ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 183/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници по отношение на регулаторните технически стандарти, определящи изчисляването на корекциите за специфичен и общ кредитен риск
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 110, параграф 4, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 575/2013 определя корекциите за кредитен риск като сумата на общите и специфичните провизии срещу загуби по кредити, които са признати във финансовите отчети на институцията съгласно приложимата счетоводна рамка, но не установява конкретни правила за определяне на това кои корекции са за общ и кои за специфичен кредитен риск.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени правила във връзка с определянето на сумите, които трябва да бъдат включени при изчисляването на корекциите за кредитен риск, отразяващи загуби, свързани изключително с кредитния риск. Изчисляването на корекциите за кредитен риск при определяне на капиталовите изисквания се ограничава до сумите, с които е намален базовият собствен капитал от първи ред (БСК1) на институцията.
(3)
Свързаните изключително с кредитния риск загуби, които са признати съгласно приложимата счетоводна рамка през текущата финансова година, може да бъдат признати като корекции за кредитен риск, при условие че институцията отчита ефекта в БСК1. Това важи за случаите, при които такива загуби от обезценка, отчетени през финансовата година, не са одобрени в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 въпреки съвкупната междинна или годишна печалба и когато тяхното признаване като корекции за кредитен риск би повлияло върху стойността на експозицията или върху капитала от втори ред по-рано, отколкото върху БСК1. Такава корекция не е нужна за междинните загуби по член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, доколкото загубите за текущата финансова година по този член биват незабавно приспаднати от БСК1.
(4)
Някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 относно корекциите за кредитен риск се отнасят изрично за задбалансовите позиции. При липсата на подобно разграничение съответните разпоредби се прилагат както за балансовите, така и за задбалансовите позиции.
(5)
Следва да бъдат установени правила, обхващащи тези свързани изключително с кредитния риск загуби, които са признати съгласно приложимата счетоводна рамка и които се приспадат от базовия собствен капитал от първи ред на институцията. Тези правила следва да обхващат обезценките и корекциите на стойността на финансовите активи или провизиите за задбалансови позиции, доколкото те отразяват загуби, свързани изключително с кредитния риск, и при условие че те са признати в отчета за приходите и разходите съгласно приложимата счетоводна рамка. Когато тези загуби са свързани с финансови инструменти, оценявани по справедлива стойност, тези правила следва да обхващат също сумите, признати като обезценка съгласно приложимата счетоводна рамка, или подобни корекции, при условие че те отразяват загуби, свързани с намаляване или влошаване на кредитното качество на актив или на портфейл от активи. На този етап не е целесъобразно да се регламентират други суми, които не представляват обезценка на финансов инструмент съгласно приложимата счетоводна рамка или не отразяват сходно понятие, дори ако тези промени биха могли да включват компонент за кредитен риск.
(6)
За да се подсигури всеобхватният характер на изчислението, е необходимо всяка сума, която е от значение за целите, изброени в член 110, параграф 4, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъде отнесена или към изчисляването на корекциите за общ кредитен риск, или към изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск.
(7)
По отношение на определянето на сумите, които могат да бъдат включени в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск, единственият предвиден в Регламент (ЕС) № 575/2013 критерий е, че в съответствие с член 62, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 не се допуска корекциите за специфичен кредитен риск да бъдат включени в капитала от втори ред съгласно стандартизирания подход за кредитен риск. Следователно сумите, които се включват в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск или на корекциите за общ кредитен риск, трябва да бъдат разграничавани в съответствие с критериите за определяне на елементите, които може да бъдат включени в капитала от втори ред.
(8)
Регламент (ЕС) № 575/2013 прилага международно признатите стандарти от третата Международна регулаторна рамка за банките на Базелския комитет за банков надзор (2) (познати като „Базел III“). Поради това съответните правила относно корекциите за кредитен риск би следвало да са също така съгласувани с рамката по Базел, според която един от критериите за разграничаване на корекциите за общ от тези за специфичен кредитен риск е, че общите резерви или общите провизии срещу загуби по кредити са „свободно достъпни за покриване на загубите, които ще бъдат реализирани впоследствие“. Съгласно Базел III резервите или провизиите срещу загуби по кредити, заделяни във връзка с бъдещи, понастоящем неидентифицирани загуби, са свободно достъпни за покриване на загубите от кредитен риск, които ще бъдат понесени впоследствие, и следователно отговарят на изискванията за включване в капитала от втори ред. В допълнение сумите, включени в изчисляването на корекциите за общ кредитен риск, следва да бъдат изцяло достъпни в съответния размер и времеви момент, за да бъдат покрити загубите при съблюдаване на принципа на действащото предприятие, като капиталът служи за покриване на загубите при неплатежоспособност, преди вложителите да понесат някакви загуби.
(9)
Правилата следва да могат да бъдат прилагани независимо от приложимата счетоводна рамка. Все пак за да могат институциите да следват общ подход при разграничаването на корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск, следва да бъдат установени критерии за третирането на загубите, свързани с кредитния риск, съгласно приложимата счетоводна рамка за всеки вид корекция за кредитен риск. Като се има предвид, че в съответствие с приложимата счетоводна рамка загубите, свързани изключително с кредитния риск, биват третирани в зависимост от покриването на тези критерии, би следвало по-голямата част от тези суми да бъдат отнасяни обикновено като корекции за специфичен кредитен риск с оглед на рестриктивния характер на критериите за корекции за общ кредитен риск.
(10)
Международните счетоводни стандарти подлежат на актуализиране, което би могло да наложи изменението на критериите за разграничаване между корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск. С оглед на продължаващите обсъждания, най-вече във връзка с вариантите на модел за обезценка, би било прибързано този модел да бъде предварително включен в критериите за корекции за кредитен риск.
(11)
Регламент (ЕС) № 575/2013 изисква определянето на корекции за специфичен кредитен риск за отделните експозиции. Ето защо е необходимо да се определи по какъв начин ще бъдат третирани корекциите за специфичен кредитен риск, които отразяват загубите, свързани с кредитния риск на цяла група от експозиции. Освен това е необходимо да се реши за кои експозиции от групата и в каква степен следва да бъдат признати корекциите за специфичен кредитен риск. Произтичащото от такива корекции за специфичен кредитен риск прехвърляне на част от сумата върху експозиции в групата трябва да става пропорционално на размера на рисково претеглените експозиции. За тази цел стойностите на експозициите следва да се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
(12)
За целите на определяне на неизпълнението по член 178, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013 е необходимо да бъдат включени само корекциите за специфичен кредитен риск, които са извършени самостоятелно за отделна експозиция или отделен длъжник, като бъдат изключени корекциите за специфичен кредитен риск, извършени за цяла група от експозиции. При корекциите за специфичен кредитен риск, извършени за цяла група от експозиции, не се установяват длъжниците по експозициите, принадлежащи към такива групи, по отношение на които се счита, че е настъпило неизпълнение. В частност съществуването на корекции за специфичен кредитен риск за група от експозиции не е достатъчно основание да се направи заключение, че е налице неизпълнение за всеки от длъжниците или експозициите, принадлежащи към тази група.
(13)
Необходимо е институциите да могат да удостоверят по какъв начин критериите, по които те разграничават корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск, се прилагат в контекста на приложимата счетоводна рамка. Ето защо институциите следва да документират този процес.
(14)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, предоставени на Комисията от Европейския банков орган.
(15)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск за целите на членове 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на настоящия регламент сумите, които институциите трябва да включат в изчисляването на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск, са равни на всички суми, с които е бил намален базовият собствен капитал от първи ред на институцията с оглед отразяване на загубите, свързани изключително с кредитния риск, в съответствие с приложимата счетоводна рамка, и признати като такива в отчета за приходите и разходите, независимо от това дали те са резултат от обезценки, корекции на стойността или провизии за задбалансови позиции.
Всички суми по първа алинея, които са били признати през финансовата година, могат да бъдат включени в изчисляването на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск единствено ако са били приспаднати от базовия собствен капитал от първи ред на институцията в съответствие с член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или, при наличието на междинна или годишна печалба, която не е одобрена в съответствие с член 26, параграф 2 от същия регламент - ако базовият собствен капитал от първи ред е бил съответно незабавно намален при определянето на собствените средства.
2. Посочените в параграф 1 суми се включват в изчисляването на корекциите за общ кредитен риск от страна на институцията, когато отговарят на следните два критерия:
а)
те са свободно и изцяло достъпни в съответния размер и към съответния момент за покриване на бъдещите кредитни загуби;
б)
те отразяват потенциалните свързани с кредитния риск загуби при група експозиции.
3. Всички други суми, посочени в параграф 1, се включват в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск.
4. В изчисляването на корекциите за общ кредитен риск институцията включва следните загуби, при условие че отговарят на критериите по параграф 2:
а)
загуби, признати за покриване на по-висока средна загуба по портфейла, понесена през последните години, въпреки че понастоящем не съществуват доказателства за загуби в подкрепа на това наблюдавано в миналото ниво на загуби;
б)
загуби, по отношение на които институцията не е информирана за влошаване на кредитното качество на група от експозиции, но въз основа на натрупания опит съществува известна статистическа вероятност за неплащане.
5. Институцията включва винаги следните загуби в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск, посочени в параграф 3:
а)
загуби, признати в отчета за приходите и разходите, по оценени по справедлива стойност инструменти, които представляват свързана с кредитния риск обезценка според приложимата счетоводна рамка;
б)
загуби в резултат на настоящи или минали събития, засягащи съществена отделна експозиция или отделни несъществени експозиции, които се оценяват поотделно или заедно;
в)
загуби, за чието настъпване свидетелства опитът, приведен към наличните текущи данни, но институцията все още не разполага с информация по коя индивидуална експозиция са понесени тези загуби.
Член 2
Отнасяне на корекциите за специфичен кредитен риск за група от експозиции към експозициите в групата
1. Когато корекциите за специфичен кредитен риск отразяват загубите, свързани с кредитния риск на група от експозиции, институциите отнасят тези корекции за специфичен кредитен риск към всички отделни експозиции от тази група пропорционално на рисково претеглените размери на експозициите. За тази цел стойностите на експозициите се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
2. При третирането на размера на очакваната загуба, посочено в член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за група от редовни експозиции от институциите не се изисква да отнасят дадена корекция за специфичен кредитен риск към отделните експозиции от групата.
3. Когато корекцията за специфичен кредитен риск се отнася за група от експозиции, чиито капиталови изисквания за кредитен риск са изчислени отчасти по стандартизирания подход и отчасти съгласно вътрешнорейтингов подход, институцията отнася тази корекция за специфичен кредитен риск към групата от експозиции, спрямо която се прилагат и двата подхода, пропорционално на размера на рисково претеглените експозиции на групата, преди да пристъпи към действията, посочени в параграфи 1 и 2. За тази цел стойностите на експозициите се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
4. Когато отнасят корекциите за специфичен кредитен риск към експозициите, институциите гарантират, че една и съща част не е била два пъти отнесена към различни експозиции.
Член 3
Изчисляване на корекциите за кредитен риск с оглед определяне на стойността на експозициите в съответствие с членове 111, 166, 167, 168, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013
При определянето на стойността на експозициите в съответствие с членове 111, 166 - 168, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите изчисляват корекциите за специфичен кредитен риск по отношение на дадена експозиция като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск за нея или като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск, които институцията е отнесла към тази експозиция в съответствие с член 2.
Член 4
Изчисляване на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск с оглед третиране на размера на очакваните загуби в съответствие с член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При третирането на размера на очакваните загуби съгласно член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите изчисляват съвкупните корекции за общ кредитен риск във връзка с експозициите, участващи в третирането на размера на очакваните загуби, като бъдат събрани сумите, определени като корекции за общ кредитен риск в съответствие с член 1 от настоящия регламент, които институцията е отнесла в съответствие с член 110, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. При третирането на размера на очакваната загуба в съответствие с член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013 изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск във връзка с експозициите, участващи в третирането на размера на очакваните загуби, се осъществява, като бъдат събрани сумите по букви а) и б), с изключение на експозициите в неизпълнение:
а)
определените като корекции за специфичен кредитен риск в съответствие с член 1 суми, които са свързани с кредитния риск на отделна експозиция;
б)
определените като корекции за специфичен кредитен риск в съответствие с член 1 суми, които са свързани с кредитния риск на група от експозиции и са били отнесени в съответствие с член 2.
3. Съвкупните корекции за специфичен кредитен риск по дадена експозиция в неизпълнение се изчисляват като сбора от сумите на всички корекции за специфичен кредитен риск за тази отделна експозиция или като сумите на корекциите за специфичен кредитен риск, които институцията е отнесла към тази експозиция в съответствие с член 2.
Член 5
Изчисляване на корекциите за специфичен кредитен риск във връзка с капиталовите изисквания с оглед установяване на неизпълнението по член 178 от Регламент (ЕС) № 575/2013
При установяването на неизпълнение по член 178 от Регламент (ЕС) № 575/2013 корекциите за специфичен кредитен риск се изчисляват като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск, свързани с кредитния риск на отделна експозиция или отделен длъжник.
Член 6
Документиране
Институциите документират определянето и изчисляването на корекциите за общ кредитен риск и на корекциите за специфичен кредитен риск.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2013 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 183/2014
z dne 20. decembra 2013
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja glede regulativnih tehničnih standardov za določitev izračuna posebnih in splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (1) in zlasti tretjega pododstavka člena 110(4) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 575/2013 opredeljuje popravke zaradi kreditnega tveganja kot znesek posebnih in splošnih rezervacij za izgube pri kreditnih tveganjih, ki so bile pripoznane v računovodskih izkazih institucije v skladu z veljavnim računovodskim okvirom, vendar ne določa posebnih pravil za določanje, kaj so posebni in splošni popravki zaradi kreditnega tveganja.
(2)
Zagotoviti bi bilo treba pravila za določitev zneskov, ki jih je treba vključiti v izračun popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki odražajo izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem. Izračun popravkov zaradi kreditnega tveganja za določitev kapitalskih zahtev bi moral biti omejen na zneske, ki so zmanjšali navadni lastniški temeljni kapital institucije.
(3)
Izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem, pripoznane v skladu z veljavnim računovodskim okvirom v tekočem poslovnem letu, bi morale biti pripoznane kot popravki zaradi kreditnega tveganja, če institucija učinek pripozna v navadnem lastniškem temeljnem kapitalu. To je pomembno za primere, v katerih se v poslovnem letu zabeležijo takšne izgube zaradi oslabitve kljub dobičkom med letom ali čistim dobičkom poslovnega leta, ki niso potrjeni v skladu s členom 26(2) Uredbe (EU) št. 575/2013, ter kadar bi njihovo pripoznanje kot popravki zaradi kreditnega tveganja prej vplivalo na vrednosti izpostavljenosti ali na dodatni kapital kot na navadni lastniški temeljni kapital. Za izgube med letom, kot je določeno v členu 36(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, takšen popravek ni potreben, če se izgube tekočega poslovnega leta v skladu s tem členom takoj odbijejo od navadnega lastniškega temeljnega kapitala.
(4)
Nekatere določbe Uredbe (EU) št. 575/2013 v zvezi s popravki zaradi kreditnega tveganja se nanašajo izrecno na zunajbilančne postavke. Kadar takšnega razlikovanja ni, zadevne določbe veljajo za bilančne in zunajbilančne postavke.
(5)
Določiti bi bilo treba pravila za tiste izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem, ki so pripoznane v skladu z veljavnim računovodskim okvirom in za znesek katerih se je zmanjšal navadni lastniški temeljni kapital. Ta pravila bi morala zajemati oslabitve in popravke vrednosti za finančna sredstva ali določbe za zunajbilančne postavke, če odražajo izgube, ki so izključno povezane s kreditnim tveganjem, in pod pogojem, da so pripoznane v izkazu poslovnega izida v skladu z veljavnim računovodskim okvirom. V kolikor se te izgube nanašajo na finančne instrumente, vrednotene po pošteni vrednosti, bi morala navedena pravila zajemati tudi zneske, pripoznane kot oslabitve v skladu z veljavnimi računovodskimi okviri, ali podobne izvedene popravke, če ti odražajo izgube, povezane s poslabšanjem ali zmanjšanjem kreditne kvalitete sredstva ali portfelja sredstev. Na tej stopnji ni primerno regulirati drugih zneskov, ki niso oslabitve finančnega instrumenta v skladu z veljavnim računovodskim okvirom ali ne odražajo koncepta podobne narave, tudi če bi te spremembe lahko vključevale element kreditnega tveganja.
(6)
Za zagotovitev, da izračun zajema vse zadevne zneske, je potrebno, da se vsak znesek, ki je relevanten za namene iz prvega pododstavka člena 110(4) Uredbe (EU) št. 575/2013, razporedi ali v izračun splošnega popravka zaradi kreditnega tveganja (splošni popravki zaradi kreditnega tveganja) ali v izračun posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja (posebni popravki zaradi kreditnega tveganja).
(7)
V zvezi z določitvijo zneskov, ki se lahko vključijo v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, je edino merilo, ki ga določa Uredba (EU) št. 575/2013, da se posebni popravki zaradi kreditnega tveganja ne morejo vključiti v dodatni kapital v skladu s standardiziranim pristopom za kreditna tveganja, kot je določeno v členu 62(c) Uredbe (EU) št. 575/2013. Zato mora biti razlikovanje med zneski, ki se vključijo v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja ali splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, v skladu z merili za določitev, kaj se lahko vključi v dodatni kapital.
(8)
Uredba (EU) št. 575/2013 uvaja mednarodno dogovorjene standarde tretjega mednarodnega regulativnega okvira za banke Baselskega odbora za nadzor bank (2) (v nadaljnjem besedilu: Basel III). Zato bi morala biti ustrezna pravila za popravke zaradi kreditnega tveganja tudi v skladu z baselskim okvirom, ki določa, da mora eno od meril za razlikovanje med splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja zahtevati, da so splošne rezervacije ali splošne rezervacije za izgube iz posojil „prosto dostopne za kritje izgub, ki nastanejo naknadno“. V skladu z določbami Basla III so rezervacije ali rezervacije za izgube iz posojil, ki se hranijo za prihodnje izgube, ki jih trenutno še ni mogoče opredeliti, na voljo za kritje izgub iz naslova kreditnega tveganja, ko te nastanejo, in tako izpolnjujejo pogoje za vključitev v dodatni kapital. Poleg tega bi morali biti zneski, vključeni v izračun splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, v celoti na voljo, tako časovno kot glede zneska, za kritje takšnih izgub, vsaj na ravni podjetja, ki ne deluje več, kadar lahko kapital krije izgube v primeru insolventnosti, preden deponenti izgubijo denar.
(9)
Ta pravila bi bilo treba izvajati na tem področju ne glede na veljavni računovodski okvir. Vendar, da bi omogočili institucijam enotno razlikovanje med posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja, bi bilo treba zagotoviti merila za obravnavo izgub zaradi kreditnega tveganja znotraj veljavnega računovodskega okvira za vsako vrsto popravka zaradi kreditnega tveganja. Čeprav je obravnava izgub, izključno povezanih s kreditnim tveganjem, ki so pripoznane po veljavnih računovodskih okvirih, odvisna od izpolnjevanja teh meril, bi bilo treba glede na omejevalno naravo meril za splošne popravke zaradi kreditnega tveganja veliko večino teh zneskov običajno razvrstiti kot posebne popravke zaradi kreditnega tveganja.
(10)
Mednarodni računovodski standardi se revidirajo, zaradi česar bi lahko prišlo do potrebe po spremembi meril za razlikovanje med posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja. V luči tekočih razprav, zlasti v zvezi z modeli za oslabitev, se zdi prezgodaj pričakovati ta model med merili za popravke zaradi kreditnega tveganja.
(11)
Uredba (EU) št. 575/2013 zahteva določitev posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja za eno samo izpostavljenost. Zato je treba določiti način obravnave posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki odražajo izgube, povezane s kreditnim tveganjem celotne skupine izpostavljenosti. Odločiti se je treba tudi, za katere izpostavljenosti v skupini in v kakšnem obsegu je treba pripoznati posebne popravke zaradi kreditnega tveganja. Razporeditev deležev tega zneska, ki izhaja iz takšnih posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, na izpostavljenosti v skupini mora biti sorazmerna z zneski tveganju prilagojenih izpostavljenosti. V ta namen je treba določiti vrednost izpostavljenosti brez upoštevanja kakršnih koli posebnih popravkov zaradi kreditnih tveganj.
(12)
Za določitev neplačila v skladu s členom 178(3)(b) Uredbe (EU) št. 575/2013 je treba vključiti samo posebne popravke zaradi kreditnega tveganja, ki se izvedejo posamezno za eno samo izpostavljenost ali enega dolžnika, in ne posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki se izvedejo za celotno skupino izpostavljenosti. Posebni popravki zaradi kreditnega tveganja za celotne skupine izpostavljenosti ne opredeljujejo dolžnikov izpostavljenosti, ki pripadajo takim skupinam, za katere velja, da je prišlo do dogodka neplačila. Zlasti obstoj posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za skupino izpostavljenosti ni zadosten razlog za sklep, da je prišlo do dogodka neplačila pri vsakem dolžniku ali izpostavljenosti, ki spadajo v to skupino.
(13)
Institucije morajo biti sposobne pokazati, kako se uporabljajo merila za razlikovanje med posebnimi popravki zaradi kreditnega tveganja in splošnimi popravki zaradi kreditnega tveganja znotraj veljavnega računovodskega okvira. Zato bi morale institucije ta postopek dokumentirati.
(14)
Ta uredba temelji na osnutku regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji posredoval Evropski bančni organ.
(15)
Evropski bančni organ je izvedel odprta javna posvetovanja o osnutku regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral potencialne povezane stroške in koristi v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter zaprosil za mnenje interesne skupine za bančništvo, ustanovljene v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Opredelitev splošnih in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za namene členov 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 in 266 Uredbe (EU) št. 575/2013.
1. Za namene te uredbe so zneski, ki jih mora institucija vključiti v izračun splošnih in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, enaki vsem zneskom, ki so bili odbiti od navadnega lastniškega temeljnega kapitala institucije, da se odrazijo izgube, izključno povezane s kreditnim tveganjem glede na veljavni računovodski okvir in kot take pripoznane v izkazu poslovnega izida, ne glede na to, ali so rezultat oslabitev, prilagoditev vrednosti ali rezervacij za zunajbilančne postavke.
Vsi zneski, ki nastanejo v skladu s prvim pododstavkom in so bili pripoznani v poslovnem letu, se lahko vključijo v izračun splošnih in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja le, če so bili zadevni zneski odbiti od navadnega lastniškega temeljnega kapitala institucije v skladu s členom 36(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 ali v primeru dobičkov med letom ali čistih dobičkov poslovnega leta, ki niso bili potrjeni v skladu s členom 26(2) navedene uredbe, in sicer z ustreznim takojšnjim zmanjšanjem navadnega lastniškega temeljnega kapitala za določitev kapitala.
2. Institucija zneske iz odstavka 1 vključi v izračun splošnega popravka zaradi kreditnega tveganja (splošni popravki zaradi kreditnega tveganja), če izpolnjujejo naslednji merili:
(a)
so prosto in v celoti na voljo - časovno in glede zneska - za kritje izgub zaradi kreditnega tveganja, ki se še niso uresničile;
(b)
odražajo izgube zaradi kreditnega tveganja za skupino izpostavljenosti, za katero institucija trenutno nima dokazov, da je prišlo do izgube.
3. Vsi ostali zneski iz odstavka 1 se vključijo v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja (posebni popravki zaradi kreditnega tveganja).
4. Če sta izpolnjeni merili iz odstavka 2, institucija v izračun splošnega popravka zaradi kreditnega tveganja vključi naslednje izgube:
(a)
izgube, pripoznane za kritje višjih povprečnih izgub iz portfelja v preteklih letih, čeprav trenutno ni dokazov o škodnih dogodkih, ki bi utemeljili raven izgube, ugotovljene v preteklih letih;
(b)
izgube, v zvezi s katerimi institucija ni seznanjena o poslabšanju kreditov za skupino izpostavljenosti, vendar je glede na pretekle izkušnje statistično verjetna določena stopnja neplačil.
5. Institucija v izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja iz odstavka 3 vedno vključi naslednje izgube:
(a)
izgube, pripoznane v izkazu poslovnega izida, za instrumente, merjene po pošteni vrednosti, ki predstavljajo oslabitev zaradi kreditnega tveganja v skladu z veljavnim računovodskim okvirom;
(b)
izgube zaradi sedanjih ali preteklih dogodkov, ki vplivajo na pomembno posamezno izpostavljenost ali izpostavljenosti, ki same po sebi niso pomembne, vendar so ocenjene posamično ali skupaj;
(c)
izgube, za katere pretekle izkušnje, popravljene glede na trenutno pridobljene podatke, kažejo, da je do izgube prišlo, vendar institucija še ne ve, pri kateri posamezni izpostavljenosti je prišlo do te izgube.
Člen 2
Razporeditev posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za skupino izpostavljenosti na izpostavljenosti v skupini
1. Kadar posebni popravek zaradi kreditnega tveganja odraža izgube, povezane s kreditnim tveganjem skupine izpostavljenosti, institucija razporedi ta posebni popravek zaradi kreditnega tveganja na vse posamezne izpostavljenosti te skupine sorazmerno z zneski izpostavljenosti glede na tveganja. V ta namen se določi vrednost izpostavljenosti brez upoštevanja kakršnih koli posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja.
2. Za obravnavo pričakovanih zneskov izgube iz člena 159 Uredbe (EU) št. 575/2013 za skupino izpostavljenosti, ki niso neplačane, institucijam ni treba razporediti posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja na posamezne izpostavljenosti v skupini.
3. Kadar se posebni popravek zaradi kreditnega tveganja nanaša na skupino izpostavljenosti, katere kapitalske zahteve za kreditna tveganja so delno izračunane po standardiziranem pristopu in delno po pristopu IRB, institucija razporedi ta posebni popravek zaradi kreditnega tveganja na skupino izpostavljenosti, ki jo pokriva posamezen pristop sorazmerno z zneski tveganju prilagojenih izpostavljenosti skupine, preden se uporabijo ukrepi iz odstavkov 1 in 2. V ta namen se določi vrednost izpostavljenosti brez upoštevanja kakršnih koli posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja.
4. Pri razporejanju posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja na izpostavljenosti institucije zagotovijo, da se isti delež ne razporedi dvakrat na različne izpostavljenosti.
Člen 3
Izračun popravkov zaradi kreditnega tveganja za določitev vrednosti izpostavljenosti v skladu s členi 111, 166 do 167, 168, 246 in 266 Uredbe (EU) št. 575/2013
Za določitev vrednosti izpostavljenosti v skladu s členi 111, 166 do 168, 246 in 266 Uredbe (EU) št. 575/2013 institucije posebne popravke zaradi kreditnega tveganja, povezane z izpostavljenostjo, izračunajo kot zneske posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za to eno izpostavljenost ali kot zneske posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki jih je institucija razporedila na to izpostavljenost v skladu s členom 2.
Člen 4
Izračun posebnih in splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za obravnavo zneskov pričakovane izgube v skladu s členom 159 Uredbe (EU) št. 575/2013
1. Za obravnavo zneskov pričakovane izgube v skladu s členom 159 Uredbe (EU) št. 575/2013 institucija izračuna skupne splošne popravke zaradi kreditnega tveganja, povezane z izpostavljenostmi, vključenimi v obravnavo zneskov pričakovanih izgub, kot vsoto teh zneskov, opredeljenih kot splošni popravki zaradi kreditnega tveganja v skladu s členom 1 te uredbe, ki jih je institucija razporedila v skladu s členom 110 (3) Uredbe (EU) št. 575/2013.
2. Za obravnavo zneskov pričakovane izgube v skladu s členom 159 Uredbe (EU) št. 575/2013 je izračun skupnega posebnega popravka zaradi kreditnega tveganja v zvezi z izpostavljenostmi, vključenimi v obravnavo zneskov pričakovanih izgub, vsota zneskov iz točk (a) in (b), brez neplačanih izpostavljenosti:
(a)
zneski, opredeljeni kot posebni popravki zaradi kreditnega tveganja v skladu s členom 1, ki so povezani s kreditnim tveganjem ene same izpostavljenosti,
(b)
zneski, opredeljeni kot posebni popravki zaradi kreditnega tveganja v skladu s členom 1, ki so povezani s kreditnim tveganjem skupine izpostavljenosti in ki so bili razporejeni v skladu s členom 2.
3. Skupni posebni popravki zaradi kreditnega tveganja, ki se nanašajo na neporavnano izpostavljenost, se izračunajo kot vsota vseh zneskov posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za to izpostavljenost ali kot zneski posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki jih je institucija razporedila na to izpostavljenost v skladu s členom 2.
Člen 5
Izračun posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja za kapitalske zahteve za namene določitve neplačila v skladu s členom 178 Uredbe (EU) št. 575/2013
Za določitev neplačila v skladu s členom 178 Uredbe (EU) št. 575/2013 se posebni popravki zaradi kreditnega tveganja izračunajo kot zneski posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja, ki se nanašajo na kreditno tveganje ene izpostavljenosti ali enega dolžnika.
Člen 6
Dokumentacija
Institucije dokumentirajo določanje in izračun splošnih popravkov zaradi kreditnega tveganja in posebnih popravkov zaradi kreditnega tveganja.
Člen 7
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 20. decembra 2013