ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 907/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с разплащателните агенции и други органи, финансовото управление, уравняването на сметки, обезпеченията и използването на еврото
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти на Съвета (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 (1), и по-специално член 8, параграф 1, член 40, член 46, параграфи 1, 2, 3, и 4, член 53, параграф 3, член 57, параграф 1, член 66, параграф 3, член 79, параграф 2, член 106, параграфи 5 и 6 и член 120 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 се определят основните разпоредби относно, inter alia, акредитацията на разплащателните агенции и координиращите органи, задълженията на разплащателните агенции във връзка с публичната интервенция, финансовото управление и процедурите за уравняване на сметки, обезпеченията и използването на еврото. С цел да се гарантира безпрепятственото функциониране на новата нормативна уредба трябва да се приемат някои правила, за да се допълнят разпоредбите, определени с Регламент (ЕС) № 1306/2013 в съответните области. Новите разпоредби следва да заменят съществуващите регламенти (ЕО) № 883/2006 (2), (ЕО) № 884/2006 (3), (ЕО) № 885/2006 (4), (ЕО) № 1913/2006 (5), (ЕО) № 1106/2010 (6) на Комисията и Регламент за изпълнение (ЕО) № 282/2012 (7) на Комисията, които се основават на вече заменени с Регламент (ЕС) № 1306/2013 регламенти на Съвета. За повече яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 883/2006 (ЕО) № 884/2006, (ЕО) № 885/2006, (ЕО) № 1913/2006, (ЕС) № 1106/2010 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012 следва да бъдат отменени.
(2)
В съответствие с член 7 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 разплащателните агенции следва да се акредитират от държавите членки само ако отговарят на определени минимални условия, установени на равнището на Съюза. Тези критерии следва да обхващат четири основни области: вътрешната среда, контролните дейности, информацията и комуникацията, както и мониторинга. Държавите членки следва да могат да определят допълнителни условия за акредитиране, съобразени със специфични характеристики на дадена разплащателна агенция. Освен това следва да се определят подробни разпоредби по отношение на критериите за акредитиране на координиращите органи, посочени в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(3)
Мерките за публична интервенция могат да се финансират само ако съответните разходи се извършват от разплащателните агенции, определени от държавите членки като отговорни за някои задължения по отношение на публичната интервенция. В съответствие с член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 обаче изпълнението на задачи, по-специално такива, които са свързани с управлението и проверката на мерки за интервенция, с изключение на изплащането на помощи, може да се делегира. Следва да има възможност няколко разплащателни агенции да изпълняват тези задачи. Следва също така да се разпореди управлението на някои мерки за публично съхранение да може да се повери на трети страни - публични или частни структури, под отговорността на разплащателната агенция. Поради това е уместно да се уточни обхватът на отговорността на разплащателните агенции в този контекст, да се уточнят техните задължения и да се определи при какви условия и според кои правила управлението на някои мерки по публично съхранение може да се повери на трети страни - публични или частни структури. В този случай следва да се предвиди, че съответните органи трябва да действат съгласно договор въз основа на общи задължения и принципи, които следва да бъдат определени.
(4)
По отношение на ЕФГЗ в законодателството на Съюза в областта на селското стопанство са предвидени крайни срокове за изплащане на помощите на бенефициерите, които следва да се спазват от държавите членки. Плащанията, извършени извън тези срокове, за които закъснението е необосновано, се считат за нередовни плащания и поради това не подлежат на възстановяване от Комисията, както е предвидено в член 40 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Анализът на забавените плащания на помощ от страна на държавите членки показва, че някои от тях се дължат на допълнителни проверки на държавите членки, които се отнасят до спорни искове, жалби и други национални съдебни спорове. В съответствие с принципа на пропорционалност по отношение на разходите следва да се определи фиксиран марж, в рамките на който да не се намаляват месечните плащания в тези случаи. Освен това при надхвърляне на този марж, с цел финансовото въздействие да се намали пропорционално на констатираното закъснение на плащането, следва да се предвиди възможността Комисията да прилага степенувано намаляване на плащанията от страна на Съюза в зависимост от продължителността на констатираното просрочване на плащането. Плащането на помощта преди най-ранната възможна дата за плащане, предвидена в съюзното законодателство в областта на селското стопанство, не може да бъде обосновано със същите причини, както при плащанията след най-късната дата за плащане. Поради това за тези ранни плащания не следва да бъде предвидено пропорционално намаление. Следва обаче да се предвиди изключение за случаите, в които в законодателството в областта на селското стопанство се предвижда авансово плащане до определен максимален размер.
(5)
Комисията извършва месечни или периодични плащания в полза на държавите членки въз основа на предоставените от тях декларации за разходи. Тя следва обаче да вземе предвид приходите на разплащателните агенции за сметка на бюджета на Съюза. В тази връзка е необходимо да се определят условията, при които следва да се извърши известно прихващане между някои видове разходи и приходи, осъществени по линия на ЕФГЗ и ЕЗФРСР.
(6)
В случай че бюджетът на Съюза не е приет до началото на финансовата година, по силата на член 16, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (8) плащанията може да се извършват по глави с месечна периодичност до максимален размер от една дванадесета от предвидените по съответната глава бюджетни кредити за предходната финансова година. С цел справедливото разпределение на наличните бюджетни кредити между държавите членки е необходимо в този случай да се предвиди месечните плащания по линия на ЕФГЗ и междинните плащания по линия на ЕЗФРСР да се извършват до определен процент от разходите, декларирани от всяка държава членка, а непокритата в рамките на съответния месец разлика да се пренасочи с решение на Комисията към следващото месечно или междинно плащане.
(7)
Приложимите валутни курсове следва да се определят в зависимост от съществуването или не на правопораждащ факт в секторното законодателство в областта на селското стопанство. С цел държавите членки, които не са приели еврото, да не прилагат различни валутни курсове, при осчетоводяването в парична единица, различна от еврото, на приходите или помощите, изплатени на бенефициерите - от една страна, и от друга страна - в декларациите за разходите от разплащателните агенции, съответните държави членки следва да прилагат същия валутен курс за декларациите на разходите по линия на ЕФГЗ, като използвания при получаването на тези приходи или извършването на плащанията към бенефициерите. Освен това с цел опростяване на административните формалности по отношение на възстановяването на разходи, свързани с няколко операции, следва да се предвиди единен валутен курс при осчетоводяването на тези възстановени разходи.
(8)
С цел да се даде възможност на Комисията да проверява, че държавите членки спазват задължението си да защитават финансовите интереси на Съюза и да се гарантира ефективното прилагане на процедурата за уравняване по съответствие, предвидена в член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да бъдат определени разпоредби относно критериите и методологията за прилагане на корекции. Следва да бъдат определени различните видове корекции, посочени в член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и да бъдат установени принципи за това как ще се вземат под внимание обстоятелствата на съответния случай с цел да се определят сумите на корекцията. Освен това следва да бъдат определени правила за това как възстановените от държавите членки разходи на бенефициерите ще се добавят към фондовете.
(9)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 се предвижда проверка на търговските документи на субектите, които получават или извършват плащания, свързани пряко или косвено със системата за финансиране на ЕФГЗ, с цел да се установи дали транзакциите, представляващи част от системата за финансиране на ЕФГЗ, действително са били извършени и дали са били изпълнени правилно. Уместно е от прилагането на посочения регламент да се изключат онези мерки, чието естество не позволява последващ контрол чрез проверки на търговските документи, както и мерките, при които плащанията се извършват на площ или не са свързани с търговски документи, които могат да бъдат проверявани.
(10)
В редица разпоредби в законодателството на Съюза в областта на селското стопанство се предвижда предоставяне на обезпечение, с което се гарантира изплащането на дължимата сума при неспазване на задължение. Опитът показва обаче, че това изискване на практика се тълкува по много различни начини. Поради това с цел да се избегнат неравностойни условия на конкуренция, следва да бъдат определени приложимите към това изискване условия.
(11)
Разходите по внасянето на обезпечение за лицето, внасящо обезпечението, както и за компетентния орган, могат да се окажат непропорционални спрямо сумата, чието плащане е гарантирано с обезпечението, ако тази сума е под определен размер. Поради това компетентните органи следва да имат право да отменят изискването за обезпечение за плащане на сума под този размер. Освен това компетентните органи следва да бъдат оправомощени да отменят изискването за обезпечение, ако статутът на лицето, отговорно за изпълнение на задълженията, прави това изискване ненужно.
(12)
Компетентният орган следва да има право да откаже предложено обезпечение, ако прецени, че е незадоволително.
(13)
С Регламент (ЕС) № 1306/2013 се въвеждат по-строги разпоредби, които изискват внасянето на обезщетение, с което се гарантира изплащането на дължимата сума при неспазване на задължение. Тази единна хоризонтална нормативна уредба следва да бъде допълнена с единни правила за случаите на непреодолима сила, на задържане или освобождаване на обезпечението. Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията (9) и Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията (10) съдържат правила за освобождаването и задържането на обезпеченията при режима на лицензии и при режима на възстановяванията при износ. Новите правила, предвидени в настоящия регламент, следва да се прилагат и по отношение на тези области. От съображения за яснота и правна сигурност съответните разпоредби на регламенти (ЕО) № 376/2008 и (ЕО) № 612/2009 следва да бъдат заличени.
(14)
В Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012 бе направено разграничение между главни, вторични и подчинени изисквания, докато ограничен брой регламенти на Комисията се отнасят само до първичните изисквания. При неизпълнение на дадено изискване обезпечението е било задържано в пълен или в размер, пропорционален на обезпечението, което го гарантира, определен въз основа на сложни методи на изчисление. При спазване на принципа на пропорционалност следва да се прилага опростен подход във връзка със задържането на обезпечения в случаи, когато дадено задължение не е изпълнено, не е изпълнено в срок, както и ако доказателството за изпълнението му не е представено в определения срок.
(15)
В редица разпоредби в законодателството на Съюза в областта на селското стопанство се предвижда дадено обезпечение да бъде задържано при нарушение на обезпечено задължение, без да се прави разлика между видовете нарушения. В интерес на равнопоставеността следва да се направи ясно разграничение между последиците от нарушение на различни задължения. По-специално следва да се предвиди разпоредба в някои конкретни случаи да се задържа само част от обезпечението.
(16)
Последиците от неизпълнение на дадено задължение не следва да бъдат разграничавани в зависимост от това дали е получено или не авансово плащане. Съответно дадените срещу авансови плащания обезпечения следва да се уреждат в отделни разпоредби.
(17)
Следва да бъдат установени правопораждащите факти за валутните курсове, приложими в различните случаи, които възникват в рамките на секторното законодателство в областта на селското стопанство, без да се засягат специфичните определения или изключения, предвидени в разпоредбите за съответните сектори въз основа на критериите по член 106, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(18)
За всички цени или суми, които трябва да бъдат определени в рамките на търговията с трети държави, приемането на митническата декларация е правопораждащият факт, който е най-подходящ за постигането на съответната търговска цел. Същото се отнася за възстановяванията при износ и за определянето на входната цена на плодовете и зеленчуците в Съюза, по която продуктите се класират в Общата митническа тарифа. Ето защо този правопораждащ факт следва да бъде приет.
(19)
При възстановявания при производство правопораждащият факт за валутния курс по правило е свързан с изпълнението на някои специфични формални изисквания. С цел хармонизиране на разпоредбите следва да бъде предвидено като правопораждащ факт да бъде определено настъпването на датата, на която се декларира, че продуктите са достигнали изискваното местоназначение, когато има такова изискване за местоназначението, а във всички останали случаи - приемането на заявлението за изплащане на сумата за възстановяване от разплащателната агенция.
(20)
При помощта, която се предоставя за количество търгуван продукт или продукт за използване по определен начин, задължението, което трябва да бъде спазено за целите на предоставянето на помощта, е факт, който гарантира, че въпросните продукти се използват по съответния начин. Придобиването на продуктите от съответния оператор е предпоставка, която позволява на компетентните органи да извършват необходимите проверки или ревизии на сметките на оператора, и гарантира еднакво третиране на досиетата. Ето защо правопораждащият факт за валутния курс следва да бъде определен в зависимост от придобиването на продуктите.
(21)
При другите видове помощи, предоставяни в сектора на селското стопанство, случаите могат да са коренно различни. Въпреки това такива помощи винаги се предоставят по заявление и в сроковете, установени от законодателството. Ето защо в този случай като правопораждащ факт за валутния курс следва да бъде определено настъпването на крайния срок за подаване на заявленията.
(22)
По отношение на подпомагането, помощите и премиите за лозаро-винарския сектор правопораждащият факт за валутния курс следва да бъде свързан - в зависимост от ситуацията - с началната дата на винарската година, със завършването на определени операции или с настъпването на определена дата. Ето защо правопораждащият факт, който трябва да се вземе предвид, следва да бъде определен за всеки отделен случай.
(23)
Обстоятелствата, които трябва да бъдат отчетени при определянето на правопораждащия факт, се различават много в отделните сектори. Поради това правопораждащият факт следва да бъде определен според особеностите на всеки отделен случай и мерките за съответните селскостопански сектори, по-конкретно за помощите за сектора на млякото и млечните продукти, схемата за предлагане на плодове в училищата, сектора на захарта, мерките за насърчаване, някои мерки за сектора на плодовете и зеленчуците.
(24)
По отношение на сумите със структурен или екологичен характер, посочени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), и сумите, които са одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (12) и за които плащанията се осигуряват по програмите за развитие на селските райони, одобрени съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013, се определят за пазарна година или за календарна година. Следователно търговската цел е постигната, ако правопораждащият факт за валутния курс е установен за съответната година. Въз основа на това като правопораждащ факт следва да бъде определено настъпването на 1 януари на годината, през която е взето решението за отпускане на помощта.
(25)
По отношение на авансовите плащания и обезпеченията сумите за плащане или гарантираните суми се определят в евро съгласно секторното законодателство в областта на селското стопанство. Ето защо валутният курс, който се прилага за тези суми, трябва да бъде определен към дата, близка до датата на авансовото плащане или към датата, на която е предоставено обезпечението. Ако се използват обезпеченията, стойността на тези обезпечения трябва също така да покрива всички рискове, за които са учредени. При тези обстоятелства правопораждащият факт за валутния курс следва да бъде определен в зависимост или от деня, в който е фиксирана сумата на авансовото плащане или е внесено обезпечението, или от датата, на която те са платени.
(26)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (13) Комисията автоматично отменя бюджетен кредит, който не е използван по линия на програма за развитие на селските райони за периода 2007-2013 г., в края на втората година, следваща годината, в която е поето бюджетното задължение. В Регламент (ЕС) № 1306/2013 правилото е променено, като се предвижда, че бюджетният кредит отпада автоматично в края на третата година, следваща годината, в която е поето бюджетното задължение. От съображения за последователност правилото N+2 следва да продължи да се прилага за програмите за развитие на селските райони за периода 2007-2013 г. и следва да се предвиди съответно преходно правило. По същия начин междинните плащания по линия на програмите за развитие на селските райони за периода 2007-2013 г. следва да продължат да се определят според общия размер на приноса на ЕЗФРСР за всеки отделен приоритет за целия срок на изпълнение на съответната програма. Освен това с цел последователност в управлението на тези програми настоящите преходни разпоредби следва да се прилагат от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
РАЗПЛАЩАТЕЛНИ АГЕНЦИИ И ДРУГИ ОРГАНИ
Член 1
Условия за акредитиране на разплащателните агенции
1. Както е определено в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, в хода на извършване на управление и контрол на разходите разплащателните агенции предоставят достатъчно гаранции по отношение на извършваните от тях плащания, както и относно предаването и съхраняването на информация, че:
а)
преди разрешаване на плащането се проверява допустимостта на исканията, а в рамките на развитието на селските райони - и процедурата за отпускане на помощи, както и тяхното съответствие с разпоредбите на Съюза;
б)
се водят точни и изчерпателни отчети за извършените плащания;
в)
се извършват проверките, определени в законодателството на Съюза;
г)
се представят изискваните документи в сроковете и във вида, регламентирани в разпоредбите на Съюза;
д)
документите са достъпни и се съхраняват по начин, който гарантира тяхната пълнота, валидност и четливост, включително по отношение на електронните документи по смисъла на разпоредбите на Съюза.
2. Държавите членки акредитират като разплащателни агенции отдели или органи, които отговарят на условията по параграф 1. Освен това, за да бъде акредитирана, разплащателната агенция трябва да разполага с административна организация и система за вътрешен контрол, които отговарят на критериите, установени в приложение I („условия за акредитиране“), по отношение на:
а)
вътрешната среда;
б)
контролните дейности;
в)
информацията и комуникацията, и
г)
мониторинга.
Държавите членки могат да определят допълнителни условия за акредитиране с цел да се отчете размерът, отговорностите и други особености на разплащателната агенция.
Член 2
Условия за акредитиране на координиращите органи
1. Ако има повече от една акредитирана разплащателна агенция, в съответствие с член 7, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 с официален акт на равнище министри съответната държава членка взима решение относно акредитирането на координиращия орган, след като се е уверила, че административните правила на този орган предлагат достатъчни гаранции, че той е в състояние да изпълнява задачите, посочени в този член.
2. За да бъде акредитиран, координиращият орган следва да е въвел процедурите, които гарантират, че:
а)
декларациите до Комисията са въз основа на информация от надлежно оторизирани източници;
б)
декларациите до Комисията са надлежно одобрени преди изпращането им;
в)
в подкрепа на информацията, изпратена на Комисията, има възможност за реално одиторско проследяване;
г)
запис на получената и предадената информация се съхранява надеждно на хартиен носител или в електронен формат.
Член 3
Задължения на разплащателната агенция по отношение на публичната интервенция
1. Разплащателните агенции, посочени в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, управляват и упражняват контрол върху поверените им операции, свързани с мерките за интервенция под формата на публично съхранение, при определените в приложение II към настоящия регламент условия, както и, ако е необходимо, в секторното законодателство в областта на селското стопанство, по-специално въз основа на минималната честота на проверките, установена в посоченото приложение.
Разплащателните агенции могат да делегират правомощията си в тази връзка на интервенционни агенции, които отговарят на условията за одобрение, определени в точка 1.В от приложение I към настоящия регламент, или да осъществяват дейност чрез други разплащателни агенции.
2. Без да се засяга цялостната им отговорност по отношение на публичното съхранение, разплащателните агенции или интервенционните агенции могат:
а)
да поверят управлението на някои мерки за публично съхранение на физически или юридически лица, съхраняващи закупени селскостопански продукти, („оператори на складове“).
б)
да възложат за определено време на физически или юридически лица да извършват някои специфични задачи, определени в секторното законодателство в областта на селското стопанство.
В случаите, когато разплащателните агенции поверят управлението на операторите на складове, както е посочено в буква а) от първа алинея, управлението се извършва съгласно договори за съхранение въз основа на задълженията и общите принципи, изложени в приложение III.
3. Задълженията на разплащателните агенции по отношение на публичното съхранение са по-специално, както следва:
а)
да водят отчети за складова наличност и финансови отчети за всеки продукт, обхванат от мярка за интервенция, включваща публично съхранение, въз основа на операциите, които извършват от 1 октомври на дадена година до 30 септември на следващата година - период, наричан по-долу „отчетна година“;
б)
да водят актуален списък на операторите на складове, с които са сключили договори за публично съхранение. Този списък съдържа позовавания, които позволяват точното определяне на всички пунктове на съхранение, капацитета им, броя на складовете, хладилните складове и силозите, както и чертежи и схеми за тях;
в)
да предоставят на Комисията стандартните договори, използвани за публично съхранение, утвърдените правила за приемането, съхранението и изтеглянето на продукти от складовете на операторите на складове, както и приложимите правила по отношение на отговорността на операторите на складове;
г)
да водят централизирани отчети за складова наличност в електронен формат за всички складови наличности, в които са обхванати всички места за съхранение, всички продукти и всички количества и качества на различните продукти, като във всеки отделен случай се уточнява теглото (нето и бруто, когато е приложимо) или обемът;
д)
да извършват всички операции по съхранение, запазване, транспорт или прехвърляне на интервенционните продукти в съответствие със законодателството на Съюза и националното законодателство, без да се засяга отговорността на купувачите, на другите разплащателни агенции, участващи в операцията, както и на всяко друго лице, което действа по указания в това отношение;
е)
да извършват проверки на нередовни интервали и без предварително предупреждение през цялата година на местата, където се съхраняват складовите наличности за интервенция. При условие че не е застрашена целта на контрола обаче, може да бъде пратено уведомление, строго ограничено до минималния необходим срок. Подобно уведомление не превишава 24 часа, с изключение на надлежно обосновани случаи;
ж)
да извършват годишна инвентаризация в съответствие с член 4.
Когато в дадена държава членка управлението на отчетите за публично съхранение на един или повече продукти се извършва от повече от една разплащателна агенция, отчетите за складова наличност и финансовите отчети, посочени в букви а) и г), се консолидират на равнището на държавата членка преди съответната информация да се съобщи на Комисията.
4. Разплащателните агенции предприемат всички необходими стъпки, за да се гарантира:
а)
че продуктите, обхванати от мерките за интервенция на Съюза, се запазват правилно, чрез проверка на качеството на съхраняваните продукти поне веднъж годишно;
б)
цялостността на складовите наличности за интервенция.
5. Разплащателните агенции незабавно информират Комисията:
а)
за случаите, когато удължаването на срока на съхранение на даден продукт би довело до развалянето му;
б)
за количествени загуби или разваляне на продукта поради природни бедствия.
Ако са приложими ситуациите, посочени в букви а) и б) от първа алинея, Комисията взема подходящото решение:
а)
по отношение на ситуациите, посочени в буква а) от първата алинея - в съответствие с процедурата за разглеждане, определена в член 229, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14);
б)
по отношение на ситуациите, посочени в буква б) от първата алинея - в съответствие с процедурата за разглеждане, определена в член 116, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. Разплащателните агенции носят всички финансови последици от лошото съхранение на продукти, обхванати от мерки за интервенция на Съюза, по-специално в резултат на неподходящи методи на съхранение. Без да се засяга правото за предявяване на иск срещу операторите на складове, разплащателните агенции носят финансова отговорност, ако не изпълнят ангажиментите или задълженията си.
7. Разплащателните агенции осигуряват непрекъснат достъп - по електронен път или на място в разплащателните агенции -до отчетите за публично съхранение и всички документи, договори и досиета, съставени или получени в рамките на операции по интервенция, на представители на Комисията или на лица, упълномощени от Комисията.
Член 4
Инвентаризация
1. През всяка отчетна година разплащателните агенции извършват инвентаризация на всеки продукт, който е бил предмет на интервенция от Съюза.
Те сравняват резултатите от инвентаризацията със счетоводните данни. Всички установени разлики в количествата и сумите вследствие на разлики в качеството, установени по време на проверки, се отчитат в съответствие с приетите разпоредби въз основа на член 46, параграф 6, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. За целите на параграф 1 липсващите количества вследствие на нормални операции по съхранение са равни на разликата между теоретичната складова наличност, установена от инвентарните списъци, от една страна, и действителната физическа складова наличност, установена въз основа на инвентаризацията, предвидена в параграф 1, или складовата наличност, посочена като оставаща в счетоводните книги, след изчерпване на физическата складова наличност на даден склад, от друга страна, и са съобразени с границите на отклонение, установени в приложение IV.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
Член 5
Неспазване на последния срок за плащане
1. По отношение на ЕФГЗ в съответствие с изключенията, посочени в член 40, първа алинея на Регламент (ЕС) № 1306/2013, и в съответствие с принципа за пропорционалност направените след изтичането на сроковете за плащане разходи са допустими за плащания от страна на Съюза съгласно условията, определени в параграфи 2 до 6 от настоящия член.
2. Ако направените след сроковете за плащане разходи не надхвърлят 5 % от тези, направени в срок, не се прави намаление на месечните плащания.
Ако направените след сроковете за плащане разходи надхвърлят прага от 5 %, всички разходи, направени със закъснение, се намаляват в съответствие със следните разпоредби:
а)
разходите, направени през първия месец след месеца, в който е изтекъл срокът за плащане, се намаляват с 10 %,
б)
разходите, направени през втория месец след месеца, в който е изтекъл срокът за плащане, се намаляват с 25 %;
в)
разходите, направени през третия месец след месеца, в който е изтекъл срокът за плащане, се намаляват с 45 %;
г)
разходите, направени през четвъртия месец след месеца, в който е изтекъл срокът за плащане, се намаляват със 70 %;
д)
разходите, направени по-късно от четвъртия месец след месеца, в който е изтекъл срокът за плащане, се намаляват със 100 %.
3. Чрез дерогация от параграф 2 по отношение на преките плащания, попадащи под тавана, посочен в член 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), се прилагат следните условия:
а)
ако прагът, посочен в параграф 2, първа алинея, не е използван изцяло, по отношение на календарна година N, за извършените до 15 октомври на година N+1 плащания и оставащата част от прага надхвърля 2 %, оставащата част се намалява на 2 %;
б)
През дадена финансова година N + 1 преките плащания, различни от плащанията, предвидени в Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16) и в Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17), по отношение на календарните години N-1 или по-рано, извършени след крайния срок за плащане, ще бъдат допустими за финансиране от ЕФГЗ само ако общата сума на преките плащания, извършени в рамките на финансова година N+1, където е приложимо, коригирани за суми преди корекцията, предвидена в член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не надхвърля тавана, посочен в приложение III към Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на календарната година N, в съответствие с член 7 от посочения регламент.
в)
разходите, надхвърлящи посочените в буква а) или б) ограничения, се намаляват със 100 %.
Сумите на възстановяванията, посочени в член 26, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не се вземат предвид, за да се провери спазването на условието, посочено в точка б) от алинея първа на настоящия параграф.
4. Комисията прилага различни срокове от определените в параграфи 2 и 3 и/или по-ниско или нулево процентно намаляване, ако има специални условия за управление на определени мерки или ако държавите членки са представили основателни причини за това.
Първа алинея не се прилага обаче за разходите, надхвърлящи посочения в параграф 3, буква б) лимит.
5. Проверките на спазването на сроковете за плащане в рамките на месечните плащания се извършват двукратно за една финансова година:
а)
за разходите, направени до 31 юли;
б)
за разходите, направени до 15 октомври.
Всяко просрочване на сроковете през август, септември и октомври се взема предвид в решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. Посочените в този член намаления се прилагат без да се засяга последващото решение за уравняването по съответствие, както е посочено в член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 6
Неспазване на най-ранната дата на плащане
Що се отнася до ЕФГЗ, ако на държавите членки е разрешено да отпускат авансови плащания до определен максимален размер преди най-ранната дата на плащане, определена в секторното законодателство в областта на селското стопанство, всички разходи, изплатени над тази максимална сума, се считат за разходи, направени преди най-ранната дата на плащане. В съответствие с изключенията, посочени в член 40, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 обаче, тези разходи са допустими за плащания в Съюза след намаление от 10 %.
Член 7
Изравняване от разплащателните агенции
1. С решението си относно месечните плащания, което се приема съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, Комисията извършва плащане на остатъка от декларираните от всяка държава членка разходи, намален с целевите приходи, които съответната държава членка е включила в същата декларация за разходите. Това изравняване се счита за равностойно на събиране на съответните приходи.
Бюджетните кредити за поети задължения и бюджетните кредити за плащания, генерирани от целевите приходи, са открити от момента, в който приходите бъдат прехвърлени към бюджетните линии. В съответствие с разпоредбите, определени в член 43, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, отпускането на средствата се извършва при осчетоводяването на целевите приходи в рамките на два месеца след получаване на отчетите на държавите членки.
2. Ако сумите по член 43, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 са били задържани преди изплащането на помощта, във връзка с която са установени нередности или небрежност, те се приспадат от съответния разход.
3. Размерът на участието по линия на ЕЗФРСР, възстановяван от бенефициерите в рамките на съответната програма за развитие на селските райони за референтния период, се приспада от сумите за изплащане от ЕЗФРСР в декларациите за разходи за споменатия период.
4. По-голямата или по-малката сума, която евентуално се получава от уравняването на сметките съгласно член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и която може да се използва повторно за програмата за развитие на селските райони, се добавя или изважда от размера на участието на ЕЗФРСР при изготвянето на първата декларация след решението за уравняване на сметките.
5. Финансирането от ЕФГЗ е равно на разходите, изчислени въз основа на съобщената от разплащателната агенция информация, след приспадане на натрупаните от мерките за интервенция приходи, валидирани от установената от Комисията компютризирана система и включени от разплащателната агенция в декларацията ѝ за разходи.
Член 8
Късно приемане на бюджета на Съюза
1. Що се отнася до ЕФГЗ, ако бюджетът на Съюза не е приет до началото на бюджетната година, месечните плащания, посочени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се предоставят като процент на декларираните от всяка държава членка разходи, който се определя за всяка глава на бюджета и в рамките на границите, определени в член 16 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Комисията взема предвид невъзстановения на държавите членки остатък, при решенията за следващите възстановявания на разходи.
2. Що се отнася до ЕЗФРСР, ако бюджетът на Съюза не е приет до началото на бюджетната година:
а)
Междинните плащания, посочени в член 36 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се предоставят пропорционално на разполагаемите кредити като процент от декларациите за разходи, получени за всяка програма за развитие на селските райони. Комисията взема предвид невъзстановения на държавите членки остатък при следващи междинни плащания.
б)
По отношение на бюджетните задължения, посочени в член 33 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за първите годишни вноски след приемане на програмите за развитие на селските райони се спазва редът за приемане на тези програми. Бюджетните задължения за следващите годишни вноски се изпълняват по реда на изчерпване на средствата по тези задължения от програмите. Комисията може да направи частични годишни вноски за програмите за развитие на селските райони, ако наличните бюджетни кредити за поети задължения са ограничени. Оставащите средства за тези програми се поемат като задължение на първо място, след като допълнителните бюджетни кредити за поети задължения са налице.
Член 9
Отсрочване на месечните плащания
След като информира заинтересованите държави членки, Комисията може да забави месечните плащания, посочени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 до държавите членки, в случай че съобщенията, посочени в член 102, параграф 1, буква в), подточки i) и ii) от този регламент, се предоставят със закъснение или съдържат несъответствия, изискващи допълнителни проверки.
Член 10
Временно преустановяване на плащанията в случай на закъснение
1. Временното преустановяване на плащанията по член 42 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага спрямо всички мерки, изброени в приложение V към настоящия регламент.
2. По отношение на разходите по ЕФГЗ се прилагат следните ставки на временно преустановяване на плащания:
а)
ако резултатите от контрола не са били изпратени до 15 октомври, 1 % от разходите, за които съответната информация не е била изпратена навреме;
б)
ако резултатите от контрола не са били изпратени до 1 декември, 1,5 % от разходите, за които съответната информация не е била изпратена навреме.
3. По отношение на разходите по ЕЗФРСР се прилагат следните ставки на временно преустановяване на плащанията:
а)
ако резултатите от контрола не са били изпратени до 15 октомври, 1 % от разходите, за които съответната информация не е била изпратена навреме;
б)
ако резултатите от контрола не са били изпратени до 15 януари, 1,5 % от разходите, за които съответната информация не е била изпратена навреме.
Член 11
Приложим валутен курс за изготвяне на декларациите за разходи
1. В съответствие с член 106, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на ЕФГЗ при изготвянето на декларациите си за разходи държавите членки, които не са приели еврото, прилагат същия валутен курс, който са използвали при извършването на плащанията към бенефициерите или при получаването на приходите в съответствие с глава V и секторното законодателство в областта на селското стопанство. За решенията за уравняване, посочени в членове 51 и 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, държавите членки използват първия валутен курс, установен от Европейската централна банка след датата на приемане на такова решение.
В случаи, различни от посочените в първа алинея, по-специално по отношение на програми за насърчаване, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 3/2008 на Съвета (18), за мерки за насърчаване в лозаро-винарския сектор, както и за операциите, за които в секторното законодателство в областта на селското стопанство не е предвиден правопораждащ факт, приложимият валутен курс е предпоследният валутен курс, установен от Европейската централна банка преди месеца, по отношение на който са декларирани разходите или целевите приходи.
2. По отношение на програмите за развитие на селското стопанство при изготвянето на декларациите си за разходи държавите членки, които не са част от еврозоната, прилагат за всяка операция по плащане или възстановяване предпоследния валутен курс, установен от Европейската централна банка преди месеца, в който са регистрирани операциите в счетоводните книги на разплащателната агенция.
ГЛАВА III
УРАВНЯВАНЕ НА СМЕТКИ И ДРУГИ ПРОВЕРКИ
Член 12
Критерии и методология за прилагане на корекциите в рамките на уравняването по съответствие
1. С цел вземане на решение в съответствие с член 52, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 относно сумите, които да бъдат изключени от финансиране от Съюза, Комисията прави ясна разлика между сумите или частите от суми, определени като неправомерно изразходвани, и сумите, определени чрез екстраполирани или фиксирани корекции.
За целите на определянето на сумите, които да бъдат изключени от финансиране от Съюза, когато бъде установено, че разходите не са били направени в съответствие със законодателството на Съюза, а по отношение на ЕЗФРСР - в съответствие с приложимото съюзно и национално законодателство, Комисията използва собствените си констатации и взема под внимание предоставената от държавите членки информация в рамките на процедурата за уравняване по съответствие съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Комисията решава кои суми трябва да бъдат изключени от финансиране чрез определяне на неправомерно изразходваните суми само ако тези суми могат да бъдат определени чрез пропорционални усилия. Когато не е възможно чрез пропорционални усилия Комисията да определи неправомерно изразходваните суми, държавата членка може в рамките на определените срокове в хода на процедурата за уравняване по съответствие да предостави данни относно проверката на тези суми въз основа на анализ на всеки отделен случай, при който има възможност да е направен пропуск. Проверката обхваща всички разходи, направени в нарушение на приложимото право и за сметка на бюджета на Съюза. Предоставените данни включват всички отделни суми, които са счетени за недопустими поради съответния пропуск.
3. Ако не е възможно неправомерно изразходваните суми да бъдат определени в съответствие с параграф 2, Комисията може да установи сумите, които трябва да бъдат изключени, чрез ектраполирани корекции. За да се даде възможност на Комисията да установи съответните суми в сроковете, предвидени от Комисията в хода на процедурата за уравняване по съответствие, държавите членки могат да представят на Комисията изчисления на сумите, които трябва да бъдат изключени от финансиране от Съюза, чрез екстраполиране със статистически инструментариум на резултатите от проверките, направени на представителна извадка от тези случаи. Извадката трябва да бъде от генералната съвкупност, за която има основателни очаквания, че може да съдържа същия пропуск.
4. С оглед да се вземат под внимание представените от държавите членки резултати от изчисленията, посочени в параграфи 2 и 3, Комисията има право да:
а)
направи оценка на методите за изчисляване или екстраполация, които държавите членки трябва да опишат ясно;
б)
провери представителността на извадката по параграф 3;
в)
провери съдържанието и резултатите от представеното ѝ изчисление или екстраполация;
г)
получи достатъчно и подходящи одитни доказателства по отношение на изходните данни.
5. При прилагането на параграф 3 държавите членки могат да използват контролните статистически данни на разплащателните агенции, потвърдени от сертифициращия орган, или определеното от този орган ниво на грешките в контекста на одита му, посочен в член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, при следните условия:
а)
Комисията е удовлетворена от работата, извършена от сертифициращите органи, както по отношение на одитната стратегия, така и по отношение на съдържанието, обхвата и качеството на същинската одитна дейност;
б)
обхватът на работата на сертифициращите органи е съобразен с обхвата на съответното проучване във връзка с уравняването по съответствие, по-специално що се отнася до мерките или схемите;
в)
взет е под внимание размерът на санкциите, които е трябвало да бъдат наложени.
6. Ако не са изпълнени условията, посочени в параграфи 2 и 3, за установяване на сумите, които трябва да бъдат изключени, или ако естеството на случая не позволява сумите да бъдат установени въз основа на посочените параграфи, Комисията прилага подходящи фиксирани корекции, като надлежно отчита естеството и тежестта на нарушението и своята оценка на риска от финансовата вреда, причинена на Съюза.
Нивото на фиксираната корекция се определя, като се взема предвид по-специално видът на установения пропуск. За тази цел пропуските при прилагането на мерките за контрол се разделят на пропуски, установени при основни проверки, и на такива при спомагателни проверки, както следва:
а)
Основните проверки са административните проверки и проверките на място, необходими за определяне на допустимостта на помощта и съответната приложимост на намаления и санкции;
б)
Спомагателни проверки са всички останали административни дейности, необходими за правилното обработване на исканията.
Ако в рамките на една и съща процедура за уравняване по съответствие бъдат установени различни случаи на нарушения, които поотделно изискват различни фиксирани корекции, тогава се прилага най-високото ниво на фиксирана корекция.
7. При определянето на нивото на фиксираните корекции Комисията по-специално взема под внимание следните обстоятелства, сочещи към по-сериозни пропуски, които предполагат и по-висок риск от загуба за сметка на бюджета на Съюза:
а)
една или няколко от основните проверки не са извършени, или са извършвани толкова некачествено или толкова рядко, че могат да бъдат определени като недостатъчно ефективни за определянето на допустимостта на искането или за предотвратяването на нередностите; или
б)
открити са три или повече пропуска по отношение на една и съща система за контрол; или
в)
установено е, че държавата членка не прилага контролна система или че са налице сериозни пропуски в нейното действие, както и че има доказателства за много нередности и небрежност в борбата с неправомерните практики или злоупотреби; или
г)
спрямо съответната държава членка вече е била прилагана корекция за подобни пропуски в същия сектор - след проверка от Комисията за всякакви коригиращи или компенсаторни мерки, които вече са предприети от държавата членка.
8. Ако държавата членка представи определени обективни сведения, които не отговарят на условията, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, но които показват, че максималната загуба за фондовете се ограничава до размер, по-нисък от размера на загубата, която би възникнала при прилагането на по-ниска от предложената фиксирана ставка, Комисията използва по-ниската фиксирана ставка при определяне на сумите, които трябва да бъдат изключени от финансирането от Съюза в съответствие с член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
9. От сумата, която Комисията е решила да се изключи от финансирането от Съюза в съответствие с член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се приспадат възстановените суми, събрани от държавата членка от бенефициерите и начислени в полза на фонда преди крайната дата, която се определя от Комисията в хода на процедурата за уравняване по съответствие.
Член 13
Задължение след процедури по възстановяване
След приключването на процедурите по възстановяване, посочени в член 54, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, държавите членки:
а)
разпределят към ЕФГЗ петдесет процента от възстановените суми след приспадане на разходите за възстановяване, както е предвидено в член 55, параграф 2 от посочения регламент;
б)
разпределят към ЕЗФРСР петдесет процента от сумите, възстановени след приключването на програмата за развитие на селските райони или преди приключването на съответната програма, но които не са били преразпределени в съответствие с член 56 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 14
Проверка на трансакциите
Системата за проверка на трансакциите, установена в дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не се прилага спрямо мерките, представени в приложение VI към настоящия регламент.
ГЛАВА IV
ОБЕЗПЕЧЕНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и използвани термини
Член 15
Обхват
Настоящата глава се прилага във всички случаи, в които секторното законодателство в областта на селското стопанство предвижда обезпечение, дори когато специфичният термин „обезпечение“ не е употребен.
Настоящата глава не се прилага за обезпечения, с които се гарантира плащането на вносните и износните мита, посочени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (19).
Член 16
Термини, използвани в настоящата глава
За целите на настоящата глава:
а)
„компетентен орган“ е страната, оправомощена да приеме обезпечението или страната, оправомощена да вземе решение в съответствие със съответния регламент за освобождаването или задържането на обезпечението;
б)
„блоково обезпечение“ е обезпечение, предоставяно на компетентния орган с цел осигуряване на изпълнението на повече от едно задължение;
в)
„съответната част от гарантираната сума“ означава тази част от сумата, съответстваща на количеството, за което е било нарушено дадено изискване.
РАЗДЕЛ 2
Изискване за обезпечение
Член 17
Отговорна страна
Обезпечението се предоставя от или от името на страната, отговорна да изплати дължимата парична сума при неизпълнение на задължение.
Член 18
Отмяна на изискването за обезпечение
1. Компетентният орган може да отмени изискването за обезпечение в случаите, когато страната, задължена да изпълни поетото задължение, е:
а)
обществена структура, изпълняваща функциите на орган на държавно управление; или
б)
частен орган, изпълняващ функциите, посочени в буква а), под надзора на държавата.
2. Компетентният орган може да отмени изискването за обезщетение, когато размерът на гарантираната сума е по-малък от 500 EUR. В този случай заинтересованата страна се задължава в писмен вид да изплати сума, равна на размера на отмененото обезпечение, ако съответното задължение не бъде изпълнено.
При прилагането на първата алинея стойността на обезпечението се изчислява, като се включват всички съответни задължения, свързани с една и съща операция.
Член 19
Условия, приложими за обезпеченията
1. Компетентният орган отказва да приеме или изисква заместването на всяко обезпечение, което счита за неподходящо или недостатъчно или което не предполага покритие за достатъчно дълъг период.
2. Депозирането на парични средства чрез превод не се приема за учредяване на обезпечение, докато компетентният орган не се увери, че разполага със съответната сума.
3. Чек за сума, чието изплащане е гарантирано от призната за целта финансова институция от държавата членка, където се намира съответният компетентен орган, се приема за паричен депозит. Компетентният орган не е длъжен да представи чека за плащане, докато не наближи изтичането на срока на неговата валидност.
Чек, различен от посочения в първата алинея, представлява обезпечение само в случаите, когато компетентният орган се увери, че разполага със съответната сума.
4. Таксите, наложени от финансова институция, се поемат от страната, предоставяща гаранцията.
5. За обезпечения, предоставени под формата на парични депозити, не се начислява лихва.
Член 20
Използване на еврото
1. Обезпеченията се учредяват в евро.
2. Ако обезпечението се приема в националната парична единица на държава членка, която не е приела еврото, размерът на обезпечението в евро се преизчислява в приложимата национална парична единица в съответствие с разпоредбите на глава V. Поетото задължение, което съответства на обезпечението, както и всяка сума, удържана в случай на нередности или нарушения, остават определени в евро.
Член 21
Гарант
1. Гарантът е с официално регистрирано местожителство в Съюза или е установен в него и при спазване на разпоредбите на Договора относно свободата на предоставяне на услуги трябва да бъде одобрен от компетентния орган на държавата членка, в която е предоставено обезпечението. Гарантът се задължава с писмена гаранция.
2. В писмената гаранция посочва поне:
а)
задължението или в случай на блоково обезпечение - вида (видовете) задължение, чието изпълнение се гарантира от изплащането на парична сума;
б)
максималният размер на отговорността, която гарантът приема;
в)
че гарантът поема солидарна отговорност заедно с лицето, отговорно за изпълнението на задължението, да изплати в срок от 30 дни от получаване на искането за плащане от компетентния орган всяка сума в рамките на размера на гаранцията, дължима в случай на задържане на обезпечението.
3. В случаите на вече дадено блоково обезпечение компетентният орган определя процедурата, която трябва да се следва, за да бъде разпределено цялото блоково обезпечение или част от него за покриване на определено задължение.
Член 22
Прилагане на клаузата за непреодолима сила
Ако неспазването на обезпечено задължение се дължи на непреодолима сила, отговорното за това задължение лице доказва по удовлетворителен начин пред компетентните органи, че се прилага клаузата за непреодолима сила. Ако компетентният орган признае случай на непреодолима сила, задължението се отменя единствено за целта на освобождаването на обезпечението.
РАЗДЕЛ 3
Освобождаване и задържане на обезпечения, различни от посочените в раздел 4
Член 23
Задържане на обезпечения
1. Задължението, посочено в член 66, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, е изискване за изпълнение или въздържане от изпълнение на действие, което е от основно значение за целите на регламента, който го налага.
2. Ако дадено задължение не е изпълнено и няма определен срок за изпълнение, обезпечението се задържа, когато компетентният орган установи, че то не е било изпълнено.
3. Ако изпълнението на задължение е обвързано с определен срок и изпълнението е осъществено след този срок, обезпечението се задържа.
В тези случаи 10 % от обезпечението се задържат незабавно, след което се начислява допълнителен процент върху оставащата част от:
а)
2 % за всеки календарен ден просрочване на срока, ако задължението се отнася до вноса на продукти в трета държава;
б)
5 % за всеки календарен ден просрочване на срока, ако задължението се отнася до напускане на продуктите от митническата територия на Съюза.
4. Ако задължението е изпълнено своевременно, а за представянето на доказателство за изпълнението има определен срок, обезпечението по задължението се задържа за всеки календарен ден, надхвърлящ този определен срок, съгласно формулата 0,2/срока в дни и като се взема предвид член 25.
Ако посоченото в първа алинея задължение се отнася до представянето на използван или изтекъл лиценз за внос или износ или до представянето на доказателство, че продуктите са напуснали митническата територия на Съюза, обезпечението подлежи на задържане в размер на 15 %, ако това доказателство е представено преди определения срок, посочен в първа алинея, но не по-късно от 730-ия календарен ден след датата на изтичане на срока на лиценза. След тези 730 календарни дни останалата част от обезпечението се задържа в пълен размер.
Ако посоченото в първа алинея задължение се отнася до представянето на използван или изтекъл лиценз за износ с предварително фиксиране на възстановяването при износ, обезпечението се задържа, както следва:
а)
10 %, ако лицензът бъде представен между 61-ия и 90-ия календарен ден след датата на изтичане на лиценза;
б)
50 %, ако лицензът бъде представен между 91-ия и 120-ия календарен ден след датата на изтичане на лиценза;
в)
70 %, ако лицензът бъде представен между 121-ия и 150-ия календарен ден след датата на изтичане на лиценза;
г)
80 %, ако лицензът бъде представен между 151-ия и 180-ия календарен ден след датата на изтичане на лиценза;
д)
100 %, ако лицензът бъде представен след 180-ия календарен ден след датата на изтичане на лиценза.
5. Размерът на обезпечението, което се задържа, се закръгля до първата по-ниска цяла сума в евро или в приложимата национална парична единица.
Член 24
Освобождаване на обезпечения
1. След представяне на доказателството, предвидено в специфичните разпоредби на Съюза, че дадено задължение е изпълнено или че обезпечението е било частично задържано в съответствие с член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и член 23 от настоящия регламент, обезпечението или остатъка от него се освобождава незабавно.
2. Обезпечението се освобождава частично при поискване, когато е представено съответното доказателство по отношение на част от определено количество продукти, при условие че тази част не е по-малка от минималното количество, определено в регламента, с който се изисква гаранцията, или при липса на такъв, както е определено от държавата членка.
3. Когато не е предвиден срок за представяне на доказателството, необходимо за освобождаването на гарантираната сума, този срок е 365 календарни дни, считано от определения за спазването на задължението срок, за което е внесено обезпечение, когато такъв срок не е определен, срокът е 365 календарни дни от датата, на която всички задължения са били изпълнени.
Определеният в първа алинея срок не надхвърля 1 095 календарни дни, считано от датата на учредяване на обезпечението за изпълнение на определено задължение.
Член 25
Прагове
1. Общата задържана сума не надхвърля 100 % от съответната част на гарантираната сума.
2. Компетентният орган може да се откаже от задържането на сума в размер под 100 EUR, при условие че е предвидено за сходни случаи в законови, подзаконови или административни разпоредби от националното законодателство.
РАЗДЕЛ 4
Обезпечения във връзка с авансови плащания
Член 26
Обхват
Разпоредбите на настоящия раздел се прилагат във всички случаи, когато в специфични разпоредби на Съюза се предвижда дадена сума да бъде предоставена авансово, преди да е спазено задължението, установено за получаване на помощ или облекчение.
Член 27
Освобождаване на обезпечения
1. Дадено обезпечение се освобождава при следните условия:
а)
при установяване на правото да се придобие окончателно сумата, платена като аванс;
б)
или при връщане на отпуснатата авансова сума и добавките към нея, предвидени в специфичните разпоредби на Съюза.
2. След като изтече крайният срок за доказване на правото да се придобие окончателно отпуснатата сума, без да са представени доказателствата за правото, компетентният орган незабавно прилага процедурата за задържане на обезпечението.
Доказателствата могат да бъдат представени след тази дата срещу частично възстановяване на обезпечението в случаите, в които това е предвидено в специални разпоредби на Съюза.
ГЛАВА V
ИЗПОЛЗВАНЕ НА ЕВРОТО
Член 28
Възстановявания при износ и търговия с трети страни
1. За сумите, свързани с вноса на стоки, и за таксите при износ, които са определени в евро в законодателен акт на Съюза в областта на общата селскостопанска политика и които трябва да бъдат прилагани от държавите членки в националната парична единица, валутният курс е курсът, приложим в съответствие с член 18, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. За възстановявания при износ, определени в евро, и за цените и сумите, изразени в евро в законодателен акт на Съюза в областта на селското стопанство по отношение на търговията с трети държави, правопораждащият факт за валутния курс е приемането на митническата декларация.
3. При изчисляването на стандартната стойност при внос на плодове и зеленчуци, посочена в член 136, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията (20), с цел определяне на входната цена по член 137, параграф 1 от посочения регламент, правопораждащият факт за валутния курс за представителните цени, използвани за изчисляване на тази стандартна стойност и размера на намалението по член 134, параграф 3 от същия регламент, е настъпването на деня, за който се отнасят представителните цени.
Член 29
Възстановявания при производство и специфични видове помощ
1. Правопораждащият факт за валутния курс, който се прилага за сумите за възстановяване при производство, определени в евро в законодателен акт на Съюза, е датата, на която се декларира, че продуктите са достигнали местоназначението, евентуално изисквано съгласно този законодателен акт. В случаите, когато няма такова изискване за местоназначението, правопораждащият факт е приемането на заявлението за плащане на сумата за възстановяване от разплащателната агенция.
2. Без да се засягат членове 30 - 33, за помощта, отпускана за количество търгуван продукт или продукт, използван по специфичен начин, правопораждащият факт за валутния курс е първата операция, с която се осигурява съответното използване на въпросните продукти след придобиването на продуктите от съответния оператор и която води до отпускането на помощта.
3. За помощта за частно съхранение правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на първия ден на периода, за който се отпуска помощта, свързана с един и същ договор.
4. За помощ извън посочената в параграфи 2 и 3 от настоящия член и в членове 30 и 31 правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на крайния срок за подаване на заявленията.
Член 30
Лозаро-винарски сектор
1. Правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на първия ден на винарската година, през която се предоставят помощи за следното:
а)
преструктуриране и конверсия на лозя съгласно член 46 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
б)
създаване на взаимоспомагателни фондове съгласно член 48 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
в)
застраховане на реколтата съгласно член 49 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
2. За помощите, изплащани за доброволната или задължителната дестилация на странични продукти съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на първия ден на винарската година, в която се доставя страничният продукт.
3. За инвестициите по член 50 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и иновациите в лозаро-винарския сектор по член 51 от новия Регламент (ЕС) № 1308/2013 правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на 1 януари на годината, през която е взето решението за отпускане на помощта.
4. За операции по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени по член 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, правопораждащият факт за валутния курс настъпва на датата, на която се осъществява такава операция.
Член 31
Суми и плащания в сектора на млякото и млечните продукти
1. За помощта, отпускана за доставка на някои млечни продукти за ученици съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 657/2008 на Комисията (21), правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на първия ден от периода, за който се отнася подаденото заявление за плащане по член 11 от посочения регламент.
2. За плащането на таксата, посочена в член 1 от Регламент (ЕО) № 595/2004 на Комисията (22), за даден дванадесетмесечен период по смисъла на част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1234/2007 на Съвета (23) правопораждащият факт за валутния курс е 1 април, следващ съответния период.
3. За транспортните разходи по член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1272/2009 на Комисията (24) правопораждащият факт за валутния курс настъпва на датата, на която компетентните органи са получили валидна оферта.
Член 32
Размер и плащания на помощта във връзка с въвеждането на схемата за предлагане на плодове в училищата
За отпуснатата от Общността помощ за доставянето на плодове и зеленчуци, преработени плодове и зеленчуци и бананови продукти на децата в учебните заведения, както е посочено в член 1 от Регламент (ЕО) № 288/2009 на Комисията (25), правопораждащият факт за валутния курс е 1 януари, предшестващ периода по член 4, параграф 1 от посочения регламент.
Член 33
Минимална цена за цвеклото, такса за свръхпроизводство и производствена такса в сектора на захарта
За производствената такса за захарта, за минималната цена на цвеклото и за таксата за свръхпроизводство, посочени съответно в член 128, член 135 и член 142 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на 1 октомври на пазарната година, по отношение на която се прилагат или плащат цените или сумите.
Член 34
Суми със структурен или екологичен характер и административни разходи по оперативни програми
1. За сумите, посочени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1305/2013, както и за сумите, свързани с мерки, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, за които плащанията към бенефициерите са осигурени по програмите за развитие на селските райони, одобрени по Регламент (ЕС) № 1305/2013, правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на 1 януари на годината, през която е взето решението за отпускане на помощта.
Въпреки това когато съгласно разпоредбите на Съюза плащането на сумите по първата алинея е разсрочено в рамките на няколко години, правопораждащият факт за валутния курс за всяко от годишните частични плащания е настъпването на 1 януари на годината, за която се извършва съответното частично плащане.
2. За сумите по точка 2, буква а) от приложение IХ към Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011, предназначени за покриването на административни разходи, свързани по-конкретно с оперативните фондове или програмите по членове 32 и 33 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на 1 януари на годината, за която се отнасят тези административни разходи.
Член 35
Суми, свързани с разрешението за отпускане на национална финансова помощ за организациите на производители на плодове и зеленчуци и с частичното възстановяване на тази национална финансова помощ
1. При искане за издаване на разрешение за отпускане на национална финансова помощ по член 35 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 правопораждащият факт е настъпването на крайния срок за представяне на искането пред Комисията съгласно член 92, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011.
2. При възстановяване от Съюза на национална финансова помощ съгласно член 95 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на срока за представяне на заявленията за помощ от организациите на производители пред компетентните органи на държавата членка съгласно член 69, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011.
Член 36
Други суми и цени
За цените или сумите извън посочените в членове 28 - 35, или сумите, свързани с тези цени, изразени в евро в законодателен акт на Съюза или изразени в евро в рамките на тръжна процедура, правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на деня, в който се извършва едно от следните правни действия:
а)
при покупки - получаване на валидна оферта;
б)
при продажби - получаване на валидна оферта;
в)
за изтегляне на продукти в сектора на плодовете и зеленчуците - извършване на изтеглянето;
г)
за операции по небране и бране на зелено в сектора на плодовете и зеленчуците - извършването на съответната операция;
д)
за разходите за транспорт, преработка или публично складиране и за сумите, предназначени за проучвания като част от тръжна процедура - настъпването на крайния срок за подаване на оферти;
е)
за записването на цени, суми или тръжни процедури на пазара - настъпването на деня, по отношение на който се записва цената, сумата или офертата;
ж)
за наказания за неспазване на законодателството в областта на селското стопанство - датата на акта на компетентния орган, с който се установяват фактите;
з)
за оборот или суми, свързани с обемите на производство - началото на референтния период, установен със законодателен акт в областта на селското стопанство.
Член 37
Авансови плащания
За авансови плащания правопораждащият факт за валутния курс е правопораждащият факт, определен за цената или сумата, с които е свързано авансовото плащане, когато този факт е възникнал до момента на авансовото плащане или, в други случаи, датата на определяне на авансовото плащане в евро, или, при невъзможност, датата на авансовото плащане. Правопораждащият факт за валутния курс се прилага за авансовите плащания, без да засяга прилагането за целия размер на въпросната цена или сума на правопораждащия факт за тази цена или сума.
Член 38
Обезпечения
За обезпечения правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на датата, на която се предоставя обезпечението.
Прилагат се обаче следните изключения:
а)
за обезпечения, свързани с авансови плащания, правопораждащият факт за валутния курс е правопораждащият факт, определен за сумата на авансовото плащане, когато този факт е възникнал до момента на плащане на обезпечението;
б)
за обезпечения, свързани с представянето на оферти, правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на деня, в който се подава офертата;
в)
за обезпечения, свързани с резултатите от провеждането на тръжни процедури, правопораждащият факт за валутния курс е настъпването на крайния срок на поканата за подаване на оферти.
Член 39
Проверка на трансакциите
Размерът на сумите в евро, които са посочени в дял V, глава III от Регламент (ЕС) № 1306/2013, когато е необходимо, се конвертират в национална валута чрез прилагане на валутните курсове, в сила на първия работен ден от годината, в която започва контролният период, и публикувани в серия С на Официален вестник на Европейския съюз.
Член 40
Определяне на валутния курс
Когато правопораждащ факт е определен по силата на законодателен акт на Съюза, валутният курс, който трябва да се използва, е последният курс, определен от Европейската централна банка (ЕЦБ) преди първия ден на месеца, през който възниква правопораждащият факт.
В следните случаи обаче валутният курс, който трябва да се използва, е:
а)
за случаите по член 28, параграф 2, при които правопораждащият факт за валутния курс е приемането на митническата декларация - курсът по член 18, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92;
б)
за интервенционните разходи, извършени в контекста на операции по публично складиране - курсът, който се получава при прилагането на член 3, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 906/2014 на Комисията (26);
в)
за минималната цена за цвеклото по член 33 от настоящия регламент -средният курс, определен от ЕЦБ за месеца преди възникването на правопораждащия факт.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 41
Преходни разпоредби
1. Когато разплащателна агенция, акредитирана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1290/2005, поема отговорност за разходи, за които дотогава не е била отговорна, тя получава акредитация за новите отговорности не по-късно от 1 януари 2015 г.
2. Мерките, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1106/2010, не подлежат на системата за проверка, установена в дял V от глава III на Регламент (ЕС) № 1306/2013 за целите на проверката по отношение на разходите, направени преди финансовата година 2014.
3. Когато в специфично законодателство се прави позоваване на главни, вторични и подчинени изисквания, както е посочено в Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012, се прилага член 23, параграфи 2, 3 и 4 от настоящия регламент.
4. За програмите за развитие на селските райони, посочени в член 15 от Регламент (ЕО) № 1698/2005:
а)
разпоредбите на член 38, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилагат за бюджетните задължения, които не са използвани до 31 декември на втората година след годината, в която е поето бюджетното задължение. В член 38 от посочения регламент позоваванията на година N+3 се считат за позовавания на година N+2;
б)
междинните плащания от страна на Комисията не превишават общия размер на приноса на ЕЗФРСР за всеки отделен приоритет за целия срок на изпълнение на въпросната програма, както е посочено в член 36, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
за целите на прилагането на членове 37 и 38 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 крайната дата на допустимост на разходите е посочената в член 71, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
5. За целите на прилагането на член 54, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за случаите, които са или ще бъдат докладвани на Комисията по отношение на финансовите години 2013 и 2014, както е посочено в член 6, буква з) от Регламент (ЕО) № 885/2006, финансовата година на първоначалното установяване на нередност, по смисъла на член 35 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, продължава да се взема предвид. За случаите, при които до 16 октомври 2014 г. не е установена нередност в първоначално заключение по административен или съдебен ред, се прилагат разпоредбите на член 54, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
По отношение на ЕЗФРСР за целите за уравняването на сметките в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилагат разпоредбите на член 54, параграф 2 от посочения регламент, считано от уравняването на сметките за финансовата година 2014.
Член 42
Изменение на Регламент (ЕО) № 376/2008
Член 34, параграфи 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се заличават.
Тези разпоредби обаче продължават да се прилагат за валидно учредените обезпечения по този регламент преди влизането в сила на настоящия регламент.
Член 43
Изменение на Регламент (ЕО) № 612/2009
Член 47, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията се заличава.
Тези разпоредби обаче продължават да се прилагат за валидно учредените обезпечения по този регламент преди влизането в сила на настоящия регламент.
Член 44
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 883/2006, (ЕО) № 884/2006, (ЕО) № 885/2006, (ЕО) № 1913/2006, (ЕС) № 1106/2010 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012 се отменят.
Прилагат се обаче, както следва:
а)
Регламент (ЕС) № 282/2012 продължава да се прилага за валидно учредените обезпечения съгласно този регламент преди влизането в сила на настоящия регламент;
б)
Член 4 от Регламент (ЕО) № 883/2006 продължава да се прилага за разходи, направени до 15 октомври 2014 г.;
в)
Член 11 и глава III от Регламент (ЕО) № 885/2006 продължават да се прилагат до 31 декември 2014 г.
Член 45
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 41, параграф 4 се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 907/2014
z dne 11. marca 2014
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in ostalimi organi, finančnim upravljanjem, potrditvijo obračunov, varščinami in uporabo eura
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike ter razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (1) ter zlasti členov 8(1), 40, 46(1), 46(2), 46(3), 46(4), 53(3), 57(1), 66(3), 79(2), 106(5) in (6) ter 120 Uredbe;
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 1306/2013 je določila osnovne določbe v zvezi z, med drugim, akreditacijo plačilnih agencij in usklajevalnih organov, obveznostmi plačilnih agencij glede javnih intervencij, finančnim upravljanjem, postopki potrditve obračuna, varščinami in uporabo eura. Za zagotovitev nemotenega delovanja novega pravnega okvira, je treba sprejeti nekatera pravila za dopolnitev določb iz Uredbe (EU) št. 1306/2013 na zadevnih področjih. Nova pravila bi morala nadomestiti obstoječe Uredbe Komisije (ES) št. 883/2006 (2), (ES) št. 884/2006 (3), (ES) št. 885/2006 (4), (ES) št. 1913/2006 (5), (EU) št. 1106/2010 (6) in Izvedbeno uredbo (EU) št. 282/2012 (7), ki so temeljile na uredbah Sveta, ki jih je že nadomestila Uredba (EU) št. 1306/2013. Zaradi jasnosti in pravne varnosti bi bilo treba Uredbe (ES) št. 883/2006, (ES) št. 884/2006, (ES) št. 885/2006, (ES) št. 1913/2006, (EU) št. 1106/2010 in Izvedbeno uredbo (EU) št. 282/2012 razveljaviti.
(2)
V skladu s členom 7 Uredbe (EU) št. 1306/2013 lahko države članice akreditirajo plačilne agencije le, če te izpolnjujejo nekatera minimalna merila, določena na ravni Unije. Ta merila zajemajo štiri osnovna področja: notranje okolje, kontrolne dejavnosti, obveščanje in sporočanje ter spremljanje. Države članice lahko določijo dodatna akreditacijska merila, da se upoštevajo kakršne koli posebnosti plačilne agencije. Nadalje bi bilo treba določiti podrobna pravila glede meril za akreditacijo usklajevalnih organov iz člena 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
(3)
Javni intervencijski ukrepi se lahko financirajo samo, če zadevne odhodke ustvarijo plačilne agencije, ki jih države članice imenujejo za odgovorne za nekatere obveznosti v zvezi z javno intervencijo. Vendar se lahko pooblastila za izvajanje nalog, zlasti v zvezi z upravljanjem in pregledovanjem intervencijskih ukrepov, razen izplačila pomoči, prenesejo v skladu z drugim pododstavkom člena 7(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013. Te naloge lahko prav tako izvaja več plačilnih agencij. Zato je treba poleg tega omogočiti, da se lahko upravljanje nekaterih ukrepov javnega skladiščenja zaupa javnim ali zasebnim tretjim subjektom, za katere je odgovorna plačilna agencija. Zato je treba natančno opredeliti obseg odgovornosti plačilnih agencij na tem področju, natančno opredeliti njihove obveznosti in določiti, pod katerimi pogoji in po katerih pravilih se upravljanje nekaterih ukrepov javnega skladiščenja lahko zaupa javnim ali zasebnim tretjim subjektom. V tem primeru je treba zagotoviti, da zadevni organi delujejo v okviru pogodbe na podlagi splošnih obveznosti in načel, ki bi morala biti določena.
(4)
Kmetijska zakonodaja Unije vključuje za Evropski kmetijski jamstveni sklad obdobja za plačilo pomoči upravičencem, ki jih morajo države članice spoštovati. Plačila izven teh obdobij se štejejo za neupravičena do plačila Unije, zato jih Komisija ne povrne, kot je določeno v členu 40 Uredbe (EU) št. 1306/2013. Analiza poznih plačil pomoči s strani držav članic je pokazala, da do zamud prihaja zaradi dodatnih pregledov, ki jih opravljajo države članice v zvezi s spornimi zahtevki, pritožbami in drugimi nacionalnimi pravnimi spori. V skladu z načelom sorazmernosti je potrebno določiti fiksni prag, povezan z odhodki, znotraj katerega niso mogoča nobena znižanja mesečnih plačil za te primere. Poleg tega so potrebne določbe, da lahko Komisija ob prekoračitvi tega praga sorazmerno zmanjšuje plačila Unije glede na dolžino ugotovljene zamude, da bi zagotovila, da je finančni učinek sorazmeren z dolžino zabeležene zamude pri plačilu. Plačila pomoči pred najzgodnejšim rokom za plačilo, kot je določeno v kmetijski zakonodaji Unije, ni mogoče upravičiti z istimi razlogi kot plačila po najpoznejšem možnem roku za plačilo. Zato za ta zgodnja plačila ne sme biti predvideno nobeno sorazmerno zmanjšanje. Vendar je treba zagotoviti izjemo za primere, ko kmetijska zakonodaja Unije določa izplačilo predplačila do določenega najvišjega zneska.
(5)
Komisija izvršuje mesečna ali druga redna plačila državam članicam na podlagi prejetih izjav o odhodkih. Vendar mora upoštevati prejemke, ki so jih prejele plačilne agencije v imenu proračuna Unije. Zato je treba določiti pogoje, pod katerimi je treba opraviti izravnave med določenimi odhodki in prejemki iz EKJS in EKSRP.
(6)
Če proračun Unije ni bil sprejet do začetka proračunskega leta, se v skladu s tretjim pododstavkom člena 16(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (8) plačila lahko izvršujejo mesečno po poglavjih do največ ene dvanajstine odobritev za zadevno poglavje v predhodnem proračunskem letu. Za pravično razdelitev razpoložljivih odobritev med države članice bi bilo treba določiti, da se v tem primeru mesečna plačila v okviru EKJS in vmesna plačila v okviru EKSRP dodelijo kot delež glede na izjave o odhodkih, ki jih predloži posamezna država članica, in da se znesek, ki ni bil porabljen v danem mesecu, prerazporedi na podlagi sklepov Komisije na naslednja mesečna ali vmesna plačila.
(7)
Devizne tečaje, ki se uporabljajo, bi bilo treba določiti glede na obstoj ali neobstoj operativnega dogodka, opredeljenega v sektorski kmetijski zakonodaji. Da države, ki še niso prevzele eura, ne bi uporabljale različnih deviznih tečajev pri knjiženju prejemkov ali pomoči, izplačane upravičencem, v valuti, ki ni euro, ter pri pripravi izjave o odhodkih plačilnih agencij, bi morale zadevne države članice v svojih izjavah o odhodkih v okviru EKJS uporabljati enak devizni tečaj, kot se uporablja za zbiranje teh prejemkov ali za ta izplačila upravičencem. Zaradi poenostavitve upravnih formalnosti v zvezi z izterjavami, ki se nanašajo na več dejavnosti, bi bilo treba pri vnosu teh izterjav v obračune uporabiti enotni devizni tečaj.
(8)
Da bi Komisiji omogočili, da preveri, ali države članice izpolnjujejo svoje obveznosti za zaščito finančnih interesov Unije in da se zagotovi učinkovita uporaba postopka potrditve skladnosti iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013, je treba sprejeti določbe v zvezi z merili in metodologijo za uporabo popravkov. Opredeliti bi bilo treba različne vrste popravkov iz člena 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 ter določiti načela, o tem kako se bodo upoštevale okoliščine posameznega primera, da se določi znesek popravka. Poleg tega bi bilo treba določiti pravila, kako se bodo izterjave, ki jih države članice izterjajo od upravičencev, knjižile v dobro skladov.
(9)
Uredba (EU) št. 1306/2013 določa pregled trgovinskih dokumentov tistih subjektov, ki prejemajo ali izvajajo plačila, neposredno ali posredno povezana s sistemom financiranja EKJS, da bi preverili, ali so se transakcije, ki so del sistema financiranja EKJS, dejansko in pravilno izvajale. Iz uporabe te uredbe je primerno izključiti ukrepe, ki po svoji naravi niso primerni za naknadno kontrolo, in sicer tako, da se pregledajo trgovinski dokumenti, ter ukrepe, ki zadevajo plačila na površino ali plačila, ki niso povezana s trgovinskimi dokumenti, ki so lahko predmet pregledov.
(10)
Številne določbe v kmetijskih predpisih Unije zahtevajo položitev varščine, s čimer se zagotovi plačilo zapadlega zneska, če obveznost ni izpolnjena. Vendar se glede na izkušnje ta zahteva v praksi razlaga zelo različno. Da se preprečijo neenaki konkurenčni pogoji, bi bilo treba določiti pogoje, ki veljajo za to zahtevo.
(11)
Stroški za položitev varščine, ki jih imata stranka, ki daje varščino, in pristojni organ, so lahko nesorazmerni glede na znesek, katerega plačilo varščina jamči, če je ta znesek pod določeno mejo. Pristojni organi bi morali zato imeti pravico, da odstopijo od zahteve za varščino, če je znesek plačila pod določeno mejo. Poleg tega bi moral biti pristojni organ pooblaščen, da odstopi od zahteve za varščino, če je zaradi narave osebe, ki bi morala izpolniti obveznosti, takšna zahteva nepotrebna.
(12)
Pristojni organ bi moral imeti pravico zavrniti ponujeno varščino, če meni, da je nezadostna.
(13)
Uredba (EU) št. 1306/2013 je okrepila pravila, ki zahtevajo položitev varščine, da se zagotovi plačilo dolgovanega zneska, če obveznost ni izpolnjena. Ta enotni horizontalni pravni okvir bi bilo treba dopolniti z enotnimi pravili o višji sili, o zasegu ali sprostitvi varščine. Uredba Komisije (ES) št. 376/2008 (9) in Uredba Komisije (ES) št. 612/2009 (10) vsebujeta pravila o sprostitvi in zasegu varščin na področju uvoznih in izvoznih dovoljenj ter sistema izvoznih nadomestil. Nova pravila iz te uredbe bi morala veljati tudi v teh sektorjih. Zaradi jasnosti in pravne varnosti je treba ustrezne določbe uredb (ES) št. 376/2008 in (ES) št. 612/2009 črtati.
(14)
Izvedbena uredba (EU) št. 282/2012 razlikuje med primarnimi, sekundarnimi in podrejenimi zahtevami, čeprav se omejeno število uredb Komisije nanaša zgolj na primarne zahteve. Ob neizpolnitvi zahteve se je varščina, ki krije to zahtevo, v celoti ali delno zasegla na podlagi zapletenih metod izračuna, zaradi katerih je prišlo do zmede. Ob upoštevanju načela sorazmernosti bi moral poenostavljen postopek zasega veljati v praktičnih primerih, ko obveznost ni bila izpolnjena ali ni bila izpolnjena pravočasno oziroma dokazilo o izpolnitvi obveznosti ni bilo predloženo v določenem časovnem roku.
(15)
Številne določbe v kmetijski zakonodaji Unije določajo, da se položena varščina zaseže, če je kršena katera od obveznosti, zavarovanih z varščino, ne da bi pri tem razlikovale med vrstami kršitev. V interesu pravičnosti bi bilo treba razlikovati med posledicami kršitve različnih obveznosti. Treba bi bilo zlasti določiti, da se v posameznih primerih zaseže samo del varščine.
(16)
Posledic neizpolnitve obveznosti se ne bi smelo razlikovati na podlagi tega, ali je bilo predplačilo prejeto ali ne. Varščine, dane za predplačila, bi morala urejati ločena pravila.
(17)
Določiti bi bilo treba operativne dogodke za devizne tečaje, ki se uporabljajo v različnih situacijah v okviru področne kmetijske zakonodaje, brez poseganja v posebne opredelitve ali izvzetja iz predpisov za zadevne sektorje na podlagi meril iz člena 106(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
(18)
Za vse cene ali zneske, ki jih je treba določiti v okviru trgovanja s tretjimi državami, je datum sprejetja carinske deklaracije najprimernejši operativni dogodek za dosego zadevnega gospodarskega cilja. Isto velja za izvozna nadomestila in določitev vstopne cene sadja in zelenjave, ki je uvoženo v Unijo, na podlagi katere so proizvodi razvrščeni v skupni carinski tarifi. Torej je ta operativni dogodek treba upoštevati.
(19)
Za odobrena proizvodna nadomestila je operativni dogodek za menjalni tečaj navadno povezan z izpolnitvijo nekaterih posebnih formalnosti. Za uskladitev veljavnih predpisov je treba predvideti, da je operativni dogodek datum, ko se za proizvode izjavi, da so dosegli zahtevani namembni kraj, če se tak namembni kraj zahteva, v vseh drugih primerih pa datum, ko plačilna agencija sprejme zahtevek za plačilo nadomestila.
(20)
Za pomoči, ki se dodelijo glede na količino trženega proizvoda ali proizvoda, ki se uporablja na poseben način, je obveznost, ki jo je treba izpolniti za namene dodelitve pomoči, dogodek, ki zagotavlja primerno rabo zadevnih proizvodov. Prevzem proizvodov, ki ga opravi zadevni subjekt, je predpogoj, ki pristojnim organom omogoča izvajanje zahtevanih pregledov računovodskih evidenc tega subjekta in zagotavlja enako obravnavanje primerov. Zato je treba določiti operativni dogodek za menjalni tečaj v povezavi s prevzemom proizvodov.
(21)
Pri drugih pomočeh, odobrenih v kmetijstvu, se situacije lahko zelo razlikujejo. Vendar se te pomoči vedno odobrijo na podlagi vloge in v rokih, določenih z zakonodajo. Zato je treba operativni dogodek za menjalni tečaj določiti na datum izteka roka za predložitev vloge.
(22)
Za podpore, pomoči in premije v vinskem sektorju mora biti operativni dogodek za devizni tečaj, odvisno od posamezne situacije položaja, povezan z datumom začetka vinskega leta, zaključkom nekaterih dejavnosti ali specifičnim datumom. Zato je treba za vsako situacijo natančno določiti operativni dogodek, ki se potem upošteva.
(23)
Situacije, ki jih je treba upoštevati pri določanju operativnega dogodka, se med sektorji močno razlikujejo. Operativni dogodek bi bilo zato treba določiti glede na posebno naravo vsake situacije in ukrepa v navedenih sektorjih kmetijstva, zlasti za pomoč v sektorju mleka in mlečnih proizvodov, sistem razdeljevanja sadja v šolah, sektor sladkorja, promocijske ukrepe ter nekatere ukrepe v sektorju sadja in zelenjave.
(24)
V zvezi z zneski strukturne ali okoljske narave, kot so navedeni v Uredbi (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11), ter zneski, odobrenimi v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 (12), plačilo katerih je zagotovljeno s programi za razvoj podeželja, odobrenimi v skladu z Uredbo (EU) št. 1305/2013, so zneski določeni za posamezno tržno ali koledarsko leto. Gospodarski cilj se torej doseže, če se operativni dogodek za menjalni tečaj določi za zadevno leto. Na podlagi teh elementov je treba operativni dogodek določiti na 1. januar leta, v katerem se sprejme odločitev o dodelitvi pomoči.
(25)
V zvezi s predplačili in varščinami so zneski za plačilo ali zajamčeni zneski določeni v eurih v skladu s kmetijsko zakonodajo za sektor. Menjalni tečaj, ki se uporablja za te zneske, mora biti zato blizu datuma plačila predplačila ali datuma položitve varščin. Če se uporabijo varščine, mora njihov znesek omogočati kritje vseh tveganj, za katera so bile položene. Operativni dogodek za devizni tečaj bi moral biti v teh okoliščinah določen glede na dan določitve zneska predplačila ali položitve varščine ali na datum njunega plačila.
(26)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 (13) samodejno prenehanje prevzetih proračunskih obveznosti za program razvoja podeželja za obdobje 2007-2013, ki jih Komisija ni porabila do konca drugega leta po letu proračunske obveznosti. Uredba (EU) št. 1306/2013 je spremenila pravilo z določitvijo samodejnega prenehanja prevzetih obveznosti ob koncu tretjega leta po letu proračunske obveznosti. Zaradi skladnosti bi moralo za programe razvoja podeželja za obdobje 2007-2013 še naprej veljati pravilo N+2, zato bi bilo treba določiti prehodno pravilo. Na enak način bi bilo treba za vmesna plačila za programe za razvoj podeželja za obdobje 2007-2013 še naprej spoštovati celoten prispevek EKSRP za vsako prednostno nalogo za celotno obdobje, ki ga zajema zadevni program. Poleg tega bi za zagotovitev neprekinjenega upravljanja teh programov ta prehodna pravila morala veljati od 1. januarja 2014 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PLAČILNE AGENCIJE IN OSTALI ORGANI
Člen 1
Pogoji za akreditacijo plačilnih agencij
1. Plačilne agencije, ki upravljajo in nadzorujejo odhodke, kot je opredeljeno v členu 7(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013, glede izvrševanja plačil ter posredovanja in hranjenja podatkov zagotovijo zadostna jamstva, da:
(a)
se upravičenost zahtevkov in postopek dodeljevanja pomoči v okviru razvoja podeželja, kakor tudi njihovo izpolnjevanje predpisov Unije pregleda, preden se plačilo odobri;
(b)
se izvršena plačila pravilno in izčrpno knjižijo;
(c)
se izvajajo pregledi, določeni z zakonodajo Unije;
(d)
se zahtevani dokumenti predložijo v rokih in v obliki, kakor je to določeno s predpisi Unije;
(e)
so dokumenti dostopni in se hranijo na način, ki zagotavlja njihovo celovitost, veljavnost in čitljivost v daljšem časovnem obdobju, vključno z dokumenti v elektronski obliki v smislu predpisov Unije.
2. Države članice kot plačilne agencije akreditirajo tiste službe ali organe, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1. Za akreditacijo ima plačilna agencija upravno organizacijo in sistem notranje kontrole, ki sta v skladu z merili iz Priloge I (akreditacijska merila) glede:
(a)
notranjega okolja;
(b)
kontrolnih dejavnosti;
(c)
obveščanja in sporočanja ter
(d)
spremljanja.
Države članice lahko določijo nadaljnja akreditacijska merila, da se upoštevajo velikost, odgovornosti in druge posebnosti plačilne agencije.
Člen 2
Pogoji za akreditacijo usklajevalnih organov
1. Kadar je akreditirana več kot ena plačilna agencija v skladu s členom 7(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013, zadevne države članice z uradnim aktom na ministrski ravni odločijo o akreditaciji usklajevalnega organa, potem ko se prepričajo, da upravne ureditve navedenega organa dajejo zadostno zagotovilo, da je sposoben za izpolnjevanje nalog iz navedenega člena.
2. Za akreditacijo ima usklajevalni organ postopke, s katerimi zagotovi, da:
(a)
izjave, ki jih prejme Komisija, temeljijo na informacijah, pridobljenih iz ustrezno potrjenih virov;
(b)
so izjave Komisiji ustrezno potrjene, preden se pošljejo;
(c)
obstaja ustrezna revizijska sled za podporo informacijam, posredovanim Komisiji;
(d)
je evidenca vseh prejetih in sporočenih informacij varno shranjena, v papirni ali računalniški obliki.
Člen 3
Obveznosti plačilnih agencij glede javne intervencije
1. Plačilne agencije iz člena 7(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 upravljajo in nadzorujejo postopke v zvezi z intervencijskimi ukrepi glede javnega skladiščenja, za katere so odgovorne, pod pogoji iz Priloge II k tej uredbi in po potrebi iz zakonodaje za kmetijski sektor, zlasti na podlagi minimalnih odstotkov pregledov, določenih v navedeni prilogi.
Plačilne agencije lahko svoje pristojnosti iz tega naslova prenesejo na intervencijske agencije, ki izpolnjujejo pogoje za odobritev iz točke 1.C Priloge I k tej Uredbi ali delujejo prek drugih plačilnih agencij.
2. Plačilne agencije ali intervencijske agencije lahko ne glede na svojo splošno odgovornost v zvezi z javnim skladiščenjem:
(a)
upravljanje nekaterih ukrepov javnega skladiščenja zaupajo fizičnim ali pravnim osebam, ki zagotavljajo skladiščenje intervencijskih kmetijskih proizvodov (skladiščniki);
(b)
pooblastijo fizične ali pravne osebe za opravljanje nekaterih posebnih nalog, določenih v sektorski kmetijski zakonodaji.
Če plačilne agencije zaupajo upravljanje skladiščnikom iz točke (a) prvega pododstavka, se to upravljanje izvaja v okviru pogodb o skladiščenju na podlagi obveznosti in splošnih načel iz Priloge III.
3. Obveznosti plačilnih agencij na področju javnega skladiščenja so zlasti:
(a)
voditi evidenco zalog in obračune za vsak proizvod, za katerega se izvaja intervencijski ukrep, ki vključuje javno skladiščenje, na podlagi postopkov, ki jih opravijo od 1. oktobra določenega leta do 30. septembra naslednjega leta (v nadaljnjem besedilu: obračunsko leto);
(b)
voditi ažuren seznam skladiščnikov, s katerimi so sklenile pogodbo o javnem skladiščenju. Ta seznam vsebuje podatke, ki omogočajo natančno identifikacijo vseh mest skladiščenja, njihove zmogljivosti, številke skladiščnih hal, hladilnikov in silosov, njihove načrte in sheme;
(c)
dati Komisiji na razpolago standardne pogodbe, ki se uporabljajo za javno skladiščenje, pravila za prevzem proizvodov, njihovo skladiščenje in odvzem proizvodov iz skladišč skladiščnikov ter pravila, ki se uporabljajo glede odgovornosti skladiščnikov;
(d)
centralizirano voditi računalniško evidenco vseh zalog, ki zajema vse kraje skladiščenja, vse proizvode, vse količine in kakovosti različnih proizvodov, pri čemer je za vsak proizvod navedena teža (po potrebi bruto in neto teža) ali prostornina;
(e)
izvajati vse postopke v zvezi s skladiščenjem, hranjenjem, prevozom ali prenosom intervencijskih proizvodov v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo, brez poseganja v odgovornost kupcev, drugih plačilnih agencij, vključenih v postopek, ter drugih oseb, pooblaščenih v ta namen;
(f)
vse leto v nerednih intervalih in brez predhodnega opozorila izvajati preglede na krajih skladiščenja intervencijskih proizvodov. Predhodno obvestilo, ki je strogo omejeno na najkrajše potrebno obdobje, se lahko vseeno izda, kadar se s tem ne škoduje cilju pregleda. To predhodno obvestilo ne sme biti izdano več kot 24 ur vnaprej, razen v upravičenih primerih;
(g)
opraviti letni popis pod pogoji iz člena 4.
Kadar v državi članici upravljanje računov javnega skladiščenja za enega ali več proizvodov izvaja več plačilnih agencij, se evidenca zalog in finančni računi iz točk (a) in (d) konsolidirajo na ravni države članice, preden se ustrezni podatki sporočijo Komisiji.
4. Plačilne agencije sprejmejo vse ukrepe, da zagotovijo:
(a)
da se proizvodi, za katere veljajo intervencijski ukrepi Unije, ustrezno hranijo; to zagotovijo s pregledi kakovosti skladiščenih proizvodov najmanj enkrat letno;
(b)
celovitost intervencijskih zalog.
5. Plačilne agencije Komisijo nemudoma obvestijo o:
(a)
primerih, v katerih lahko podaljšanje obdobja skladiščenja poslabša kakovost proizvoda;
(b)
količinskih izgubah ali poslabšanju kakovosti proizvoda zaradi naravnih nesreč.
V primerih iz točk (a) in (b) prvega pododstavka Komisija sprejme ustrezno odločitev:
(a)
za situacije iz točke (a) prvega pododstavka v skladu s postopkom preverjanja iz člena 229(2) Uredbe (ES) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14);
(b)
za situacije iz točke (b) prvega pododstavka v skladu s postopkom preverjanja iz člena 116(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
6. Plačilne agencije nosijo finančne posledice slabega hranjenja proizvoda, ki ga zajemajo intervencijski ukrepi Unije, zlasti tiste, ki nastanejo zaradi neprimernih metod skladiščenja. Plačilne agencije so v primeru neupoštevanja svojih dolžnosti ali obveznosti finančno odgovorne brez vpliva na ukrepe zoper skladiščnika.
7. Plačilna agencija zagotovi uslužbencem Komisije in osebam, ki jih je ta pooblastila, po elektronski poti ali na sedežu plačilne agencije stalen dostop do računov javnega skladiščenja in vseh dokumentov, pogodb in datotek, pripravljenih ali prejetih v okviru intervencije.
Člen 4
Popis
1. Plačilne agencije vsako obračunsko leto izdelajo popis za vsak proizvod, ki ga zajemajo intervencijski ukrepi Unije.
Rezultate tega popisa primerjajo s knjigovodskimi podatki. Ugotovljene razlike v količini in zneski, ki so posledica razlik v kakovosti, ugotovljenih pri pregledih, se vknjižijo v skladu s predpisi, sprejetimi v skladu s členom 46(6)(a) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Za namene odstavka 1 so manjkajoče količine, ki so posledica običajnih postopkov skladiščenja, enake razliki med teoretičnimi zalogami iz računovodskega popisa in dejansko zalogo, ugotovljeno na podlagi popisa iz odstavka 1, ali računovodsko zalogo, ki ostane po izčrpanju dejanske zaloge skladišča; po drugi strani zanje veljajo meje dovoljenega odstopanja iz Priloge IV.
POGLAVJE II
FINANČNO UPRAVLJANJE
Člen 5
Neupoštevanje zadnjega roka za plačilo
1. Kar zadeva Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS), so v skladu z izjemami iz prvega odstavka člena 40 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in v skladu z načelom sorazmernosti odhodki, izvršeni po plačilnih rokih, upravičeni do plačila Unije pod pogoji iz odstavkov 2 do 6 tega člena.
2. Če odhodki, nastali po poteku rokov, znašajo 5 % ali manj od odhodkov, nastalih pred potekom roka, se mesečna plačila ne zmanjšajo.
Če so odhodki, nastali po poteku rokov, nad pragom 5 %, se vsi nadaljnji odhodki, nastali po poteku rokov, zmanjšajo po naslednjih pravilih:
(a)
odhodki, nastali v prvem mesecu za mesecem, v katerem je potekel plačilni rok, se zmanjšajo za 10 %,
(b)
odhodki, nastali v drugem mesecu za mesecem, v katerem je potekel plačilni rok, se zmanjšajo za 25 %,
(c)
odhodki, nastali v tretjem mesecu za mesecem, v katerem je potekel plačilni rok, se zmanjšajo za 45 %,
(d)
odhodki, nastali v četrtem mesecu za mesecem, v katerem je potekel plačilni rok, se zmanjšajo za 70 %,
(e)
odhodki, nastali po četrtem mesecu za mesecem, v katerem je potekel plačilni rok, se zmanjšajo za 100 %.
3. Z odstopanjem od odstavka 2 se za neposredna plačila pod zgornjo mejo iz člena 7 Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15) uporabljajo naslednji pogoji:
(a)
če prag iz prvega pododstavka odstavka 2 ni bil v celoti izkoriščen za plačila, izvršena za koledarsko leto N najpozneje do 15. oktobra leta N + 1, in če preostanek praga presega 2 %, se navedeni preostanek zmanjša na 2 %;
(b)
med proračunskim letom N+1 bodo neposredna plačila, razen plačil iz Uredbe (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (16) ter Uredbe (EU) št. 229/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (17), za koledarska leta N-1 ali prej, izvršena po roku, upravičena do financiranja iz EKJS, če celotni znesek neposrednih plačil, izvršenih v proračunskem letu N+1, po potrebi popravljen na zneske pred prilagoditvijo iz člena 26 Uredbe (EU) št. 1306/2013, ne presega meje iz Priloge III Uredbe (EU) št. 1307/2013 za koledarsko leto N v skladu s členom 7 navedene uredbe.
(c)
odhodki, ki presegajo omejitve iz točke (a) ali (b), se zmanjšajo za 100 %.
Zneski povračil iz člena 26(5) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se ne upoštevajo pri preverjanju, ali so pogoji iz točke (b) prvega pododstavka tega odstavka izpolnjeni.
4. Komisija uporabi drugačno terminsko lestvico, kot so tiste iz odstavkov 2 in 3, in/ali manjši delež zmanjšanja ali plačila sploh ne zmanjša, če se za nekatere ukrepe pojavijo posebni pogoji poslovanja ali če država članica predloži utemeljeno obrazložitev.
Vendar pa se prvi pododstavek ne uporablja za odhodke, ki presegajo omejitve iz točke (b) odstavka 3.
5. Preverjanje upoštevanja rokov za plačilo v okviru mesečnih plačil se v vsakem proračunskem letu opravi dvakrat:
(a)
za odhodke, nastale do 31. julija;
(b)
za odhodke, nastale do 15. oktobra.
Morebitne prekoračitve rokov v avgustu, septembru in oktobru se upoštevajo pri odločitvi o potrditvi obračunov iz člena 51 Uredbe (ES) št. 1306/2013.
6. Zmanjšanja iz tega člena ne posegajo v poznejši sklep o potrditvi skladnosti, kot je določeno v členu 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 6
Neupoštevanje najzgodnejšega roka za plačilo
Kar zadeva EKJS, če je državam članicam dovoljeno, da plačajo predplačila do določenega najvišjega zneska pred najzgodnejšim plačilnim rokom, določenim v sektorski kmetijski zakonodaji, se vsi plačani odhodki, ki presegajo ta najvišji znesek, štejejo kot odhodki pred najzgodnejšim rokom za plačilo. Vendar je v skladu z izjemami iz prvega odstavka člena 40 Uredbe (EU) št. 1306/2013, navedeni odhodek na voljo za plačila Unije z znižanjem za 10 %.
Člen 7
Nadomestilo s strani plačilnih agencij
1. Komisija v svojem sklepu o mesečnih plačilih, ki se sprejme v skladu s členom 18(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, izplača preostali znesek odhodkov, ki jih je prijavila posamezna država članica, zmanjšan za znesek namenskih prejemkov, ki ga je navedena država članica navedla v isti izjavi o odhodkih. Takšna izravnava se šteje za prejem ustreznih prejemkov.
Odobritve za prevzem obveznosti in odobritve za plačila na podlagi namenskih prejemkov se dajo na voljo po razporeditvi teh prejemkov v proračunske vrstice. Razporeditev se izvrši po knjiženju namenskih prejemkov, in sicer v dveh mesecih po prejemu izkazov držav članic v skladu s pravili iz člena 43(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Če so bili zneski iz točke (c) člena 43(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 zaradi nepravilnosti ali malomarnosti zadržani pred plačilom zadevne pomoči, se odštejejo od ustreznega odhodka.
3. Zneski prispevkov Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), ki se izterjajo v vsakem referenčnem obdobju od upravičencev v okviru zadevnega programa za razvoj podeželja, se v izjavi o odhodkih za navedeno obdobje odštejejo od zneska, ki ga mora plačati EKSRP.
4. Večji ali manjši zneski, ki ponekod izhajajo iz potrditve obračunov iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013 in se lahko ponovno uporabijo za program za razvoj podeželja, se dodajo ali odštejejo od zneska prispevka EKSRP, ko se pripravi prva izjava po sprejetju sklepa o potrditvi obračunov.
5. Financiranje s strani EKJS je enako odhodkom, ki so bili izračunani na podlagi informacij, ki so jih sporočile plačilne agencije, pri čemer so bili odšteti vsi prihodki iz intervencijskih ukrepov, potrjeni prek informacijskega sistema, ki ga je vzpostavila Komisija, in ki jih je plačilna agencija navedla v svoji izjavi o odhodkih.
Člen 8
Pozno sprejetje proračuna Unije
1. Če proračun Unije ni sprejet do začetka proračunskega leta, se v zvezi z EKJS mesečna plačila iz člena 18 Uredbe (EU) št. 1306/2013 odobrijo v deležu glede na izjave o odhodkih, ki jih predložijo države članice po kategorijah odhodkov in v mejah iz člena 16 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012. Komisija v sklepih o naslednjih povračilih upošteva razliko zneskov, ki niso bili povrnjeni državam članicam.
2. Če proračun Unije ni sprejet do začetka proračunskega leta se v zvezi s skladom EKSRP:
(a)
Vmesna plačila iz člena 36 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se dodelijo sorazmerno glede na sredstva, ki so na voljo, in sicer v deležu glede na izjave o odhodkih, prejete za posamezen program za razvoj podeželja. Komisija upošteva razliko zneskov, ki niso bili povrnjeni državam članicam, pri naslednjih vmesnih plačilih.
(b)
Kar zadeva proračunske obveznosti iz člena 33 Uredbe (EU) št. 1306/2013, prvi letni obroki po sprejetju programov za razvoj podeželja sledijo vrstnemu redu sprejetja teh programov. Proračunske obveznosti v zvezi z nadaljnjimi letnimi obroki se izvajajo v vrstnem redu glede na programe, ki so že izčrpali zadevne obveznosti. Komisija lahko delno izvede letne obveznosti za programe za razvoj podeželja, če so razpoložljive odobritve za prevzem obveznosti omejene. Preostali znesek za te programe se prvič dodeli, ko so dodatne odobritve za prevzem obveznosti spet na voljo.
Člen 9
Odlog mesečnih plačil
Komisija lahko državam članicam odloži mesečna plačila iz člena 18 Uredbe (EU) št. 1306/2013, če uradna obvestila iz točke (c)(i) in (ii) člena 102(1) navedene uredbe prispejo prepozno ali vsebujejo neskladja, ki zahtevajo dodatno preverjanje, in sicer po predhodnem obvestilu zadevnih držav članic.
Člen 10
Začasna prekinitev plačila v primeru pozne predložitve
1. Začasna prekinitev plačil iz člena 42 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se uporablja za ukrepe iz Priloge V k tej uredbi.
2. Za odhodke v okviru EKJS se uporabljajo naslednje stopnje začasnih prekinitev plačil:
(a)
če rezultati kontrol niso bili poslani do 15. oktobra, 1 % odhodkov, za katere zadevne informacije niso bile poslane pravočasno;
(b)
če rezultati kontrol niso bili poslani do 1. decembra, 1,5 % odhodkov, za katere zadevne informacije niso bile poslane pravočasno;
3. Za odhodke v okviru EKSRP se uporabljajo naslednje stopnje začasnih prekinitev plačil:
(a)
če rezultati kontrol niso bili poslani do 15. oktobra, 1 % odhodkov, za katere zadevne informacije niso bile poslane pravočasno;
(b)
če rezultati kontrol niso bili poslani do 15. januarja, 1,5 % odhodkov, za katere zadevne informacije niso bile poslane pravočasno;
Člen 11
Devizni tečaj, ki se uporablja pri pripravi izjave o odhodkih
1. V skladu s členom 106(4) Uredbe (EU) št. 1306/2013 glede EKJS države članice, katerih valuta ni euro, pri pripravi izjav o odhodkih uporabijo enak menjalni tečaj, kot so ga uporabile pri izplačevanju plačil upravičencem ali prejemanju dohodkov, kot je v skladu s poglavjem V in področno kmetijsko zakonodajo. V sklepih o potrditvi obračunov iz členov 51 in 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013 države članice uporabijo prvi devizni tečaj, ki ga določi Evropska centralna banka po datumu sprejetja navedenega sklepa.
Z izjemo primerov iz prvega pododstavka ter zlasti za promocijske programe, odobrene na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 3/2008 (18), za promocijske ukrepe v vinskem sektorju in za postopke, za katere v področni kmetijski zakonodaji ni bil določen operativni dogodek, se uporablja predzadnji devizni tečaj, ki ga je določila Evropska centralna banka pred mesecem, za katerega se prijavijo odhodki ali namenski prejemki.
2. Kar zadeva programe za razvoj podeželja države članice, ki ne spadajo v euroobmočje, pri pripravi izjave o odhodkih za vsako plačilo ali izterjavo uporabijo predzadnji tečaj, ki ga je določila Evropska centralna banka pred mesecem, v katerem so se dejavnosti evidentirale v obračunih plačilne agencije.
POGLAVJE III
POTRDITVE OBRAČUNOV IN DRUGI PREGLEDI
Člen 12
Merila in metodologija za uporabo popravkov v okviru potrditve skladnosti
1. Za namen sprejetja sklepa v skladu s členom 52(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 glede zneskov za izključitev iz financiranja Unije Komisija razlikuje med zneski ali deli zneskov, za katere je bilo ugotovljeno, da so bili neprimerno porabljeni, ter zneski, ki so bili določeni z uporabo ekstrapolacijskih ali pavšalnih popravkov.
Za določitev zneskov, ki jih je mogoče izključiti iz financiranja Unije, potem ko se ugotovi, da odhodek ni nastal v skladu z zakonodajo Unije, ter v zvezi z EKSRP v skladu z veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo Komisija uporabi svoje ugotovitve ter upošteva informacije, ki jih posredujejo države članice med postopkom potrditve skladnosti, opravljenem v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
2. Komisija kot podlago za izključitev uporabi identifikacijo zneskov, ki so bili neustrezno porabljeni, zgolj če je te zneske mogoče določiti s sorazmernim prizadevanjem. Kadar Komisija neustrezno porabljenih zneskov ne more določiti s sorazmernim prizadevanjem, lahko države članice v obdobjih, ki jih določi Komisija med postopkom potrditve skladnosti, predložijo podatke v zvezi s preverjanjem navedenih zneskov na podlagi preverjanja posameznih primerov, ki jih je morda prizadela neskladnost. V preverjanje se vključijo vsi odhodki, ki kršijo veljavno zakonodajo in ki so bili plačani iz proračuna Unije. Predloženi podatki vključujejo vse posamezne zneske, ki niso upravičeni zaradi navedene neskladnosti.
3. Kadar neustrezno porabljenih zneskov ni mogoče določiti v skladu z odstavkom 2, lahko Komisija določi zneske, ki jih je treba izključiti, z uporabo ekstrapoliranih popravkov. Da bi Komisija lahko določila zadevne zneske, lahko države članice v obdobjih, ki jih Komisija določi med postopkom potrditve skladnosti, predložijo izračun zneska za izključitev iz financiranja Unije s statistično ekstrapolacijo rezultatov pregledov, opravljenih na reprezentativnem vzorcu teh primerov. Vzorec se vzame iz populacije, za katero je razumno pričakovati, da se bodo pojavile neskladnosti.
4. Da bi se upoštevali rezultati, ki so jih predložile države članice, kot je določeno v odstavkih 2 in 3, je Komisija v položaju, da:
(a)
oceni metode za identifikacijo ali ekstrapolacijo, ki jih jasno opišejo države članice;
(b)
preveri reprezentativnost vzorca iz odstavka 3;
(c)
preveri vsebino in rezultate predložene identifikacije ali ekstrapolacije;
(d)
pridobi zadostne in primerne revizijske dokaze glede osnovnih podatkov.
5. Pri uporabi odstavka 3 lahko države članice uporabijo nadzorno statistiko plačilnih agencij, kot jo potrdi certifikacijski organ, ali oceno stopnje napake, ki jo opravi tak organ v okviru revizije iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1306/2013, če:
(a)
je Komisija zadovoljna z delom, ki so ga opravili certifikacijski organi, tako glede revizijske strategije kot z vsebino, obsegom in kakovostjo dejansko opravljenega revizijskega dela;
(b)
je področje dela certifikacijskih organov skladno s področjem izvajanja potrditve skladnosti zadevne preiskave, zlasti v zvezi z ukrepi ali shemami;
(c)
se je v ocenah upošteval znesek kazni, ki bi jo bilo treba uporabiti.
6. Kadar pogoji za določitev zneskov za izključitev iz financiranja Unije, kot so določeni v odstavkih 2 in 3, niso izpolnjeni oziroma je narava takšnih primerov takšna, da zneskov za izključitev ni mogoče določiti na podlagi teh dveh odstavkov, Komisija uporabi ustrezne pavšalne popravke, pri čemer upošteva naravo in težo kršitve ter svojo oceno tveganja finančne škode, povzročene Uniji.
Stopnja pavšalnega popravka se določi z upoštevanjem zlasti vrste ugotovljene neskladnosti. V ta namen se razlikuje med pomanjkljivostmi pri ključnih in pomožnih kontrolah, kot sledi:
(a)
ključne kontrole so upravni nadzor in pregledi na kraju samem, ki so potrebni za ugotovitev upravičenosti pomoči in zadevne uporabe zmanjšanj in kazni;
(b)
pomožne kontrole so vsi drugi upravni postopki, ki so potrebni za pravilno obravnavanje zahtevkov.
Če se med istim postopkom za potrditev skladnosti ugotovijo različne neskladnosti, ki bi posamično privedle do različnih pavšalnih popravkov, se uporabijo samo najvišji pavšalni popravki.
7. Pri določanju ravni pavšalnih popravkov Komisija posebej upošteva naslednje okoliščine, ki kažejo večjo težo pomanjkljivosti, kar razkriva večje tveganje izgube za proračun Unije:
(a)
ena ali več ključnih kontrol se ne uporablja ali se uporablja tako slabo ali neredno, da se šteje za neučinkovito pri ugotavljanju upravičenosti zahtevka ali pri preprečevanju nepravilnosti; ali
(b)
ugotovijo se tri ali več pomanjkljivosti pri istem kontrolnem sistemu; ali
(c)
država članica ne uporablja kontrolnega sistema oziroma ga uporablja zelo pomanjkljivo, poleg tega obstajajo dokazi o številnih nepravilnosti in malomarnosti pri odpravljanju nepravilnih in goljufivih praks; ali
(d)
za to državo članico se je popravek že uporabil za podobne pomanjkljivosti v istem sektorju, vendar ob upoštevanju popravnih ali izravnalnih ukrepov, ki so jih že sprejele države članice.
8. Kadar države članice predložijo nekatere objektivne elemente, ki ne izpolnjujejo zahtev iz odstavkov 2 in 3 tega člena, vendar kažejo, da je maksimalna izguba za sklade omejena na vsoto, ki je nižja od vsote, ki bi se dobila z uporabo predlaganega pavšala, Komisija uporabi nižji pavšal za odločitev glede zneskov za izključitev iz financiranja Unije v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
9. Zneski, ki se dejansko izterjajo od upravičencev in knjižijo v dobro skladov pred rokom, ki ga določi Komisija med postopkom potrditve skladnosti, se odštejejo od zneska, ki ga Komisija določi za izključitev iz financiranja Unije v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 13
Obveznost po postopkih izterjave
Po zaključku postopka izterjave iz prvega pododstavka člena 54(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 države članice:
(a)
knjižijo v dobro EKJS petdeset odstotkov izterjanih zneskov, po odbitku stroškov izterjave, kot je določeno v drugem odstavku člena 55 navedene uredbe;
(b)
knjižijo v dobro EKSRP petdeset odstotkov zneskov, izterjanih po zaključku programa za razvoj podeželja ali izterjanih pred zaključkom programa, ki pa jih ni bilo mogoče prerazporediti v skladu s členom 56 Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Člen 14
Pregled transakcij
Sistem pregledov, določen s poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013, se ne uporablja za ukrepe iz Priloge VI k tej uredbi.
POGLAVJE IV
VARŠČINE
ODDELEK 1
Področje uporabe in uporaba pojmov
Člen 15
Področje uporabe
To poglavje se uporablja v vseh primerih, ko je v področni kmetijski zakonodaji določena varščina, ne glede na to, ali se uporablja izraz „varščina“.
To poglavje se ne uporablja za zavarovanja, položena za zagotovitev plačila uvoznih in izvoznih dajatev iz Uredbe Sveta (EU) št. 2913/92 (19).
Člen 16
Opredelitev pojmov, uporabljenih v tem poglavju
V tem poglavju:
(a)
„pristojni organ“ pomeni organ, pooblaščen, da sprejme varščino, ali ki odloča v skladu z ustrezno uredbo o tem, ali je treba varščino sprostiti ali zaseči;
(b)
„globalna varščina“ pomeni varščino, ki se da pristojnemu organu in s katero se zagotovi izpolnitev več kakor ene obveznosti;
(c)
„ustrezni del zavarovanega zneska“ pomeni ustrezni del zavarovanega zneska, ki ustreza količini, za katero je bila zahteva kršena.
ODDELEK 2
Zahteva za varščino
Člen 17
Odgovorna stranka
Varščino daje stranka ali se da v imenu stranke, ki je odgovorna za plačilo zapadlega zneska, če neka obveznost ni izpolnjena.
Člen 18
Odstopanje od zahteve za varščino
1. Pristojni organ lahko odstopi od zahteve za varščino, kadar je stranka, ki mora izpolniti obveznost:
(a)
javni organ, ki je odgovoren za izvajanje nalog javne uprave, ali
(b)
zasebni organ, ki izvaja naloge iz točke (a) pod državnim nadzorom.
2. Pristojni organ lahko odstopi od zahteve za varščino, če je vrednost zavarovanega zneska nižja od 500 eurov. V tem primeru mora zadevna stranka pisno zagotoviti plačilo zneska, ki je enak varščini, od katere je organ odstopil, če ustrezna obveznost ni izpolnjena.
Z uporabo prvega pododstavka se vrednost varščine izračuna z vključitvijo vseh ustreznih obveznosti, povezanih z istim postopkom.
Člen 19
Pogoji, ki veljajo za varščino
1. Pristojni organ lahko zavrne sprejem ali zahteva nadomestitev vsake varščine, če meni, da je neprimerna ali nezadovoljiva, ali če varščina ne daje kritja za dovolj dolgo obdobje.
2. Pri nakazilu gotovine se varščina ne prizna, dokler pristojni organ ni prepričan, da lahko razpolaga z nakazanim zneskom.
3. Ček v znesku, katerega plačilo jamči finančna ustanova, ki jo je priznal pristojni organ države članice, se obravnava kot gotovinski polog. Pristojni organ lahko unovči takšen ček šele ob koncu roka njegove veljavnosti.
Ček, razen tistega iz prvega pododstavka, predstavlja varščino šele takrat, ko je pristojni organ prepričan, da lahko razpolaga z zneskom.
4. Vse stroške, ki jih zaračuna finančna ustanova, nosi stranka, ki daje varščino.
5. Stranki, ki daje varščino v obliki gotovinskega pologa, se obresti ne plačajo.
Člen 20
Uporaba eura
1. Varščina je izražena v eurih.
2. Kadar znesek varščine sprejme država članica, ki ni sprejela eura, se znesek varščine v eurih preračuna v nacionalno valuto te države v skladu s določbami poglavja V. Obveznost, ki ustreza varščini, in znesek, ki se zadrži ob nepravilnosti ali kršitvah, sta določena v eurih.
Člen 21
Porok
1. Porok ima stalno prebivališče ali podjetje v Uniji in ga skladno z določbami Pogodbe o svobodi opravljanja storitev odobri pristojni organ države članice, v kateri se daje varščina. Porok je zavezan s pisnim jamstvom.
2. Pisno jamstvo določa najmanj:
(a)
obveznost, pri globalni varščini pa vrsto (vrste) obveznosti, za izpolnitev katere se jamči s plačilom denarnega zneska;
(b)
najvišji znesek plačila, za katerega jamči porok;
(c)
zavezo poroka, da bo skupaj in solidarno s stranko, ki je odgovorna za izpolnitev obveznosti, plačal v 30 dneh po prejemu zahtevka za plačilo od pristojnega organa vsakršen znesek glede na jamstvo, ki je zapadlo, ko je varščina razglašena za zaseženo.
3. Kadar je bila že dana pisna globalna varščina, pristojni organ določi postopek, s katerim se celotna ali del globalne varščine dodeli določeni obveznosti.
Člen 22
Višja sila
Vsaka oseba, ki je odgovorna za obveznost, ki jo pokriva varščina, in trdi, da je razlog za neizpolnjevanje obveznosti višja sila, pristojnim organom zadovoljivo dokaže obstoj višje sile. Če pristojni organ prizna, da gre za višjo silo, se obveznost prekliče samo za namen sprostitve varščine.
ODDELEK 3
Sprostitev in zaseg varščin, razen tistih iz oddelka 4
Člen 23
Zaseg varščine
1. Obveznost iz člena 66(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 je zahteva, da se izvede ali opusti izvedba ukrepa, ključnega za namene uredbe, ki ga določa.
2. V primeru neizpolnitve obveznosti, za katero ni bil določen rok, se varščina zaseže, ko pristojni organ ugotovi, da obveznost ni bila izpolnjena.
3. Če je bil za izpolnitev obveznosti določen rok, obveznost pa je bila izpolnjena šele po izteku roka, se varščina zaseže.
V takih primerih se takoj zaseže varščina v višini 10 %, nato pa še dodatni delež preostanka, in sicer:
(a)
2 % za vsak koledarski dan prekoračitve roka, če se obveznost nanaša na uvoz izdelkov v tretjo državo;
(b)
5 % za vsak koledarski dan prekoračitve roka, če se obveznost nanaša na izstop proizvodov s carinskega območja Unije.
4. Če je obveznost izpolnjena pravočasno, za predložitev dokazila o izpolnitvi obveznosti pa je določen rok, se varščina, ki zadeva navedeno obveznost, zaseže za vsak koledarski dan prekoračitve navedenega roka po enačbi 0,2/rok, določen v dneh, pri čemer se upošteva člen 25.
Če dokaz iz prvega pododstavka vključuje predložitev uporabljenega ali pretečenega uvoznega ali izvoznega dovoljenja ali predložitev dokaza, da so proizvodi zapustili carinsko območje Unije, se zaseže 15 % varščine, če se navedeni dokaz predloži po določenem roku iz prvega pododstavka, vendar najpozneje 730. koledarski dan po preteku dovoljenja. Po poteku navedenih 730 koledarskih dni se preostanek varščine zaseže v celoti.
Če dokaz iz prvega pododstavka vključuje predložitev uporabljenega ali pretečenega izvoznega dovoljenja z vnaprejšnjo določitvijo nadomestil, se zaseže varščina v višini:
(a)
10 %, če se dovoljenje predloži med 61. in 90. koledarskim dnem po datumu poteka dovoljenja;
(b)
50 %, če se dovoljenje predloži med 91. in 120. koledarskim dnem po datumu poteka dovoljenja;
(c)
70 %, če se dovoljenje predloži med 121. in 150. koledarskim dnem po datumu poteka dovoljenja;
(d)
80 %, če se dovoljenje predloži med 151. in 180. koledarskim dnem po datumu poteka dovoljenja;
(e)
100 %, če se dovoljenje predloži po 180. koledarskem dnevu po datumu poteka dovoljenja;
5. Znesek varščine, ki naj se zaseže, se zaokroži na prvi nižji znesek brez decimalk v eurih ali v nacionalni valuti, ki se uporablja.
Člen 24
Sprostitev varščine
1. Ko je predložen dokaz, določen v posebnih predpisih Unije, da je bila obveznost izpolnjena, ali pa je bila v skladu s členom 66(2) Uredbe št. 1306/2013 in členom 23 te uredbe varščina delno zasežena, se varščina oziroma njen preostanek nemudoma sprosti.
2. Varščina se na zahtevo delno sprosti, če je bil predložen ustrezen dokaz v zvezi z deležem količine proizvoda, pod pogojem, da ta delež ni manjši od najmanjše količine, določene v uredbi, za katero se zahteva varščina, ali, če takšnih predpisov ni, kot jo določi država članica.
3. Kadar ni določen noben rok za predložitev dokazov za sprostitev varščine, se določi obdobje 365 koledarskih dni od roka, ki je določen za izpolnitev obveznosti, za katero je bila varščina položena. Kadar takšen rok ni določen, velja obdobje 365 koledarskih dni od datuma, do katerega so bile izpolnjene vse obveznosti.
Obdobje iz prvega pododstavka ne sme presegati 1 095 koledarskih dni od takrat, ko je bila varščina položena za določeno obveznost.
Člen 25
Pragovi
1. Celotni zaseženi znesek ne presega 100 % ustreznega dela zavarovanega zneska.
2. Pristojni organ se lahko odreče zasegu zneska, manjšega od 100 eurov, če so z zakonom ali drugim predpisom določena podobna nacionalna pravila za primere, ki se lahko primerjajo s tem.
ODDELEK 4
Varščina v zvezi s predplačili
Člen 26
Področje uporabe
Določbe tega oddelka se uporabljajo v vseh primerih, ko posebni predpisi Unije določajo, da je dovoljeno predplačilo, preden je bila izpolnjena obveznost za pridobitev pomoči ali ugodnosti.
Člen 27
Sprostitev varščine
1. Varščina se sprosti:
(a)
ko je ugotovljena dokončna upravičenost do zneska, odobrenega kot predplačilo;
(b)
ali ko sta bila izplačana odobreni znesek in kakršen koli dodatek, določen v posebnih predpisih Unije.
2. Ko poteče končni rok za predložitev dokončnega dokazila za dodeljeno vsoto, ne da bi bili predloženi dokazi o upravičenosti, pristojni organ takoj ravna po postopku za zaseg varščine.
Kadar posebna pravila Unije tako določajo, se dokazilo kljub temu lahko predloži tudi po navedenem datumu proti delnemu poplačilu varščine.
POGLAVJE V
UPORABA EURA
Člen 28
Izvozna nadomestila in trgovina s tretjimi državami
1. Za zneske v zvezi z uvozom in za izvozne davke, določene v eurih po pravu Unije v zvezi s skupno kmetijsko politiko, ki jih države članice uporabljajo v nacionalni valuti, velja obračunski tečaj, izrecno enak tečaju, ki se uporablja v skladu s členom 18(1) Uredbe (EGS) št. 2913/92.
2. Za izvozna nadomestila, določena v eurih, ter za cene in zneske, izražene v eurih v kmetijski zakonodaji Unije v zvezi s trgovino s tretjimi državami, je operativni dogodek za devizni tečaj sprejetje carinske deklaracije.
3. Za izračun pavšalne uvozne vrednosti sadja in zelenjave iz člena 136(1) Uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 (20) za določitev vstopne cene iz člena 137(1) navedene uredbe je operativni dogodek za devizni tečaj za reprezentativne cene, uporabljene za izračun navedene pavšalne vrednosti in zneska zmanjšanja iz člena 134(3) navedene Uredbe, dan, na katerega se nanašajo reprezentativne cene.
Člen 29
Proizvodna nadomestila in posebne pomoči
1. Za proizvodna nadomestila, ki so v zakonodaji Unije določena v eurih, je operativni dogodek za devizni tečaj, datum, na katerega se prijavi, da je proizvod dosegel namembni kraj, ki ga zahteva navedena zakonodaja. Kadar se takšni namembni kraj ne zahteva, je operativni dogodek sprejetje zahtevka za plačilo nadomestila s strani plačilne agencije.
2. Za pomoč, odobreno glede na količino trženega proizvoda ali proizvoda, ki se uporablja na poseben način, je brez poseganja v člene od 30 do 33 operativni dogodek za menjalni tečaj prva dejavnost, ki po prevzemu proizvodov, ki ga opravi zadevni subjekt, zagotavlja primerno rabo zadevnih proizvodov in vključuje dodelitev pomoči.
3. Za pomoči za zasebno skladiščenje je operativni dogodek za menjalni tečaj prvi dan obdobja, za katerega je dodeljena pomoč v okviru iste pogodbe.
4. Za pomoči, ki niso navedene v odstavkih 2 in 3 tega člena ter v členih 30 in 31, je operativni dogodek za devizni tečaj rok za vložitev vlog.
Člen 30
Vinski sektor
1. Operativni dogodek za menjalni tečaj je prvi dan vinskega leta, v katerem se dodeli podpora za naslednje:
(a)
prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v skladu s členom 46 Uredbe (EU) št. 1308/2013;
(b)
ustanovitev vzajemnih skladov v skladu s členom 48 Uredbe (EU) št. 1308/2013;
(c)
zavarovanje letine v skladu s členom 49 Uredbe (EU) št. 1308/2013.
2. Za pomoči, plačane za prostovoljno ali obvezno destilacijo stranskih proizvodov pridelave vina v skladu s členom 52 Uredbe (EU) št. 1308/2013, je operativni dogodek za devizni tečaj prvi dan vinskega leta, v katerem je stranski proizvod dostavljen.
3. Za vlaganja iz člena 50 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in inovacije v vinskem sektorju iz člena 51 Uredbe (EU) št. 1308/2013 je operativni dogodek za devizni tečaj 1. januar leta, v katerem je bila sprejeta odločitev o dodelitvi pomoči.
4. Za zeleno trgatev iz člena 47 Uredbe (EU) št. 1308/2013 je operativni dogodek za devizni tečaj dan, ko poteka zelena trgatev.
Člen 31
Zneski in plačila v sektorju mleka in mlečnih proizvodov
1. Za pomoč, dodeljeno za oskrbo učencev z nekaterimi mlečnimi proizvodi, iz člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 657/2008 (21) je operativni dogodek za devizni tečaj prvi dan meseca v obdobju, na katerega se nanaša zahtevek za plačilo po členu 11 navedene uredbe.
2. Za plačilo dajatve iz člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 595/2004 (22) za določeno dvanajstmesečno obdobje v smislu poglavja III naslova I dela II Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (23) je operativni dogodek za menjalni tečaj 1. april naslednjega zadevnega obdobja.
3. Za prevozne stroške iz člena 30(3) Uredbe Komisije (EU) št. 1272/2009 (24) je operativni dogodek za devizni tečaj dan, ko pristojni organ prejme veljavno ponudbo.
Člen 32
Zneski in plačila pomoči v zvezi z izvajanjem sistema razdeljevanja sadja v šolah
Za pomoč, odobreno za oskrbo otrok s sadjem in zelenjavo, predelanim sadjem in zelenjavo ter proizvodi iz banan, iz člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 288/2009 (25) je operativni dogodek za menjalni tečaj 1. januar pred obdobjem iz člena 4(1) navedene uredbe.
Člen 33
Minimalna cena pese, presežna dajatev in proizvodna dajatev v sektorju sladkorja
Za proizvodno dajatev za sladkor, minimalno ceno za peso ter za presežno dajatev iz členov 128, 135 in 142 Uredbe (EU) št. 1308/2013 je operativni dogodek za devizni tečaj 1. oktober tržnega leta, v katerem se cene in zneski uporabljajo ali plačajo.
Člen 34
Zneski strukturne ali okoljske narave ter režijski stroški operativnih programov
1. Za zneske iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 1305/2013 in za zneske za ukrepe, odobrene v skladu z Uredbo (ES) št. 1698/2005, katerih plačila upravičencem zagotavljajo programi za razvoj podeželja, odobreni z Uredbo (EU) št. 1305/2013, je operativni dogodek za devizni tečaj 1. januar leta, v katerem se sprejme odločitev o dodelitvi pomoči.
Kadar je po predpisih Unije plačilo zneskov iz prvega pododstavka razporejeno čez več let, je operativni dogodek za devizni tečaj za vsak letni obrok 1. januar leta, za katero se plača zadevni obrok.
2. Za vsote iz točke 2(a) Priloge IX k Uredbi (EU) št. 543/2011, namenjene kritju režijskih stroškov, ki se posebej nanašajo na operativne sklade ali programe iz členov 32 in 33 Uredbe (EU) št. 1308/2013, je operativni dogodek za devizni tečaj 1. januar leta, na katerega se ti stroški nanašajo.
Člen 35
Zneski, povezani z dodelitvijo nacionalne finančne pomoči organizacijam proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave ter delno povračilo te nacionalne finančne pomoči
1. Za zahtevo za dodelitev nacionalne finančne pomoči v skladu s členom 35 Uredbe (EU) št. 1308/2013 je operativni dogodek rok za predložitev zahteve Komisiji, kot je določen v členu 92(1) Uredbe (EU) št. 543/2011.
2. Za povračila nacionalne finančne pomoči s strani Unije v skladu s členom 95 Uredbe (EU) št. 543/2011 je operativni dogodek za devizni tečaj rok za predložitev vlog za pomoč organizacij proizvajalcev pristojnim organom držav članic v skladu s členom 69(1) Uredbe (EU) št. 543/2011.
Člen 36
Drugi zneski in cene
Za cene ali zneske, razen tistih iz členov od 28 do 35, ali zneske, povezane z navedenimi cenami, izražene v eurih v zakonodaji Unije ali izražene v eurih pri razpisnem postopku, je operativni dogodek za devizni tečaj dan enega od naslednjih pravnih dejanj:
(a)
pri nakupih, ko je prejeta veljavna ponudba;
(b)
pri prodajah, ko je prejeta veljavna ponudba;
(c)
pri umiku proizvodov v sektorju sadja in zelenjave dan, na katerega nastopi umik;
(d)
pri opustitvi spravila in zeleni trgatvi v sektorju sadja in zelenjave, dan opustitve spravila in zelene trgatve;
(e)
za stroške prevoza, predelave ali javnega skladiščenja in za zneske, razporejene za študije v okviru razpisnega postopka, zadnji dan za oddajo ponudb;
(f)
za evidentiranje cen, zneskov ali ponudb na trgu dan, v zvezi s katerim se cena, znesek ali ponudba evidentira;
(g)
za kazni zaradi neupoštevanja kmetijske zakonodaje, datum akta, s katerim pristojni organ ugotovi dejstva;
(h)
za promet ali zneske v zvezi z obsegom proizvodnje, začetek referenčnega obdobja, določenega v kmetijski zakonodaji.
Člen 37
Plačilo predplačil
Za predplačila je operativni dogodek za menjalni tečaj operativni dogodek, ki velja za ceno ali znesek, za katero(-ega) predplačilo velja, če ta datum nastopi do trenutka plačila predplačila, v drugih primerih pa datum določitve predplačila v eurih, če tega ni, pa datum plačila predplačila. Operativni dogodek za menjalni tečaj se uporablja za predplačila ne glede na uporabo za zadevno polno ceno ali znesek operativnega dogodka, določenega za to ceno ali znesek.
Člen 38
Varščine
Za varščine je operativni dogodek za menjalni tečaj datum pologa varščine.
Vendar pri tem veljajo naslednje izjeme:
(a)
za varščine v zvezi s predplačili je operativni dogodek za menjalni tečaj operativni dogodek, ki je določen za znesek predplačila, če ta datum nastopi do trenutka plačila varščine;
(b)
za varščine v zvezi z oddajo ponudb je operativni dogodek za menjalni tečaj dan, ko se ponudba odda;
(c)
za varščine v zvezi z izvajanjem ponudb je operativni dogodek za menjalni tečaj zadnji dan javnega razpisa.
Člen 39
Pregled transakcij
Zneski v eurih iz poglavja III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013 se, kadar je to primerno, pretvorijo v nacionalne valute po menjalnem tečaju, veljavnem na prvi delavnik v letu, ko se začne obdobje preiskovanja, in objavljenem v seriji C v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 40
Določitev menjalnega tečaja
Kadar je operativni dogodek določen v skladu z zakonodajo Unije, je menjalni tečaj, ki se uporablja, zadnji tečaj, ki ga je določila Evropska centralna banka (ECB) pred prvim dnevom meseca, v katerem nastopi operativni dogodek.
Vendar je v naslednjih primerih menjalni tečaj, ki se uporablja:
(a)
za primere iz člena 28(2) te uredbe, v katerih je operativni dogodek za devizni tečaj sprejetje carinske deklaracije, tečaj iz člena 18(1) Uredbe (EGS) št. 2913/92;
(b)
za intervencijske stroške, nastale v okviru postopkov javnega skladiščenja, tečaj, ki izhaja iz uporabe člena 3(2) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 906/2014 (26);
(c)
za najnižjo ceno pese iz člena 33 te uredbe, povprečni tečaj, ki ga določi Evropska centralna banka (ECB) za mesec pred operativnim dogodkom.
POGLAVJE VI
KONČNA DOLOČBA
Člen 41
Prehodne določbe
1. Če plačilna agencija, akreditirana v skladu z Uredbo (EU) št. 1290/2005, prevzame odgovornost za odhodke, za katere prej ni bila odgovorna, se akreditira za nove odgovornosti do 1. januarja 2015.
2. Ukrepi, navedeni v Prilogi k Uredbi (ES) št. 1106/2010, niso predmet sistema pregledov v skladu s poglavjem III naslova V Uredbe (EU) št. 1306/2013 za namen pregleda odhodkov pred proračunskim letom 2014.
3. Kadar je v posebni zakonodaji sklic na primarne, sekundarne ali podrejene zahteve iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 282/2012, se uporabljajo členi 23(2), (3) in (4) te uredbe.
4. Za programe za razvoj podeželja iz člena 15 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005:
(a)
se določbe člena 38(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 uporabljajo za proračunske obveznosti, ki se ne porabijo do 31. decembra drugega leta po letu proračunske obveznosti. V členu 38 navedene uredbe se sklicevanja na leto N +3 štejejo kot sklicevanja na leto N +2,
(b)
vmesna plačila s strani Komisije ne bodo, kot je določeno v točki (b) člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1306/2013, predmet nikakršne prekoračitve skupnega zneska prispevka EKSRP za vsako prednostno nalogo za celotno obdobje, ki ga pokriva zadevni program;
(c)
za namen uporabe členov 37 in 38 Uredbe (EU) št. 1306/2013, se končni datum za upravičenost odhodkov določi v členu 71(1) Uredbe (ES) št. 1698/2005.
5. Za namen uporabe člena 54(1) in (2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 se za primere, o katerih se je poročalo ali se bo poročalo Komisiji za proračunski leti 2013 in 2014, kot je določeno v točki (h) člena 6 Uredbe Komisije (ES) št. 885/2006, še naprej upošteva proračunsko leto, ko je bila prvič ugotovljena nepravilnost v smislu člena 35 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005. Za primere, v katerih ni bila pred 16. oktobrom 2014 ugotovljena nobena upravna ali sodna nepravilnost, se uporabljajo določbe člena 54(1) in (2) Uredbe (EU) št. 1306/2013.
Kar zadeva EKSRP, se za namene potrditve obračunov v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1306/2013, uporabljajo določbe 54(2) navedene uredbe, in sicer se začnejo uporabljati za potrditev obračunov za proračunsko leto 2014.
Člen 42
Sprememba Uredbe (ES) št. 376/2008
Odstavka 6 in 7 člena 34 Uredbe Komisije (ES) št. 376/2008 se črtata.
Vendar se navedene določbe še naprej uporabljajo za varščine, ki se veljavno vložijo v skladu z navedeno uredbo pred začetkom veljavnosti te uredbe.
Člen 43
Sprememba Uredbe (ES) št. 612/2009
Člen 47(3) Uredbe Komisije (ES) št. 612/2009 se črta.
Vendar se navedene določbe še naprej uporabljajo za varščine, ki se veljavno vložijo v skladu z navedeno uredbo pred začetkom veljavnosti te uredbe.
Člen 44
Razveljavitev
Uredbe (ES) št. 883/2006, (ES) št. 884/2006, (ES) št. 885/2006, (ES) št. 1913/2006, (EU) št. 1106/2010 in Izvedbena uredba (EU) št. 282/2012 se razveljavijo.
Vendar pri tem velja naslednje:
(a)
Izvedbena uredba (EU) št. 282/2012 se še naprej uporablja za varščine, ki se veljavno vložijo v skladu z navedeno uredbo pred začetkom veljavnosti te uredbe;
(b)
člen 4 Uredbe (ES) št. 883/2006 se še naprej uporablja za odhodke, izvršene do 15. oktobra 2014;
(c)
člen 11 in poglavje III Uredbe ES) št. 885/2006 se še naprej uporabljata do 31. decembra 2014.
Člen 45
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 41(4) se uporablja od 1. januarja 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 11. marca 2014