РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 469/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 16 април 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2157/1999 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (ЕЦБ/1999/4)
(ЕЦБ/2014/18)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално членове 34.3 и 19.1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (1), и по-специално член 6, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Европейската централна банка (ЕЦБ) прилага Регламент (ЕО) № 2157/1999 на Европейската централна банка (ЕЦБ/1999/4) (2) за налагането на санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(2)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3) оправомощава ЕЦБ да налага административни имуществени санкции на кредитните институции, над които упражнява надзор, когато тези институции нарушат изискване на пряко приложимо право на Съюза, и санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ.
(3)
ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) (4), за да уточни допълнително процедурите, уреждащи изпълнението от ЕЦБ, националните компетентни органи и определените на национално равнище органи на надзорните им задачи съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013. Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) съдържа разпоредби относно процедурата на налагане на административни санкции от ЕЦБ и националните компетентни органи в областта на надзора.
(4)
ЕЦБ прие Препоръка ЕЦБ/2014/19 (5) с оглед установяването на последователен режим за налагането на санкции от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 и Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17).
(5)
Регламент (ЕО) № 2157/1999 следва да бъде уточнен от гледна точка на това, че той се прилага само спрямо налагането на санкции от ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ на централна банка, които не са свързани с надзора, докато Регламент (ЕС) № YYY/2014 (ЕЦБ/2014/17) се прилага спрямо налагането на административни санкции от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи.
(6)
При допълнителното уточняване на процесуалните правила, които се прилагат при започването и провеждането на процедурата за нарушение, установена в Регламент (ЕО) № 2532/98, ЕЦБ следва да отчете тежестта на предвидената санкция.
(7)
Поради това Регламент (ЕО) № 2157/1999 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2157/1999 се изменя, както следва:
1)
След член 1 се вмъква нов член 1а:
„Член 1а
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага само по отношение на санкции, които могат да бъдат налагани от ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ на централна банка, които не са свързани с надзора. Той не се прилага по отношение на административните санкции, които могат да бъдат налагани от ЕЦБ при изпълнението на надзорните ѝ задачи.“
2)
След член 1а се вмъква нов член 1б:
„Член 1б
Независимо звено за разследване
1. За целите на вземане на решение дали да започне процедура за нарушение съгласно член 2 и да упражни правомощията, установени в член 3, ЕЦБ създава вътрешно независимо звено за разследване (наричано по-долу „звено за разследване“), което се състои от разследващи служители, които изпълняват разследващите си функции независимо от Изпълнителния съвет и Управителния съвет и не участват в разискванията на Изпълнителния съвет и Управителния съвет.
2. В случай че счете, че е налице основание да подозира, че се извършват или са извършени едно или повече нарушения, въпросът се отнася до Изпълнителния съвет.
3. В случай че Изпълнителният съвет счете, че приложимата санкция би могла да надвиши прага, уреден в член 10, параграф 1, опростената процедура, изложена в член 10, не се прилага и Изпълнителният съвет отнася въпроса до звеното за разследване. Звеното за разследване взема решение дали да започне, или не процедура за нарушение.
4. Всички позовавания на ЕЦБ в членове 2-4, член 5, параграфи 1-3 и член 6 се считат за позоваване на звеното за разследване на ЕЦБ или в случай че се прилага опростената процедура по член 10 - на Изпълнителния съвет.
5. Разпоредбите на настоящия член не засягат компетенцията на компетентната национална централна банка да започне процедура за нарушение и да направи проучване в съответствие с настоящия регламент.“
3)
В член 2 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. По отношение на едно и също предприятие и въз основата на едни и същи факти не може да се започне повече от една процедура за нарушение. За целта ЕЦБ или компетентната национална централна банка не могат да вземат решение за започване на процедура за нарушение, преди взаимно да са се информирали и консултирали.“
4)
В член 2 параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. ЕЦБ или според случая компетентната национална централна банка при поискване имат право взаимно да се подпомагат и да си сътрудничат при провеждането на процедурата за нарушението, по-конкретно чрез предоставяне на информация, която считат за релевантна.“
5.
След член 7 се вмъква нов член 7а:
„Член 7а
Представяне на предложение на Изпълнителния съвет
1. Ако след приключване на процедурата за нарушение звеното за разследване или съответно компетентната национална централна банка счете, че на съответното предприятие следва да бъде наложена санкция, звеното или банката съответно представя предложение на Изпълнителния съвет, с което се определя, че съответното предприятие е извършило нарушение и се уточнява размерът на санкцията, която следва да бъде наложена.
2. Звеното за разследване или съответно компетентната национална централна банка основава предложението си само на фактите и възраженията, по които съответното предприятие е имало възможността да представи становище.
3. Ако счете, че предоставената преписка от звеното за разследване или съответно от компетентната национална централна банка е непълна, Изпълнителният съвет може да я върне на звеното за разследване или на компетентната национална централна банка заедно с мотивирано искане за допълнителна информация.
4. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен с предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка да бъде наложена санкция на съответното предприятие, Изпълнителният съвет приема решение в съответствие с предложението, представено от звеното за разследване или от компетентната национална централна банка.
5. Ако въз основа на пълна преписка счете, че фактите, описани в предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, не разкриват достатъчно доказателства за нарушение, Изпълнителният съвет може да приеме решение за прекратяване на делото.
6. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен, че съответното предприятие е извършило нарушение, както е определено в предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, но не е съгласен с предложената санкция, Изпълнителният съвет приема решение, като посочва санкцията, която счита за подходяща.
7. Ако въз основа на пълна преписка не е съгласен с предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, но приеме, че съответното предприятие е извършило друго нарушение или че е налице друго фактическо основание за предложението на звеното за разследване или съответно на компетентната национална централна банка, Изпълнителният съвет уведомява писмено съответното предприятие за своите констатации и за повдигнатите срещу съответното предприятие възражения.
8. Изпълнителният съвет приема решение, с което се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение или не и се посочва налаганата санкция, ако има такава. Решенията, приемани от Изпълнителния съвет, се основават само на фактите и възраженията, по които съответното предприятие е имало възможността да представи становище.“
Член 2
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на .
UREDBA (EU) št. 469/2014 EVROPSKE CENTRALNE BANKE
z dne 16. aprila 2014
o spremembah Uredbe (ES) št. 2157/1999 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij (ECB/1999/4)
(ECB/2014/18)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 132(3) Pogodbe,
ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti členov 34.3 in 19.1 Statuta,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2532/98 z dne 23. novembra 1998 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij (1) in zlasti člena 6(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropska centralna banka (ECB) uporablja Uredbo (ES) št. 2157/1999 Evropske centralne banke (ECB/1999/4) (2) pri nalaganju sankcij na raznih področjih v svoji pristojnosti, vključno z izvajanjem denarne politike Unije, upravljanjem plačilnih sistemov in zbiranjem statističnih informacij.
(2)
Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 (3) pooblašča ECB, da naloži kreditnim institucijam, ki jih nadzira, upravne denarne kazni, kadar te institucije kršijo zahteve iz prava Unije, ki se neposredno uporablja, in sankcije v primeru kršitev uredb ali sklepov ECB.
(3)
ECB je sprejela Uredbo (EU) št. YYY/2014 Evropske centralne banke (ECB/2014/17) (4), s katero podrobneje ureja postopke, s katerimi ECB, pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi izvajajo svoje nadzorne naloge po Uredbi (EU) št. 1024/2013. Uredba (EU) št. YYY/2014 (ECB/2014/17) vsebuje določbe o postopku, po katerem ECB in pristojni nacionalni organi nalagajo upravne kazni na področju nadzora.
(4)
Da bi se vzpostavila usklajena ureditev, po kateri ECB nalaga sankcije pri izvajanju nadzorniških nalog po Uredbi (EU) št. 1024/2013 in Uredbi (EU) št. YYY/2014 (ECB/2014/17), je ECB sprejela Priporočilo ECB/2014/19 (5).
(5)
V Uredbi (ES) št. 2157/1999 bi bilo treba pojasniti, da se uporablja samo takrat, kadar ECB nalaga sankcije pri izvajanju centralnobančnih nalog, ki niso povezane z nadzorom, medtem ko se Uredba (EU) št. YYY/2014 (ECB/2014/17) uporablja takrat, kadar ECB nalaga upravne kazni pri izvajanju nadzorniških nalog.
(6)
ECB bi morala pri natančnejši opredelitvi postopkovnih pravil za uvedbo in izvajanje postopka za ugotavljanje kršitev iz Uredbe (ES) št. 2532/98 upoštevati stopnjo resnosti predvidene sankcije.
(7)
Zato je treba Uredbo (ES) št. 2157/1999 ustrezno spremeniti -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Spremembe
Uredba (ES) št. 2157/1999 se spremeni:
1.
za členom 1 se vstavi nov člen 1a:
„Člen 1a
Področje uporabe
Ta uredba se uporablja samo za sankcije, ki jih ECB lahko naloži pri izvajanju centralnobančnih nalog, ki niso povezane z nadzorom. Ne uporablja se za upravne kazni, ki jih ECB lahko naloži pri izvajanju nadzorniških nalog.“;
2.
za členom 1a se vstavi nov člen 1b:
„Člen 1b
Neodvisna preiskovalna enota
1. Za potrebe odločanja, ali je treba uvesti postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 2, in izvajanja pooblastil, določenih v členu 3, ECB ustanovi interno neodvisno preiskovalno enoto (v nadaljnjem besedilu: preiskovalna enota), ki jo sestavljajo preiskovalni uradniki, ki opravljajo svoje preiskovalne naloge neodvisno od Izvršilnega odbora in Sveta ECB ter ne sodelujejo v razpravah Izvršilnega odbora in Sveta ECB.
2. Če ECB meni, da obstaja razlog za sum, da je bila storjena ena ali več kršitev, zadevo obravnava Izvršilni odbor.
3. Če Izvršilni odbor meni, da bi ustrezna sankcija lahko presegla prag, določen v členu 10(1), se ne uporabi poenostavljeni postopek iz člena 10, ampak Izvršilni odbor zadevo odstopi preiskovalni enoti. Preiskovalna enota se odloči, ali bo uvedla postopek za ugotavljanje kršitev ali ne.
4. Sklicevanja na ECB v členih 2 do 4, členu 5(1) do (3) in členu 6 se razumejo kot sklicevanja na preiskovalno enoto v ECB ali, kadar se uporabi poenostavljeni postopek po členu 10, na Izvršilni odbor.
5. Določbe tega člena ne posegajo v pristojnost pristojne nacionalne centralne banke, da uvede postopek za ugotavljanje kršitev in izvaja preiskave v skladu s to uredbo.“;
3.
v členu 2 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Na osnovi istih dejstev se proti istemu podjetju ne sme uvesti več kot en postopek za ugotavljanje kršitev. Zato ECB ali pristojna nacionalna centralna banka ne smeta sprejeti nobenih odločitev o uvedbi postopka za ugotavljanje kršitev, dokler se medsebojno ne obvestita in posvetujeta.“;
4.
v členu 2 se odstavek 3 nadomesti z naslednjim:
„3. ECB ali pristojna nacionalna centralna banka sta na zahtevo upravičeni, da si medsebojno pomagata in sodelujeta pri izvajanju postopka za ugotavljanje kršitev, zlasti s posredovanjem informacij, za katere menita, da so koristne.“;
5.
za členom 7 se vstavi nov člen 7a:
„Člen 7a
Vložitev predloga Izvršilnemu odboru
1. Če preiskovalna enota oziroma pristojna nacionalna centralna banka po zaključka postopka za ugotavljanje kršitev menita, da bi morala biti zadevnemu podjetju naložena sankcija, vložita predlog Izvršilnemu odboru, v katerem navedeta, da je zadevno podjetje storilo kršitev, in določita znesek sankcije, ki naj se mu naloži.
2. Preiskovalna enota oziroma pristojna nacionalna centralna banka utemeljita svoj predlog samo z dejstvi in očitki, o katerih se je zadevno podjetje imelo možnost izjaviti.
3. Če Izvršilni odbor meni, da je spis, ki sta ga predložili preiskovalna enota oziroma pristojna nacionalna centralna banka, nepopoln, jima ga lahko vrne skupaj z obrazloženo zahtevo za dodatne informacije.
4. Če se Izvršilni odbor na podlagi popolnega spisa strinja s predlogom preiskovalne enote oziroma pristojne nacionalne centralne banke, da se zadevnemu podjetju naloži sankcija, sprejme odločitev v skladu s tem predlogom.
5. Če Izvršilni odbor na podlagi popolnega spisa meni, da dejstva, opisana v predlogu preiskovalne enote oziroma pristojne nacionalne centralne banke, ne predstavljajo zadostnih dokazov za kršitev, lahko sprejme odločitev, s katero primer zaključi.
6. Če se Izvršilni odbor na podlagi popolnega spisa strinja s tem, da je zadevno podjetje storilo kršitev, kot je navedeno v predlogu preiskovalne enote oziroma pristojne nacionalne centralne banke, ne strinja pa se s predlagano sankcijo, sprejme odločitev, v kateri navede, kakšna sankcija je po njegovem mnenju ustrezna.
7. Če se Izvršilni odbor na podlagi popolnega spisa ne strinja s predlogom preiskovalne enote oziroma pristojne nacionalne centralne banke, ampak zaključi, da je zadevno podjetje storilo drugačno kršitev ali da obstaja drugačno dejansko stanje za predlog preiskovalne enote oziroma pristojne nacionalne centralne banke, o svojih ugotovitvah in očitkih zoper zadevno podjetje pisno obvesti zadevno podjetje.
8. Izvršilni odbor sprejme odločitev, v kateri navede, ali je zadevno podjetje storilo kršitev, in določi sankcijo, če jo je treba naložiti. Odločitve, ki jih sprejme Izvršilni odbor, temeljijo samo na dejstvih in očitkih, o katerih se je imelo zadevno podjetje možnost izjaviti.“
Člen 2
Končni določbi
Ta uredba začne veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Frankfurtu na Majni,