РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 30. oktobra 2014
o enakovrednosti regulativnega okvira Avstralije za centralne nasprotne stranke zahtevam iz Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov
(2014/755/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (1) ter zlasti člena 25(6) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Namen postopka za priznanje centralnih nasprotnih strank (v nadaljnjem besedilu: CNS) s sedežem v tretjih državah iz člena 25 Uredbe (EU) št. 648/2012 je, da se CNS, ki imajo sedež in dovoljenje v tretjih državah, katerih regulativni standardi so enakovredni standardom iz navedene uredbe, omogoči opravljanje klirinških storitev za klirinške člane ali mesta trgovanja s sedežem v Uniji. Postopek priznanja in v tem okviru predvidena odločitev o enakovrednosti tako prispevata k doseganju poglavitnega cilja Uredbe (EU) št. 648/2012, tj. zmanjšanja sistemskega tveganja z razširjanjem uporabe varnih in stabilnih CNS za kliring pogodb o izvedenih finančnih instrumentih, s katerimi se trguje na prostem trgu (OTC), vključno s primeri, kadar imajo navedene CNS sedež in dovoljenje v tretji državi.
(2)
Da bi se pravne ureditve tretjih držav v zvezi s CNS obravnavale kot enakovredne pravni ureditvi Unije, bi morale v smislu doseganja regulativnih ciljev veljavne pravne in nadzorne ureditve v veliki meri biti enakovredne zahtevam Unije. Namen te ocene enakovrednosti je torej preveriti, ali pravne in nadzorne ureditve Avstralije omogočajo, da CNS, ki imajo sedež in dovoljenje v tej državi, klirinških članov ali mest trgovanja s sedežem v Uniji ne izpostavljajo višji stopnji tveganja kot CNS, ki imajo dovoljenje v Uniji, posledično pa ne pomenijo nesprejemljivih stopenj sistemskega tveganja v Uniji.
(3)
Komisija je 1. septembra 2013 prejela tehnične nasvete Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (v nadaljnjem besedilu: ESMA) glede pravnih in nadzornih ureditev, ki se uporabljajo za CNS z dovoljenjem v Avstraliji. Iz tehničnih nasvetov je razvidno, da so vse določbe naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012 vključene v ustrezne pravno zavezujoče zahteve, ki se na nacionalni ravni uporabljajo za CNS z dovoljenjem v Avstraliji.
(4)
V skladu s členom 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 morajo biti izpolnjeni trije pogoji, v skladu s katerimi se ugotovi, da so pravne in nadzorne ureditve v tretji državi v zvezi s CNS, ki jim je v tej tretji državi bilo izdano dovoljenje, enakovredne tistim, določenim v navedeni uredbi.
(5)
V skladu s prvim pogojem morajo CNS z dovoljenjem v tretji državi izpolnjevati pravno zavezujoče zahteve, ki so enake zahtevam iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012.
(6)
Pravno zavezujoče zahteve Avstralije za CNS, ki jim je bilo tam izdano dovoljenje, so zakon o gospodarskih družbah iz leta 2001 (Corporations Act), ki skupaj s predpisi o gospodarskih družbah iz leta 2001 (Corporation Regulations) določa pravni okvir za sisteme kliringa in poravnave. Del 7.3 zakona o gospodarskih družbah določa, da se mora pred izdajo licence za izvajanje dejavnosti kliringa in poravnave minister med drugim prepričati, da ima zadevna CNS dovolj pravil in postopkov poslovanja, ki so v skladu z veljavnimi predpisi, da se zagotovi, kolikor je razumno in praktično, da je sistemsko tveganje zmanjšano in se CNS upravlja pošteno in učinkovito. CNS mora imeti tudi zadostne ureditve za obravnavanje navzkrižij interesov in za izvrševanje svojih notranjih pravil in postopkov. Avstralska komisija za vrednostne papirje in naložbe (v nadaljnjem besedilu: ASIC) in centralna banka Avstralije (Reserve Bank of Australia) ministru svetujeta glede izdaje licenc za sisteme kliringa in poravnave ter sprememb njihovih notranjih pravil in postopkov, poleg tega pa sta zadolženi za ocenjevanje, v primeru ASIC pa tudi za zagotavljanje, skladnosti CNS z zakonom o gospodarskih družbah.
(7)
ASIC daje regulativna navodila reguliranim subjektom, da bi pojasnila posebna vprašanja, ki jih zakonodaja že zajema. ASIC je zlasti revidirala svoja regulativna navodila glede izdajanja licenc in nadzora licenc za sisteme kliringa in poravnave decembra 2012 v okviru posodobljenih regulativnih navodil št. 211 „Sistemi kliringa in poravnave: avstralski in čezmorski subjekti“ (RG 211). Navodila ASIC RG 211 uveljavljajo načela za infrastrukture finančnih trgov, ki sta jih aprila 2012 izdala Odbor za plačilne in poravnalne sisteme (2) (CPSS) in Mednarodna organizacija nadzornikov trgov vrednostnih papirjev (IOSCO), ki so relevantna za obveznosti iz zakona o gospodarskih družbah, CNS pa dajejo navodila, kako izpolnjevati obveznosti iz navedenega zakona. Zato se lahko ob neizpolnjevanju zahtev iz zakona o gospodarskih družbah, kakor so pojasnjene v RG 211, izvedejo izvršilni ukrepi in ukrepi za izrekanje sankcij.
(8)
Centralna banka Avstralije ima v skladu z zakonom o gospodarskih družbah pristojnost, da določi standarde finančne stabilnosti za zagotovitev, da CNS delujejo v smeri zagotavljanja ali spodbujanja splošne stabilnosti avstralskega finančnega sistema. Zlasti je novembra 2012 odbor za plačilne sisteme centralne banke odobril opredelitev novih standardov finančne stabilnosti (Financial Stability Standards for Central Counterparties), ki zajemajo 21 standardov za CNS ter spremne podstandarde in navodila. V nasprotju z nekaterimi drugimi podstandardi, ki so začeli učinkovati 31. marca 2014, so standardi finančne stabilnosti za CNS začeli učinkovati marca 2013. Standarde finančne stabilnosti za CNS morajo izpolnjevati vse CNS, ki so jim bila izdana dovoljenja.
(9)
Temeljna načela za sisteme kliringa in poravnave, določena v delu 7.3 zakona o gospodarskih družbah in predpisih o gospodarskih družbah, kot so pojasnjeni v okviru navodil ASIC RG 211, ter standardi finančne stabilnosti centralne banke Avstralije (v nadaljnjem besedilu skupaj: osnovna pravila) določajo visoke standarde, ki jih morajo izpolnjevati CNS, da pridobijo dovoljenje za opravljanje storitev kliringa v Avstraliji. Navedena osnovna pravila predstavljajo prvo stopnjo pravno zavezujočih obveznosti v Avstraliji. Da bi se CNS uskladile s primarnimi pravili, poleg tega sprejmejo svoja interna pravila in postopke, ki morajo upoštevati posebne zahteve iz zakona o gospodarskih družbah in predpisov o gospodarskih družbah, kot so pojasnjena v okviru RG 211 in standardih finančne stabilnosti, ta interna pravila in postopki pa se ministru predložijo pred izdajo dovoljenja za sisteme kliringa in poravnave. Spremembe notranjih pravil in postopkov CNS je treba priglasiti ministru. Minister lahko spremembe notranjih pravil in postopkov CNS zavrne. Notranja pravila in postopki CNS učinkujejo kot pogodba in so za CNS in njihove zadevne udeležence pravno zavezujoči.
(10)
Pravno zavezujoče zahteve, določene v osnovnih pravilih, ki se uporabljajo za CNS, ki jim je bilo izdano dovoljenje v Avstraliji, zagotavljajo dobre učinke, ki so enaki učinkom zahtev iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012.
(11)
Komisija zato ugotavlja, da pravne in nadzorne ureditve Avstralije zagotavljajo, da CNS, ki jim je bilo v okviru teh ureditev izdano dovoljenje, izpolnjujejo pravno zavezujoče zahteve, ki so enake zahtevam iz naslova IV Uredbe (EU) št. 648/2012.
(12)
V skladu z drugim pogojem iz člena 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 je treba s pravnimi in nadzornimi ureditvami Avstralije glede CNS, ki jim je bilo v tej državi izdano dovoljenje, zagotavljati stalen učinkovit nadzor navedenih CNS in izvrševanje predpisov.
(13)
CNS, ki jim je bilo v Avstraliji izdano dovoljenje, so pod stalnim nadzorom ASIC in centralne banke Avstralije. ASIC je pristojen za zagotavljanje, da CNS izpolnjujejo svoje obveznosti iz zakona o gospodarskih družbah in v tem smislu opravlja periodične ocene skladnosti CNS z njihovimi obveznostmi v zvezi z izdanim dovoljenjem (poleg njihovih obveznosti, ki se nanašajo na standarde finančne stabilnosti in zmanjšanje sistemskega tveganja), zlasti v zvezi z njihovo dolžnostjo poštenega in učinkovitega delovanja, kolikor je to razumno, in odda ministru poročilo, ki se nato objavi. Centralna banka Avstralije spremlja, kako CNS izvajajo svoje obveznosti v okviru svojih dovoljenj ter v zvezi s finančno stabilnostjo in zmanjšanjem sistemskega tveganja, opravlja periodične ocene skladnosti vsake CNS s standardi finančne stabilnosti ter predloži ministru poročilo, ki se prav tako objavi. CNS, ki so jim bila izdana dovoljenja v Avstraliji, lahko prejmejo pisna navodila ministra in ASIC. Če CNS ne izpolni pisnega navodila, lahko ASIC sproži postopek pred sodišči, ki lahko CNS odredijo, naj se uskladijo s pisnim navodilom.
(14)
Komisija zato meni, da pravne in nadzorne ureditve Avstralije v zvezi s CNS, ki so jim bila tam izdana dovoljenja, omogočajo učinkovit stalen nadzor in izvrševanje predpisov.
(15)
V skladu s tretjim pogojem iz člena 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 morajo pravne in nadzorne ureditve Avstralije vključevati učinkovit enakovreden sistem za priznanje CNS z dovoljenjem v skladu s pravno ureditvijo tretje države (v nadaljnjem besedilu: CNS z dovoljenjem tretje države).
(16)
CNS z dovoljenjem tretje države lahko zaprosijo za čezmorska dovoljenja za sisteme kliringa in poravnave (v nadaljnjem besedilu: čezmorsko dovoljenje CNS), kar jim omogoča, da v Avstraliji opravljajo nekaj ali vse klirinške storitve, ki jih lahko opravljajo v svoji domači državi.
(17)
Merila, ki se uporabljajo za CNS z dovoljenjem tretje države, ki zaprosijo za čezmorsko dovoljenje CNS v Avstraliji, so primerljiva tistim, ki so določena za CNS z dovoljenjem tretje države, ki zaprosijo za priznanje v skladu s členom 25 Uredbe (EU) št. 648/2012. Predpogoj za priznanje je, da je regulativna ureditev tretje države, v kateri je CNS izdano dovoljenje, glede na stopnjo zaščite pred sistemskim tveganjem ter stopnjo učinkovitosti in poštenosti storitev, ki jih dosega, „zadosti enaka“ avstralski regulativni ureditvi za primerljive domače CNS. Ocena „zadostne enakosti“ vključuje podobne premisleke, kot so tisti, ki so ocenjeni v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012. Vzpostavitev ureditev sodelovanja med avstralskimi organi in zadevnimi tujimi nadzornimi organi je prav tako potrebna za izdajo čezmejnega dovoljenja CNS.
(18)
Zato bi bilo treba šteti, da pravne in nadzorne ureditve Avstralije omogočajo učinkovit enakovreden sistem za priznavanje CNS z dovoljenjem tretje države.
(19)
Za pogoje iz člena 25(6) Uredbe (EU) št. 648/2012 se lahko šteje, da so izpolnjeni na podlagi pravnih in nadzornih ureditev Avstralije glede CNS, ki jim je bilo tam izdano dovoljenje, hkrati pa bi bilo treba te pravne in nadzorne ureditve šteti za enakovredne zahtevam iz Uredbe (EU) št. 648/2012. Komisija bi morala na podlagi informacij ESMA še naprej spremljati razvoj avstralskega pravnega in nadzornega okvira za CNS ter izpolnjevanje pogojev, na podlagi katerih je bil ta sklep sprejet.
(20)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Evropskega odbora za vrednostne papirje -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Za namene člena 25 Uredbe (EU) št. 648/2012 se pravne in nadzorne ureditve Avstralije, ki veljajo za centralne nasprotne stranke, ki se jim v Avstraliji izda dovoljenje, in so sestavljene iz dela 7.3 avstralskega zakona o gospodarskih družbah iz leta 2001 ter predpisov o gospodarskih družbah iz leta 2001, kot so pojasnjeni v regulativnih navodilih št. 211 „Sistemi kliringa in poravnave: avstralski in čezmorski subjekti“, ter standardov finančne stabilnosti za centralne nasprotne stranke, štejejo za enakovredne zahtevam iz Uredbe (EU) št. 648/2012.
Člen 2
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju, 30. oktobra 2014