhodih, kar naj bi odvračalo od nedovoljenega vnosa gradiva v prostore ali zgradbe ali od nedovoljene odstranitve tajnih podatkov EU iz njih.
4. Če obstaja tveganje, da se tajni podatki EU spregledajo, tudi po naključju, zadevne službe Komisije sprejmejo ustrezne ukrepe, ki jih je za preprečitev tega tveganja določil varnostni organ Komisije.
5. Za nove objekte se zahteve glede fizične varnosti in njihove funkcijske specifikacije določijo s soglasjem varnostnega organa Komisije v sklopu načrtovanja in zasnove objektov. Pri obstoječih objektih se zahteve glede fizične varnosti izvajajo v skladu z minimalnimi standardi, normami in merili, določenimi v izvedbenih pravilih.
Člen 18
Oprema za fizično varovanje tajnih podatkov EU
1. Za fizično varovanje tajnih podatkov EU se vzpostavi dvoje vrst fizično varovanih območij:
(a)
upravna območja; in
(b)
varnostna območja (vključno s tehnično varovanimi območji).
2. Organ Komisije za varnostno akreditacijo ugotovi, da območje izpolnjuje zahteve in ga je zato mogoče določiti za upravno območje, varnostno območje ali tehnično varovano območje.
3. Na upravnih območjih:
(a)
se vzpostavi vidno določen varnostni perimeter, ki omogoča preverjanje posameznikov in po možnosti vozil;
(b)
se vstop brez spremstva odobri le posameznikom, ki jih je varnostni organ Komisije ali kateri koli drugi pristojni organ za to ustrezno pooblastil, in
(c)
imajo vsi drugi posamezniki ves čas spremstvo ali so pod enakovrednim nadzorom.
4. Na varnostnih območjih:
(a)
se vzpostavi vidno določen in zaščiten varnostni perimeter, preko katerega se vsi vhodi in izhodi nadzorujejo z uporabo prepustnic ali s sistemom prepoznavanja oseb;
(b)
se vstop brez spremstva odobri le posameznikom, ki so varnostno preverjeni in posebej pooblaščeni za vstop na območje na podlagi njihove potrebe po vedenju;
(c)
imajo vsi drugi posamezniki ves čas spremstvo ali so pod enakovrednim nadzorom.
5. Če vstop na varnostno območje praktično pomeni neposreden dostop do tajnih podatkov na tem območju, veljajo naslednje dodatne zahteve:
(a)
najvišja stopnja tajnosti podatkov, ki so običajno na območju, mora biti jasno označena;
(b)
vsi obiskovalci potrebujejo posebno pooblastilo za vstop na območje, imajo ves čas spremstvo in so ustrezno varnostno preverjeni, razen če je z ustreznimi ukrepi zagotovljeno, da dostop do tajnih podatkov EU ni mogoč.
6. Varnostna območja, zaščitena pred prisluškovanjem, se določijo za tehnično varovana območja. Veljajo naslednje dodatne zahteve:
(a)
ta območja so opremljena s sistemom odkrivanja vsiljivcev („IDS“) in, kadar v prostorih ni nikogar, zaklenjena, sicer pa varovana. Z vsemi ključi se ravna skladno s členom 20;
(b)
vstop vseh oseb in vnos vsega gradiva na ta območja se nadzoruje;
(c)
Varnostni organ Komisije ta območja redno fizično in/ali tehnično inšpekcijsko pregleduje. Ti inšpekcijski pregledi se lahko izvajajo tudi po vsakem nepooblaščenem vstopu ali sumu takšnega vstopa; in
(d)
na teh območjih ni nedovoljenih komunikacijskih vodov, nedovoljenih telefonov ali drugih nedovoljenih komunikacijskih naprav ter električne in elektronske opreme.
7. Ne glede na točko (d) odstavka 6 varnostni organ Komisije pred uporabo komunikacijskih naprav ter električne ali elektronske opreme na območjih, kjer potekajo sestanki ali se opravlja delo s podatki stopnje tajnosti SECRET UE/EU SECRET in višje, ter je ocena grožnje za tajne podatke EU velika, te naprave in opremo najprej preveri, zato da zagotovi, da te naprave ne morejo nehoteno ali nezakonito pošiljati uporabnih podatkov zunaj varnostnega perimetra varovanega območja.
8. Varnostna območja, na katerih dežurno osebje ni prisotno 24 ur na dan, se, kjer je to ustrezno, inšpekcijsko pregledajo po zaključku običajnega delovnega časa in v naključnih presledkih zunaj običajnega delovnega časa, razen če ni nameščen sistem za odkrivanje vsiljivcev.
9. V upravnem območju se lahko zaradi tajnega sestanka ali za podobne namene začasno vzpostavijo varnostna območja in tehnično varovana območja.
10. Lokalni uradnik za varnost zadevne službe Komisije pripravi Varnostni postopek delovanja (SecOPs) za vsako varnostno območje pod njegovo odgovornostjo, v katerem so v skladu z določbami tega sklepa in njegovimi izvedbenimi pravili določeni:
(a)
stopnja tajnih podatkov EU, ki se jih lahko obravnava in se lahko hranijo v tem območju;
(b)
nadzorni in varnostni ukrepi, ki jih je treba izvajati;
(c)
posamezniki, ki so zaradi svoje potrebe po vedenju in pooblastila za dostop do tajnih podatkov pooblaščeni za dostop na območje brez spremstva;
(d)
kjer je to ustrezno, postopki v zvezi s spremljanjem ali postopki za varovanje tajnih podatkov EU, ko je drugim posameznikom dovoljen dostop na območje;
(e)
vsi drugi ustrezni ukrepi in postopki.
11. V varnostnih območjih se zgradijo sobe trezorji. Stene, tla, strope, okna in vrata, ki jih je mogoče zakleniti, odobri varnostni organ Komisije, zagotavljajo pa zaščito, enakovredno blagajni, odobreni za hrambo tajnih podatkov EU enake stopnje tajnosti.
Člen 19
Fizični zaščitni ukrepi za obravnavanje tajnih podatkov EU in njihovo hrambo
1. Tajni podatki stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED se lahko obravnavajo:
(a)
v varnostnem območju;
(b)
v upravnem območju, če so tajni podatki EU zaščiteni pred dostopom nepooblaščenih posameznikov; ali
(c)
zunaj varnostnega ali upravnega območja, če imetnik podatkov prenaša tajne podatke EU v skladu s členom 31 in se je zavezal, da bo ravnal v skladu z izravnalnimi ukrepi iz izvedbenih ukrepov, s čimer se zagotovi, da so tajni podatki EU zaščiteni pred dostopom nepooblaščenih oseb.
2. Tajni podatki EU stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED se hranijo v ustrezno zaklenjenih pisarniških omarah v upravnem območju ali v varnostnem območju. Začasno se lahko hranijo zunaj upravnega ali varnostnega območja, če se je imetnik podatkov zavezal, da bo ravnal v skladu z izravnalnimi ukrepi iz izvedbenih pravil.
3. Tajni podatki stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET se lahko obravnavajo:
(a)
v varnostnem območju;
(b)
v upravnem območju, če so tajni podatki EU zaščiteni pred dostopom nepooblaščenih posameznikov; ali
(c)
zunaj varnostnega ali upravnega območja, če::
(i)
se je imetnik podatkov zavezal, da bo ravnal v skladu z izravnalnimi ukrepi iz izvedbenih pravil, s čimer se zagotovi, da so tajni podatki EU zaščiteni pred dostopom nepooblaščenih oseb;
(ii)
ima imetnik podatkov tajne podatke EU ves čas pod osebnim nadzorom; in
(iii)
imetnik podatkov v primeru dokumentov na papirju o tem obvesti pristojni register.
4. Tajni podatki EU stopnje UE/EU CONFIDENTIAL in SECRET UE/EU SECRET se hranijo v varnostnem območju v blagajni ali sobi trezorju.
5. Tajni podatki stopnje TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se obravnavajo v varnostnem območju, ki ga je vzpostavil in ga vzdržuje varnostni organ Komisije, Organ Komisije za varnostno akreditacijo pa ga je do te stopnje akreditiral.
6. Tajni podatki EU stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET se hranijo v varnostnem območju, ki ga je do te stopnje akreditiral Organ Komisije za varnostno akreditacijo, in sicer pod enim od naslednjih pogojev:
(a)
v blagajni v skladu z določbami člena 18 z eno ali več vrstami dodatnega nadzora:
1.
neprekinjeno varovanje ali preverjanje, ki ga izvaja varnostno osebje ali dežurno osebje, ki je bilo ustrezno varnostno preverjeno;
2.
odobren sistem odkrivanja vsiljivcev v kombinaciji z varnostnim osebjem za odzivanje;
ali
(b)
v sobi-trezorju, opremljeni s sistemom odkrivanja vsiljivcev, v kombinaciji z varnostnim osebjem za odzivanje.
Člen 20
Nadzor nad ključi in kombinacijami, ki se uporabljajo za varovanje tajnih podatkov EU
1. Postopki za ravnanje s ključi in nastavitvami kombinacij za pisarne, sobe, sobe- trezorje in blagajne se določijo v izvedbenih pravilih v skladu s členom 60 spodaj. Namen takšnih postopkov je varovanje pred nepooblaščenim dostopom.
2. Nastavitve kombinacij si na pamet zapomni najmanjše možno število oseb, ki jih morajo poznati. Nastavitve kombinacij za blagajne in sobe trezorje, kjer se hranijo tajni podatki EU, se spremenijo:
(a)
ob prejemu nove blagajne;
(b)
vedno ko se zamenja osebje, ki pozna kombinacijo;
(c)
ob vsakem nepooblaščenem razkritju ali sumu razkritja;
(d)
ob vsakem vzdrževanju ali popravilu ključavnice; in
(e)
najmanj vsakih 12 mesecev.
POGLAVJE 4
UPRAVLJANJE TAJNIH PODATKOV EU
Člen 21
Osnovna načela
1. Z vsemi dokumenti s tajnimi podatki EU je treba upravljati v skladu s politiko Komisije o upravljanju dokumentov in zato jih je treba vpisati, ustrezno uvrstiti, hraniti in nazadnje odstraniti, vzorčiti ali prenesti v zgodovinski arhiv v skladu s skupnim seznamom hrambe na ravni Komisije za datoteke Evropske komisije.
2. Podatki stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje se iz varnostnih razlogov vpišejo pred razpošiljanjem in ob prejemu. Podatki stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET se vpišejo v za to namenjenih registrih.
3. Znotraj Komisije se vzpostavi registrski sistem tajnih podatkov EU v skladu z določbami člena 27.
4. Varnostni organ Komisije redno pregleduje službe Komisije in prostore, v katerih se obravnavajo ali hranijo tajni podatki EU.
5. Tajni podatki EU se med službami in prostori zunaj fizično zaščitenih območij prenašajo:
(a)
praviloma z elektronskimi sredstvi, ki so zaščiteni s šifrirnimi izdelki, odobrenimi v skladu s poglavjem 5;
(b)
če se sredstva iz točke (a) ne uporabijo, se tajni podatki EU prenašajo:
(i)
na elektronskih nosilcih (tj. ključi USB, zgoščenke, trdi diski), ki so zaščiteni s šifrirnimi izdelki, odobrenimi v skladu s poglavjem 5; ali
(ii)
v vseh drugih primerih, kakor je določeno v izvedbenih pravilih.
Člen 22
Stopnje tajnosti in oznake
1. Podatkom se stopnja tajnosti določi takrat, kadar jih je treba varovati zaradi njihove tajnosti v skladu s členom 3(1).
2. Tvorec tajnih podatkov EU je v skladu z ustreznimi izvedbenimi pravili, standardi in smernicami za razvrstitev pristojen za določanje stopnje tajnosti in za začetno širjenje podatkov.
3. Stopnja tajnosti podatkov EU se določi v skladu s členom 3(2) in ustreznimi izvedbenimi pravili.
4. Stopnja tajnosti je jasno in pravilno označena, ne glede na to, ali so tajni podatki EU v pisni, ustni, elektronski ali kateri drugi obliki.
5. Posamezni deli nekega dokumenta (tj. strani, odstavki, oddelki, priloge, dodatki ter dodani in priloženi deli) so lahko različnih stopenj tajnosti in se jih temu ustrezno označi, tudi če se hranijo v elektronski obliki.
6. Splošna stopnja tajnosti dokumenta ali datoteke je vsaj tako visoka, kot del istega dokumenta z najvišjo stopnjo tajnosti. Če so podatki zbrani iz različnih virov, se končni izdelek pregleda zaradi dodelitve splošne stopnje tajnosti, saj mu bo morda treba določiti višjo stopnjo tajnosti, kot jo imajo njegovi sestavni deli.
7. Dokumenti z deli, ki so označeni z različnimi stopnjami tajnosti, se, kolikor je to mogoče, oblikujejo tako, da je mogoče dele z različnimi stopnjami tajnosti brez težav najti in po potrebi ločiti.
8. Stopnja tajnosti pisma ali dopisa, ki vsebuje priloge, je enaka najvišji stopnji tajnosti prilog. Tvorec mora, če je tak dokument ločen od prilog, jasno navesti njegovo stopnjo tajnosti, in sicer z ustreznimi oznakami, npr.:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
brez prilog(-e) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Člen 23
Oznake
Tajni podatki EU lahko poleg varnostnih oznak stopnje tajnosti iz člena 3(2) nosijo dodatne oznake, kot na primer:
(a)
označba, ki določa tvorca;
(b)
kakršna koli opozorila, kode ali kratice za določitev področja dejavnosti, na katerega se nanaša dokument, ali za posebno razpošiljanje na podlagi potrebe po vedenju ali omejitve pri uporabi;
(c)
oznake pogojev za dajanje tajnih podatkov;
(d)
po potrebi datum ali določen dogodek, po katerem se lahko stopnja tajnosti zniža ali se tajnost prekliče.
Člen 24
Okrajšane oznake stopnje tajnosti
1. Standardizirane okrajšane oznake stopnje tajnosti se lahko uporabijo za navedbo stopnje tajnosti posameznih odstavkov besedila. Okrajšave ne nadomestijo popolnih oznak tajnosti.
2. Spodaj navedene standardizirane okrajšave se tako lahko uporabljajo v tajnih dokumentih EU za označevanje stopnje tajnosti delov ali segmentov besedila, krajših od ene strani:
TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Člen 25
Ustvarjanje tajnih podatkov EU
1. Pri ustvarjanju tajnega dokumenta EU:
(a)
se vsaka stran jasno označi s stopnjo tajnosti;
(b)
se vsaka stran oštevilči;
(c)
dokument nosi registrsko številko in ime zadeve, ki pa sama po sebi nista tajni podatek, razen če ni tako označeno;
(d)
se dokument datira;
(e)
pri dokumentih stopnje tajnosti SECRET UE/EU SECRET ali višje je treba na vsaki strani navesti številko kopije, če se razpošiljajo v več izvodih.
2. Če za tajne podatke EU ni mogoče uporabljati odstavka 1, se sprejmejo drugi ustrezni ukrepi v skladu z izvedbenimi pravili.
Člen 26
Znižanje stopnje tajnosti in njen preklic za tajne podatke EU
1. Tvorec ob ustvarjanju tajnih podatkov EU po možnosti navede, ali se stopnja tajnosti podatkov EU lahko zniža ali prekliče na določen datum ali po določenem dogodku.
2. Vsaka služba Komisije redno pregleduje tajne podatke EU, katerih tvorec je, da bi ugotovila, ali je stopnja tajnosti še ustrezna. Sistem pregledovanja stopnje tajnosti vpisanih tajnih podatkov EU, ki so nastali v Komisiji, najmanj vsakih pet let, se določi z izvedbenimi pravili. Takšen pregled ni potreben, če je tvorec že na začetku navedel, da bo stopnja tajnosti podatkov samodejno znižana ali da bodo preklicane stopnje tajnosti, in če je podatek temu ustrezno označen.
3. Za tajne podatke stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED, ki izvirajo iz Komisije, šteje, da bo njihova stopnja tajnosti samodejno odpravljena po tridesetih letih, v skladu z Uredbo (EGS, Euratom) št. 354/83, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1700/2003 (10).
Člen 27
Registrski sistem tajnih podatkov EU v Komisiji
1. Brez poseganja v člen 52(5) spodaj se v vsaki službi Komisije, v kateri se obravnavajo ali hranijo tajni podatki EU na stopnji CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL in SECRET UE/EU SECRET, določi odgovorni lokalni register tajnih podatkov EU, ki zagotovi, da se tajni podatki EU obravnavajo v skladu s tem sklepom.
2. Register tajnih podatkov EU, ki ga upravlja generalni sekretariat Komisije, je centralni register tajnih podatkov EU v Komisiji. Deluje kot:
-
lokalni register tajnih podatkov EU za generalni sekretariat Komisije;
-
register tajnih podatkov EU za zasebne kabinete članov Komisije, razen če ti že imajo določen lokalni register tajnih podatkov EU;
-
register tajnih podatkov EU za generalne direktorate ali službe, ki nimajo lokalnega registra tajnih podatkov EU;
-
glavna vstopna in izstopna točka za vse tajne podatke stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED in do vključno stopnje SECRET UE/EU SECRET, ki so bili izmenjani med Komisijo in njenimi službami ter tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, ter, če je tako določeno v posebnih dogovorih, glavna vstopna in izstopna točka za druge institucije, agencije in organe Unije.
3. Varnostni organ Komisije znotraj Komisije določi register, ki deluje kot centralni organ za prejemanje in razpošiljanje podatkov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET. Po potrebi se lahko določijo podregistri, v katerih se obravnavajo takšni podatki za potrebe vpisovanja.
4. Podregistri ne smejo pošiljati dokumentov TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET neposredno drugim podregistrom v sklopu istega centralnega registra za podatke stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET ali zunaj njega brez izrecnega pisnega dovoljenja navedenega centralnega registra.
5. Registri tajnih podatki EU se določijo kot varnostna območja, kakor so opredeljena v poglavju 3, akreditira pa jih Organ Komisije za varnostno akreditacijo.
Člen 28
Nadzorni uradnik registra
1. Vsak register tajnih podatkov EU upravlja nadzorni uradnik registra.
2. Nadzorni uradnik registra je ustrezno varnostno preverjen.
3. Pri uporabi določb v zvezi z obravnavanjem dokumentom, ki vsebujejo tajne podatke EU, in skladnostjo z zadevnimi varnostnimi predpisi, standardi in smernicami nadzornega uradnika registra nadzoruje lokalni uradnik za varnost znotraj službe Komisije.
4. Nadzorni uradnik registra v okviru svoje odgovornosti za upravljanje registra tajnih podatkov EU, ki mu je bila zaupana, prevzame naslednje splošne naloge v skladu s tem sklepom in zadevnimi izvedbenimi pravili, standardi in smernicami:
-
vodenje postopkov v zvezi z vpisom, ohranjanjem, razmnoževanjem, prevajanjem, razpošiljanjem, odpremljanjem in uničevanjem ali prenosom v zgodovinski arhiv tajnih podatkov EU;
-
redno preverjanje potrebe po ohranjanju stopenj tajnosti podatkov;
-
vse druge naloge v zvezi z varovanjem tajnih podatkov EU, opredeljene v izvedbenih pravilih.
Člen 29
Vpis tajnih podatkov EU iz varnostnih razlogov
1. Za namene tega sklepa vpis iz varnostnih razlogov (v nadaljnjem besedilu: „vpis“) pomeni uporabo postopkov, ki zapišejo življenjski cikel tajnih podatkov EU, vključno z njihovim razširjanjem.
2. Vsi podatki oziroma vse gradivo stopnje tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL in višje se ob prejetju v organizacijski subjekt ali pri odpošiljanju iz njega vpišejo v za to namenjene registre.
3. Če se tajni podatki EU obravnavajo ali hranijo z uporabo komunikacijskega in informacijskega sistema, se vpisni postopki lahko opravijo v okviru procesov znotraj samega komunikacijskega in informacijskega sistema.
4. Podrobnejše določbe, ki se nanašajo na vpis tajnih podatkov EU iz varnostnih razlogov, se določijo v izvedbenih pravilih.
Člen 30
Kopiranje in prevajanje tajnih dokumentov EU
1. Dokumenti stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET se lahko kopirajo ali prevajajo le s predhodnim pisnim soglasjem tvorca.
2. Če tvorec dokumentov stopnje SECRET UE/EU SECRET in nižje ni navedel opozoril glede kopiranja ali prevajanja, se lahko po navodilu imetnika podatkov takšni dokumenti kopirajo ali prevajajo.
3. Varnostni ukrepi, ki veljajo za izvorni dokument, veljajo tudi za njegove kopije in prevode.
Člen 31
Prenašanje tajnih podatkov EU
1. Tajni podatki EU se prenašajo na takšen način, da se jih med njihovim prenosom zavaruje pred nepooblaščenim razkritjem.
2. Za prenašanje tajnih podatkov EU veljajo varnostni ukrepi, ki
-
so sorazmerni s stopnjo tajnosti tajnih podatkov EU, ki se prenašajo; in
-
so prilagojeni posebnim pogojem njihovega prenosa, zlasti glede na to, ali se tajni podatki EU prenašajo:
-
znotraj zgradbe Komisije ali samostojne skupine zgradb Komisije;
-
med zgradbami Komisije v isti državi članici;
-
znotraj Unije;
-
iz Unije na ozemlje tretje države; ter
-
so prilagojeni naravi in obliki tajnih podatkov EU.
3. Ti varnostni ukrepi so podrobneje določeni v izvedbenih pravilih, v primeru projektov in programov iz člena 42 pa so sestavni del zadevnih varnostnih navodil za program ali projekt.
4. Izvedbena pravila ali varnostna navodila za program ali projekt vključujejo določbe, ki so sorazmerne s stopnjo tajnih podatkov EU v zvezi z:
-
vrsto prenosa, kot je ročni prenos, prenos po diplomatski ali vojaški kurirski službi, prenos prek poštnih služb ali komercialnih kurirskih služb;
-
pakiranjem tajnih podatkov EU;
-
tehničnimi protiukrepi za tajne podatke EU, prenesene prek elektronskih medijev;
-
vsemi drugimi postopkovnimi, fizičnimi ali elektronskimi ukrepi;
-
postopki vpisa;
-
uporabo varnostno pooblaščenega osebja.
5. Pri prenašanju tajnih podatkov EU prek elektronskih medijev se varnostni ukrepi, navedeni v zadevnih izvedbenih pravilih, ne glede na člen 21(5) lahko dopolnijo z ustreznimi tehničnimi protiukrepi, ki jih odobri varnostni organ Komisije, tako da se čim bolj zmanjša nevarnost izgube ali nepooblaščenega razkritja.
Člen 32
Uničenje tajnih podatkov EU
1. Tajni dokumenti EU, ki niso več potrebni, se lahko uničijo, pri čemer je treba upoštevati predpise o arhivih ter pravila in predpise Komisije o upravljanju dokumentov in arhiviranju, ter zlasti skupni seznam hrambe na ravni Komisije.
2. Tajne podatke EU stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL in višje uniči nadzorni uradnik registra, odgovoren za register tajnih podatkov EU, in sicer po navodilu imetnika tajnih podatkov ali pristojnega organa. Nadzorni uradnik registra ustrezno posodobi vpisnike in druge podatke o vpisu.
3. Dokumente stopnje SECRET UE/EU SECRET ali TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET uniči nadzorni uradnik registra v prisotnosti priče, ki je varnostno preverjena vsaj do stopnje tajnosti dokumenta, ki se uničuje.
4. Uradnik registra in priča, če je njena navzočnost obvezna, podpišeta potrdilo o uničenju, ki se shrani v registru. Nadzorni uradnik registra, odgovoren za register tajnih podatkov EU, potrdila o uničenju dokumentov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET hrani vsaj deset let, potrdila o uničenju dokumentov stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET pa vsaj pet let.
5. Tajni dokumenti, vključno z dokumenti stopnje tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se uničijo po metodah, ki se določijo v izvedbenih pravilih in ki so skladne z ustreznimi standardi EU ali enakovrednimi standardi.
6. Računalniški shranjevalni nosilci, ki se uporabljajo za tajne podatke EU, se uničijo v skladu s postopki, določenimi v izvedbenih pravilih.
Člen 33
Uničenje tajnih podatkov EU v izrednih razmerah
1. Službe Komisije, ki imajo v lasti tajni podatke EU, ob upoštevanju lokalnih pogojev pripravijo načrte za varovanje tajnih podatkov EU v kriznih razmerah, vključno, če je to potrebno, z načrti za uničenje in evakuacijo v nujnih primerih. Razdelijo potrebna navodila za preprečevanje prehajanja tajnih podatkov EU v roke nepooblaščenim osebam.
2. Režim varovanja in/ali uničenja gradiva CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL in SECRET UE/EU SECRET v kriznih razmerah ne sme biti v ničemer na škodo varovanju ali uničenju gradiva TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, vključno z (de)šifrirno opremo, katere obravnava ima prednost pred vsemi drugimi nalogami.
3. V primeru izrednih razmer, če obstaja neposredno tveganje za nepooblaščeno razkritje, tajne podatke EU imetnik uniči, tako da jih ni mogoče v celoti ali delno ponovno sestaviti. Tvorec in izvorni register se obvestita o nujnem uničenju vpisanih tajnih podatkov EU.
4. Podrobnejše določbe za uničenje tajnih podatkov EU se določijo v izvedbenih pravilih.
POGLAVJE 5
VAROVANJE TAJNIH PODATKOV EU V KOMUNIKACIJSKIH IN INFORMACIJSKIH SISTEMIH (KIS)
Člen 34
Osnovna načela informacijske varnosti
1. Z zagotavljanjem informacijske varnosti (IA) v komunikacijskih in informacijskih sistemih je mogoče zagotoviti, da bodo podatki v teh sistemih zaščiteni ter bodo delovali tako, kot morajo in kadar morajo, pod nadzorom zakonitih uporabnikov.
2. Učinkovita informacijska varnost zagotavlja ustrezno stopnjo:
avtentičnosti
:
zagotovilo, da so podatki pravi in iz zaupanja vrednih virov;
razpoložljivosti
:
podatki so dostopni ter na voljo za uporabo na zahtevo pooblaščenega subjekta;
zaupnosti
:
podatki se ne razkrijejo nepooblaščenim posameznikom in subjektom ali ne uporabijo v postopkih, kjer to ni dovoljeno;
celovitosti
:
zagotavljanje točnosti in popolnosti sestavnih delov in podatkov;
nezatajljivosti
:
zmožnost dokazati, da se je dejanje zgodilo ali da je prišlo do dogodka, tako da tega kasneje ni mogoče zanikati.
3. Zagotavljanje informacijske varnosti temelji na postopku obvladovanja tveganja.
Člen 35
Opredelitev pojmov
V tem poglavju se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„akreditacija“ pomeni uradno dovoljenje in odobritev komunikacijskega in informacijskega sistema s strani Organa Komisije za varnostno akreditacijo za obdelavo tajnih podatkov EU v njegovem operativnem okolju, po uradni potrditvi varnostnega načrta in njegovega pravilnega izvajanja;
(b)
„akreditacijski postopek“ pomeni vse potrebne ukrepe in naloge, ki so potrebne, preden Organ Komisije za varnostno akreditacijo dodeli akreditacijo. Ti ukrepi in naloge se natančno opredelijo v standardu za akreditacijski postopek;
(c)
„komunikacijski in informacijski sistem“ (KIS) pomeni sistem, ki omogoča obravnavanje podatkov v elektronski obliki. Komunikacijski in informacijski sistem zajema vse sestavne dele, potrebne za njegovo delovanje, tudi infrastrukturo, organizacijo, osebje in informacijske vire;
(d)
„preostalo tveganje“ pomeni tveganje, ki je še vedno prisotno, potem ko so bili izvedeni varnostni ukrepi, saj vseh groženj ni mogoče preprečiti in vseh ranljivih točk ni mogoče odpraviti;
(e)
„tveganje“ pomeni možnost, da se zaradi notranje ali zunanje ranljive točke organizacije ali katerega koli sistema, ki ga uporablja, uresniči določena grožnja, kar lahko škodi organizaciji in njenim opredmetenim ali neopredmetenim sredstvom. Meri se kot kombinacija verjetnosti pojava groženj in njihovega učinka;
(f)
„sprejemanje tveganja“ je odločitev, da se sprejme prisotnost preostalega tveganja, potem ko se je poskušalo tveganje obvladati;
(g)
„ocena tveganja“ zajema opredelitev groženj in ranljivih točk ter izvedbo s tem povezane analize tveganja, tj. analize verjetnosti in učinka;
(h)
„obveščanje o tveganju“ zajema ozaveščanje skupnosti uporabnikov KIS o tveganjih, obveščanje organov za odobritev o tveganjih in poročanje o tveganjih operativnim organom;
(i)
„obravnava tveganja“ zajema ublažitev tveganja, njegovo odpravo, zmanjšanje (z ustrezno kombinacijo tehničnih, fizičnih, organizacijskih ali postopkovnih ukrepov), prenos ali spremljanje.
Člen 36
Komunikacijski in informacijski sistemi (KIS) za obravnavanje tajnih podatkov EU
1. V KIS se tajni podatki EU obravnavajo v skladu z načelom zagotavljanja informacijske varnosti.
2. Kar zadeva komunikacijske in informacijske sisteme za obravnavanje tajnih podatkov EU, njihova skladnost z varnostno politiko Komisije glede informacijskih sistemov, kot je navedeno v Sklepu Komisije C(2006)3602 (11), pomeni, da:
(a)
se za izvajanje varnostne politike glede informacijskih sistemov skozi celotni življenjski cikel informacijskega sistema uporablja cikel PDCA (Plan-Do-Check-Act);
(b)
je varnostne potrebe treba opredeliti v okviru ocene učinka na poslovanje;
(c)
je za informacijski sistem in podatke v njem potrebna formalna razvrstitev sestavnih delov;
(d)
je treba izvesti vse obvezne varnostne ukrepe, kot jih določi politika za varnost informacijskih sistemov;
(e)
se mora uporabljati postopek obvladovanja tveganja, ki vključuje naslednje stopnje: prepoznavanje groženj in ranljivosti, oceno tveganja, poskus obvladanja tveganja, prevzemanje tveganja in obveščanje o tveganju;
(f)
se opredeli, izvaja, preveri in revidira varnostni načrt, vključno z varnostno politiko in varnostno-operativnimi postopki.
3. Vsi zaposleni, ki so vključeni v oblikovanje, razvoj, preskušanje, obratovanje, upravljanje ali uporabo komunikacijskih in informacijskih sistemov za obravnavanje tajnih podatkov EU, Organ Komisije za varnostno akreditacijo obvestijo o vseh morebitnih varnostnih pomanjkljivostih, incidentih in kršitvah v zvezi z varnostjo ali nepooblaščenim razkritjem, ki bi lahko vplivali na varovanje komunikacijskih in informacijskih sistemov in/ali tajnih podatkov EU v njih.
4. Kjer se varovanje tajnih podatkov EU zagotavlja s šifrirnimi izdelki, se ti izdelki odobrijo, kot sledi:
(a)
prednost se da izdelkom, ki jih je odobril Svet ali generalni sekretar Sveta v svoji funkciji kot organ Sveta za odobritev šifrirnih metod in izdelkov po priporočilu strokovne skupine Komisije za varnost;
(b)
če obstajajo posebni operativni razlogi, lahko organ Komisije za odobritev šifrirnih metod in izdelkov po priporočilu strokovne skupine Komisije za varnost opusti zahteve iz točke a) in izda odobritev za določeno obdobje.
5. Med razpošiljanjem, predelavo in hrambo tajnih podatkov EU z elektronskimi sredstvi se uporabljajo odobreni šifrirni izdelki. Ne glede na navedeno zahtevo se lahko v izrednih razmerah ali specifičnih tehničnih konfiguracijah uporabijo posebni postopki, če jih je odobril organ Komisije za odobritev šifrirnih metod in izdelkov.
6. Izvajajo se varnostni ukrepi za zaščito komunikacijskih in informacijskih sistemov, v okviru katerih se obravnavajo podatki stopnje tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje, tako da taki podatki ne morejo biti nepooblaščeno razkriti zaradi nenamernega elektromagnetnega oddajanja (v nadaljnjem besedilu: varnostni ukrepi TEMPEST). Takšni varnostni ukrepi so sorazmerni s tveganjem zlorabe in stopnje tajnosti podatkov.
7. Varnostni organ Komisije prevzame naslednje funkcije:
-
organ za zagotavljanje informacijske varnosti;
-
organ za varnostno akreditacijo;
-
organ TEMPEST;
-
organ za odobritev šifrirnih metod in izdelkov;
-
organ za razpošiljanje šifrirnega materiala.
8. Varnostni organ Komisije za vsak sistem imenuje operativni organ za zagotavljanje informacijske varnosti.
9. Odgovornosti funkcij, opisanih v odstavkih 7 in 8, bodo opredeljene v izvedbenih pravilih.
Člen 37
Akreditacija komunikacijskih in informacijskih sistemov (KIS) za obravnavanje tajnih podatkov EU
1. Za vse KIS, v katerih se obravnavajo tajni podatki EU, se opravi akreditacijski postopek, ki temelji na načelih informacijske varnosti in katerega stopnja podrobnosti mora biti sorazmerna z zahtevano ravnjo varovanja.
2. Postopek akreditacije vključuje uradno potrditev varnostnega načrta v okviru komunikacijskega in informacijskega sistema s strani organa Komisije za varnostno akreditacijo, da se zagotovi, da:
(a)
je bil postopek upravljanja s tveganji, kot je naveden v členu 36(2), ustrezno izveden;
(b)
je lastnik sistema zavestno sprejel preostalo tveganje ter
(c)
je bila dosežena zadostna stopnja zaščite KIS in varovanja tajnih podatkov EU, ki se v njih obravnavajo, v skladu s tem sklepom.
3. Organ Komisije za varnostno akreditacijo izda izjavo o akreditaciji, s katero določi najvišjo stopnjo tajnosti podatkov EU, ki se lahko obravnavajo v KIS, in ustrezne pogoje za delo. To ne posega v naloge, ki so dodeljene svetu za varnostno akreditacijo in opredeljene v členu 11 Uredbe (EU) št. 512/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
4. Skupni svet za varnostno akreditacijo je odgovoren za akreditacijo komunikacijskih in informacijskih sistemov Komisije, ki vključujejo več udeleženih strani. Sestavljajo ga po en predstavnik organa za varnostno akreditacijo iz vsake udeležene strani, predseduje pa mu predstavnik organa za varnostno akreditacijo Komisije.
5. Postopek akreditacije zajema številne naloge, ki jih prevzamejo udeležene strani. Odgovornost za pripravo akreditacijskih datotek in dokumentacije ostane v domeni lastnika sistema KIS.
6. Za akreditacijo je odgovoren organ Komisije za varnostno akreditacijo, ki ima v katerem koli trenutku v življenjskem ciklu KIS pravico:
(a)
zahtevati, da se uporabi postopek akreditacije;
(b)
opraviti revizijo ali pregled v komunikacijskih in informacijskih sistemih;
(c)
kadar pogoji za uporabo niso več izpolnjeni, zahtevati opredelitev in učinkovito izvajanje načrta za izboljšanje varnosti v točno določenem časovnem okviru, pri čemer lahko odvzame dovoljenje za uporabo KIS, dokler pogoji za uporabo niso ponovno izpolnjeni.
7. Postopek akreditacije se določi v standardu za postopek akreditacije za komunikacijske in informacijske sisteme, v katerih se obravnavajo tajni podatki EU, ki se sprejme v skladu s členom 10(3) Sklepa C(2006) 3602.
Člen 38
Izredne razmere
1. Ne glede na določbe tega poglavja se posebni postopki, opisani v nadaljevanju, lahko uporabijo v izrednih razmerah, kot na primer v času preteče ali dejanske krize, konflikta, vojnih razmer ali v izjemnih operativnih okoliščinah.
2. Tajni podatki EU se lahko prenašajo z uporabo šifrirnih izdelkov, ki so bili odobreni za nižjo stopnjo tajnosti, ali brez šifriranja s soglasjem pristojnega organa, če bi kakršna koli zamuda povzročila škodo, ki bi bila nedvomno večja od škode zaradi razkritja tajnega gradiva, in če:
(a)
pošiljatelj in prejemnik nimata potrebnih naprav za šifriranje ter
(b)
tajnega gradiva ni mogoče pravočasno poslati na drug način.
3. Tajni podatki, poslani pod pogoji iz odstavka 1, nimajo nikakršnih oznak ali navedb, na podlagi katerih bi jih bilo mogoče ločiti od podatkov, ki niso tajni ali ki se lahko zaščitijo z razpoložljivim šifrirnim izdelkom. Prejemniki so o stopnji tajnosti nemudoma obveščeni, vendar na drugačen način.
4. Pristojnemu organu in strokovni skupini Komisije za varnost se nato pošlje poročilo.
POGLAVJE 6
INDUSTRIJSKA VARNOST
Člen 39
Osnovna načela
1. Industrijska varnost je uporaba ukrepov, s katerimi se zagotovi varovanje tajnih podatkov EU
(a)
v okviru pogodb s tajnimi podatki in ki jih izvajajo:
(i)
kandidati ali ponudniki med postopkom zbiranja ponudb in sklepanja pogodb;
(ii)
izvajalci ali podizvajalci v celotnem življenjskem ciklu pogodb s tajnimi podatki;
(b)
v okviru tajnih sporazumov o donacijah in ki jih izvajajo:
(i)
prosilci v postopkih za dodelitev donacij;
(ii)
upravičenci v celotnem življenjskem ciklu tajnih sporazumov o donacijah.
2. Te pogodbe ali sporazumi o donacijah ne vključujejo podatkov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Če ni določeno drugače, se določbe iz tega poglavja, ki se nanašajo na pogodbe s tajnimi podatki ali izvajalce, uporabljajo tudi za podizvajalske pogodbe s tajnimi podatki ali podizvajalce.
Člen 40
Opredelitev pojmov
V tem poglavju se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„pogodba s tajnimi podatki“ pomeni okvirno pogodbo ali pogodbo, kot je navedeno v Uredbi Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (13), ki jo je sklenila Komisija ali ena od njenih služb z izvajalcem za dobavo premičnin ali nepremičnin, izvedbo del ali opravljanje storitev, katere izpolnitev zahteva ali vključuje ustvarjanje tajnih podatkov EU, njihovo obravnavo ali hrambo;
(b)
„podizvajalska pogodba s tajnimi podatki“ pomeni pogodbo, ki jo izvajalec Komisije ali ene od njenih služb sklene z drugim izvajalcem (tj. podizvajalcem) za dobavo premičnin ali nepremičnin, izvedbo del ali opravljanje storitev, katere izpolnitev zahteva ali vključuje ustvarjanje tajnih podatkov EU, njihovo obravnavo ali hrambo;
(c)
„tajni sporazum o donacijah“ pomeni sporazum, v skladu s katerim Komisija dodeli donacije iz naslova VI dela I Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002, katerega izpolnitev zahteva ali vključuje ustvarjanje tajnih podatkov EU, njihovo obravnavo ali hrambo;
(d)
„imenovani varnostni organ“ pomeni organ, odgovoren nacionalnemu varnostnemu organu države članice, ki je zadolžen, da industrijske ali druge subjekte obvešča o nacionalni politiki glede vseh zadev v zvezi z industrijsko varnostjo ter da zagotavlja usmeritve in pomoč pri njenem izvajanju. Funkcijo imenovanega varnostnega organa lahko opravlja nacionalni varnostni organ ali kateri koli drug pristojni organ.
Člen 41
Postopek za pogodbe s tajnimi podatki ali tajne sporazume o donacijah
1. Vsaka služba Komisije kot javni organ naročnik zagotovi, da so v pogodbi navedeni ali vključeni minimalni standardi industrijske varnosti iz tega poglavja ter da so ti standardi izpolnjeni pri dodeljevanju pogodb s tajnimi podatki ali sklepanju tajnih sporazumov o donacijah.
2. Za namene odstavka 1 pristojne službe Komisije Generalni direktorat za človeške vire in varnost, ter zlasti njegov direktorat za varnost, zaprosijo za nasvet in zagotovijo, da vzorci pogodb in podizvajalskih pogodb ter vzorci sporazumov o donacijah vsebujejo določbe, ki odražajo osnovna načela in minimalne standarde za varovanje tajnih podatkov EU, ki jih morajo izpolnjevati izvajalci in podizvajalci ter upravičenci po sporazumih o donacijah.
3. Komisija tesno sodeluje z nacionalnim varnostnim organom, imenovanim varnostnim organom ali katerim koli drugim pristojnim organom zadevne države članice.
4. Kadar javni organ naročnik namerava začeti postopek za sklenitev pogodbe s tajnimi podatki ali sporazuma o donacijah, zaprosi za mnenje varnostnega organa Komisije o vprašanjih v zvezi s tajnostjo in elementi postopka v vseh fazah.
5. Vzorci in modeli pogodb s tajnimi podatki in podizvajalskih pogodb, sporazumov o donacijah, obvestil o sklenitvi pogodb, smernic o okoliščinah, v katerih se zahteva varnostno dovoljenje organizacij, varnostnih navodil za program ali projekt, listin o varnostnih vidikih, obiskih ter razpošiljanju in prenašanju tajnih podatkov EU na podlagi pogodb s tajnimi podatki ali sporazumov o donacijah se po posvetovanju s strokovno skupino Komisije za varnost določijo v izvedbenih pravilih o industrijski varnosti.
6. Komisija lahko sklepa pogodbe s tajnimi podatki ali sporazume o donacijah, ki nalagajo naloge, ki vključujejo dostop do tajnih podatkov EU ali njihovo obravnavo ali hrambo in ki jih izvedejo gospodarski subjekti, registrirani v državi članici ali tretji državi, s katero je sklenila sporazum ali upravni dogovor v skladu s poglavjem 7 tega sklepa.
Člen 42
Varnostni elementi pogodb s tajnimi podatki ali sporazumov o donacijah
1. Pogodbe s tajnimi podatki ali sporazumi o donacijah vključujejo naslednje varnostne elemente:
Varnostna navodila za program ali projekt
(a)
„Varnostna navodila za program ali projekt“ (Programme or Project Security Instruction - PSI) pomeni seznam varnostnih postopkov, ki se uporabljajo za določen program ali projekt zaradi standardizacije varnostnih postopkov. Ta seznam je mogoče revidirati kadar koli v času trajanja programa ali projekta.
(b)
Generalni direktorat za človeške vire in varnost oblikuje splošne PSI, ki jih lahko razvijejo službe Komisije, pristojne za programe ali projekte, ki vključujejo obravnavanje tajnih podatkov EU ali njihovo hrambo, ter, kadar je to ustrezno, posebne PSI, ki temeljijo na splošnih PSI.
(c)
Posebni PSI se razvijejo zlasti za programe in projekte, za katere so značilni širok obseg, razsežnost ali kompleksnost ali veliko število in/ali raznolikost pogodbenikov, upravičencev ter drugih partnerjev in deležnikov, na primer glede njihovega pravnega statusa. Posebne PSI razvijejo službe Komisije, ki upravljajo zadevni program ali projekt, v tesnem sodelovanju z GD za človeške vire in varnost.
(d)
Generalni direktorat za človeške vire in varnost strokovni skupini Komisije za varnost predloži splošne in specifične PSIS ter prosi za njeno mnenje.
Listina o varnostnih vidikih
(a)
„Listina o varnostnih vidikih“ (Security Aspects Letter - SAL) pomeni sklop posebnih pogodbenih pogojev, ki jih objavi javni organ naročnik, in je sestavni del vsake pogodbe s tajnimi podatki, ki se nanaša na ustvarjanje tajnih podatkov EU, ter določa varnostne zahteve in tiste elemente pogodbe, ki zahtevajo varnostno zaščito.
(b)
Varnostne zahteve, povezane s posamezno pogodbo, so opisane v SAL. Tej listini je po potrebi dodan vodič po stopnjah tajnosti in je sestavni del pogodbe s tajnimi podatki, podizvajalske pogodbe s tajnimi podatki ali sporazuma o donacijah.
(c)
SAL vsebuje določbe, ki od izvajalca ali upravičenca zahtevajo spoštovanje minimalnih standardov iz tega sklepa. Javni organ naročnik zagotovi navedbo v SAL, da je nespoštovanje teh minimalnih standardov lahko zadosten razlog za prekinitev pogodbe ali sporazuma o donacijah.
2. Tako PSI kot tudi SAL vsebujeta vodič po stopnjah tajnosti kot obvezni varnostni element:
(a)
„Vodič po stopnjah tajnosti“ je dokument, ki opisuje elemente programa, projekta, pogodbe ali sporazuma o donacijah, ki so tajni, in določa ustrezne stopnje tajnosti. Vodič po stopnjah tajnosti se lahko med trajanjem celotnega programa, projekta, pogodbe ali sporazuma o donacijah razširi, stopnja tajnosti elementov podatkov pa se lahko spremeni ali zniža; če obstaja vodič po stopnjah tajnosti, mora biti del listine o varnostnih vidikih.
(b)
Pred objavo razpisa ali sklenitvijo pogodbe s tajnimi podatki služba Komisije kot javni organ naročnik določi stopnjo tajnosti vseh podatkov, ki se posredujejo kandidatom in ponudnikom ali izvajalcem, pa tudi stopnjo tajnosti podatkov, ki jih bo ustvaril izvajalec. Za ta namen po posvetovanju z varnostnim organom Komisije pripravi vodič po stopnjah tajnosti, ki se uporablja pri izvedbi pogodbe, v skladu s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili.
(c)
Za določitev stopnje tajnosti različnih elementov pogodbe s tajnimi podatki veljajo naslednja načela:
(i)
služba Komisije kot javni organ naročnik pri pripravi vodiča po stopnjah tajnosti upošteva vse pomembne varnostne vidike, vključno s stopnjo tajnosti, določeno za zagotovljene in odobrene podatke, ki jih tvorec uporablja za namene pogodbe;
(ii)
splošna stopnja tajnosti posamezne pogodbe ne sme biti nižja od najvišje stopnje tajnosti katerega koli izmed njenih elementov; in
(iii)
javni organ naročnik se, če pride do kakršnih koli sprememb v zvezi s stopnjo tajnosti podatkov, ki so bili ustvarjeni pri izvajalcih ali so jim bili predloženi pri izvajanju pogodbe, ali ob kakršni koli naknadni spremembi vodiča po stopnjah tajnosti, po potrebi poveže prek varnostnega organa Komisije z zadevnimi nacionalnimi varnostnimi organi, imenovanimi varnostnimi organi ali katerim koli drugim pristojnim varnostnim organom države članice.
Člen 43
Dostop do tajnih podatkov EU za osebje izvajalcev in upravičencev
Javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije, zagotovi, da pogodba s tajnimi podatki ali tajni sporazum o donacijah vsebuje določbe, ki navajajo, da se osebju izvajalca, podizvajalca ali upravičenca, ki za izvajanje pogodbe ali podizvajalske pogodbe s tajnimi podatki ali sporazuma o donacijah potrebuje dostop do tajnih podatkov EU, tak dostop odobri le, če:
(a)
je bilo varnostno preverjeno na ustrezni stopnji ali je kako drugače ustrezno pooblaščeno, ker je bila ugotovljena njegova potreba po vedenju;
(b)
je bilo poučeno o varnostnih pravilih za varovanje tajnih podatkov EU, ki se uporabljajo, ter je sprejelo odgovornost za varovanje teh podatkov;
(c)
je bilo varnostno preverjeno na ustrezni ravni za podatke stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET s strani ustreznega nacionalnega varnostnega organa, imenovanega varnostnega organa ali katerega koli drugega pristojnega organa.
Člen 44
Varnostno dovoljenje organizacije
1. „Varnostno dovoljenje organizacije“ je uradna izjava nacionalnega varnostnega organa, imenovanega varnostnega organa ali katerega koli drugega pristojnega varnostnega organa, da lahko določena organizacija iz varnostnega vidika nudi ustrezno stopnjo varovanja tajnih podatkov EU do določene stopnje tajnosti.
2. Varnostno dovoljenje organizacije, ki ga izda nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ države članice, s katerim skladno z nacionalnimi zakoni in predpisi navede, da je gospodarski subjekt zmožen varovati tajne podatke EU ustrezne stopnje tajnosti (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET) v svojih prostorih, je treba predložiti varnostnemu organu Komisije, ki ga bo posredoval službi Komisije, ki deluje kot javni organ naročnik ali organ, odgovoren za dodelitev donacij, preden se kandidatu, ponudniku ali izvajalcu oziroma prosilcu za donacije ali upravičencu do njih omogoči ali odobri dostop do tajnih podatkov EU.
3. Po potrebi javni organ naročnik prek varnostnega organa Komisije uradno obvesti nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ, da se za izvajanje pogodbe zahteva varnostno dovoljenje organizacije. Varnostno dovoljenje organizacije ali dovoljenje za dostop do tajnih podatkov EU stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET se predloži v času teka postopka javnega naročanja ali postopka dodeljevanja donacij.
4. Javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije, najustreznejšemu ponudniku ali prosilcu ne sme dodeliti pogodbe s tajnimi podatki ali tajnega sporazuma o donacijah, dokler mu nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ države članice, v kateri je izvajalec ali podizvajalec registriran, ne potrdi, da je bilo, kjer je to potrebno, ponudniku ali prosilcu izdano ustrezno varnostno dovoljenje organizacije.
5. Kadar nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ, ki je izdal varnostno dovoljenje organizacije, uradno obvesti varnostni organ Komisije o spremembah, ki zadevajo varnostno dovoljenje organizacije, ta nato obvesti službo Komisije, ki deluje kot javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije. V primeru podizvajalske pogodbe se ustrezno obvesti nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ.
6. Če ustrezni nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ odvzame varnostno dovoljenje organizacije, je to zadosten razlog, da lahko javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije, prekine pogodbo s tajnimi podatki ali kandidata, ponudnika ali prosilca izključi iz natečaja. Določbe v ta namen se vključijo v vzorce pogodb in sporazumov o donacijah, ki jih je treba izdelati.
Člen 45
Določbe za pogodbe s tajnimi podatki ali tajne sporazume o donacijah
1. Če se tajni podatki EU kandidatu, ponudniku ali prosilcu zagotovijo med postopkom javnega naročanja, razpis za zbiranje ponudb ali predlogov vsebuje določbo, v skladu s katero mora kandidat, ponudnik ali prosilec, ki ne predloži ponudbe ali predloga ali ki ni izbran, v določenem roku vrniti vse tajne dokumente.
2. Javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije, prek varnostnega organa Komisije uradno obvesti pristojni nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ o tem, da je bila sklenjena pogodba s tajnimi podatki ali sporazum o donacijah in o relevantnih podatkih, kot so ime izvajalcev ali upravičencev, trajanje pogodbe in najvišje stopnje tajnosti.
3. Kadar takšne pogodbe ali sporazumi o donacijah prenehajo veljati, javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije, o tem prek varnostnega organa Komisije nemudoma uradno obvesti nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ države članice, v kateri je izvajalec ali upravičenec do donacij registriran.
4. Na splošno velja, da mora izvajalec ali upravičenec do donacij ob prenehanju veljavnosti pogodbe s tajnimi podatki ali tajnega sporazuma o donacijah ali ob prenehanju sodelovanja s strani upravičenca do donacij javnemu organu naročniku ali organu, ki donacije dodeljuje, vrniti vse tajne podatke EU, ki jih ima.
5. V SAL se zapišejo posebne določbe o razpolaganju s tajnimi podatki EU v času izvajanja pogodbe s tajnimi podatki ali tajnega sporazuma o donacijah oziroma po prenehanju veljavnosti pogodbe ali sporazuma.
6. Če smeta izvajalec ali upravičenec do donacij tajne podatke EU obdržati tudi po prenehanju veljavnosti pogodbe s tajnimi podatki ali tajnega sporazuma o donacijah, morata še naprej ravnati skladno z minimalnimi standardi iz tega sklepa in varovati tajnost podatkov EU.
Člen 46
Posebne določbe za pogodbe s tajnimi podatki
1. Pogoji, povezani z varovanjem tajnih podatkov EU in v skladu s katerimi lahko izvajalec sklene podizvajalsko pogodbo, so določeni v razpisu in v pogodbi s tajnimi podatki.
2. Izvajalec pred oddajo delov pogodbe s tajnimi podatki podizvajalcu pridobi dovoljenje javnega organa naročnika. S podizvajalci, registriranimi v tretji državi, ni dovoljeno sklepati podizvajalskih pogodb, ki vključujejo dostop do tajnih podatkov EU, razen če obstaja regulativni okvir za varnost podatkov, kot je določeno v poglavju 7.
3. Izvajalec mora zagotoviti, da se vse podizvajalske dejavnosti opravljajo v skladu z minimalnimi standardi iz tega sklepa, in podizvajalcu ne posreduje tajnih podatkov EU brez predhodnega pisnega soglasja naročnika.
4. Kar zadeva tajne podatke, ki jih izvajalec ustvari ali obravnava, za tvorca šteje Komisija, pravice tvorca pa uveljavlja javni organ naročnik.
Člen 47
Obiski v zvezi s pogodbami s tajnimi podatki
1. Če mora član osebja Komisije, naročnika ali upravičenca do donacij za izvajanje pogodbe s tajnimi podatki ali sporazuma o donacijah imeti dostop do podatkov stopnje tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET v prostorih drugih udeležencev, se v sodelovanju z zadevnimi nacionalnimi varnostnimi organi, imenovanimi varnostnimi organi ali katerim koli drugim pristojnim varnostnim organom organizirajo obiski. O takšnih obiskih se obvesti varnostni organ Komisije. Nacionalni varnostni organi, imenovani varnostni organi ali kateri koli drugi pristojni varnostni organi pa se lahko za posebne programe ali projekte tudi sporazumejo o postopku, na podlagi katerega se je mogoče o takšnih obiskih dogovoriti neposredno.
2. Vsi obiskovalci imajo ustrezno dovoljenje za dostop do tajnih podatkov in imajo potrebo po vedenju za dostop do tajnih podatkov EU, povezanih s pogodbo s tajnimi podatki.
3. Obiskovalci imajo dostop le do tajnih podatkov EU, povezanih z namenom obiska.
4. Podrobnejše določbe so določene v izvedbenih pravilih.
5. Spoštovanje določb v zvezi z obiski v okviru pogodb s tajnimi podatki, določenimi v tem sklepu in v izvedbenih pravilih iz odstavka 4, je obvezno.
Člen 48
Razpošiljanje in prenos tajnih podatkov EU v zvezi s pogodbami s tajnimi podatki ali tajnimi sporazumi o donacijah
1. Za razpošiljanje tajnih podatkov EU z elektronskimi sredstvi se uporabljajo ustrezne določbe iz poglavja 5 tega sklepa.
2. Za prenašanje tajnih podatkov EU se v skladu z nacionalnimi zakoni in predpisi uporabljajo ustrezne določbe iz poglavja 4 tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil.
3. Za prevoz tajnega gradiva kot tovora se pri določanju varnostnega režima upoštevajo naslednja načela:
(a)
varnost je zagotovljena v vseh fazah prevoza, od odhodnega kraja do namembnega kraja;
(b)
stopnja zaščite se za pošiljko določi na podlagi gradiva z najvišjo stopnjo tajnosti, ki ga pošiljka vsebuje;
(c)
pošiljatelj pred vsakim premikom gradiva stopnje tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali SECRET UE/EU SECRET čez mejo pripravi načrt prevoza, ki ga odobri zadevni nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ;
(d)
prevozi so, če je le mogoče, brez postanka in se opravijo v najhitrejšem možnem času, ki ga dovoljujejo okoliščine;
(e)
če je le mogoče, se uporabljajo izključno poti prek držav članic EU. Poti prek držav, ki niso države članice, se uporabijo le, če to odobri nacionalni varnostni organ, imenovani varnostni organ ali kateri koli drug pristojni varnostni organ države pošiljatelja in države prejemnika.
Člen 49
Posredovanje tajnih podatkov EU izvajalcem ali upravičencem do donacij v tretjih državah
Prenos tajnih podatkov EU izvajalcem ali upravičencem do donacij v tretjih državah poteka v skladu z varnostnimi ukrepi, dogovorjenimi med varnostnim organom Komisije ali službo Komisije kot javnim organom naročnikom ali organom, ki dodeljuje donacije, in nacionalnim varnostnim organom, imenovanim varnostnim organom ali katerim koli drugim pristojnim varnostnim organom zadevne tretje države, v kateri je registriran izvajalec ali upravičenec do donacij.
Člen 50
Obravnavanje tajnih podatkov stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED v okviru pogodb s tajnimi podatki ali tajnih sporazumov o donacijah
1. Varovanje podatkov stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED, ki se jih obravnava ali hrani v okviru pogodb s tajnimi podatki ali sporazumov o donacijah, temelji na načelih sorazmernosti in stroškovne učinkovitosti.
2. V okviru pogodb s tajnimi podatki ali tajnimi sporazumi o donacijah se za obravnavanje tajnih podatkov s stopnjo tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED ne zahteva varnostno dovoljenje organizacije ali dovoljenje za dostop do tajnih podatkov.
3. Če pogodba ali sporazum o donacijah vključuje obravnavanje tajnih podatkov stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED v KIS, ki ga upravlja izvajalec ali upravičenec do donacij, javni organ naročnik ali organ, ki dodeljuje donacije, po posvetovanju z varnostnim organom Komisije zagotovi, da se v pogodbi ali sporazumu o donacijah določijo potrebne tehnične in upravne zahteve glede akreditacije ali odobritve KIS, ki so v sorazmerju z ocenjenim tveganjem ob upoštevanju vseh ustreznih dejavnikov. Varnostni organ Komisije in ustrezni nacionalni varnostni organ ali imenovani varnostni organ se dogovorita o obsegu akreditacije ali odobritve takšnega KIS.
POGLAVJE 7
IZMENJAVA TAJNIH PODATKOV Z DRUGIMI INSTITUCIJAMI AGENCIJAMI, ORGANI IN URADI UNIJE, Z DRŽAVAMI ČLANICAMI TER S TRETJIMI DRŽAVAMI IN MEDNARODNIMI ORGANIZACIJAMI
Člen 51
Osnovna načela
1. Kadar Komisija ali ena od njenih služb sprejme odločitev o potrebi po izmenjavi tajnih podatkov z drugo institucijo, agencijo, organom ali uradom Unije ali s tretjo državo ali mednarodno organizacijo, se sprejmejo potrebni ukrepi, da se v ta namen vzpostavi ustrezen pravni ali upravni okvir, kar pa lahko vključuje sporazume o varovanju tajnosti podatkov ali upravne dogovore, sklenjene v skladu z ustreznimi predpisi.
2. Ne glede na člen 57 se tajni podatki EU z drugo institucijo, agencijo, organom ali uradom Unije ali s tretjo državo ali mednarodno organizacijo izmenjajo samo pod pogojem, da je na voljo ustrezen pravni ali upravni okvir in da obstaja dovolj jamstev, da institucija, agencija, organ ali urad Unije ali zadevna tretja država ali mednarodna organizacija uporablja enakovredna osnovna načela in minimalne standarde za varovanje tajnih podatkov.
Člen 52
Izmenjava tajnih podatkov EU z drugimi institucijami, agencijami, organi in uradi Unije
1. Pred sklenitvijo upravnega dogovora za izmenjavo tajnih podatkov EU z drugo institucijo, agencijo, organom ali uradom Unije Komisija zahteva zagotovilo, da zadevna institucija, agencija, organ ali urad Unije:
(a)
ima vzpostavljen regulativni okvir za varovanje tajnih podatkov EU, ki določa temeljna načela in minimalne standarde, ki so enakovredni tistim iz tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil;
(b)
uporablja varnostne standarde in smernice glede varnosti osebja, fizične varnosti, ravnanja s tajnimi podatki EU ter varnosti komunikacijskih in informacijskih sistemov (KIS), ki zagotavljajo enakovredno raven varovanja tajnih podatkov EU, kot je zagotovljena na Komisiji;
(c)
tajne podatke, ki jih ustvari, označi kot tajne podatke EU.
2. Generalni direktorat za človeške vire in varnost je ob tesnem sodelovanju z drugimi pristojnimi službami Komisije glavna služba znotraj Komisije za sklenitev upravnih dogovorov v zvezi z izmenjavo tajnih podatkov EU z drugimi institucijami, agencijami, organi ali uradi Unije.
3. Upravni dogovori praviloma potekajo v obliki izmenjave pisem, ki jih v imenu Komisije podpiše generalni direktor za človeške vire in varnost.
4. Pred sklenitvijo upravnega dogovora za izmenjavo tajnih podatkov EU varnostni organ Komisije opravi ocenjevalni obisk, da oceni regulativni okvir za varovanje tajnih podatkov EU in ugotovi učinkovitost ukrepov, ki se izvajajo za varovanje tajnih podatkov EU. Upravni dogovor začne veljati in tajni podatki EU se izmenjajo le, če je rezultat tega ocenjevalnega obiska zadovoljiv in če so bila priporočila, ki so bila podana po obisku, upoštevana. Redno se izvajajo nadaljnji ocenjevalni obiski za preverjanje, ali se upravni dogovor spoštuje in ali so vzpostavljeni varnostni ukrepi še vedno v skladu z dogovorjenimi osnovnimi načeli in minimalnimi standardi.
5. Znotraj Komisije je register tajnih podatkov EU, ki ga upravlja generalni sekretariat, praviloma glavna točka vstopa in izstopa izmenjave tajnih podatkov z drugimi institucijami, agencijami, organi in uradi Unije. Če pa je iz varnostnih, organizacijskih ali operativnih razlogov z vidika varovanja tajnih podatkov EU to primerneje, lahko v skladu s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili lokalni registri tajnih podatkov EU, vzpostavljeni znotraj služb Komisije, delujejo kot točka vstopa in izstopa tajnih podatkov o zadevah v pristojnosti zadevnih služb Komisije.
6. Strokovna skupina Komisije za varnost mora biti obveščena o postopku sklenitve upravnih dogovorov v skladu z odstavkom 2.
Člen 53
Izmenjava tajnih podatkov EU z državami članicami
1. Tajni podatki EU se lahko izmenjujejo z državami članicami oziroma se jim posredujejo pod pogojem, da te navedene podatke varujejo v skladu z zahtevami, ki se uporabljajo za tajne podatke z oznako nacionalne stopnje tajnosti na enakovredni stopnji, kakor je določeno v preglednici enakovrednosti stopenj tajnosti v Prilogi I.
2. Če države članice v strukture ali omrežja Evropske unije vnesejo tajne podatke z oznako nacionalne stopnje tajnosti, Komisija te podatke varuje v skladu z zahtevami, ki se uporabljajo za tajne podatke EU enakovredne stopnje, kakor je določeno v preglednici enakovrednih stopenj tajnosti v Prilogi I.
Člen 54
Izmenjava tajnih podatkov EU s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami
1. Kadar Komisija ugotovi, da obstaja dolgoročna potreba po izmenjavi tajnih podatkov s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami, se sprejmejo potrebni ukrepi, da se v ta namen vzpostavi ustrezen pravni ali upravni okvir, kar pa lahko vključuje sporazume o varovanju tajnosti podatkov ali upravne dogovore, sklenjene v skladu z ustreznimi predpisi.
2. Takšni sporazumi o varovanju tajnosti podatkov in upravni dogovori iz odstavka 1 vsebujejo določbe, s katerimi se tajnim podatkom EU, ki jih prejmejo tretje države ali mednarodne organizacije, zagotovi varovanje, ustrezno njihovi stopnji tajnosti in v skladu z minimalnimi standardi, ki so enakovredni standardom iz tega sklepa.
3. Komisija lahko sklene upravne dogovore v skladu s členom 56, če stopnja tajnih podatkov EU praviloma ni višja od RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Upravni dogovori v zvezi z izmenjavo tajnih podatkov iz odstavka 3 vsebujejo določbe, s katerimi se tajnim podatkom EU, ki jih prejmejo tretje države ali mednarodne organizacije, zagotovi varovanje, ustrezno njihovi stopnji tajnosti in v skladu z minimalnimi standardi, ki so enakovredni standardom iz tega sklepa. V zvezi s sklenitvijo sporazumov o varnosti tajnih podatkov ali upravnih dogovorov se je treba posvetovati s strokovno skupino Komisije za varnost.
5. Odločitev o posredovanju tajnih podatkov EU z izvorom v Komisiji tretji državi ali mednarodni organizaciji sprejme služba Komisije kot tvorec zadevnih tajnih podatkov EU znotraj Komisije za vsak primer posebej glede na naravo in vsebino takih podatkov, potrebo prejemnika po vedenju ter obseg koristi, ki jih bo imela Unija. Če tvorec tajnih podatkov, ki bi se jih naj posredovalo, ali izvornega gradiva, ki naj bi jih ti vsebovali, ni Komisija, služba Komisije, ki ima te tajne podatke, najprej zaprosi za pisno soglasje tvorca, da sme zadevne tajne podatke posredovati. Če tvorca ni mogoče ugotoviti, služba Komisije, ki ima tajne podatke, prevzame odgovornost tvorca po posvetovanju s strokovno skupino Komisije za varnost.
Člen 55
Sporazumi o varovanju tajnosti podatkov
1. Sporazumi o varovanju tajnosti podatkov s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami se sklenejo v skladu s členom 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije.
2. Sporazumi o varovanju tajnosti podatkov:
(a)
določajo temeljna načela in minimalne standarde, ki urejajo izmenjavo tajnih podatkov med Unijo in tretjo državo ali mednarodno organizacijo;
(b)
vsebujejo tehnične izvedbene določbe, o katerih se dogovorijo pristojni varnostni organi zadevnih institucij in organov Unije ter pristojni varnostni organ zadevne tretje države ali mednarodne organizacije. Te določbe upoštevajo stopnjo varovanja, ki jo določajo veljavni varnostni predpisi, strukture in postopki v zadevni tretji državi ali mednarodni organizaciji;
(c)
vsebujejo določbo, da se pred izmenjavo tajnih podatkov v skladu z zadevnim sporazumom zagotovi, da je stran prejemnica sposobna ustrezno zaščititi in varovati prejete tajne podatke.
3. Komisija se, kadar se v skladu s členom 51(1) ugotovi potreba po izmenjavi tajnih podatkov, posvetuje z Evropsko službo za zunanje delovanje, generalnim sekretariatom Sveta in drugimi institucijami in organi Unije, če je to ustrezno, da se ugotovi, ali je treba predložiti priporočilo v skladu s členom 218(3) PDEU.
4. Tajni podatki EU se ne izmenjujejo z elektronskimi sredstvi, razen če ni to izrecno določeno v sporazumu o varovanju tajnosti podatkov ali tehničnih izvedbenih določbah.
5. Znotraj Komisije je register tajnih podatkov EU, ki ga upravlja generalni sekretariat, praviloma glavna točka vstopa in izstopa izmenjave tajnih podatkov s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami. Če pa je iz varnostnih, organizacijskih ali operativnih razlogov z vidika varovanja tajnih podatkov EU to primerneje, lahko v skladu s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili lokalni registri tajnih podatkov EU, vzpostavljeni znotraj služb Komisije, delujejo kot točka vstopa in izstopa tajnih podatkov o zadevah v pristojnosti zadevnih služb Komisije.
6. Za oceno učinkovitosti varnostnih predpisov, struktur in postopkov v zadevni tretji državi ali mednarodni organizaciji Komisija v sodelovanju z drugimi institucijami, agencijami ali organi Unije sodeluje pri ocenjevalnih obiskih v soglasju z zadevno tretjo državo ali mednarodno organizacijo. S takšnimi ocenjevalnimi obiski se ocenijo:
(a)
regulativni okvir, ki se uporablja za varovanje tajnih podatkov;
(b)
kakršne koli posebne značilnosti varnostne politike in načina varnostne organizacije v tretji državi ali mednarodni organizaciji, ki lahko vplivajo na stopnjo tajnosti podatkov, ki se lahko izmenjajo;
(c)
dejanski varnostni ukrepi in postopki; ter
(d)
postopki za pridobitev dovoljenja za dostop do stopnje tajnih podatkov EU, ki bodo posredovani.
Člen 56
Upravni dogovori
1. Če obstaja dolgoročna potreba v kontekstu političnega ali pravnega okvira Unije po izmenjavanju tajnih podatkov, ki praviloma ne presegajo stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED, s tretjo državo ali mednarodno organizacijo in je varnostni organ Komisije po posvetovanju s strokovno skupino Komisije za varnost zlasti ugotovil, da zadevna stran nima dovolj razvitega varnostnega sistema, da bi bila zmožna skleniti sporazum o varovanju tajnosti podatkov, se lahko Komisija odloči skleniti upravni dogovor z ustreznimi organi zadevne tretje države ali mednarodne organizacije.
2. Praviloma imajo takšni upravni dogovori obliko izmenjave pisem.
3. Pred sklenitvijo dogovora se opravi ocenjevalni obisk. O rezultatih ocenjevalnega obiska je treba obvestiti strokovno skupino Komisije za varnost. Če obstajajo izredni razlogi za nujno izmenjavo tajnih podatkov, se lahko tajni podatki EU posredujejo, pod pogojem, da se stori vse, da se ocenjevalni obisk opravi čim prej.
4. Tajni podatki EU se ne izmenjujejo z elektronskimi sredstvi, razen če ni to izrecno določeno v upravnem dogovoru.
Člen 57
Ad hoc posredovanje tajnih podatkov EU v izjemnih primerih
1. Če ni sporazuma o varovanju tajnosti podatkov ali upravnega dogovora in če Komisija ali ena od njenih služb ugotovi, da obstajajo izjemne potrebe v kontekstu političnega ali pravnega okvira Unije za posredovanje tajnih podatkov EU tretji državi ali mednarodni organizaciji, varnostni organ Komisije v okviru možnosti pri varnostnih organih zadevne tretje države ali mednarodne organizacije preveri, ali njeni varnostni predpisi, strukture in postopki zagotavljajo, da bodo tajni podatki EU, ki ji bodo posredovani, zaščiteni v skladu s standardi, ki niso manj strogi od standardov iz tega sklepa.
2. Odločitev o posredovanju tajnih podatkov EU zadevni tretji državi ali mednarodni organizaciji po posvetovanju s strokovno skupino Komisije za varnost sprejme Komisija, in sicer na predlog člana Komisije, pristojnega za varnostne zadeve.
3. Po tem, ko je Komisija sprejela odločitev o posredovanju tajnih podatkov EU in ob predhodnem pisnem soglasju tvorca, vključno s tvorci izvornega gradiva, ki ga ti podatki lahko vsebujejo, pristojna služba Komisije posreduje zadevne informacije, ki nosijo oznako o dovoljenem prenosu v tretjo državo ali mednarodno organizacijo, kateri se dokument posreduje. Preden se tajni podatki dejansko posredujejo ali ob njihovi predaji se zadevna tretja stran pisno zaveže, da bo varovala prejete tajne podatke EU v skladu s temeljnimi načeli in minimalnimi standardi iz tega sklepa.
POGLAVJE 8
KONČNE DOLOČBE
Člen 58
Nadomestitev prejšnjega sklepa
Ta sklep razveljavlja in nadomešča Sklep Komisije 2001/844/ES, ESPJ, Euratom (14).
Člen 59
Tajni podatki, ustvarjeni pred začetkom veljavnosti tega sklepa
1. Varovanje vseh podatkov EU, ki so v skladu s Sklepom 2001/844/ES, ESPJ, Euratom imeli oznako tajnosti, se nadaljuje v skladu z ustreznimi določbami tega sklepa.
2. Vsi tajni podatki, ki jih ima Komisija na dan, ko je Sklep 2001/844/ES, ESPJ, Euratom začel veljati, razen tajnih podatkov Euratoma:
(a)
če jih je ustvarila Komisija, še naprej štejejo, da so bili samodejno prerazvrščeni kot RESTREINT UE, razen če se je avtor odločil, da mu po 31. januarju 2002 dodeli drugo stopnjo tajnosti in je o tem obvestil vse naslovnike zadevnega dokumenta;
(b)
če so jih ustvarili avtorji izven Komisije, obdržijo svojo prvotno stopnjo tajnosti in se tako obravnavajo kot tajni podatki EU na enakovredni ravni, razen če se avtor strinja s preklicem ali znižanjem stopnje tajnosti.
Člen 60
Izvedbena pravila in varnostna obvestila
1. Po potrebi bo sprejetje izvedbenih pravil za ta sklep predmet ločenega sklepa Komisije o pooblastitvi člana Komisije, pristojnega za varnostne zadeve, v skladu s poslovnikom.
2. Po tem, ko se ga pooblasti na podlagi zgoraj navedenega sklepa Komisije, lahko član Komisije, pristojen za varnostne zadeve, oblikuje varnostna obvestila, ki navajajo varnostne smernice in najboljše prakse v okviru področja uporabe tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil.
3. Komisija lahko naloge, navedene v prvem in drugem odstavku tega člena, prenese na generalnega direktorja za človeške vire in varnost z ločenim delegiranim sklepom v skladu s poslovnikom.
Člen 61
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 13. marca 2015