ДИРЕКТИВА 2013/50/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и Директива 2007/14/ЕО на Комисията за определяне на подробни правила за прилагането на определени разпоредби от Директива 2004/109/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно член 33 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) Комисията трябваше да докладва на Европейския парламент и Съвета за действието на посочената директива, включително за уместността от прекратяване на освобождаването на съществуващите дългови ценни книжа след 10-годишния срок, предвиден в член 30, параграф 4 от посочената директива, и за евентуалното влияние на действието на същата директива спрямо европейските финансови пазари.
(2)
На 27 май 2010 г. Комисията прие доклад за действието на Директива 2004/109/ЕО, в който се посочват областите, в които режимът, създаден по посочената директива, би могъл да бъде подобрен. По-специално докладът показва необходимостта да се предвиди опростяване на някои задължения на издателите с цел регулираните пазари да станат по-привлекателни за малки и средни издатели, които набират капитал в Съюза. Освен това се налага да се подобри ефективността на съществуващия режим за прозрачност, по-специално по отношение на оповестяването на собствеността в дружествата.
(3)
Освен това в съобщението си от 13 април 2011 г., озаглавено „Акт за единния пазар. Дванадесет лоста за насърчаване на растежа и укрепване на доверието. Заедно за нов тип икономически растеж“, Комисията констатира необходимостта от преглед на Директива 2004/109/ЕО с цел задълженията, приложими към малките и средните предприятия, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, да станат по-пропорционални, като същевременно се гарантира същото ниво на защита на инвеститорите.
(4)
Според доклада и съобщението на Комисията административната тежест, която произтича от задълженията, свързани с допускането за търгуване на регулиран пазар, следва да бъде намалена за малките и средните издатели, за да се подобри достъпът им до капитал. Задълженията да публикуват междинни отчети за управлението или тримесечни финансови отчети представляват значителна тежест за голям брой малки и средни издатели, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулирани пазари, без това да е необходимо за защитата на инвеститорите. С тези задължения се насърчава и стремежът към резултати в краткосрочен план и се възпират дългосрочните инвестиции. За да се насърчи устойчивото натрупване на стойност и дългосрочна инвестиционна стратегия, от съществено значение е да се намали натискът върху издателите в краткосрочен план и да се поощрят инвеститорите да възприемат по-дългосрочни перспективи. По тази причина следва да бъде премахнато изискването за публикуване на междинни отчети за управлението.
(5)
На държавите членки не следва да се позволява да налагат в националното си законодателство изискването за публикуване на периодична финансова информация на по-чести интервали от годишните финансови отчети и шестмесечните финансови отчети. Държавите членки обаче следва да могат въпреки това да изискват от издателите да публикуват допълнителна периодична финансова информация, ако подобно изискване не съставлява значителна финансова тежест и ако изискваната допълнителна информация е съразмерна спрямо факторите, които допринасят за вземането на инвестиционни решения. Настоящата директива не засяга допълнителната информация, която се изисква по секторното законодателство на Съюза, като държавите членки могат да изискват по-специално публикуването на допълнителна периодична финансова информация от финансовите институции. Освен това регулираният пазар може да изисква от издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на него, да публикуват допълнителна периодична финансова информация за всички или за някои от сегментите на този пазар.
(6)
За да се осигури допълнителна гъвкавост и по този начин да се намали административната тежест, срокът за публикуване на шестмесечните финансови отчети следва да бъде удължен до три месеца след края на отчетния период. Предвид удължаването на срока, в който издателите могат да публикуват своите шестмесечни финансови отчети, се очаква пазарните участници да отделят по-голямо внимание на отчетите на малките и средни издатели, като по този начин тези издатели ще станат по-видими.
(7)
За да се осигури по-голяма прозрачност на плащанията, извършвани към правителства, издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар и които развиват дейност в добивната промишленост или в дърводобива от девствени гори, следва ежегодно да оповестяват в отделен отчет плащанията към правителствата на държавите, в които извършват дейност. Отчетът следва да включва информация за видовете плащания, сходни с тези, които се оповестяват в съответствие с Инициативата за прозрачност на добивната промишленост (EITI). С оповестяването на плащанията към правителства на гражданското общество и инвеститорите следва да се предостави информация, която да задължи правителствата на държавите, притежаващи природни богатства, да се отчитат за приходите от тяхната експлоатация. Инициативата допълва също така Плана за действие на Европейския съюз за прилагане на законодателството в областта на горите, управлението и търговията (EU FLEGT) и разпоредбите на Регламент (ЕС) № 995/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. за определяне на задълженията на операторите, които пускат на пазара дървен материал и изделия от дървен материал (5), които изискват от търговците на изделия от дървен материал да извършват надлежна проверка с цел предотвратяване на вноса на незаконно добит дървен материал на пазара в Съюза. Държавите членки следва да гарантират, че членовете на отговорните органи на дадено предприятие, като действат в рамките на правомощията, които са им предоставени съгласно националното законодателство, отговарят за осигуряването на изготвянето на отчета за плащанията към правителства в съответствие с изискванията на настоящата директива, в рамките на своята осведоменост и способности. Подробните изисквания са определени в глава 10 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните счетоводни отчети, консолидираните счетоводни отчети и свързаните с тях отчети на определени видове предприятия (6).
(8)
От съображения за прозрачност и защита на инвеститорите държавите членки следва да изискват отчитането на плащанията към правителства да се подчинява на следните принципи съгласно глава 10 от Директива 2013/34/ЕС: същественост (не е необходимо всяко плащане, независимо дали е извършено като еднократно плащане или като поредица от свързани плащания, да бъде отразявано в отчета, ако размерът му не надвишава 100 000 EUR в рамките на финансова година); отчитане по правителства и по отделни проекти (плащанията към правителствата следва да се отчитат на база правителство и на база отделен проект); универсалност (да не се допускат никакви изключения - например за издатели, извършващи дейност в някои държави - които имат изкривяващо въздействие и позволяват на издателите да се възползват от по-малко строги изисквания за прозрачност); изчерпателност (да се отчитат всички свързани плащания към правителства в съответствие с глава 10 от Директива 2013/34/ЕС и съдържащите мотивите към нея съображения).
(9)
Иновациите във финансовата сфера доведоха до създаването на нови видове финансови инструменти, с които се създават експозиции на инвеститорите към дружества, за които не са предвидени правила за оповестяване в Директива 2004/109/ЕО. Такива инструменти биха могли да бъдат използвани за тайно придобиване на акции в дружества, което може да доведе до пазарни злоупотреби и да създаде невярна и подвеждаща представа за икономическата собственост на дружества, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар. За да се гарантира, че издателите и инвеститорите са добре запознати със структурата на собствеността в дружествата, определението за финансови инструменти в посочената директива следва да обхваща всички инструменти с икономически ефект, сходен с притежаването на акции и на права за придобиването им.
(10)
Финансови инструменти с икономически ефект, сходен с притежаването на акции и на права за придобиването им, които предвиждат паричен сетълмент, следва да се изчисляват на основа, коригирана спрямо коефициента „делта“, като се умножи номиналната стойност на базовите акции по делтата на инструмента. Коефициентът „делта“ посочва до каква степен би се променила теоретичната стойност на финансовия инструмент в случай на промяна в цената на базовия инструмент и дава точна представа за експозицията на притежателя към базовия инструмент. Целта на този подход е да се гарантира възможно най-голяма точност на информацията относно всички права на глас на разположение на инвеститора.
(11)
Освен това, за да се осигури достатъчна прозрачност по отношение на големите притежания, когато притежател на финансови инструменти упражнява правото си на придобиване на акции и общата сума на правата на глас, свързани с базовите акции, надвишава прага за нотифициране, без да се засяга общият процент притежавани участия, за които вече е подадена нотификация, в новата нотификация следва да се оповести промяната в характера на притежаваните участия.
(12)
Хармонизирането на режима на нотифициране за притежавани големи части от правата на глас, и по-конкретно по отношение на сумирането на участията в акции и участията във финансови инструменти, следва да повиши правната сигурност, да подобри прозрачността и да намали административната тежест за трансграничните инвеститори. Ето защо на държавите членки не следва да се позволява да приемат правила, по-строги от предвидените в Директива 2004/109/ЕО, по отношение на изчисляването на праговете за нотифициране, сумирането на притежаваните права на глас, свързани с акции, и притежаваните права на глас, свързани с финансови инструменти, както и изключението от изискванията за нотифициране. При все това, предвид съществуващите различия в концентрацията на собственост в Съюза и различията в дружественото право в Съюза, водещи до различия между общия брой акции и общия брой права на глас за някои издатели, държавите членки следва да продължат да имат възможността да определят както по-ниски, така и допълнителни прагове за нотифициране за притежавани права на глас и да изискват еквивалентни нотификации във връзка с прагове, основани на капиталови участия. Освен това държавите членки следва да продължат да разполагат с възможността да определят задължения, по-строги от предвидените в Директива 2004/109/ЕО, по отношение на съдържанието (например оповестяване на намеренията на акционерите), процедурата и сроковете за нотифициране, както и да могат да изискват допълнителна информация по отношение на големите притежания, която не е предвидена в Директива 2004/109/ЕО. По-специално, държавите членки следва също така да могат да продължат да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с предложения за поглъщане, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола върху дружествата, върху които се упражнява надзор от страна на органите, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (7), които налагат изисквания за оповестяване, по-строги от предвидените в Директива 2004/109/ЕО.
(13)
Последователното хармонизиране на режима за нотифициране за големи притежания и подходящите равнища на прозрачност следва да се гарантират посредством технически стандарти. Би било ефикасно и подходящо на Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (8), да се възложи да разработи с цел представянето им на Комисията проекти на регулаторни технически стандарти, които не предполагат избори, свързани с провежданата политика. Комисията следва да приеме регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП за уточняване на условията за прилагане на съществуващите изключения от изискванията за нотифициране за притежавани големи части от правата на глас. ЕОЦКП следва да използва експертния си опит, за да определи случаите, в които се допускат изключения, като отчита възможните случаи на злоупотреба и заобикаляне на изискванията за нотифициране.
(14)
С цел да се отчете техническото развитие на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на определянето на съдържанието на нотификациите за големи притежания във финансови инструменти. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(15)
За улесняване на трансграничните инвестиции инвеститорите следва да разполагат с безпрепятствен достъп до регулирана информация за всички дружества, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар в Съюза. Сегашната мрежа от официално определени национални механизми за централно съхранение на регулирана информация обаче не дава възможност за лесно търсене на такава информация в целия Съюз. С цел да се гарантира трансграничният достъп до информация и да се отчете техническото развитие в областта на финансовите пазари и в комуникационните технологии на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС за определяне на минимални стандарти във връзка с разпространяването на регулирана информация, достъпа до регулирана информация на равнището на Съюза, както и механизмите за централно съхранение на регулирана информация. На Комисията следва също така да бъде предоставено правомощието със съдействието на ЕОЦКП да предприема мерки за подобряване на работата на мрежата от официално определени национални механизми за съхранение, както и да разработи технически критерии за достъп до регулирана информация на равнището на Съюза, по-специално по отношение на функционирането на централна точка за достъп за търсене на регулирана информация на равнището на Съюза. ЕОЦКП следва да разработи и управлява електронен портал, който да служи за европейска точка за електронен достъп (наричан по-долу „точката за достъп“).
(16)
За да се подобри спазването на изискванията на Директива 2004/109/ЕО, както и предвид съобщението на Комисията от 9 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги “, правомощията за налагане на санкции следва да бъдат разширени и да отговарят на някои съществени изисквания по отношение на адресатите, критериите, които трябва да се отчитат при прилагането на административна санкция или мярка, ключовите правомощия за налагане на санкции и размерите на административните имуществени санкции. Такива правомощия за налагане на санкции следва да има най-малкото в случай на нарушение на ключови разпоредби на Директива 2004/109/ЕО. Държавите членки следва да могат да ги упражняват и при други обстоятелства. По-специално държавите членки следва да гарантират, че административните санкции и мерки, които могат да бъдат прилагани, включват възможността за налагане на имуществени санкции, чийто размер е достатъчно висок, за да осигури възпиращ ефект. При нарушения от страна на правни образувания държавите членки следва да могат да предвидят прилагането на санкции по отношение на членовете на административните, управителните или надзорните органи на съответното правно образувание или по отношение на други лица, от които може да се търси отговорност за тези нарушения при условията, определени в националното право. Държавите членки следва също така да могат да предвидят спиране или възможност за спиране на упражняването на правата на глас за притежатели на акции и финансови инструменти, които не спазват изискванията за нотифициране. Държавите членки следва да могат да предвидят спирането на упражняването на правата на глас да се прилага само за най-тежките нарушения. Директива 2004/109/ЕО следва да се отнася едновременно до административни санкции и мерки, така че да бъдат обхванати всички случаи на нарушение, независимо дали са квалифицирани като санкция или мярка по националното право, и следва да не засяга разпоредбите на правото на държавите членки относно наказателноправните санкции.
Държавите членки следва да могат да предвидят допълнителни санкции или мерки, както и по-високи размери на административните имуществени санкции от предвидените в Директива 2004/109/ЕО, като вземат предвид необходимостта от санкции с достатъчен възпиращ ефект за насърчаването на чисти и прозрачни пазари. Разпоредбите относно санкциите и разпоредбите относно публикуването на административните санкции не представляват прецедент за други разпоредби на законодателството на Съюза, по-специално за по-тежки регулаторни нарушения.
(17)
За да се гарантира, че решенията, с които се налага административна мярка или санкция, имат възпиращ ефект по отношение на широката общественост, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важно средство за информиране на пазарните участници относно типа поведение, което се счита за нарушение на Директива 2004/109/ЕО, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред пазарните участници. Ако обаче публикуването на решение може сериозно да застраши стабилността на финансовата система или текущо официално разследване или, доколкото може да се прецени, би причинило несъразмерна и тежка вреда на участващите институции или лица, или когато при налагането на санкция на физическо лице след задължителна предварителна проверка на пропорционалността на публикуването на лични данни е станало ясно, че публикуването е непропорционално, компетентният орган следва да може да реши да отложи това публикуване или да публикува информацията на анонимна основа.
(18)
С цел се внесе яснота по отношение на третирането на ценните книжа, които не се котират на борсата и са обективирани с депозитарни разписки, допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за да се избегнат пропуски във връзка с прозрачността, определението за „издател“ следва да се уточни допълнително така, че да включва и издателите на ценни книжа, които не се котират на борсата и са обективирани с депозитарни разписки, допуснати за търгуване на регулиран пазар. Освен това е целесъобразно определението за „издател“ да се изменени с цел отчитане на факта, че в някои държави членки издателите на ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар, могат да бъдат физически лица.
(19)
Съгласно Директива 2004/109/ЕО при издател от трета държава на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е по-малка от 1 000 EUR, или на акции, държавата членка по произход на издателя е държавата членка, посочена в член 2, параграф 1, буква м), подточка iii) от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). С цел поясняване и опростяване на определянето на държавата членка по произход на подобни издатели от трета държава, определението на това понятие следва да бъде изменено така, че да се предвиди държавата членка по произход да бъде държавата членка, избрана от издателя между държавите членки, в които неговите ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар.
(20)
Всички издатели, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар в рамките на Съюза, следва да подлежат на надзор от компетентен орган на държава членка, за да се гарантира, че спазват задълженията си. Издатели, които съгласно Директива 2004/109/ЕО трябва да изберат своята държава членка по произход, но не са го направили, могат да избегнат надзора от компетентен орган в Съюза. Ето защо Директива 2004/109/ЕО следва да бъде изменена с цел да се определи държава членка по произход за издатели, които в рамките на тримесечен срок не са оповестили пред компетентните органи избора си на държава членка по произход. В такива случаи държавата членка по произход следва да бъде държавата членка, в която ценните книжа на издателя са допуснати за търгуване на регулиран пазар. Когато ценните книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар в повече от една държава членка, всички тези държави членки ще бъдат държави членки по произход, докато издателят не избере само една държава членка по произход и не я оповести. Това би насърчило тези издатели да изберат държава членка по произход и да оповестят избора си пред съответните компетентни органи, като междувременно компетентните органи вече няма да са лишени от необходимите правомощия за намеса, докато издателят не оповести избора си на държава членка по произход.
(21)
Съгласно Директива 2004/109/ЕО при издател на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е 1 000 EUR или повече, изборът на издателя за държава членка по произход е валиден три години. Когато обаче ценните книжа на издател вече не са допуснати за търгуване на регулирания пазар в държавата членка по произход на издателя, а продължават да са допуснати за търгуване в една или повече приемащи държави членки, то вече не съществува връзка между издателя и първоначално избраната от него държава членка по произход, когато това не е държавата членка, в която се намира седалището на издателя. Такъв издател следва да може преди изтичането на тригодишния срок да избере една от приемащите държави членки или държавата членка, в която се намира седалището му, за своя нова държава членка по произход. Същата възможност за избор на нова държава членка по произход ще се прилага и за издател от трета държава на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е по-малка от 1 000 EUR, или на акции, чиито ценни книжа вече не се допускат за търгуване на регулирания пазар в държавата членка по произход на издателя, но продължават да се допускат за търгуване в една или повече приемащи държави членки.
(22)
Следва да има съгласуваност между директиви 2004/109/ЕО и 2003/71/ЕО по отношение на определението за държава членка по произход. Във връзка с това, за да се гарантира упражняването на надзор от страна на най-подходящата държава членка, Директива 2003/71/ЕО следва да бъде изменена така, че да предвижда повече гъвкавост в случаи, при които ценните книжа на издател, регистриран в трета държава, вече не се допускат за търгуване на регулирания пазар в неговата държава членка по произход, а вместо това - в една или повече други държави членки.
(23)
Директива 2007/14/ЕО на Комисията (10) съдържа по-специално правила за нотифициране във връзка с избора от издателя на държава членка по произход. Тези правила следва да се включат в Директива 2004/109/ЕО. За да се гарантира, че компетентните органи на приемащата(ите) държава(и) членка и на държавата членка, в която се намира седалището на издателя, когато тази държава членка не е нито държава членка по произход, нито приемаща такава, са информирани за избора му на държава членка по произход, всички издатели следва да бъдат задължени да нотифицират компетентния орган на своята държава членка по произход, компетентните органи на всички приемащи държави членки и компетентния орган на държавата членка, в която се намира седалището им, когато тази държава е различна от държавата членка по произход, за избора си на държава членка по произход. Поради това правилата за нотифициране във връзка с избора на държава членка по произход следва да бъдат съответно изменени.
(24)
Изискването по Директива 2004/109/ЕО по отношение на оповестяването на информация за нова емисия на заем доведе до редица затруднения при въвеждането му на практика и прилагането му се смята за сложно. Освен това изискването се припокрива частично с изискванията, определени в Директива 2003/71/ЕО и в Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (11), като не предоставя на пазара съществена допълнителна информация. Поради това и за да се намали ненужната административна тежест за издателите, това изискване следва да бъде отменено.
(25)
Изискването издателят да съобщава на компетентните органи на държавата членка по произход всяка промяна в учредителните си документи или в устава си съвпада с подобно изискване по Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар (12) и може да предизвика объркване по отношение на ролята на компетентния орган. Поради това и за да се намали ненужната административна тежест за издателите, то следва да бъде отменено.
(26)
За издателите, инвеститорите и компетентните органи би било много полезно наличието на хармонизиран електронен формат за отчитане, тъй като това би улеснило отчитането и би допринесло за достъпността, анализа и съпоставимостта на годишните финансови отчети. Ето защо изготвянето на годишните финансови отчети в единен електронен формат за отчитане следва да бъде задължително, считано от 1 януари 2020 г., при условие че ЕОЦКП е провел анализ на разходите и ползите. ЕОЦКП следва да разработи проекти на технически регулаторни стандарти, които Комисията да приеме, за да се определи електронният формат за отчитане, като надлежно се вземат предвид настоящи и бъдещи технологични възможности, като например разширения език за бизнес отчетност (eXtensible Business Reporting Language - XBRL). При изготвянето на проектите на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП следва да проведе открити обществени консултации с всички заинтересовани страни, да направи задълбочена оценка на възможното въздействие от приемането на различните технологични възможности, както и да проведе подходящи тестове в държавите членки, за които да докладва на Комисията при представянето на проектите на регулаторни технически стандарти. При разработването на проектите на регулаторни технически стандарти за форматите, които да се прилагат за банките и финансовите посредници и за застрахователните дружества, ЕОЦКП следва редовно и тясно да си сътрудничи с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (13), и с Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14), за да бъдат отчетени особените характеристики на тези сектори, като по този начин се осигури междусекторна съгласуваност на работата и се постигнат общи позиции. Европейският парламент и Съветът следва да могат да възразят срещу регулаторните технически стандарти съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, като в такъв случай стандартите не следва да влизат в сила.
(27)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (15) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (16) се прилагат в пълна степен при обработването на лични данни за целите на настоящата директива.
(28)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати от Хартата на Европейския съюз за основните права и залегнали в Договора, и трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(29)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно хармонизиране на изискванията за прозрачност във връзка с информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради нейния обхват или последици, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(30)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи (17) държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране, един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните актове за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(31)
Директиви 2004/109/ЕО, 2003/71/ЕО и 2007/14/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2004/109/ЕО
Директива 2004/109/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква г) се заменя със следното:
„г)
„издател“ означава физическо лице или правно образувание, подчинено на частното или публичното право, включително държава, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар.
При депозитарни разписки, допуснати за търгуване на регулиран пазар, „издател“ означава издателят на ценните книжа, обективирани от депозитарните разписки, независимо дали тези ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар;“;
ii)
буква и) се изменя, както следва:
i)
в подточка i) второто тире се заменя със следното:
„-
когато издателят е регистриран в трета държава, държавата членка, избрана от издателя между държавите членки, в които неговите ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар. Изборът на държавата членка по произход остава валиден, освен когато издателят е избрал нова държава членка по произход съгласно подточка iii) и е оповестил този избор в съответствие с втора алинея от настоящата буква;“;
ii)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
за всеки издател, който не попада в приложното поле на подточка i) - държавата членка, избрана между държавата членка, в която се намира седалището му, ако е приложимо, и държавите членки, допуснали ценните му книжа за търгуване на регулиран пазар. Издателят може да избере само една държава членка за своя държава членка по произход. Изборът му е валиден най-малко три години, освен когато ценните му книжа вече не са допуснати за търгуване на нито един регулиран пазар в Съюза или когато в рамките на този тригодишен срок издателят попадне в приложното поле на подточка i) или iii);“;
iii)
добавят се следните подточки:
„iii)
за издател, чиито ценни книжа вече не са допуснати за търгуване на регулиран пазар в неговата държава членка по произход, определена съгласно подточка i), второ тире или подточка ii), но са допуснати за търгуване в една или повече други държави членки - новата държава членка по произход, която издателят може да избере между държавите членки, в които неговите ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар и, ако е приложимо, държавата членка, в която се намира седалището на издателя;“;
iv)
добавят се следните алинеи:
„В съответствие с членове 20 и 21 издателят оповестява своята държава членка по произход съгласно подточка i), ii) или iii). Освен това издателят оповестява своята държава членка по произход пред компетентния орган на държавата членка, в която се намира седалището му, ако е приложимо, пред компетентния орган на държавата членка по произход и пред компетентните органи на всички приемащи държави членки.
В случай че издателят не оповести своята държава членка по произход, определена съгласно подточка i), второ тире или подточка ii), в срок от три месеца от датата, на която ценните книжа на издателя за пръв път са допуснати за търгуване на регулиран пазар, държава членка по произход става държавата членка, в която ценните книжа на издателя са допуснати за търгуване на регулиран пазар. Когато ценните книжа на издателя са допуснати за търгуване на регулирани пазари, намиращи се или работещи в повече от една държава членка, тези държави членки са държави членки по произход на издателя, докато издателят впоследствие не избере само една държава членка по произход и не оповести това.
За издател, чийто ценни книжа вече са допуснати за търгуване на регулиран пазар и който не е оповестил избора си на държава членка по произход съгласно подточка i), второ тире или подточка ii) преди 27 ноември 2015 г., тримесечният срок започва да тече на 27 ноември 2015 г.
Издател, който е избрал държава членка по произход съгласно подточка i), второ тире или подточка ii) или iii) и е съобщил избора си на компетентните органи на държавата членка по произход преди 27 ноември 2015 г., се освобождава от изискването по втора алинея от настоящата буква, освен когато този издател избере друга държава членка по произход след 27 ноември 2015 г.“;
iii)
добавя се следната буква:
„р)
„официален договор“ означава договор, който има задължителна сила по приложимото право.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. Всяко позоваване на правни образувания в настоящата директива се разбира като включващо регистрирани стопански сдружения без юридическа правосубектност и тръстове.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавата членка по произход може да постави на издателя по-строги изисквания от предвидените в настоящата директива, но не може да изисква издателите да публикуват периодична финансова информация на интервали, по-чести от приложимите за годишните финансови отчети, посочени в член 4, и шестмесечните финансови отчети, посочени в член 5.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„1а. Чрез дерогация от параграф 1 държавата членка по произход може да изисква издателите да публикуват допълнителна периодична финансова информация на интервали, по-чести от приложимите за годишните финансови отчети, посочени в член 4, и шестмесечните финансови отчети, посочени в член 5, при спазване на следните условия:
-
допълнителната периодична финансова информация не представлява несъразмерна финансова тежест в съответната държава членка, по-специално за съответните малки и средни издатели; както и
-
съдържанието на изискваната допълнителна периодична финансова информация е съразмерно спрямо факторите, които допринасят за вземането на инвестиционни решения от инвеститорите в съответната държава членка.
Преди да вземат решение, с което от издателите се изисква да публикуват допълнителна периодична финансова информация, държавите членки преценяват както дали тези допълнителни изисквания могат да доведат до прекомерното съсредоточаване на издателите върху резултатите и постиженията в краткосрочен план, така и дали те може да се отразят отрицателно на възможността за малките и средни издатели да получат достъп до регулираните пазари.
Това не засяга възможността държавите членки да изискват публикуването на допълнителна периодична финансова информация от издатели, които са финансови институции.
Държавата членка по произход не може да налага на притежатели на акции или на физически лица или правни образувания, посочени в член 10 или 13, по-строги изисквания от предвидените в настоящата директива, освен когато:
i)
определя по-ниски или допълнителни прагове за нотифициране от предвидените в член 9, параграф 1 и изисква еквивалентни нотификации във връзка с прагове, основани на капиталови участия;
ii)
прилага изисквания, които са по-строги от посочените в член 12; или
iii)
прилага законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с предложения за поглъщане, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола върху дружествата, върху които упражняват надзор органите, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (18).
3)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Издателят обявява публично годишния си финансов отчет не по-късно от четири месеца след края на всяка финансова година и гарантира, че този отчет остава на разположение на обществеността в продължение на най-малко десет години.“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. Считано от 1 януари 2020 г. всички годишни финансови отчети се изготвят в единен електронен формат за отчитане, при условие че Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (19), е провел анализ на разходите и ползите.
ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на електронния формат за отчитане, като надлежно взема предвид настоящите и бъдещите технологични възможности. Преди приемането на проектите на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП извършва адекватна оценка на възможните електронни формати за отчитане и провежда подходящи тестове в работни условия. ЕОЦКП представя проектите на регулаторни технически стандарти на Комисията най-късно до 31 декември 2016 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени във втора алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4)
В член 5 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Издателят на акции или дългови ценни книжа обявява публично шестмесечния си финансов отчет, обхващащ първите шест месеца от финансовата година, във възможно най-кратък срок след края на съответния период, но не по-късно от три месеца след това. Издателят гарантира, че този шестмесечен финансов отчет остава на разположение на обществеността в продължение на най-малко десет години.“
5)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
Отчет за плащанията към правителства
Държавите членки изискват от издателите, които развиват дейност в областта на добивната промишленост или дърводобива от девствени гори по смисъла на член 41, параграфи 1 и 2 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните счетоводни отчети, консолидираните счетоводни отчети и свързаните с тях отчети на определени видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета (20), да изготвят ежегодно в съответствие с глава 10 от посочената директива отчет за плащанията си към правителства. Отчетът се обявява публично не по-късно от шест месеца след края на всяка финансова година и остава на разположение на обществеността в продължение на най-малко десет години. Плащанията към правителства се отчитат на консолидирано равнище.
6)
Член 8 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Членове 4 и 5 не се прилагат за следните издатели:
а)
държава, регионален или местен орган на държава, международна публична институция, в която участва поне една държава членка, Европейската централна банка (ЕЦБ), Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС), създаден с Рамковото споразумение за ЕИФС и всеки друг механизъм, създаден с цел запазване на финансовата стабилност на Европейския паричен съюз чрез осигуряване на временна финансова помощ на държавите членки, чиято парична единица е еврото, и националните централни банки на държавите членки, независимо дали издават акции или други ценни книжа; както и
б)
издателите само на дългови ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар, чиято единична номинална стойност е най-малко 100 000 EUR, или - при дългови ценни книжа, деноминирани в парична единица, различна от евро - чиято единична номинална стойност към датата на издаването съответства на най-малко 100 000 ЕUR.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) от настоящия член, членове 4 и 5 не се прилагат за издатели само на дългови ценни книжа, чиято единична номинална стойност е най-малко 50 000 EUR, или - при дългови ценни книжа, деноминирани в парична единица, различна от евро - чиято единична номинална стойност към датата на издаването съответства най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати за търгуване на регулиран пазар в Съюза преди 31 декември 2010 г., дотогава докато тези дългови ценни книжа са в обращение“.
7)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Настоящият член не се прилага за права на глас, държани в търговския портфейл по смисъла на член 11 от Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (21) на кредитна институция или инвестиционен посредник, при условие че:
а)
правата на глас, държани в търговския портфейл, не превишават 5 %; и
б)
правата на глас, свързани с акции, държани в търговския портфейл, не се упражняват или използват по друг начин за намеса в управлението на издателя.
б)
вмъкват се следните параграфи:
„6а. Настоящият член не се прилага за права на глас, свързани с акции, придобити за целите на стабилизиране в съответствие с Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията от 22 декември 2003 г. за прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключенията относно програмите за обратно изкупуване и стабилизирането на финансови инструменти (22), при условие че правата на глас, свързани с тези акции, не се упражняват или използват по друг начин за намеса в управлението на издателя.
6б. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на метода за изчисляване на 5-процентния праг, посочен в параграфи 5 и 6, включително при група от дружества, като взема предвид член 12, параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с процедурата, предвидена в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8)
В член 12, параграф 2 уводната част се заменя със следното:
„Нотифицирането на издателя се извършва бързо и не по-късно от четири търговски дни след датата, на която акционерът или физическото или юридическото лице по член 10,“.
9)
Член 13 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Изискванията за нотифициране, установени в член 9, се прилагат и за физическо лице или правно образувание, което притежава пряко или непряко:
а)
финансови инструменти, които съгласно официален договор дават на притежателя на датата на падежа безусловно право да придобие акции или право на преценка по отношение на правото си да придобие акции с право на глас, които вече са издадени от издател, чиито акции са допуснати за търгуване на регулиран пазар;
б)
финансови инструменти, които не са включени в буква а), но са базирани на акции, посочени в тази буква, и имат икономически ефект, сходен с ефекта на финансовите инструменти, посочени в тази буква, независимо дали предоставят право за сетълмент чрез доставка на базовите ценни книжа.
Изискваната нотификация включва разбивка по вид на финансовите инструменти, държани в съответствие с първа алинея, буква а), и финансовите инструменти, държани в съответствие с буква б) на същата алинея, като се прави разграничение между финансовите инструменти, даващи право на сетълмент чрез доставка на базовите ценни книжа, и финансовите инструменти, даващи право на паричен сетълмент.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„1а. Броят на правата на глас се изчислява в зависимост от пълната номинална стойност на базовите акции на финансовия инструмент, освен когато финансовият инструмент гарантира единствено паричен сетълмент, при което броят на правата на глас се изчислява на основа, коригирана спрямо коефициента „делта“, като се умножи номиналната стойност на базовите акции по коефициента „делта“ на инструмента. За тази цел притежателят сумира всички финансови инструменти, свързани със същия издател на базови акции, и нотифицира за тях. При изчисляване на правата на глас се вземат предвид само дългите позиции. Дългите позиции не се нетират с къси позиции, свързани със същия издател на базови акции.
ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
метода за изчисляване на броя на правата на глас по първа алинея по отношение на финансови инструменти, базирани на индекс или кошница от акции; както и
б)
методите за определяне на коефициента „делта“ с цел изчисляване на правата на глас, свързани с финансови инструменти, предвиждащи единствено паричен сетълмент, съгласно изискването по първа алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени във втора алинея от настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
1б. За целите на параграф 1 посочените по-долу инструменти се считат за финансови инструменти, ако отговарят на някое от условията, посочени в параграф 1, първа алинея, буква а) или буква б):
а)
прехвърляеми ценни книжа;
б)
опции;
в)
фючърси;
г)
суапове;
д)
форуърдни споразумения;
е)
договори за разлики; както и
ж)
всякакви други договори или споразумения със сходен икономически ефект, за които може да бъде извършен сетълмент чрез доставка на базовите ценни книжа или паричен сетълмент.
ЕОЦКП съставя и периодично актуализира примерен списък на финансовите инструменти, за които се прилагат изискванията за нотифициране съгласно параграф 1, като взема предвид техническото развитие в областта на финансовите пазари.“;
в)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. На Комисията се предоставя правомощието да приеме, чрез делегирани актове в съответствие с член 27, параграфи 2а, 2б и 2в и при спазване на условията по членове 27а и 27б, мерките за определяне на съдържанието на нотификацията, която трябва да се направи, срока за нотифициране, както и до кого трябва да се изпрати нотификацията, посочена в параграф 1.“;
г)
добавя се следният параграф:
„4. Изключенията, посочени в член 9, параграфи 4, 5 и 6 и в член 12, параграфи 3, 4 и 5, се прилагат mutatis mutandis към изискванията за нотифициране по настоящия член.
ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на случаите, в които изключенията, посочени в първа алинея, се прилагат спрямо финансови инструменти, държани от физическо лице или правно образувание, което изпълнява указанията на клиенти или отговаря на исканията на клиент да търгува по друг начин, освен за собствена сметка, или хеджира позиции, произтичащи от такива сделки.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени във втора алинея на настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“
10)
Вмъква се следният член:
„Член 13а
Сумиране
1. Изискванията за нотифициране, предвидени в членове 9, 10 и 13, се прилагат също така към физическо лице или правно образувание, когато броят на правата на глас, държани пряко или непряко от такова лице или образувание съгласно членове 9 и 10, сумиран с броя на правата на глас, свързани с финансовите инструменти, държани пряко или непряко съгласно член 13, превиши или спадне под праговете, установени в член 9, параграф 1.
Нотификацията, изисквана съгласно първа алинея на настоящия параграф, включва разбивка на броя на правата на глас, свързани с акции, държани в съответствие с членове 9 и 10, и правата на глас, свързани с финансови инструменти по смисъла на член 13.
2. За правата на глас, свързани с финансови инструменти, за които вече е подадена нотификация в съответствие с член 13, се подава нова нотификация, ако физическото лице или правното образувание е придобило базовите акции и в резултат на придобиването им общият брой права на глас, свързани с акции, издадени от същия издател, достигне или превиши праговете, установени в член 9, параграф 1.“
11)
В член 16 параграф 3 се заличава.
12)
В член 19, параграф 1 втора алинея се заличава.
13)
В член 21 параграф 4 се заменя със следното:
„4. На Комисията се предоставя правомощието да приема, чрез делегирани актове в съответствие с член 27, параграфи 2а, 2б и 2в и при спазване на условията по членове 27а и 27б, мерки за определяне на:
а)
минимални стандарти за разпространяване на регулираната информация, посочена в параграф 1;
б)
минимални стандарти за механизмите за централно съхранение, посочени в параграф 2;
в)
правила за осигуряване на оперативната съвместимост на информационните и комуникационни технологии, използвани от механизмите по параграф 2, и на достъпа до регулирана информация на равнището на Съюза, по същия параграф.
Освен това Комисията може да определи съдържанието и да актуализира списък на средствата за разпространение на информацията сред обществеността.“
14)
Вмъква се следният член:
„Член 21а
Европейска точка за електронен достъп
1. До 1 януари 2018 г. се създава електронен портал, който служи за европейска точка за електронен достъп (наричана по-долу „точката за достъп“).Точката за достъп се разработва и управлява от ЕОЦКП.
2. Системата за взаимно свързване на официално определените механизми се състои от:
-
механизмите по член 21, параграф 2,
-
портала, който служи за европейска точка за електронен достъп.
3. Държавите членки осигуряват достъп до механизмите си за централно съхранение чрез точката за достъп.“
15)
Член 22 се заменя със следното:
„Член 22
Достъп до регулирана информация на равнището на Съюза
1. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите изисквания за достъп до регулирана информация на равнището на Съюза, за конкретизиране на:
а)
техническите изисквания по отношение на комуникационните технологии, използвани от механизмите по член 21, параграф 2;
б)
техническите изисквания за функционирането на централната точка за достъп при търсенето на регулирана информация на равнището на Съюза;
в)
техническите изисквания за използването от механизмите по член 21, параграф 2 на уникален идентификатор за всеки издател;
д)
общия формат за предоставяне на регулирана информация от механизмите по член 21, параграф 2;
е)
общата класификация на регулираната информация от механизмите по член 21, параграф 2 и общ списък на видовете регулирана информация.
2. При разработването на проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП взема предвид техническите изисквания за системата за взаимно свързване на търговските регистри, създадена с Директива 2012/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (23)
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти в срок до 27 ноември 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея на настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
16)
В член 23, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Информацията, за която се прилагат изискванията, предвидени в третата държава, се представя в съответствие с член 19 и се обявява в съответствие с членове 20 и 21.“
17)
В член 24 се вмъкват следните параграфи:
„4а. Без да се засяга параграф 4, на компетентните органи се предоставят всички правомощия за провеждане на разследвания, необходими за изпълнението на техните функции. Тези правомощия се упражняват в съответствие с националното право.
4б. Компетентните органи упражняват правомощията си за налагане на санкции в съответствие с настоящата директива и с националното право по един от следните начини:
-
пряко,
-
в сътрудничество с други органи,
-
при запазване на тяхната отговорност - посредством делегиране на такива органи,
-
чрез сезиране на компетентните съдебни органи.“
18)
В член 25, параграф 2 се добавя следната алинея:
„При упражняването на правомощията си за налагане на санкции и за разследване компетентните органи си сътрудничат с цел да се гарантира, че санкциите, съответно мерките, дават желания резултат, и съгласуват действията си при разглеждането на трансгранични случаи.“
19)
След член 27б се вмъква следното заглавие:
„ГЛАВА VIА
САНКЦИИ И МЕРКИ“;
20)
Член 28 се заменя със следното:
„Член 28
Административни мерки и санкции
1. Без да се засягат правомощията на компетентните органи в съответствие с член 24 и правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателноправни санкции, държавите членки установяват система от административни мерки и санкции, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети при транспониране на настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Тези административни мерки и санкции трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Без да се засяга член 7, държавите членки гарантират, че когато задълженията се прилагат по отношение на правни образувания, при нарушение - при спазване на условията, определени в националното право - могат да бъдат налагани санкции по отношение на членовете на административните, управителните или надзорните органи на съответното правно образувание, както и по отношение на други лица, които съгласно националното право носят отговорност за нарушението.“
21)
Вмъкват се следните членове:
„Член 28а
Нарушения
Член 28б се прилага най-малко по отношение на следните нарушения:
а)
неизпълнение от страна на издателя на задължението за оповестяване в рамките на изисквания срок на информацията, изисквана съгласно националните разпоредби, приети при транспониране на членове 4, 5, 6, 14 и 16;
б)
неизпълнение от страна на физическото или юридическото лице на задължението за нотифициране, в рамките на изисквания срок, във връзка с придобиването или продажбата на големи притежания в съответствие с националните разпоредби, приети при транспониране на членове 9, 10, 12, 13 и 13а.
Член 28б
Правомощия за налагане на санкции
1. В случай на нарушения по член 28а компетентните органи имат правомощието да налагат най-малко следните административни мерки и санкции:
а)
публично изявление, посочващо отговорното физическо лице или правно образувание и естеството на нарушението;
б)
разпореждане, с което се изисква отговорното физическо лице или правно образувание да прекрати поведението, съставляващо нарушение, и да се въздържа от извършване на повторно нарушение;
в)
административни имуществени санкции;
i)
по отношение на правно образувание:
-
в размер до 10 000 000 EUR или до 5 % от общия годишен оборот в съответствие с последните налични годишни отчети, одобрени от управителния орган; когато правното образувание е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятие майка, което трябва да изготви консолидиран финансов отчет съгласно Директива 2013/34/ЕС, за съответен общ оборот се приема общият годишен оборот или съответстващият вид доход по съответните счетоводни директиви съгласно последните налични консолидирани годишни отчети, одобрени от управителния орган на първостепенното предприятие майка; или
-
до удвоения размер на получената печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен,
като се прилага по-голяма стойност;
ii)
по отношение на физическо лице:
-
до 2 000 000 EUR; или
-
до удвоения размер на получената печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен,
като се прилага по-голямата стойност.
В държавите членки, в които еврото не е официална парична единица, равностойността на еврото в национална валута се изчислява по официалния обменен курс към датата на влизане в сила на Директива 2013/50/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и Директива 2007/14/ЕО на Комисията за определяне на подробни правила за прилагането на определени разпоредби от Директива 2004/109/ЕО (24).
2. Без да се засягат правомощията на компетентните органи по член 24 и правото на държавите членки да налагат наказателноправни санкции, държавите членки гарантират, че техните законови, подзаконови и административни разпоредби предвиждат възможност за спиране на упражняването на права на глас, свързани с акции, при нарушения по член 28а, буква б). Държавите членки могат да предвидят спирането на упражняването на правата на глас да се прилага само за най-тежките нарушения.
3. Държавите членки могат да предвиждат допълнителни санкции или мерки и имуществени административни санкции в по-високи размери от предвидените в настоящата директива.
Член 28в
Упражняване на правомощията за налагане на санкции
1. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административните санкции или мерки компетентните органи отчитат всички обстоятелства от значение, включително, когато е уместно:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на отговорното физическо лице или правно образувание;
в)
финансовото състояние на отговорното физическо лице или правно образувание, определено например според общия оборот на отговорното правно образувание или годишния доход на отговорното физическо лице;
г)
размерът на получената печалба или избегнатата загуба от отговорното физическо лице или правно образувание, доколкото може да бъде определен;
д)
размерът на загубите, претърпени от трети лица в резултат на нарушението, доколкото може да бъде определен;
е)
степента на съдействие, което отговорното физическо лице или правно образувание оказва на компетентния орган;
ж)
предходни нарушения на отговорното физическо лице или правно образувание.
2. Обработката на лични данни, събрани при или с цел упражняване на надзорните правомощия и правомощията за провеждане на разследвания в съответствие с настоящата директива, се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001, в зависимост от случая.
22)
Преди член 29 се вмъква следното заглавие:
„ГЛАВА VIБ
ПУБЛИКУВАНЕ НА РЕШЕНИЯТА“.
23)
Член 29 се заменя със следното:
„Член 29
Публикуване на решенията
1. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да публикуват без неоправдано забавяне всяко решение за санкции или мерки, наложени за нарушение на настоящата директива, включително най-малко информация за вида и естеството на нарушението и идентификационни данни за отговорните за това физически лица или правни образувания.
Компетентните органи обаче могат да отложат публикуването на решение или могат да публикуват решението на анонимна основа по начин, съобразен с националното право, при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
когато при налагане на санкция на физическо лице, в резултат на задължителна предварителна оценка на пропорционалността на такова публикуване се установи, че публикуването на лични данни не е пропорционално;
б)
когато публикуването сериозно би застрашило стабилността на финансовата система или текущо официално разследване;
в)
когато публикуването би причинило - доколкото това може да бъде определено - несъразмерна и тежка вреда на участващите институции или физически лица.
2. В случай на обжалване на решението, публикувано съгласно параграф 1, компетентният орган е задължен да включи информация в този смисъл в публикацията в момента на публикуването или да измени публикацията, ако жалбата е подадена след първоначалната публикация.“
24)
Член 31, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато държавите членки приемат мерки съгласно член 3, параграф 1, член 8, параграф 2 или 3 или член 30, те незабавно съобщават тези мерки на Комисията и останалите държави членки.“
Член 2
Изменения на Директива 2003/71/ЕО
В член 2, параграф 1, буква м) от Директива 2003/71/ЕО подточка iii) се заменя със следното:
„iii)
по отношение на емитенти на ценни книжа, регистрирани в трета страна, които не са посочени в подточка ii), държавата членка, в която ценните книжа са предназначени за публично предлагане за първи път след датата на влизане в сила на Директива 2013/50/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и Директива 2007/14/ЕО на Комисията за определяне на подробни правила за прилагането на определени разпоредби от Директива 2004/109/ЕО (25) или в която е подадено първото заявление за допускане до търгуване на регулиран пазар, по избор на емитента, предлагащата страна или лицето, което кандидатства за допускане, съобразно случая, в зависимост от последващ избор на емитентите, регистрирани в трета страна, при следните обстоятелства:
-
когато държавата членка по произход не е определена по техен избор; или
-
в съответствие с член 2, параграф 1, буква и), подточка iii) от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (26).
Член 3
Изменения на Директива 2007/14/ЕО
Директива 2007/14/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заличава.
2)
В член 11 параграфи 1 и 2 се заличават.
3)
Член 16 се заличава.
Член 4
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок до 24 месеца, считано от датата на нейното влизане в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Преглед
До 27 ноември 2015 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за действието на настоящата директива, включително за въздействието ѝ върху малките и средните издатели, и за прилагането на санкциите, по-специално дали те са ефективни, пропорционални и възпиращи, и прави преглед на действието и оценява ефективността на избрания метод за целите на изчисляването броя на правата на глас, свързани с финансовите инструменти, посочени в член 13, параграф 1а, първа алинея от Директива 2004/109/ЕО.
Докладът се представя заедно със законодателно предложение, ако е целесъобразно.
Член 6
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 7
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
DIREKTIVA 2013/50/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 22. oktobra 2013
o spremembi Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu, Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, ter Direktive Komisije 2007/14/ES o določitvi podrobnih pravil za izvajanje nekaterih določb Direktive 2004/109/ES
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 50 in 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Na podlagi člena 33 Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) je morala Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu poročati o izvajanju navedene direktive, tudi glede ustreznosti prenehanja izjeme za obstoječe dolžniške vrednostne papirje po desetletnem obdobju iz člena 30(4) navedene direktive, in o morebitnem učinku izvajanja navedene direktive na evropske finančne trge.
(2)
Komisija je 27. maja 2010 sprejela poročilo o izvajanju Direktive 2004/109/ES, v katerem so opredeljena področja, na katerih bi bilo mogoče izboljšati ureditev, ki jo vzpostavlja navedena direktiva. Iz poročila je zlasti razvidno, da je treba predvideti poenostavitev nekaterih obveznosti izdajateljev, da bodo organizirani trgi bolj privlačni za male in srednje velike izdajatelje, ki zbirajo kapital v Uniji. Poleg tega je treba povečati učinkovitost sedanje ureditve preglednosti, predvsem v zvezi z razkritjem lastniške strukture družb.
(3)
Poleg tega je Komisija v svojem sporočilu z dne 13. aprila 2011 z naslovom „Akt za enotni trg - Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja - Skupaj za novo rast“ ugotovila, da je treba Direktivo 2004/109/ES pregledati, da bodo obveznosti za mala in srednje velika podjetja, ki kotirajo na borzi, bolj uravnotežene, hkrati pa ohranjena ista stopnja zaščite vlagateljev.
(4)
Po navedbah iz poročila Komisije in sporočila Komisije bi bilo treba zmanjšati upravno obremenitev malih in srednje velikih izdajateljev, povezano z obveznostmi glede sprejetja v trgovanje na organiziranem trgu, da bi izboljšali njihov dostop do kapitala. Obveznosti objavljanja vmesnih poročil uprave ali četrtletnih računovodskih poročil je velika obremenitev za številne male in srednje velike izdajatelje, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na organiziranih trgih, za zaščito vlagateljev pa ni potrebna. Te obveznosti poleg tega spodbujajo kratkoročne rezultate in odvračajo od dolgoročnih naložb. Da bi spodbudili doseganje trajnostne vrednosti in dolgoročno usmerjene strategije vlaganja, je nujno treba zmanjšati pritisk na izdajatelje za doseganje kratkoročnih rezultatov in vlagatelje spodbuditi k sprejetju dolgoročnejše vizije. Zato bi bilo treba odpraviti zahtevo po objavljanju vmesnih poročil uprave.
(5)
Državam članicam ne bi smelo biti dovoljeno, da v svoji nacionalni zakonodaji določijo zahtevo, da se periodične finančne informacije objavljajo pogosteje kot letna računovodska poročila in polletna računovodska poročila. Vendar bi morale države članice kljub temu imeti možnost, da od izdajateljev zahtevajo objavljanje dodatnih periodičnih finančnih informacij, če takšna zahteva ne predstavlja znatne finančne obremenitve in so zahtevane dodatne informacije sorazmerne s prispevkom k odločitvam o naložbah. Ta direktiva ne posega v dodatne informacije, ki jih zahteva področna zakonodaja Unije, države članice pa lahko zlasti od finančnih institucij zahtevajo objavljanje dodatnih periodičnih finančnih informacij. Poleg tega se lahko na organiziranem trgu od izdajateljev, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na tem organiziranem trgu, zahteva objavljanje dodatnih periodičnih finančnih informacij v vseh ali nekaterih segmentih tega trga.
(6)
Za zagotovitev dodatne prožnosti in s tem zmanjšanje upravnih obremenitev bi bilo treba rok za objavo polletnih računovodskih poročil podaljšati na tri mesece po koncu obdobja poročanja. Ker je obdobje, v katerem lahko izdajatelji objavijo polletna računovodska poročila, podaljšano, se pričakuje, da bodo poročila malih in srednje velikih izdajateljev deležna več pozornosti udeležencev na trgu ter da se bo s tem izboljšala prepoznavnost teh izdajateljev.
(7)
Za zagotovitev boljše preglednosti plačil vladam bi morali izdajatelji, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu in ki opravljajo dejavnost v ekstraktivni industriji ali v industriji izkoriščanja prvotnih gozdov, v ločenem letnem poročilu objaviti plačila vladam v državah, v katerih poslujejo. Poročilo bi moralo vključevati vrste plačil, primerljive s tistimi, ki jih razkrivajo podjetja, ki sodelujejo v pobudi za preglednost v ekstraktivni industriji (EITI). Z razkritjem plačil vladam bi se civilni družbi in vlagateljem zagotovile informacije, na podlagi katerih bi se lahko od vlad držav, ki so bogate z viri, zahtevala odgovornost za prejemke od izkoriščanja naravnih virov. Pobuda tudi dopolnjuje Akcijski načrt izvrševanja zakonodaje, upravljanja in trgovanja na področju gozdov) (EU FLEGT) in določbe Uredbe (EU) št. 995/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o določitvi obveznosti gospodarskih subjektov, ki dajejo na trg les in lesne proizvode (5), ki od trgovcev z lesnimi izdelki zahtevata, da ravnajo z ustrezno skrbnostjo, da bi preprečili vstop nezakonitega lesa na trg Unije. Države članice bi morale zagotoviti, da so člani pristojnih organov podjetja, ki delujejo v okviru pristojnosti, ki jim jih podeljuje nacionalno pravo, odgovorni za zagotavljanje, da se po njihovem najboljšem poznavanju in sposobnostih pripravi poročilo o plačilih vladam v skladu z zahtevami te direktive. Zahteve so podrobno opredeljene v poglavju 10 Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o letnih računovodskih izkazih, konsolidiranih računovodskih izkazih in povezanih poročilih nekaterih oblik podjetij (6).
(8)
Države članice bi morale za namene preglednosti in varstva vlagateljev zahtevati uporabo naslednjih načel pri poročanju o plačilih vladam v skladu s poglavjem 10 Direktive 2013/34/EU: pomembnost (ne glede na to, ali gre za enkratno plačilo ali več povezanih plačil, posameznega plačila ni treba upoštevati v poročilu, če v okviru poslovnega leta ne presega 100 000 EUR); poročanje vladam in za vsak projekt posebej (poročanje o plačilih vladam bi bilo treba izvajati za vsako vlado in vsak projekt posebej); univerzalnost (dovoljene niso nikakršne izjeme, na primer za izdajatelje, ki opravljajo dejavnost v določenih državah, ki bi imele izkrivljajoč učinek in bi izdajateljem omogočale izkoriščanje ohlapnih zahtev za preglednost); izčrpnost (poročati bi bilo treba o vseh ustreznih plačilih vladam, v skladu s poglavjem 10 Direktive 2013/34/EU in zadevnimi uvodnimi izjavami).
(9)
Finančne inovacije so privedle do oblikovanja novih vrst finančnih instrumentov, s katerimi so vlagatelji ekonomsko izpostavljeni družbam, Direktiva 2004/109/ES pa ne predvideva razkritja te izpostavljenosti. Te instrumente bi lahko uporabljali za skrivno pridobivanje deležev v družbah, kar bi lahko povzročilo zlorabo trga ter dalo napačno in zavajajočo sliko gospodarskega lastništva družb, ki kotirajo na borzi. Da bi zagotovili, da izdajatelji in vlagatelji v celoti poznajo lastniško strukturo družbe, bi morala opredelitev finančnih instrumentov v navedeni direktivi zajemati vse instrumente, ki imajo podoben gospodarski vpliv kot imetništvo delnic in upravičenost do pridobitve delnic.
(10)
Finančne instrumente, ki imajo podoben gospodarski vpliv kot imetništvo delnic in upravičenost do pridobitve delnic ter omogočajo denarno poravnavo, bi bilo treba izračunati na „delta prilagojeni“ osnovi, tako da se nominalni znesek osnovnih delnic pomnoži z delto instrumenta. Delta pomeni, za koliko bi se teoretična vrednost finančnega instrumenta spremenila ob spremembi cene osnovnega instrumenta, in predstavlja natančno sliko izpostavljenosti imetnika v razmerju do osnovnega instrumenta. Ta pristop zagotavlja, da so informacije o skupnem številu vlagatelju dostopnih glasovalnih pravic kar se da natančne.
(11)
Da bi zagotovili ustrezno preglednost večjih lastniških deležev, bi bilo treba v primeru, kadar imetnik finančnih instrumentov uveljavlja upravičenost do pridobitve delnic in skupni delež glasovalnih pravic iz osnovnih delnic presega prag za obveščanje brez vpliva na skupni odstotek prej sporočenih deležev, zahtevati tudi novo obvestilo, v katerem se razkrije sprememba narave deležev.
(12)
Z usklajeno ureditvijo za obveščanje o večjih lastniških deležih glasovalnih pravic, zlasti glede seštevanja imetništva delnic in imetništva finančnih instrumentov, bi izboljšali pravno varnost, povečali preglednost in zmanjšali upravne obremenitve čezmejnih vlagateljev. Državam članicam zato ne bi smelo biti dovoljeno, da v zvezi z izračunom pragov za obveščanje, seštevanjem deleža glasovalnih pravic iz delnic in deleža glasovalnih pravic, ki se nanašajo na finančne instrumente, ter izjemami od zahtev glede obveščanja sprejmejo strožja pravila od tistih iz Direktive 2004/109/ES. Vendar bi moralo biti zaradi upoštevanja razlik v koncentraciji lastništva v Uniji in razlik v pravu družb v Uniji, zaradi katerih se pri nekaterih izdajateljih skupno število delnic razlikuje od skupnega števila glasovalnih pravic, državam članicam še naprej dovoljeno, da določijo nižje in dodatne pragove za obveščanje o deležih glasovalnih pravic ter zahtevajo enakovredna obvestila v zvezi s pragovi na podlagi kapitalskih deležev. Poleg tega bi moralo biti državam članicam še naprej dovoljeno, da v zvezi z vsebino (kot je razkritje namenov delničarjev), postopkom in časom obvestila določijo strožje obveznosti od tistih iz Direktive 2004/109/ES ter zahtevajo dodatne informacije o večjih lastniških deležih, ki v Direktivi 2004/109/ES niso predvidene. Države članice bi tudi morale imeti še naprej možnost uporabljati zakone in druge predpise, ki nalagajo strožje zahteve za razkritje od tistih iz Direktive 2004/109/ES in se sprejmejo v zvezi s ponudbami za prevzem, združitvami in drugimi transakcijami, ki vplivajo na lastništvo ali nadzor nad družbami in jih nadzirajo organi, ki jih imenujejo države članice v skladu s členom 4 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (7).
(13)
S tehničnimi standardi bi morali zagotoviti dosledno usklajenost ureditve za obveščanje o večjih lastniških deležih in ustrezne ravni preglednosti. Učinkovito in ustrezno bi bilo, da Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (8) pripravi in Komisiji predloži osnutke regulativnih tehničnih standardov, ki ne vključujejo političnih odločitev. Komisija bi morala sprejeti regulativne tehnične standarde, ki jih pripravi ESMA, za določitev pogojev za uporabo obstoječih izjem od zahtev glede obveščanja o večjih lastniških deležih glasovalnih pravic. ESMA bi morala z uporabo svojega strokovnega znanja in izkušenj zlasti določiti primere izjem in pri tem upoštevati njihovo možno zlorabo zaradi izogibanja zahtevam glede obveščanja.
(14)
Da bi se upošteval tehnični razvoj, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) sprejme akte za določitev vsebine obvestila o večjih lastniških deležih finančnih instrumentov. Zlasti je pomembno, da Komisija med pripravljalnim delom opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(15)
Da bi poenostavili čezmejne naložbe, bi vlagatelji morali imeti lahek dostop do predpisanih informacij za vse družbe v Uniji, ki kotirajo na borzi. Vendar sedanje omrežje uradno določenih nacionalnih mehanizmov za centralizirano shranjevanje predpisanih informacij ne zagotavlja lahkega iskanja takšnih informacij v celotni Uniji. Da bi zagotovili čezmejni dostop do informacij in upoštevali tehnični razvoj na finančnih trgih in v komunikacijskih tehnologijah, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte za opredelitev minimalnih standardov za razširjanje predpisanih informacij, dostop do predpisanih informacij na ravni Unije in mehanizmov za centralizirano shranjevanje predpisanih informacij. Na Komisijo bi bilo treba ob pomoči ESMA prenesti tudi pooblastila, da sprejme ukrepe za izboljšanje delovanja omrežja uradno določenih nacionalnih mehanizmov za centralizirano shranjevanje in za oblikovanje tehničnih meril za dostop do predpisanih informacij na ravni Unije, zlasti glede delovanja osrednje točke dostopa za iskanje predpisanih informacij na ravni Unije. ESMA bi moral oblikovati in upravljati spletni portal, ki bi deloval kot evropska točka za elektronski dostop (v nadaljnjem besedilu: dostopna točka).
(16)
Za izboljšanje izpolnjevanja zahtev Direktive 2004/109/ES in na podlagi sporočila Komisije z dne 9. decembra 2010 z naslovom „Krepitev sistemov sankcij v sektorju finančnih storitev“ bi bilo treba okrepiti pooblastila za sankcioniranje, ki bi morala izpolnjevati nekatere bistvene zahteve v zvezi z naslovniki, merili, ki jih je treba upoštevati pri uporabi upravne sankcije ali ukrepa, ključnimi pooblastili za sankcioniranje in stopnjami upravnih denarnih sankcij. Ta pooblastila za sankcioniranje bi morala biti na voljo vsaj ob kršitvi ključnih določb Direktive 2004/109/ES. Države članice bi morale imeti možnost, da jih izvajajo tudi v drugih okoliščinah. Države članice bi morale zlasti zagotoviti, da upravne sankcije in ukrepi, ki jih je mogoče uporabiti, vključujejo možnost nalaganja denarnih sankcij, ki so dovolj visoke, da so odvračilne. V primeru kršitev pravnih oseb bi morale države članice imeti možnost, da predvidijo uporabo sankcij za člane upravnih, poslovodnih ali nadzornih organov zadevne pravne osebe ali za druge posameznike, ki se pod pogoji, določenimi v nacionalni zakonodaji, lahko štejejo za odgovorne za te kršitve. Prav tako bi morale države članice imeti možnost predvideti začasno ukinitev ali morebitno začasno ukinitev uresničevanja glasovalnih pravic imetnikov delnic in finančnih instrumentov, ki ne izpolnjujejo zahtev glede obveščanja. Države članice bi morale imeti možnost, da določijo, da se začasna ukinitev glasovalnih pravic uporablja le za najhujše kršitve. Direktiva 2004/109/ES bi se morala nanašati na upravne sankcije in ukrepe ter tako zajemati vse primere neizpolnjevanja predpisov, ne glede na to, ali gre v skladu z nacionalno zakonodajo za sankcijo ali za ukrep, in ne bi smela vplivati na določbe zakonodaje držav članic v zvezi s sankcijami po kazenskem pravu.
Države članice bi morale imeti možnost, da predvidijo dodatne sankcije ali ukrepe ter višje upravne denarne sankcije, kot so predvidene v Direktivi 2004/109/ES, in tako upoštevajo potrebo po določitvi dovolj odvračilnih sankcij za spodbujanje čistih in preglednih trgov. Določbe v zvezi s sankcijami ter določbe v zvezi z objavo upravnih sankcij ne predstavljajo precedensa za drugo zakonodajo Unije, zlasti ne za hujše kršitve predpisov.
(17)
Da bi zagotovili, da bodo odločitve o naložitvi upravnega ukrepa ali sankcije odvračilno vplivale na širšo javnost, bi jih bilo treba praviloma objavljati. Objava odločitev je tudi pomembno orodje za obveščanje udeležencev na trgu o tem, kakšno ravnanje se šteje za kršitev Direktive 2004/109/ES, in za spodbujanje širšega dobrega ravnanja med udeleženci na trgu. Če pa bi objava odločitve resno ogrozila stabilnost finančnega sistema ali uradno preiskavo v teku, ali če bi vpletenim institucijam ali posameznikom povzročila nesorazmerno in hudo škodo, kolikor je to mogoče ugotoviti, ali če se v primeru, ko se sankcijo naloži fizični osebi, pri obvezni predhodni oceni sorazmernosti objave osebnih podatkov izkaže, da takšna objava ni sorazmerna, bi moral pristojni organ imeti možnost, da sklene, da takšno objavo odloži ali informacije objavi anonimno.
(18)
Da bi razjasnili obravnavanje vrednostnih papirjev, ki ne kotirajo na borzi in jih predstavljajo potrdila o hrambi, sprejeta v trgovanje na organiziranem trgu, ter preprečili vrzeli v preglednosti, bi bilo treba opredelitev „izdajatelja“ podrobneje določiti tako, da bi vključevala izdajatelje vrednostnih papirjev, ki ne kotirajo na borzi in jih predstavljajo potrdila o hrambi, sprejeta v trgovanje na organiziranem trgu. Primerno bi bilo tudi spremeniti opredelitev „izdajatelja“ tako, da bi upoštevali, da so lahko v nekaterih državah članicah izdajatelji vrednostnih papirjev, sprejetih v trgovanje na organiziranih trgih, fizične osebe.
(19)
Na podlagi Direktive 2004/109/ES je v primeru izdajatelja iz tretje države, ki izdaja dolžniške vrednostne papirje, katerih nominalna vrednost na enoto je manjša od 1 000 EUR, ali delnice, matična država članica izdajatelja država članica iz točke (iii) točke (m) člena 2(1) Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9). Za razjasnitev in poenostavitev določitve matične države članice takšnih izdajateljev iz tretje države bi bilo treba opredelitev tega izraza spremeniti tako, da bi določal, da bi morala biti matična država članica tista država članica, ki jo izdajatelj izbere izmed držav članic, v katerih so njegovi vrednostni papirji sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu.
(20)
Vsi izdajatelji, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v Uniji, bi morali biti pod nadzorom pristojnega organa države članice, da bi zagotovili izpolnjevanje njihovih obveznosti. Izdajatelji, ki morajo na podlagi Direktive 2004/109/ES izbrati svojo matično državo, pa tega niso storili, se lahko izognejo vsakršnemu nadzoru pristojnega organa v Uniji. Zato bi bilo treba Direktivo 2004/109/ES spremeniti tako, da bi določila matično državo članico za izdajatelje, ki pristojnim organom v roku treh mesecev ne razkrijejo izbire svoje matične države članice. V takšnih primerih bi morala biti matična država članica tista država članica, v kateri so vrednostni papirji izdajatelja sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu. Če so vrednostni papirji sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v več kot eni državi članici, bodo vse te države članice matične države članice, dokler izdajatelj ne izbere in razkrije ene same matične države članice. To bi takšne izdajatelje spodbudilo k izbiri matične države članice in razkritju svoje izbire ustreznim pristojnim organom, hkrati pa pristojni organi ne bi bili več brez potrebnih pooblastil za posredovanje, dokler izdajatelj ne bi razkril svoje izbire matične države članice.
(21)
Na podlagi Direktive 2004/109/ES je v primeru izdajatelja dolžniških vrednostnih papirjev, katerih nominalna vrednost na enoto je 1 000 EUR ali več, izdajateljeva izbira matične države članice veljavna tri leta. Kadar pa vrednostni papirji izdajatelja niso več sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v matični državi članici izdajatelja, ostanejo pa sprejeti v trgovanje v eni ali več državah članicah gostiteljicah, takšen izdajatelj nima nobenega odnosa s svojo prvotno izbrano matično državo članico, če to ni država članica, v kateri ima sedež. Takšen izdajatelj bi moral imeti možnost, da pred iztekom triletnega obdobja za svojo novo matično državo članico izbere eno od svojih držav članic gostiteljic ali državo članico, v kateri ima sedež. Enaka možnost izbire nove matične države članice bi veljala tudi za izdajatelja iz tretje države, ki izdaja dolžniške vrednostne papirje, katerih nominalna vrednost na enoto je manjša od 1 000 EUR, ali deleži, katerih vrednostni papirji niso več sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v matični državi članici izdajatelja, ostanejo pa sprejeti v trgovanje v eni ali več državah članicah gostiteljicah.
(22)
Treba bi bilo zagotoviti skladnost med direktivama 2004/109/ES in 2003/71/ES, kar zadeva opredelitev pojma „matična država članica“. Da bi nadzor zagotavljala najrelevantnejša država članica, bi bilo treba v tem pogledu Direktivo 2003/71/ES spremeniti tako, da bi omogočala večjo prožnost v primerih, ko vrednostni papirji izdajatelja, registriranega v tretji državi, niso več sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v njegovi matični državi članici, ostanejo pa sprejeti v trgovanje v eni ali več drugih državah članicah.
(23)
Direktiva Komisije 2007/14/ES (10) vključuje zlasti pravila izdajatelju glede obveščanja o izbiri matične države članice. Ta pravila bi bilo treba vključiti v Direktivo 2004/109/ES. Da bi zagotovili, da so pristojni organi ene ali več držav članic gostiteljic in države članice, v kateri ima izdajatelj sedež, kadar takšna država članica ni ne matična država članica ne država članica gostiteljica, obveščeni o izdajateljevi izbiri matične države članice, bi morali vsi izdajatelji izbiro svoje matične države članice sporočiti pristojnemu organu svoje matične države članice, pristojnim organom vseh držav članic gostiteljic in pristojnemu organu države članice, v kateri imajo sedež, kadar to ni njihova matična država članica. Pravila izdajatelju glede obveščanja o izbiri matične države članice bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(24)
Zahteva na podlagi Direktive 2004/109/ES v zvezi z razkritjem novih izdaj posojil je v praksi povzročila že veliko težav pri izvajanju in njena uporaba velja za zapleteno. Poleg tega se ta zahteva delno prekriva z zahtevami, določenimi v Direktivi 2003/71/ES ter v Direktivi 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) (11), in trgu ne zagotavlja veliko dodatnih informacij. Zaradi tega ter da bi zmanjšali nepotrebno upravne obremenitve izdajateljev, bi bilo treba to zahtevo odpraviti.
(25)
Zahteva po obveščanju pristojnih organov matične države članice o vseh spremembah ustanovitvenih aktov ali statutov izdajatelja se prekriva s podobno zahtevo na podlagi Direktive 2007/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uveljavljanju določenih pravic delničarjev družb, ki kotirajo na borzi (12), in lahko povzroči nejasnost v zvezi z vlogo pristojnega organa. Zaradi tega in da bi izdajateljem zmanjšali nepotrebno upravno obremenitev, bi bilo treba to zahtevo odpraviti.
(26)
Usklajen elektronski obrazec za poročanje bi bil zelo koristen za izdajatelje, vlagatelje in pristojne organe, saj bi omogočil lažje poročanje ter dostopnost, analizo in primerljivost letnih računovodskih poročil. Zato bi morala biti priprava letnih računovodskih poročil v enotni elektronski obliki poročanja obvezna od 1. januarja 2020, pod pogojem, da ESMA opravi analizo stroškov in koristi. ESMA bi moral pripraviti osnutke regulativnih tehničnih standardov, ki jih sprejme Komisija, da se določi elektronska oblika poročanja, z ustrezno navedbo sedanjih in prihodnjih tehnoloških možnosti, kot je priprava računovodskih poročil v obliki XBRL (eXtensible Business Reporting Language). ESMA bi moral pri pripravi osnutkov regulativnih tehničnih standardov opraviti javna posvetovanja za vse zadevne zainteresirane strani, temeljito oceno možnih učinkov sprejetja različnih tehnoloških možnosti in izvesti ustrezne preskuse v državah članicah, o tem pa poročati Komisiji ob predložitvi osnutkov regulativnih tehničnih standardov. ESMA bi moral pri oblikovanju osnutkov regulativnih tehničnih standardov za oblike, ki se uporabljajo za banke in finančne posrednike ter zavarovalnice, redno in tesno sodelovati z Evropskim nadzornim organom (Evropskim bančnim organom), ustanovljenim z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (13), in Evropskim nadzornim organom (Evropskim organom za zavarovanja in poklicne pokojnine), ustanovljenim z Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (14), da bi upoštevali posebne značilnosti teh sektorjev, zagotovili medsektorsko doslednost pri delu in oblikovali skupna stališča. Evropski parlament in Svet bi morala imeti v skladu s členom 13(3) Uredbe (EU) št. 1095/2010 možnost, da nasprotujeta regulativnim tehničnim standardom, ki v takem primeru ne bi smeli začeti veljati.
(27)
Pri obdelavi osebnih podatkov za namene te direktive se v celoti uporabljata Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (15) ter Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (16).
(28)
V tej direktivi so spoštovane temeljne pravice in upoštevana načela, priznana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, kot določa Pogodba, in jo je v skladu s temi pravicami in načeli treba tudi izvajati.
(29)
Ker cilja te direktive, in sicer uskladitve zahtev po preglednosti v zvezi z informacijami o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi njegovega obsega ali učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(30)
V skladu s Skupno politično izjavo držav članic in Komisije z dne 28. septembra 2011 o obrazložitvenih dokumentih (17) se države članice zavezujejo, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile en ali več dokumentov, v katerih se pojasni razmerje med sestavnimi deli direktive in ustrezajočimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec meni, da je predložitev takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičena.
(31)
Direktive 2004/109/ES, 2003/71/ES in 2007/14/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Spremembe Direktive 2004/109/ES
Direktiva 2004/109/ES se spremeni:
1.
člen 2 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se spremeni:
(i)
točka (d) se nadomesti z naslednjim:
„(d)
‚izdajatelj‘ je fizična ali pravna oseba, za katero velja zasebno ali javno pravo, vključno z državo, in katere vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu.
V primeru potrdil o hrambi, sprejetih v trgovanje na organiziranem trgu, izdajatelj pomeni izdajatelja zastopanih vrednostnih papirjev, ne glede na to, ali so sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu ali ne;“;
(ii)
točka (i) se spremeni:
(i)
v točki (i) se druga alinea nadomesti z naslednjim:
„-
če je izdajatelj ustanovljen v tretji državi, državo članico, ki jo izdajatelj izbere izmed držav članic, v katerih so njegovi vrednostni papirji sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu. Izbira matične države članice ostane veljavna, razen če izdajatelj izbere novo matično državo članico v skladu s točko (iii) in razkrije svojo izbiro v skladu z drugim odstavkom te točke […] (i).“;
(ii)
točka (ii) se nadomesti z naslednjim:
„(ii)
za vse izdajatelje, ki niso zajeti v točki (i), državo članico, ki jo je izdajatelj izbral med državo članico, v kateri ima sedež, če je to primerno, in tistimi državami članicami, v katerih so njegovi vrednostni papirji sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu. Izdajatelj si za matično državo članico lahko izbere samo eno državo članico. Njegova izbira ostane veljavna najmanj tri leta, razen če njegovi vrednostni papirji niso več sprejeti v trgovanje na nobenem organiziranem trgu v Uniji ali če za izdajatelja v tem triletnem obdobju prideta v poštev točki (i) ali (iii);“;
(iii)
doda se naslednja točka:
„(iii)
za izdajatelja, katerega vrednostni papirji niso več sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v njegovi matični državi članici, kot je opredeljena v drugi alinei točke (i) ali v točki (ii), temveč so sprejeti v trgovanje v eni ali več drugih državah članicah, takšna nova matična država članica, ki jo izdajatelj lahko izbere med državami članicami, v katerih so njegovi vrednostni papirji sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu, in, če je to primerno, država članica, v kateri ima izdajatelj sedež;“;
(iv)
dodajo se naslednji odstavki:
„Izdajatelj razkrije svojo matično državo članico iz točk (i), (ii) ali (iii) v skladu s členoma 20 in 21. Poleg tega svojo matično državo članico razkrije pristojnemu organu države članice, v kateri ima sedež, če je to primerno, pristojnemu organu matične države članice in pristojnim organom vseh držav članic gostiteljic.
Če izdajatelj v treh mesecih od datuma, ko so njegovi vrednostni papirji prvič sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu, ne razkrije svoje matične države članice, kot je opredeljena v drugi alinei točke (i) ali v točki (ii), je matična država članica tista država članica, v kateri so vrednostni papirji izdajatelja sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu. Kadar so vrednostni papirji izdajatelja sprejeti v trgovanje na organiziranih trgih, ki so ali delujejo v več kot eni državi članici, so te države članice matične države članice izdajatelja, dokler izdajatelj naknadno ne izbere in razkrije ene same matične države članice.
Za izdajatelja, katerega vrednostni papirji so že sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu in katerega izbira matične države članice iz druge alinee točke (i) ali iz točke (ii) ni bila razkrita pred 27. novembrom 2015, obdobje treh mesecev začne teči 27. novembra 2015.
Izdajatelj, ki je izbral matično državo članico iz druge alinee točke (i) ali iz točke (ii) ali (iii) in je to izbiro sporočil pristojnim organom matične države članice pred 27. novembrom 2015, je izvzet iz zahteve iz drugega odstavka te točke […] (i), razen če tak izdajatelj izbere drugo matično državo članico po 27. novembru 2015.“;
(iii)
doda se naslednja točka:
„(q)
‚formalni sporazum‘ pomeni sporazum, ki je zavezujoč na podlagi prava, ki se uporablja.“;
(b)
vstavi se naslednji odstavek:
„2a. Vsako sklicevanje na pravne osebe v tej direktivi je treba razumeti, kot da vključuje registrirana poslovna združenja, ki niso pravne osebe, in sklade.“;
2.
člen 3 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Matična država članica lahko za izdajatelja določi strožje zahteve, kot so določene v tej direktivi, ne sme pa od izdajateljev zahtevati, da objavljajo periodične finančne informacije pogosteje kot letna računovodska poročila iz člena 4 in polletna računovodska poročila iz člena 5.“;
(b)
vstavi se naslednji odstavek:
„1a. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko matična država članica od izdajateljev zahteva, da objavljajo dodatne periodične finančne informacije pogosteje kot letna računovodska poročila iz člena 4 in polletna računovodska poročila iz člena 5, kadar so izpolnjeni naslednji pogoji:
-
dodatne periodične finančne informacije ne predstavljajo nesorazmerne finančne obremenitve v zadevni državi članici, zlasti ne za zadevne male in srednje velike izdajatelje, ter
-
vsebina zahtevanih dodatnih periodičnih finančnih informacij je sorazmerna z dejavniki, ki prispevajo k odločitvam o naložbah, ki jih sprejmejo vlagatelji v zadevni državi članici.
Države članice pred sprejetjem odločitve, s katero od izdajateljev zahtevajo objavljanje dodatnih periodičnih finančnih informacij, ocenijo, ali takšne dodatne zahteve lahko privedejo do pretiranega usmerjanja na kratkoročne rezultate in uspešnost izdajateljev ter ali lahko negativno vplivajo na zmožnost dostopa malih in srednje velikih izdajateljev do organiziranih trgov.
To ne vpliva na možnost držav članic, da zahtevajo objavljanje dodatnih periodičnih finančnih informacij od izdajateljev, ki so finančne institucije.
Matična država članica imetniku delnic oziroma fizični ali pravni osebi iz členov 10 ali 13 ne sme postaviti strožjih zahtev, kot so določene v tej direktivi, razen kadar:
(i)
določi nižje ali dodatne pragove za obveščanje od tistih iz člena 9(1) in zahteva enakovredna obvestila v zvezi s pragovi na podlagi kapitalskih deležev;
(ii)
uporabi strožje zahteve od tistih iz člena 12 ali
(iii)
uporablja zakone in druge predpise, sprejete v zvezi s ponudbami za prevzem, združitvami in drugimi transakcijami, ki vplivajo na lastništvo ali nadzor nad družbami in jih nadzirajo organi, ki jih imenujejo države članice v skladu s členom 4 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (18).
3.
člen 4 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Izdajatelj najpozneje štiri mesece po koncu vsakega poslovnega leta objavi svoje letno računovodsko poročilo in zagotovi, da je javno dostopno najmanj deset let.“;
(b)
doda se naslednji odstavek:
„7. Od 1. januarja 2020 se vsa letna računovodska poročila pripravijo v enotni elektronski obliki poročanja, pod pogojem, da Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (19), opravi analizo stroškov in koristi.
ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, da se določi elektronska oblika poročanja, z ustrezno navedbo sedanjih in prihodnjih tehnoloških možnosti. Pred sprejetjem osnutka regulativnih tehničnih standardov izvede ESMA ustrezno oceno možnih elektronskih oblik poročanja in opravi ustrezne preizkuse na terenu. ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji najpozneje do 31. decembra 2016.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz drugega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
4.
v členu 5 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Izdajatelj delnic ali dolžniških vrednostnih papirjev javno objavi polletno računovodsko poročilo za prvih šest mesecev poslovnega leta čim prej po koncu zadevnega obdobja, vendar najpozneje tri mesece po tem. Izdajatelj zagotovi, da je polletno računovodsko poročilo dostopno javnosti še najmanj deset let.“;
5.
člen 6 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 6
Poročilo o plačilih vladam
Države članice od izdajateljev, ki opravljajo dejavnost v ekstraktivni industriji ali v sektorju izkoriščanja prvotnih gozdov, kot sta opredeljena v členu 41(1) in (2) Direktive 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o letnih računovodskih izkazih, konsolidiranih računovodskih izkazih in povezanih poročilih nekaterih vrst podjetij, spremembi Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS (20), zahtevajo, da v skladu s poglavjem 10 navedene direktive vsako leto pripravijo poročilo o plačilih vladam. Poročilo se javno objavi najpozneje šest mesecev po koncu vsakega poslovnega leta in je javno dostopno še najmanj deset let. O plačilih vladam se poroča na konsolidirani ravni.
6.
člen 8 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Člena 4 in 5 se ne uporabljata za naslednje izdajatelje:
(a)
državo, regionalni ali lokalni organ države, javni mednarodni organ, v katerem sodeluje vsaj ena država članica, Evropsko centralno banko (ECB), Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF), kot je bil ustanovljen z okvirnim sporazumom o družbi EFSF, in kateri koli drugi mehanizem, vzpostavljen s ciljem ohraniti finančno stabilnost Evropske monetarne unije z zagotavljanjem začasne finančne pomoči državam članicam, katerih valuta je euro, ter nacionalne centralne banke držav članic, ne glede na to, ali izdajajo delnice ali druge vrednostne papirje ali ne, ter
(b)
izdajatelja, ki izdaja izključno dolžniške vrednostne papirje, sprejete v trgovanje na organiziranem trgu in katerih nominalna vrednost na enoto je vsaj 100 000 EUR ali, v primeru dolžniških vrednostnih papirjev, denominiranih v valuti, ki ni euro, katerih nominalna vrednost na enoto na dan izdaje je enakovredna vsaj 100 000 EUR.“;
(b)
odstavek 4 se nadomesti z naslednjim:
„4. Z odstopanjem od točke (b) odstavka 1 tega člena se člena 4 in 5 ne uporabljata za izdajatelje izključno dolžniških vrednostnih papirjev, katerih nominalna vrednost na enoto je vsaj 50 000 EUR ali, v primeru dolžniških vrednostnih papirjev, denominiranih v valuti, ki ni euro, katerih nominalna vrednost na enoto na dan izdaje je enakovredna vsaj 50 000 EUR in ki so že bili sprejeti v trgovanje na organiziranem trgu v Uniji pred 31. decembrom 2010, dokler so takšni dolžniški vrednostni papirji neporavnani.“;
7.
člen 9 se spremeni:
(a)
odstavek 6 se nadomesti z naslednjim:
„6. Ta člen se ne uporablja za glasovalne pravice iz trgovalne knjige kreditne institucije ali investicijskega podjetja, kot je opredeljena v členu 11 Direktive 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (21), če:
(a)
delež glasovalnih pravic iz trgovalne knjige ne presega 5 % in
(b)
se glasovalne pravice iz delnic iz trgovalne knjige ne uveljavijo ali kako drugače uporabijo za poseganje v upravljanje izdajatelja.
(b)
vstavita se naslednja odstavka:
„6a. Ta člen se ne uporablja za glasovalne pravice iz delnic, pridobljenih za namene stabilizacije v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 2273/2003 z dne 22. decembra 2003 o izvajanju Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta o izjemah za programe odkupa in stabilizacijo finančnih instrumentov (22), če se glasovalne pravice iz teh delnic ne uveljavijo ali kako drugače uporabijo za poseganje v upravljanje izdajatelja.
6b. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov za določitev metode izračuna 5-odstotnega praga iz odstavkov 5 in 6, tudi v primeru skupine družb, ob upoštevanju člena 12(4) in (5).
ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 27. novembra 2014.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
8.
v členu 12(2) se uvodno besedilo nadomesti z naslednjim:
„Obvestilo izdajatelju se izvede nemudoma, vendar najpozneje v štirih trgovalnih dneh po dnevu, ko je delničar ali fizična ali pravna oseba iz člena 10:“;
9.
člen 13 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Zahteve glede obveščanja iz člena 9 se uporabljajo tudi za fizično ali pravno osebo, ki ima neposredno ali posredno:
(a)
finančne instrumente, ki imetniku na podlagi formalnega sporazuma ob zapadlosti zagotavljajo bodisi brezpogojno pravico do pridobitve bodisi lastno presojo glede pravice do pridobitve že izdanih delnic z glasovalno pravico izdajatelja, katerega delnice so sprejete v trgovanje na organiziranem trgu;
(b)
finančne instrumente, ki niso zajeti v točki (a), a se nanašajo na delnice iz te točke in imajo podoben gospodarski vpliv kot ga imajo finančni instrumenti iz te točke, ne glede na to, ali dajejo pravico do fizične poravnave ali ne.
Zahtevano obvestilo vključuje razčlenitev po vrstah finančnih instrumentov, ki jih ima fizična ali pravna oseba v skladu s točko (a) prvega pododstavka in finančnih instrumentov, ki jih ima v skladu s točko (b) navedenega pododstavka, ter pri tem razlikuje med finančnimi instrumenti, ki dajejo pravico do fizične poravnave, in finančnimi instrumenti, ki dajejo pravico do denarne poravnave.“;
(b)
vstavita se naslednja odstavka:
„1a. Število glasovalnih pravic se izračuna glede na celotni nominalni znesek delnic, ki so osnova finančnega instrumenta, razen kadar finančni instrument predvideva izključno denarno poravnavo; v tem primeru se število glasovalnih pravic izračuna na „delta prilagojeni“ osnovi, tako da se nominalni znesek osnovnih delnic pomnoži z delto instrumenta. V ta namen imetnik sešteje in priglasi vse finančne instrumente, ki se nanašajo na istega osnovnega izdajatelja. Pri izračunu glasovalnih pravic se upoštevajo samo dolge pozicije. Dolge pozicije se ne pobotajo s kratkimi pozicijami, ki se nanašajo na istega osnovnega izdajatelja.
ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov za določitev:
(a)
metode za izračun števila glasovalnih pravic iz prvega pododstavka v primeru finančnih instrumentov, ki se nanašajo na košarico delnic ali indeks, ter
(b)
metod za določanje delte za namene izračuna glasovalnih pravic, ki se nanašajo na finančne instrumente, ki predvidevajo izključno denarno poravnavo, kot se zahteva v prvem pododstavku.
ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 27. novembra 2014.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz drugega pododstavka tega odstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
1b. Za namene odstavka 1 za finančne instrumente štejejo naslednji instrumenti, če izpolnjujejo katerega koli od pogojev iz točk (a) ali (b) prvega pododstavka odstavka 1:
(a)
prenosljivi vrednostni papirji;
(b)
opcije;
(c)
terminske pogodbe;
(d)
menjalni posli;
(e)
dogovori o terminski obrestni meri;
(f)
pogodbe na razliko in
(g)
vse druge pogodbe ali dogovori, ki imajo podoben gospodarski vpliv in jih je mogoče poravnati fizično ali v gotovini.
ESMA pripravi in redno posodablja okviren seznam finančnih instrumentov, za katere veljajo zahteve glede obveščanja na podlagi odstavka 1, ter pri tem upošteva tehnični razvoj na finančnih trgih.“;
(c)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
„2. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da z delegiranimi akti v skladu s členom 27(2a), (2b) in (2c) ter pod pogoji iz členov 27a in 27b sprejme ukrepe za določitev vsebine obvestila, obdobja obveščanja in naslovnika obvestila, kot je navedeno v odstavku 1.“;
(d)
doda se naslednji odstavek:
„4. Izjeme iz člena 9(4), (5) in (6) ter člena 12(3), (4) in (5) se smiselno uporabljajo za zahteve glede obveščanja na podlagi tega člena.
ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov za določitev primerov, v katerih se izjeme iz prvega pododstavka uporabljajo za finančne instrumente, ki jih ima fizična ali pravna oseba, ki izpolnjuje naročila, prejeta od strank, ali zahteve stranke, da trguje kako drugače kot za lastni račun, ali varuje pozicije, ki nastanejo s takšnimi posli.
ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 27. novembra 2014.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz drugega pododstavka tega odstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.“;
10.
vstavi se naslednji člen:
„Člen 13a
Seštevanje
1. Zahteve glede obveščanja iz členov 9, 10 in 13 se uporabljajo tudi za fizično ali pravno osebo, če število glasovalnih pravic, ki jih ima takšna oseba neposredno ali posredno na podlagi členov 9 in 10, prišteto številu glasovalnih pravic, ki se nanašajo na finančne instrumente, ki jih ima neposredno ali posredno na podlagi člena 13, doseže, preseže ali pade pod pragove iz člena 9(1).
Obvestilo, zahtevano na podlagi prvega pododstavka tega odstavka, vključuje razčlenitev števila glasovalnih pravic iz delnic, ki jih imajo v skladu s členoma 9 in 10, ter glasovalnih pravic, ki se nanašajo na finančne instrumente v smislu člena 13.
2. Glasovalne pravice, ki se nanašajo na finančne instrumente, ki so bili že priglašeni v skladu s členom 13, se ponovno priglasi, če je fizična ali pravna oseba pridobila osnovne delnice in skupno število glasovalnih pravic iz delnic, ki jih je izdal isti izdajatelj, s takšno pridobitvijo doseže ali preseže pragove iz člena 9(1).“;
11.
člen 16(3) se črta;
12.
v členu 19(1) se črta drugi pododstavek;
13.
člen 21(4) se nadomesti z naslednjim:
„4. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da z delegiranimi akti v skladu s členom 27(2a), (2b) in (2c) ter pod pogoji iz členov 27a in 27b sprejme ukrepe za določitev naslednjega:
(a)
minimalnih standardov za razširjanje predpisanih informacij iz odstavka 1;
(b)
minimalnih standardov za mehanizme za centralizirano shranjevanje iz odstavka 2;
(c)
pravil za zagotavljanje interoperabilnosti informacijskih in komunikacijskih tehnologij, ki jih uporabljajo mehanizmi iz odstavka 2, in o dostopu do predpisanih informacij na ravni Unije iz navedenega odstavka.
Komisija lahko poleg tega določi in posodablja seznam medijev za razširjanje informacij javnosti.“;
14.
vstavi se naslednji člen:
„Člen 21a
Evropska točka za elektronski dostop
1. Do 1. januarja 2018 se vzpostavi spletni portal, ki deluje kot evropska točka za elektronski dostop (v nadaljnjem besedilu: dostopna točka). ESMA razvije in upravlja dostopno točko.
2. Sistem medsebojnega povezovanja uradno določenih mehanizmov sestavljajo:
-
mehanizmi iz člena 21(2),
-
portal, ki deluje kot evropska točka za elektronski dostop.
3. Države članice zagotovijo, da so njihovi mehanizmi centraliziranega shranjevanja dostopni prek dostopne točke.“;
15.
člen 22 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 22
Dostop do predpisanih informacij na ravni Unije
1. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, s katerimi določi tehnične zahteve za dostop do predpisanih informacij na ravni Unije s ciljem opredeliti:
(a)
tehnične zahteve glede komunikacijskih tehnologij, ki jih uporabljajo mehanizmi iz člena 21(2);
(b)
tehnične zahteve za delovanje osrednje točke dostopa za iskanje predpisanih informacij na ravni Unije;
(c)
tehnične zahteve glede uporabe edinstvenega identifikatorja za vsakega izdajatelja s strani mehanizmov iz člena 21(2);
(d)
enotno obliko, ki jo mehanizmi iz člena 21(2) uporabljajo za zagotavljanje predpisanih informacij;
(e)
enotno razvrščanje predpisanih informacij, ki ga uporabljajo mehanizmi iz člena 21(2), in skupni seznam vrst predpisanih informacij.
2. ESMA pri pripravi osnutkov regulativnih tehničnih standardov upošteva tehnične zahteve za sistem medsebojnega povezovanja poslovnih registrov, vzpostavljen z Direktivo 2012/17/EU Evropskega parlamenta in Sveta (23).
ESMA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 27. novembra 2015.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka tega odstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
16.
v členu 23(1) se doda naslednji pododstavek:
„Informacije, za katere veljajo zahteve, določene v tretji državi, se vložijo v skladu s členom 19 ter razkrijejo v skladu s členoma 20 in 21.“;
17.
v členu 24 se vstavijo naslednji odstavki:
„4a. Pristojni organi brez poseganja v odstavek 4 prejmejo vsa preiskovalna pooblastila, ki so potrebna za opravljanje njihovih nalog. Ta pooblastila se izvajajo v skladu z nacionalnim pravom.
4b. Pristojni organi svoja pooblastila za sankcioniranje v skladu s to direktivo in nacionalnim pravom izvajajo na katerega koli od naslednjih načinov:
-
neposredno,
-
v sodelovanju z drugimi organi,
-
v okviru svoje odgovornosti s prenosom pooblastil na te organe,
-
z vložitvijo zahtevka pri pristojnih sodnih organih.“;
18.
v členu 25(2) se doda naslednji pododstavek:
„Pristojni organi pri izvajanju svojih pooblastil za sankcioniranje in svojih preiskovalnih pooblastil sodelujejo, da bi zagotovili, da se s sankcijami ali ukrepi dosežejo želeni rezultati, in usklajujejo svoje delovanje pri obravnavi čezmejnih zadev.“;
19.
za členom 27b se vstavi naslednji naslov:
„POGLAVJE VIA
SANKCIJE IN UKREPI“;
20.
člen 28 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 28
Upravni ukrepi in sankcije
1. Države članice brez poseganja v pooblastila pristojnih organov v skladu s členom 24 in v pravico držav članic, da predvidijo in naložijo sankcije po kazenskem pravu, določijo pravila o upravnih ukrepih in sankcijah, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih pri prenosu te direktive, ter sprejmejo vse potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo njihovo izvajanje. Ti upravni ukrepi in sankcije so učinkoviti, sorazmerni in odvračilni.
2. Države članice brez poseganja v člen 7 zagotovijo, da se lahko, kadar obveznosti veljajo za pravne osebe, pod pogoji, določenimi v nacionalni zakonodaji, v primeru kršitve sankcije uporabijo za člane upravnih, poslovodnih ali nadzornih organov zadevne pravne osebe in za druge posameznike, ki so v skladu z nacionalnim pravom odgovorni za kršitev.“;
21.
vstavijo se naslednji členi:
„Člen 28a
Kršitve
Člen 28b se uporablja vsaj za naslednje kršitve:
(a)
izdajatelj v zahtevanem roku javno ne objavi informacij, ki so zahtevane v skladu z nacionalnimi določbami, sprejetimi pri prenosu členov 4, 5, 6, 14 in 16;
(b)
fizična ali pravna oseba v zahtevanem roku ne priglasi pridobitve ali odsvojitve večjega lastniškega deleža v skladu z nacionalnimi določbami, sprejetimi pri prenosu členov 9, 10, 12, 13 in 13a.
Člen 28b
Pooblastila za sankcioniranje
1. V primeru kršitev iz člena 28a se pristojne organe pooblasti, da naložijo vsaj naslednje upravne ukrepe in sankcije:
(a)
javno izjavo, v kateri sta navedeni odgovorna fizična ali pravna oseba in vrsta kršitve;
(b)
odredbo, ki od odgovorne fizične ali pravne osebe zahteva, da preneha z ravnanjem, ki predstavlja kršitev, in da tega ravnanja več ne ponovi;
(c)
upravne denarne sankcije:
(i)
v primeru pravne osebe:
-
v višini do 10 000 000 EUR ali do 5 % skupnega letnega prometa glede na zadnje razpoložljive letne računovodske izkaze, ki jih je odobril poslovodni organ; kadar je pravna oseba matična družba ali odvisna družba matične družbe, ki mora pripraviti konsolidirane računovodske izkaze na podlagi Direktive 2013/34/EU, je zadevni skupni promet skupni letni promet ali ustrezna vrsta prihodka glede na ustrezne računovodske direktive, ki izhaja iz zadnje razpoložljive konsolidirane letne bilance, ki jo je odobril poslovodni organ končne matične družbe, ali
-
v višini do dvakratnega zneska dobička, pridobljenega s kršitvijo, ali s kršitvijo preprečene izgube, kadar ju je mogoče določiti,
kar je višje;
(ii)
v primeru fizične osebe:
-
v višini do 2 000 000 EUR ali
-
v višini do dvakratnega zneska dobička, pridobljenega s kršitvijo, ali s kršitvijo preprečene izgube, kadar ju je mogoče določiti,
kar je višje.
V državah članicah, v katerih euro ni uradna valuta, se vrednost v nacionalni valuti, ki ustreza znesku v eurih, izračuna z upoštevanjem uradnega deviznega tečaja na datum začetka veljavnosti Direktive 2013/50/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje ter Direktive Komisije 2007/14/ES o določitvi podrobnih pravil za izvajanje nekaterih določb Direktive 2004/109/ES (24).
2. Države članice brez poseganja v pooblastila pristojnih organov na podlagi člena 24 in v pravico držav članic, da naložijo sankcije po kazenskem pravu, zagotovijo, da v svojih zakonih in drugih predpisih predvidijo možnost začasne ukinitve izvrševanja glasovalnih pravic iz delnic v primeru kršitev iz točke (b) člena 28a. Določijo lahko tudi, da se začasna ukinitev glasovalnih pravic uporablja le za najhujše kršitve.
3. Države članice lahko določijo dodatne sankcije ali ukrepe in višje upravne denarne sankcije od tistih, ki jih predvideva ta direktiva.
Člen 28c
Izvajanje pooblastil za sankcioniranje
1. Države članice zagotovijo, da pristojni organi pri določanju vrste in ravni upravnih sankcij ali ukrepov upoštevajo vse ustrezne okoliščine, po potrebi tudi:
(a)
resnost in trajanje kršitve;
(b)
stopnjo odgovornosti odgovorne fizične ali pravne osebe;
(c)
finančno trdnost odgovorne fizične ali pravne osebe, kot jo, denimo, kaže skupni promet odgovorne pravne osebe ali letni prihodek odgovorne fizične osebe;
(d)
pomen pridobljenega dobička ali preprečene izgube s strani odgovorne fizične ali pravne osebe, če ju je mogoče določiti;
(e)
izgubo, ki so jo zaradi kršitve utrpele tretje osebe, če jo je mogoče določiti;
(f)
raven sodelovanja odgovorne fizične ali pravne osebe s pristojnim organom;
(g)
prejšnje kršitve odgovorne fizične ali pravne osebe.
2. Obdelava osebnih podatkov, zbranih med izvajanjem ali za namene izvajanja nadzornih in preiskovalnih pooblastil v skladu s to direktivo, se izvaja v skladu z Direktivo 95/46/ES in, kadar primerno, z Uredbo (ES) št. 45/2001.
22.
pred členom 29 se vstavi naslednji naslov:
„POGLAVJE VIB
OBJAVA ODLOČITEV“;
23.
člen 29 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 29
Objava odločitev
1. Države članice določijo, da pristojni organi brez nepotrebnega odlašanja objavijo vsako odločitev o sankcijah in ukrepih, ki se naložijo zaradi kršitve te direktive, vključno z vsaj vrsto in naravo kršitve ter identiteto fizičnih ali pravnih oseb, ki so zanjo odgovorne.
Kljub temu lahko pristojni organi na način, ki je skladen z nacionalnim pravom, objavo odločitve odložijo ali odločitev objavijo anonimno v katerem koli od naslednjih primerov:
(a)
če se v primeru, ko se sankcija naloži zoper fizično osebo, pri obvezni predhodni oceni sorazmernosti objave osebnih podatkov ugotovi, da takšna objava ni sorazmerna;
(b)
če bi objava resno ogrozila stabilnost finančnega sistema ali uradno preiskavo v teku;
(c)
če bi objava vpletenim institucijam ali fizičnim osebam povzročila nesorazmerno in hudo škodo, kolikor je to mogoče ugotoviti.
2. Če je bila zoper odločitev, objavljeno v skladu z odstavkom 1, vložena pritožba, mora pristojni organ to informacijo vključiti bodisi v objavo ob sami objavi ali pa objavo spremeniti, če je pritožba vložena po prvotni objavi.“;
24.
člen 31(2) se nadomesti z naslednjim:
„2. Kadar države članice sprejmejo ukrepe v skladu s členoma 3(1), 8(2) ali 8(3) ali členom 30, te ukrepe nemudoma sporočijo Komisiji in ostalim državam članicam.“
Člen 2
Spremembe Direktive 2003/71/ES
Točka (iii) točke (m) člena 2(1) Direktive 2003/71/ES se nadomesti z naslednjim:
„(iii)
za vse izdajatelje vrednostnih papirjev, ki so registrirani v tretji državi in ki niso navedeni v točki (ii), državo članico, kjer naj bi bili vrednostni papirji prvič ponujeni javnosti po datumu začetka veljavnosti Direktive 2013/50/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje ter Direktive Komisije 2007/14/ES o določitvi podrobnih pravil za izvajanje nekaterih določb Direktive 2004/109/ES (25) ali kjer je vložen prvi zahtevek za sprejem v trgovanje na organiziranem trgu, po izbiri bodisi izdajatelja, ponudnika ali osebe, ki prosi za sprejem v trgovanje, ob upoštevanju naknadne izbire izdajateljev, registriranih v tretji državi, v naslednjih primerih:
-
kadar matična država članica ni bila določena po njihovi izbiri ali
-
v skladu s točko (iii) točke (i) člena 2(1) Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu (26).
Člen 3
Spremembe Direktive 2007/14/ES
Direktiva 2007/14/ES se spremeni:
1.
člen 2 se črta;
2.
v členu 11 se črtata odstavka 1 in 2;
3.
člen 16 se črta.
Člen 4
Prenos
1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, v roku 24 mesecev od dneva začetka njene veljavnosti. O tem takoj obvestijo Komisijo.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih ukrepov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 5
Pregled
Komisija do 27. novembra 2015 Evropskemu parlamentu in Svetu poroča o izvajanju te direktive, tudi glede njenega učinka na male in srednje velike izdajatelje, in o uporabi sankcij, zlasti če so učinkovite, sorazmerne in odvračilne, ter pregleda delovanje izbrane metode za izračun števila glasovalnih pravic, ki se nanašajo na finančne instrumente iz prvega pododstavka člena 13(1a) Direktive 2004/109/ES, in oceni njeno učinkovitost.
Poročilo se po potrebi predloži skupaj z zakonodajnim predlogom.
Člen 6
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 7
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 22. oktobra 2013