РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 1239/2013
z dne 2. decembra 2013
o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1), zlasti člena 15 Uredbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije po posvetovanju s svetovalnim odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
1.1. Začetek
(1)
Evropska komisija („Komisija“) je 8. novembra 2012 v obvestilu, objavljenem v Uradnem listu Evropske unije (2) („obvestilo o začetku“), napovedala začetek protisubvencijskega postopka glede uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „zadevna država“) v Unijo.
(2)
Protisubvencijski postopek je bil uveden na podlagi pritožbe, ki jo je 26. septembra 2012 vložilo združenje EU ProSun („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki v tem primeru predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje Unije fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov. Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o subvencioniranju tega izdelka in znatni škodi, ki je zaradi tega nastala, kar je zadostovalo za upravičenost začetka postopka.
(3)
Pred začetkom postopka in v skladu s členom 10(7) Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009, je Komisija vlado LRK („kitajska vlada“) obvestila, da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo, v kateri se trdi, da subvencioniran uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov s poreklom iz LRK povzroča znatno škodo industriji Unije. Kitajska vlada je bila povabljena na posvetovanja, da se razjasni položaj glede vsebine pritožbe in da se poišče sporazumna rešitev. Kitajska vlada je sprejela vabilo na posvetovanja, ki so se nato tudi izvedla. Na posvetovanjih sporazumna rešitev ni bila dosežena. Vendar so se ustrezno upoštevale pripombe kitajske vlade v zvezi s shemami, proti katerim se lahko sprejmejo izravnalni ukrepi, naštetimi v pritožbi. Po posvetovanjih je kitajska vlada predložila svoja stališča.
1.2. Vzporedni protidampinški postopek
(4)
Komisija je 6. septembra 2012 v obvestilu, objavljenem v Uradnem listu Evropske unije (3), napovedala začetek protidampinškega postopka v zvezi z uvozom v Unijo fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz LRK.
(5)
Komisija je 6. junija 2013 z Uredbo Komisije (EU) št. 513/2013 (4) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz LRK ali ki so od tam poslani („začasna protidampinška uredba“).
(6)
Analizi škode, izvedeni v tej protisubvencijski in vzporedni protidampinški preiskavi, temeljita na isti opredelitvi industrije Unije, reprezentativnih proizvajalcev Unije in obdobja preiskave ter sta privedli do enakih sklepov, če ni določeno drugače. To se je štelo za primerno zaradi poenostavitve analize škode ter doseganja doslednih ugotovitev v obeh postopkih. Zaradi tega so bile pripombe glede vidikov škode, predložene v katerem koli od teh dveh postopkov, upoštevane v obeh postopkih.
1.3. Registracija
(7)
Na podlagi zahtevka pritožnika, podprtega z zahtevanimi dokazili, je Komisija 1. marca 2013 sprejela Uredbo Komisije (EU) št. 182/2013 (5) o registraciji uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, ki se uporablja od 6. marca 2013.
(8)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je odločitev o registraciji uvoza neutemeljena, saj pogoji niso bili izpolnjeni v skladu s členom 24(5) osnovne uredbe. Vendar pa te trditve niso bile utemeljene ali niso temeljile na dejanskih dokazih. V času sprejetja sklepa o registraciji uvoza je imela Komisija za upravičenost potrebe po registraciji uvoza zadostne dokaze prima facie, zlasti močno povečanje v smislu absolutnega uvoza, pa tudi v smislu tržnega deleža. Trditve v zvezi s tem je bilo zato treba zavrniti.
1.4. Strani, ki jih postopek zadeva
(9)
Komisija je o začetku postopka uradno obvestila pritožnike, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike v LRK, organe LRK in znane uvoznike. Zainteresirane strani so imele možnost, da pisno predstavijo svoja stališča in da v roku, ki je določen v obvestilu o začetku, zahtevajo zaslišanje.
(10)
Glede na očitno veliko število proizvajalcev izvoznikov, proizvajalcev Unije in nepovezanih uvoznikov je Komisija pozvala vse znane proizvajalce izvoznike in nepovezane uvoznike, naj se ji javijo in ji v skladu z obvestilom o začetku predložijo osnovne informacije o svojih dejavnostih, povezanih z zadevnim izdelkom, v obdobju preiskave, kot je navedeno v uvodni izjavi (38). Komisija je te informacije zahtevala na podlagi člena 27 osnovne uredbe, da bi se lahko odločila, ali bo vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru izbrala vzorce. Posvetovanje je bilo opravljeno tudi z organi LRK.
(a) Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov
(11)
Na začetku je 121 kitajskih proizvajalcev izvoznikov/skupin proizvajalcev zagotovilo zahtevane informacije in se strinjalo z vključitvijo v vzorec. Sodelujoče družbe predstavljajo več kot 80 % celotnega obsega kitajskega izvoza. Na podlagi informacij, ki so jih predložili proizvajalci izvozniki, in v skladu s členom 27 osnovne uredbe je Komisija najprej predlagala vzorec sedmih proizvajalcev izvoznikov/skupin proizvajalcev izvoznikov.
(12)
Izbrani vzorec sedmih skupin družb je sestavljen iz treh sodelujočih izvoznikov z največjim obsegom izvoza modulov, dveh sodelujočih izvoznikov z največjim obsegom izvoza celic in dveh sodelujočih izvoznikov z največjim obsegom izvoza rezin. Na podlagi vzorca teh sedmih skupin proizvajalcev izvoznikov se je določila raven subvencioniranja za navedene skupine in tudi za vse sodelujoče proizvajalce izvoznike, ki niso vključeni v vzorec, kot je določeno v členu 15(2) in (3) osnovne uredbe. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (46), je Komisija v zaključni fazi preiskave iz obsega izdelka izključila rezine. Nekatere družbe so bile izbrane v vzorec na podlagi največjega obsega izvoza rezin. Vendar se ob upoštevanju dejstva, da je Komisija že preiskala te družbe in preverila podatke, ki so jih predložili, pa tudi dejstva, da so vse te družbe imele pomemben izvoz modulov in/ali celic, sprememba vzorca ni zdela potrebna.
(13)
Število vzorčenih proizvajalcev izvoznikov se je na koncu povečalo na osem družb/skupin. Razlog za to je, da sta bili po prvotnem poročanju družbi Jinko Solar Co. Ltd in Renesola Jiangsu Ltd povezani, naknadno pa je bilo ugotovljeno, da nista.
(b) Vzorčenje proizvajalcev Unije
(14)
Komisija je v obvestilu o začetku sporočila, da je začasno izbrala vzorec proizvajalcev Unije. Vsi znani proizvajalci Unije in znana združenja proizvajalcev so bili obveščeni o izboru začasnega vzorca proizvajalcev Unije. Ta začasni vzorec je sestavljalo 9 od približno 215 proizvajalcev Unije, za katere je bilo pred začetkom preiskave znano, da proizvajajo podobni izdelek, in ki so bili izbrani na podlagi največjega reprezentativnega obsega proizvodnje ob upoštevanju obsega prodaje in zemljepisne lege ter jih je bilo mogoče ustrezno preiskati v razpoložljivem času. Zagotovljeno je bilo, da je vzorec zajemal vertikalno integrirane in neintegrirane proizvajalce Unije. Zainteresirane strani so bile tudi pozvane, naj izrazijo svoja stališča o začasnem vzorcu.
(15)
Več zainteresiranih strani je navedlo naslednje ugovore glede začasnega vzorca proizvajalcev Unije:
(i)
Nekatere strani so pripomnile, da so omejene informacije v zvezi z začasno izbranim vzorcem nezadostne in da zato ne morejo podati smiselnih pripomb o predlaganem vzorcu. Zlasti so bile kritične, da je identiteta proizvajalcev Unije zaupna, in so zahtevale, naj se razkrijejo države članice, v katerih so sedeži proizvajalcev Unije, pa tudi deleži proizvodnje izbranih proizvajalcev Unije glede na celotni obseg proizvodnje fotonapetostnih modulov in celic ter odstotki proizvodnje in prodaje za posamezne vzorčene družbe in za vzorec kot celoto.
(ii)
Izpodbijala se je metoda za izbor vzorca, saj naj bi „zamešala tri različne korake“, in sicer podporo za začetek preiskave, opredelitev industrije Unije in vzorčenje. Zato so trdile, da ni jasno, ali je bila industrija Unije ob izboru vzorca že opredeljena in ali se vzorec lahko šteje za reprezentativnega. Brez opredelitve industrije Unije v fazi vzorčenja zainteresirane strani niso mogle preveriti, ali je začasni vzorec reprezentativen in ali je na podlagi vzorca mogoče pravilno oceniti stanje industrije Unije v obdobju preiskave, kot je navedeno v uvodni izjavi (38). Poleg tega so trdile, da začasnega vzorca ni primerno izbrati na podlagi odgovorov proizvajalcev Unije na proučitev podpore za začetek preiskave.
(iii)
Trdile so tudi, da je bil začasni vzorec izbran zgolj na podlagi družb, ki so izrazile svojo podporo sedanji preiskavi.
(iv)
Ena stran je trdila, da bi se lahko obseg proizvodnje celic glede na to, da začasni vzorec vključuje vertikalno integrirane družbe, štel dvakrat ali trikrat, kar vzbuja dvom o splošni reprezentativnosti vzorca. Zahtevala je, naj se za vertikalno integrirane proizvajalce šteje samo obseg proizvodnje modulov, ne pa tudi obseg proizvodnje celic.
(v)
Ista stran je trdila, da so podatki, na katerih je temeljila izbira vzorca, vsaj delno nezanesljivi, kar bi lahko vplivalo na reprezentativnost začasnega vzorca kot celote.
(vi)
Ena stran je predložila seznam, v katerem naj bi bilo navedenih približno 150 dodatnih proizvajalcev podobnega izdelka v Uniji, in trdila, da bi se morali ti upoštevati pri izboru vzorca proizvajalcev Unije.
(16)
Argumenti, ki so jih navedle strani, so bili obravnavani na naslednji način: proizvajalci Unije so zahtevali, naj njihova imena ostanejo zaupna zaradi tveganja povračilnih ukrepov. Res so obstajale grožnje proizvajalcem Unije, ki bi lahko ogrozile njihovo poslovanje v Uniji in zunaj nje. Komisija je menila, da so te zahteve dovolj utemeljene, da se upoštevajo. Razkritje lokacije ali proizvodnega in prodajnega deleža posameznih izbranih proizvajalcev Unije v vzorcu bi lahko razkrilo identiteto zadevnega proizvajalca, zato je bilo treba zahtevke v zvezi s tem zavrniti.
(17)
Komisija ni „zamešala“ določitve podpore za začetek preiskave, določitve industrije Unije in izbora začasnega vzorca, saj so ti koraki ostali medsebojno neodvisni in se je o njih odločalo ločeno. Ni bilo prikazano, v kolikšni meri naj bi uporaba podatkov o proizvodnji in prodaji, ki so jih predložili proizvajalci Unije zaradi proučitve podpore za začetek preiskave, vplivala na reprezentativnost vzorca. Na začetku je bila industrija Unije res začasno opredeljena. Vse razpoložljive informacije o proizvajalcih Unije, vključno z informacijami iz pritožbe in podatki, pridobljenimi od proizvajalcev Unije in drugih strani pred začetkom preiskave, so se uporabile za začasno določitev celotne proizvodnje Unije v obdobju preiskave, kot je navedeno v uvodni izjavi (38).
(18)
Vsi proizvajalci Unije, ki so odgovorili na vprašanja v zvezi s podporo za začetek preiskave, so bili obravnavani za vključitev v vzorec, in sicer ne glede na to, ali so podpirali preiskavo ali ji nasprotovali ali o njej niso izrazili mnenja. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(19)
Vprašanje dvojnega/trojnega štetja se je obravnavalo ob izbiri začasnega vzorca. Zdelo se je, da se zaradi izključitve proizvodnje in prodaje celic vertikalno integriranih proizvajalcev Unije ne bi upošteval del proizvodnje celic, prodanih na prostem trgu. Zato se je štelo, da izključitev prodaje celic iz skupnega obsega proizvodnje ne bi nujno pomenila bolj reprezentativnega vzorca. Poleg tega je bila reprezentativnost vzorca določena tudi na podlagi zemljepisne porazdelitve in uravnotežene zastopanosti vertikalno integriranih in neintegriranih proizvajalcev, in ne le na podlagi obsega proizvodnje. Relativna reprezentativnost obsega proizvodnje je bila izračunana na ravni posamezne vrste podobnega izdelka. Na podlagi tega se je štelo, da je bila metodologija za izbor začasnega vzorca primerna in vzorec se zato šteje za reprezentativnega za celotno industrijo Unije izdelka v preiskavi. Ta trditev je bila zato zavrnjena. Kar zadeva zanesljivost podatkov, je bil vzorec izbran na podlagi informacij, ki so bile na voljo v času izbora vzorca, kot je določeno v členu 27 osnovne uredbe. Glede zanesljivosti podatkov, uporabljenih v podporo za začetek preiskave, v preiskavi niso bili odkriti nobeni dokazi o bistveni pomanjkljivosti podatkov, zbranih pred začetkom. Zato se lahko upravičeno domneva, da je bila podlaga, na kateri je bil izbran začasni vzorec, dovolj zanesljiva. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(20)
Glede seznama dodatnih približno 150 proizvajalcev Unije je treba poudariti, da so bile te informacije predložene krepko po roku, do katerega bi morale zainteresirane strani predložiti svoje pripombe v zvezi z začasnim vzorcem ter do katerega bi se morali proizvajalci Unije javiti in zahtevati vključitev v vzorec. Poleg tega je Komisija v času izbora vzorca dejansko vedela za okoli 30 proizvajalcev Unije s tega seznama. Nadalje so bili pri izboru vzorca upoštevani vsi proizvajalci Unije, ki so se javili po objavi obvestila o začetku. Na podlagi tega reprezentativnost vzorca ni bila okrnjena. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(21)
Po prejemu pripomb je bila sestava vzorca spremenjena, ker je kazalo, da ena od izbranih družb ne bi mogla v celoti sodelovati. Izbran je bil dodaten proizvajalec Unije, da bi se ohranila ustrezna reprezentativnost vzorca. Ta spremenjeni vzorec je bil torej sestavljen iz desetih družb, izbranih na podlagi največjega reprezentativnega obsega za vsako raven proizvodnje ob upoštevanju obsega prodaje na trgu Unije in zemljepisne lege, ki jih je bilo mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati. Po izključitvi rezin iz opredelitve zadevnega izdelka in torej iz obsega te preiskave (glej uvodne izjave od (42) do (46) in (349)) je vzorec sestavljalo osem družb. Zato je revidirani vzorec proizvajalcev Unije, izražen kot odstotek celotne proizvodnje Unije, znašal med 18 % in 21 % za module in med 17 % in 24 % za celice ter zajemal vertikalno integrirane in neintegrirane proizvajalce. Glede na to, da bi natančen odstotek omogočal izračun obsega proizvodnje omenjenega dodatnega proizvajalca Unije in s tem tudi določitev njegove identitete, natančnega odstotka ni bilo mogoče razkriti.
(22)
Proizvajalci Unije, ki so Komisiji posredovali informacije, zahtevane za izbor vzorca, v sedanjem protisubvencijskem postopku sovpadajo s proizvajalci Unije, ki so predložili ustrezne informacije v vzporedni tekoči protidampinški preiskavi. Poleg tega so vsi proizvajalci Unije, izbrani v končnem vzorcu v protidampinški preiskavi, predložili ustrezne informacije v sedanji protisubvencijski preiskavi, kar je Komisiji omogočilo izbiro vzorca. Zato se je štelo za primerno, da sta bila končna vzorca proizvajalcev Unije v obeh postopkih enaka.
(23)
Kitajska vlada je ponovila svojo trditev, da uporaba zaupnosti imen pritožnikov in vzorčenih proizvajalcev Unije ni upravičena. Kot je že navedeno v uvodni izjavi (9) začasne uredbe, so proizvajalci Unije zahtevali, naj njihova imena ostanejo zaupna zaradi tveganja povračilnih ukrepov. Komisija je menila, da so te zahteve dovolj utemeljene, da se upoštevajo. Informacij, predloženih Komisiji za utemeljitev tveganja povračilnih ukrepov, ni mogoče razkriti tretjim osebam, saj bi takšno razkritje onemogočilo namen zahteve po zaupnosti. Po poročanju kitajske vlade v primeru, da je proizvajalec Unije ponovno ocenil svoj položaj in svojo identiteto razkril, ko je predložil vlogo v zadevi Sodišča proti začasni uredbi, razloga za razkritje informacij, na podlagi katerega je bila anonimnost odobrena, ni več, saj je bila identiteta razkrita.
(24)
Po dokončnem razkritju je kitajska gospodarska zbornica za izvoz in uvoz strojev in elektronskih izdelkov („CCCME“) ponovila svoje argumente glede metode, uporabljene za izbiro začasnega vzorca proizvajalcev Unije. Trdila je zlasti, da institucije niso upoštevale 120 proizvajalcev. Komisija je to vprašanje že obravnavala v uvodni izjavi (9) začasne uredbe. Institucije so preverile dejavnosti družb iz navedenega seznama. Izkazalo se je, da navedeni seznam vključuje zlasti monterje, distributerje, povezane uvoznike in proizvajalca izvoznika iz Kitajske, Tajvana in Indije. Zato ni ustrezno dokazoval, da so institucije spregledale znatno število proizvajalcev Unije. CCCME prav tako ni nasprotoval celotni proizvodnji Unije s posredovanjem alternativnih številk, prav tako ni posredoval dokazov, da je bila reprezentativnost vzorca lahko prizadeta, saj ne bi bil nihče od domnevnih dodatnih proizvajalcev Unije izbran v vzorec, če bi bilo to predloženo Komisiji.
(c) Vzorčenje nepovezanih uvoznikov
(25)
Od približno 250 nepovezanih uvoznikov, ki jih je navedel pritožnik in na katere se je obrnila Komisija, je 20 zainteresiranih strani izpolnilo obrazec za vzorčenje, ki je bil priložen obvestilu o začetku, in sicer jih je bilo 12 izpolnjenih za module, en pa za celice. Poleg tega se je javilo 7 drugih strani, vendar niso poročale o uvozu ali nadaljnji prodaji zadevnega izdelka. Vzorec je bil izbran v skladu s členom 27 osnovne uredbe, da bi se zajel največji reprezentativni obseg uvoza, ki ga je bilo mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati. Na podlagi tega je bil izbran vzorec nepovezanih uvoznikov, sestavljen iz dveh uvoznikov za module in enega uvoznika za celice, kar predstavlja približno 2-5 % celotnega uvoza iz zadevne države. Po prejemu izpolnjenih vprašalnikov pa se je izkazalo, da je osrednja dejavnost enega od treh uvoznikov dejansko nameščanje solarnih naprav in ne trgovanje z zadevnim izdelkom. Dejavnost drugega uvoznika je bila uvoz modulov in ne uvoz celic. Vendar kakovost informacij, ki jih je navedel v izpolnjenemu vprašalniku, ni zadostovala, da bi se vključil v analizo nepovezanih uvoznikov. Preiskava je poleg tega razkrila, da je večina uvoza zadevnega izdelka na trg Unije vstopila prek družb, povezanih s proizvajalci izvozniki v LRK, ali prek monterjev ali razvijalcev projektov.
(26)
Po uvedbi začasnih protidampinških ukrepov v vzporedni protidampinški preiskavi je Komisija vzpostavila stik z dodatnimi uvozniki, ki so že sodelovali v preiskavi v začetni fazi z zagotavljanjem osnovnih informacij o svojih dejavnostih, ki se nanašajo na zadevni izdelek v preiskavi v obdobju preiskave, kot je določeno v obvestilu o začetku. Namen je bil ugotoviti, ali je velikost vzorca nepovezanih uvoznikov mogoče povečati. Šest družb, uvrščenih med nepovezane uvoznike, ki trgujejo z zadevnim izdelkom (tj. z nakupi in nadaljnjo prodajo), se je javilo in bilo pripravljeno sodelovati v nadaljnji preiskavi. Pet od njih je odgovorilo v predpisanem roku. Od petih prejetih odgovorov so bili samo trije ustrezni in primerni za smiselno oceno. Na podlagi tega je bil vzorec nepovezanih uvoznikov razširjen in je zajemal štiri uvoznike za module, ki predstavljajo približno 2-5 % celotnega uvoza iz zadevne države. Glede na strukturo nepovezanih uvoznikov, ki so bili večinoma mala in srednje velika podjetja, vzorec, ki bi predstavljal večji delež, ni bil mogoč, saj so bili viri, ki so jih imele institucije na voljo, omejeni.
(d) Izpolnjeni vprašalniki in preveritve
(27)
Komisija je vprašalnike poslala predstavnikom LRK (vključno s posebnimi vprašalniki za Kitajsko razvojno banko (ang. China Development Bank), Kitajsko izvozno-uvozno banko (ang. Export Import Bank of China), Banko Kitajske (ang. Bank of China), Šanghajsko banko (ang. Bank of Shanghai), družbo Sinosure, druge pomembne finančne institucije in državne proizvajalce polisilicija, stekla in aluminija, ki so te surovine dobavljali zadevni industriji v obdobju preiskave), osmim vzorčenim proizvajalcem izvoznikom v LRK, drugim proizvajalcem izvoznikom v LRK, ki so to zahtevali, ter vzorčenim proizvajalcem Unije, vzorčenim nepovezanim uvoznikom ter gospodarskim subjektom, ki so višje ali nižje v prodajni verigi, in njihovim združenjem, ki so se javili v rokih, določenih v obvestilu o začetku. Komisija se je obrnila tudi na reprezentativno združenje potrošnikov.
(28)
Komisiji so odgovore poslali kitajska vlada, vsi vzorčeni proizvajalci izvozniki in njihove povezane družbe v LRK, pet proizvajalcev izvoznikov, ki so zahtevali individualno preiskavo, vsi vzorčeni proizvajalci Unije, vsi vzorčeni nepovezani uvozniki Unije ter 21 gospodarskih subjektov, ki so višje ali nižje v prodajni verigi, ter tri njihova združenja.
(29)
Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za določitev subvencioniranja, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski so bili opravljeni v prostorih naslednjih državnih organov in finančnih institucij, vzorčenih družb, enega nepovezanega uvoznika, dveh gospodarskih subjektov, ki sta višje v prodajni verigi, štirih gospodarskih subjektov, ki so nižje v prodajni verigi, združenj in neodvisnega svetovalca:
(a)
vlada Ljudske republike Kitajske
-
kitajsko ministrstvo za gospodarstvo, Peking, Kitajska;
-
banka Huaxia (ang. Huaxia Bank), Peking, Kitajska;
-
Kitajska razvojna banka, Peking, Kitajska;
-
Kitajska izvozno-uvozna banka, Peking, Kitajska;
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Peking, Kitajska.
(b)
Proizvajalci Unije
-
osem vzorčenih proizvajalcev Unije
(c)
Skupine proizvajalcev izvoznikov (in povezane družbe) v LRK
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Kitajska;
-
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., Kitajska;
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Kitajska;
-
JingAo Group, Kitajska;
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, LRK Power Co. Ltd, Kitajska;
-
Yingli Green Energy Holding Company, Kitajska;
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd in Renesola Jiangsu Ltd, Kitajska;
-
Jinko Solar Co Ltd, Kitajska.
(d)
Nepovezani uvoznik v Uniji
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Nemčija.
(e)
Gospodarski subjekti, ki so višje v prodajni verigi
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Nemčija;
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Nemčija.
(f)
Gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Nemčija;
-
ValSolar SL, Badajoz, Španija;
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalska;
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Španija.
(g)
Združenja
-
Evropsko industrijsko združenje za fotovoltaiko (European Photovoltaic Industry Association - EPIA), Bruselj, Belgija.
(h)
Neodvisni svetovalec
-
Europressedienst, Bonn, Nemčija.
(30)
Pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane in po potrebi upoštevane.
(31)
Združenje za cenovno dostopno sončno energijo (Association for Affordable Solar Energy - „AFASE“), ki zastopa uvoznike ter gospodarske subjekte, ki so višje in nižje v prodajni verigi, je izrazilo dvom o pravni podlagi za obisk, opravljen v prostorih družbe Europressedienst, in trdilo, da neodvisni svetovalec ni zainteresirana stran na podlagi člena 26 osnovne uredbe. Vendar je treba ugotovitve utemeljiti na zanesljivih in preverljivih podatkih, kadar koli je to mogoče. Družba Europressedienst je na podlagi pogodbe predložila informacije o makroekonomskih kazalnikih. Komisija je opravila preverjanje na kraju samem v prostorih družbe zaradi upoštevanja načela dobrega upravljanja, pri čemer je preverila zanesljivost in pravilnost podatkov, na katerih je utemeljila svoje ugotovitve.
(32)
Kitajska vlada je trdila, da so bile njene pravice do obrambe glede dostopa do dokumentacije, ki je na voljo za pregled zainteresiranim stranem, kršene, ker (i) v nezaupnih dokumentih ni bilo informacij, ne da bi bili pri tem navedeni „dober razlog“ ali dovolj podrobni povzetki oziroma izjemoma razlogi, zakaj nezaupen povzetek ni naveden, (ii) je manjkala nezaupna različica celotnih izpolnjenih vprašalnikov proizvajalca Unije, (iii) so bile zamude pri dostopnosti nezaupnih različic izpolnjenih vprašalnikov proizvajalcev Unije za zainteresirane strani prevelike.
(33)
(i) Glede trditve o manjkajočih informacijah v dokumentaciji, ki je bila na voljo, zainteresirana stran ni natančno navedla, na katere informacije se sklicuje. (ii) Njena trditev, da nezaupna različica celotnega izpolnjenega vprašalnika ni bila na voljo, je napačna. (iii) Glede zamud pri dostopnosti nezaupnih izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije je bilo zadevni strani pojasnjeno, da so bili vprašalniki nezaupnemu spisu dodani šele po pregledu njihove popolnosti in razumnosti povzetkov. Da se proizvajalcem Unije zagotovi pravica do anonimnosti, je bilo tudi preverjeno, da nezaupne različice vprašalnikov niso razkrivale identitete zadevnega proizvajalca Unije. V nekaterih primerih so morale strani svoje predložene nezaupne različice zato ustrezno popraviti, da so se lahko dale na voljo drugim zainteresiranim stranem.
(34)
Vsekakor se šteje, da to ni nikakor vplivalo na pravico do obrambe zainteresiranih strani. Komisija je vsem zainteresiranim stranem dala možnost, da se pravočasno odzovejo na informacije iz dokumentacije, ki je na voljo za pregled, da bi se njihove utemeljene in upravičene pripombe lahko upoštevale pred sprejetjem sklepov v preiskavi. Zainteresirana stran je imela možnost predložiti pripombe glede vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije tudi po začasnem in dokončnem razkritju. Čeprav so razkritja in dostop do dokumentacije, ki je bila zainteresiranim stranem na voljo za pregled, temeljila na različnih pravnih določbah, so imele zainteresirane strani dovolj priložnosti za predložitev pripomb na vse informacije, ki so jih vse strani dale na razpolago za preiskavo. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(35)
Vse zainteresirane strani so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravala priporočiti uvedba izravnalnih dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani („dokončno razkritje“). Za vse strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe k dokončnemu razkritju.
(36)
Pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane in po potrebi upoštevane.
1.5. Sprejetje zaveze glede dokončnih dajatev
(37)
Komisija je po dokončnem razkritju prejela spremenjeno ponudbo za zavezo proizvajalcev izvoznikov in CCCME, ki zajema tudi vzporedno protidampinško preiskavo. Komisija je potrdila sprejetje navedene zaveze z Izvedbenim sklepom Komisije 2013/707/EU z dne 4. decembra 2013 o potrditvi sprejetja zaveze, ponujene v okviru protidampinškega in protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (6), za obdobje uporabe dokončnih ukrepov.
1.6. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje
(38)
Preiskava subvencioniranja in škode je zajela obdobje od 1. julija 2011 do 30. junija 2012 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajemala obdobje od 1. januarja 2009 do konca OP („obravnavano obdobje“).
2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
2.1. Zadevni izdelek
(39)
Zadevni izdelek je bil v začetni fazi opredeljen kot fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija ter vrste celic in rezin, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK ali ki so od tam poslani. Celice in rezine so debeline največ 400 mikrometrov. Ta izdelek je trenutno uvrščen pod oznake KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90.
(40)
Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka:
-
solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije,
-
tankoslojni fotonapetostni izdelki,
-
fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in kadar se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija.
2.2. Podobni izdelek
(41)
Preiskava je pokazala, da imata zadevni izdelek in izdelek, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije, enake osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enako osnovno končno uporabo. Zato se ti izdelki obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.
2.3. Zahtevki glede obsega izdelka
2.3.1. Izključitev rezin
(42)
Zainteresirane strani so trdile, da je treba rezine odstraniti iz obsega izdelka, ker nimajo enakih osnovnih fizikalnih, kemičnih in tehničnih lastnosti kot celice in moduli. Poleg argumentov, navedenih pred objavo začasne protidampinške uredbe, sta bila po njeni objavi navedena dva dodatna argumenta v zvezi s tem.
(43)
Prvič, zainteresirane strani so trdile, da se rezine lahko uporabijo za druge namene kot za proizvodnjo celic, zlasti za proizvodnjo integriranih vezij in drugih mikro naprav. V zvezi s tem je treba opozoriti, da niso vse rezine vključene v obseg izdelka te preiskave, ki je omejena na „vrste rezin, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija“, in da so navedene rezine „debeline največ 400 mikrometrov“. Rezine se vsekakor uporabljajo tudi drugje, vendar preiskava ni nikoli zajela rezin, ki se uporabljajo za proizvodnjo drugih izdelkov, kot so integrirana vezja. Poleg tega se niso javili nobeni proizvajalci, uvozniki ali uporabniki, ki so sodelovali na trgu za te različne vrste rezin, in navedli, da bi se za njihove rezine morala uvesti registracija ali začasne protidampinške dajatve. Zato se sklene, da te druge vrste rezin niso predmet obsega izdelka te preiskave. To hkrati kaže, da rezine nimajo nujno enake končne uporabe kot celice in moduli.
(44)
Drugič, trdilo se je, da nepredelana rezina nima nobene od bistvenih električnih lastnosti, po katerih se solarne celice in moduli razlikujejo od drugih izdelkov. Zlasti rezine ne morejo ustvarjati električne energije iz sončne svetlobe, kar je ključna funkcija fotonapetostnih modulov in celic iz kristalnega silicija.
(45)
Preiskava je dejansko pokazala, da se funkcionalnost za ustvarjanje električne energije iz sončne svetlobe pojavi šele, ko se rezina pretvori v celico. Pretvorbo izvajajo celice, ki absorbirajo svetlobo in jo prek kristalnega silicija pretvarjajo v električno energijo. Celice imajo pozitivno-negativne spoje, ki zbirajo in prenašajo električno energijo, ki jo ustvarja celica. Moduli se sestavijo tako, da se celice spojijo s ploščatimi žicami ali kovinskimi trakovi v nize celic. Nize nato laminirajo med ploščami. Večinoma se na vrhu uporablja steklo, na dnu pa polimerna hrbtna plošča. Običajno se sestavijo okvirji, ki omogočajo namestitev na kraju samem (npr. na strehah). Moduli imajo lahko tudi pretvornike.
(46)
Zaradi različnih osnovnih fizikalnih in tehničnih lastnosti, določenih med preiskavo, med drugim funkcionalnosti ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe, je bilo sklenjeno, da je treba rezine na splošno izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka in torej iz obsega te preiskave.
2.3.2. Fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter končna uporaba
(47)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da preiskava ne more zajemati dveh izdelkov z različnimi fizikalnimi, kemičnimi in tehničnimi lastnostmi ter da bi zato morali biti moduli in celice obravnavani v dveh ločenih preiskavah. Poleg tega so trdile, da ni jasno, ali preiskava zajema en sam izdelek ali dva ločena izdelka, in da zato nimajo zadostne možnosti, da bi branile svoje interese.
(48)
Pri proizvodnji celic in modulov gre za en sam proizvodni proces z različnimi proizvodnimi stopnjami. Celice določajo lastnosti končnega izdelka (tj. modulov). Preiskava je pokazala, da je proizvodnja celic namenjena neposredno in izključno proizvodnji modulov; moduli in celice imajo enake fizikalne, kemične in tehnične lastnosti (ki jih določajo uporabljene surovine) ter enako osnovno končno uporabo, in sicer se prodajajo za integracijo v fotonapetostne sisteme. Delovanje modulov je neposredno povezano z delovanjem celic.
(49)
V obvestilu o začetku je jasno navedeno, da moduli in celice pomenijo izdelek v preiskavi. Zainteresirane strani so torej imele zadostne možnosti, da branijo svoje interese na podlagi zadevnega izdelka, kot je bil opredeljen. Na podlagi tega so bili argumenti zavrnjeni.
2.3.3. Različna nomenklatura
(50)
Strani so nadalje trdile, da modulov in celic ni mogoče obravnavati kot en sam izdelek, saj imajo različne osemmestne oznake KN, šestmestne podštevilke in štirimestne številke HS. V zvezi s tem je treba opozoriti, da se lahko celice in moduli navedejo pod carinsko oznako 8541 40 90, medtem ko carinske oznake pod oznako 8501 veljajo za električne generatorje na splošno in ne posebej za solarne izdelke. Zato je bil ta argument zavrnjen.
2.3.4. Dodana vrednost celic
(51)
Več strani je trdilo, da vrednost, dodana v procesu pretvorbe v celici, pomeni največji del vrednosti modula, zato je treba celice šteti kot ločen izdelek.
(52)
Preiskava je pokazala, da je proizvodnja celic najbolj tehnološko zahteven del proizvodnega procesa. Vendar je pokazala tudi, da sta dve stopnji obdelave medsebojno povezani in da dodana vrednost ni koncentrirana v določeni stopnji proizvodnega procesa, ampak je porazdeljena po celotnem proizvodnem procesu. Na podlagi tega je bila trditev zavrnjena.
2.3.5. Ločeni prodajni trgi
(53)
Nekaj zainteresiranih strani je trdilo, da imajo moduli in celice ločene prodajne trge in da bi jih morali zato obravnavati kot različna izdelka, na kar naj bi kazalo tudi dejstvo, da veliko proizvajalcev ni vertikalno integriranih.
(54)
Modulov in celic ni mogoče obravnavati kot ločena izdelka, katerih cene nihajo zgolj v odvisnosti od tržnih dejavnikov. Pravzaprav so njihove cene med seboj tesno povezane in nanje vpliva cena polisilicija. Prav tako, kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi (49), je zadevni izdelek proizveden v enem samem proizvodnem procesu z različnimi stopnjami. Dejstvo, da nekateri proizvajalci niso vertikalno integrirani, je zgolj posledica poslovne odločitve in ekonomij obsega ter ne razveljavi tega sklepa. Na podlagi tega se ta argument zavrne.
2.3.6. Končna uporaba in medsebojna zamenljivost
(55)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da je treba module in celice obravnavati kot različne izdelke, ker imajo različno končno uporabo in niso medsebojno zamenljivi.
(56)
Kot je bilo navedeno, je preiskava pokazala, da je proizvodni proces celic in modulov en sam proizvodni proces, zato zanj ne velja vprašanje medsebojne zamenljivosti med različnimi stopnjami enega samega proizvodnega procesa. Poleg tega imajo moduli in celice enako končno uporabo, in sicer pretvarjanje sončne svetlobe v električno energijo, torej jih ni mogoče uporabljati v druge namene.
2.3.7. Distribucijske poti
(57)
Ena zainteresirana stran je trdila, da moduli in celice nimajo istih distribucijskih poti in da jih zato ne bi smeli obravnavati kot en sam izdelek. Preiskava je pokazala, da se lahko moduli in celice distribuirajo po različnih ali podobnih distribucijskih poteh. Vendar pa so glavna merila za opredelitev enega samega izdelka enake fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enaka končna uporaba. Ob upoštevanju uvodnih izjav od (47) do (49) se zato sklene, da različne distribucijske poti niso odločilen element. Ta argument je zato treba zavrniti.
2.3.8. Dojemanje potrošnikov
(58)
Strani so trdile, da se moduli in celice v smislu dojemanja potrošnikov močno razlikujejo, zato se jih ne sme obravnavati kot en sam izdelek.
(59)
Kot je bilo že navedeno, so glavna merila za opredelitev enega samega izdelka enake fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enaka končna uporaba. Ob upoštevanju uvodnih izjav od (47) do (49) se zato sklene, da različno dojemanje potrošnikov ni odločilen element. Ta argument je zato treba zavrniti.
2.3.9. Ločeni preiskavi za celice in module
(60)
Zainteresirane strani so ponovile, da celice in moduli niso en sam izdelek in jih je zato treba oceniti ločeno. V nasprotju z rezinami imajo celice in moduli enako osnovno lastnost, tj. zmožnost ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe. Ti argumenti so bili zato zavrnjeni.
(61)
Po dokončnem razkritju je proizvajalec trdil, da celice same ne morejo proizvajati elektrike. Za to jih je treba vgraditi v module. Vendar ima vsaka posamezna celica zmogljivost ustvarjati elektriko iz sončne svetlobe običajno v moči približno 4 W. Čeprav je ta moč nezadostna za večino namenov, kjer se potrebuje sestava več celic v module, to ne pomeni, da celica sama po sebi nima zmogljivosti ustvarjanja elektrike.
(62)
Po dokončnem razkritju je en izvoznik še naprej trdil, da celice niso le še ena vrsta modula, ampak popolnoma drug izdelek. Celica je dejansko ključni sestavni del modula. Kot ključni sestavni del, celica nedvomno ni „popolnoma drug izdelek“, saj imajo moduli in celice enako osnovno značilnost ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe, kot je navedeno v uvodni izjavi (60).
(63)
Ista stran je prav tako trdila, da se je po izbiri vzorcev za proizvajalce Unije in kitajske izvoznike upoštevala razlika med celicami in moduli. Zato je treba določiti različne stopnje dajatev za module in celice. V zvezi s tem je potrjeno, da se je pri vzorčenju proizvajalcev Unije in kitajskih proizvajalcev razlika med moduli in celicami dejansko upoštevala, kot je navedeno v uvodnih izjavah (10) in (14) začasne protidampinške uredbe. Vendar je bilo to narejeno samo zato, da se zagotovi reprezentativnost vzorca in ne pomeni, da se celice in moduli ne bi smeli šteti za en sam zadevni izdelek ali da je treba zanje določiti ločene stopnje dajatev. Da se zagotovi, da je bil vzorec reprezentativen za vse vrste izdelka, je bilo ločevanje med celicami in moduli pri izbiri vzorca dejansko pomembno. Zaradi določene negotovosti glede vprašanja, ali se celice in moduli štejejo za en ali za dva ločena izdelka, je bilo treba zagotoviti reprezentativnost za oba morebitna rezultata.
(64)
Proizvajalci izvozniki so trdili, da naj bi dejstvo, da zaveza uvaja različne minimalne uvozne cene in obsege za celice in module, potrjevalo, da gre za dva različna izdelka, za katera se zahtevata dve različni preiskavi. Vendar so različne minimalne uvozne cene le znak, da so celice in moduli različni skupini vrst izdelka, ki se prodajajo po različnih cenah. Zato je treba določiti različne cene, da bi bile minimalne uvozne cene smiselne.
(65)
Prav tako dejstvo, da so celice in moduli različni skupini vrst izdelka, samo po sebi za opredelitev zadevnega izdelka ni tako pomembno. Za opredelitev zadevnega izdelka zadostuje, da imajo izdelki skupne osnovne značilnosti in končne uporabe, kar za module in celice velja, kot je opisano v uvodni izjavi (46) oziroma (71).
(66)
Kitajska vlada je trdila, da ocena v zvezi z določitvijo, ali so celice in moduli en sam izdelek, ne obravnava številnih meril, ki jih je opredelil pritožbeni organ v zadevi ES - azbest (7). Ta merila se uporabljajo za opredelitev „podobnega izdelka“ in ne zadevnega izdelka. Povedano drugače, ta merila se morajo uporabljati za opredelitev podobnega izdelka, na primer podobnega izdelka, proizvedenega v industriji Unije, ki se nato primerja z zadevnim izdelkom, ki so ga izvozili kitajski proizvajalci izvozniki. Zato ta merila niso primerna za opredeljevanje zadevnega izdelka. Institucije v vsakem primeru ugotavljajo, da uporaba meril, uporabljenih v zadevi ES - azbest, pri opredelitvi zadevnega izdelka v zadevnem primeru ne bi vodila k drugačnemu izidu. Prvo in drugo merilo (lastnosti, narava in kakovost oziroma končne uporabe) sta enaki merilu glede fizikalnih, kemičnih in tehničnih lastnosti ter končnih uporab iz prejšnjih uvodnih izjav. Tretje merilo (okus in navada potrošnikov) za zadevni primer ni uporabno, saj so celice ključni del modulov; glede četrtega merila (tarifna uvrstitev) je treba opozoriti, da se lahko tako celice kot tudi moduli navedejo pod carinsko oznako 8541 40 90, medtem ko carinske oznake pod oznako 8501 veljajo za električne generatorje na splošno in ne posebej za solarne izdelke.
(67)
Druge zainteresirane strani so trdile, da naj bi objektivna uporaba meril, ki jih je razvilo Sodišče v prejšnjih zadevah (8), vodila k sklepu, da so moduli in celice različni izdelki. V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Sodišče le navedlo številna merila, ki se jih lahko upošteva, vendar vseh ni treba uporabljati v vseh zadevah, saj nekatera od njih ne bodo ustrezna. Ta merila so bila ocenjena v uvodnih izjavah od (27) do (39) začasne protidampinške uredbe, v kateri je bilo ugotovljeno, da številna merila niso ustrezna za zadevni primer. Tudi v zadevi Brosmann je ocena, ali različne vrste čevljev pripadajo k „zadevnemu izdelku“, temeljila le na treh merilih, ki so bila ustrezna za ta primer. Ker zainteresirane strani niso pojasnile, zakaj bi objektivna uporaba meril vodila k sklepu, da so moduli in celice različni izdelki, argumenta ni mogoče sprejeti.
(68)
Opozoriti je treba tudi, da imajo celice in moduli enake osnovne končne uporabe, in sicer se prodajajo za integracijo v solarne fotonapetostne sisteme. Delovanje modulov je neposredno povezano z delovanjem celic, kot je navedeno v uvodni izjavi (28) začasne protidampinške uredbe.
(69)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se z izključitvijo rezin iz obsega izdelkov in zaradi precejšnje predelave, ki je potrebna, da iz celic nastanejo moduli, izpodbija argument, da imajo celice in moduli enake končne uporabe. Trdilo se je tudi, da ocena glede enakih končnih uporab modulov in celic temelji na domnevi, da se za rezine, module in celice uporablja enak proizvodni proces.
(70)
Sklep, da ocena glede enakih končnih uporab modulov in celic temelji na proizvodnem procesu, je napačen. Čeprav obe trditvi izhajata iz uvodne izjave (36) začasne protidampinške uredbe, to ne pomeni, da en sklep temelji na drugi domnevi. Besedna zveza „poleg tega“, ki loči obe trditvi, jasno kaže, da druga trditev ne temelji na prvi. Prav tako naj bi navedeni trditvi obravnavali ločena vprašanja pod naslovom „Končna uporaba in medsebojna zamenljivost“. Prva trditev glede proizvodnega procesa obravnava zamenljivost, druga pa končno uporabo. Osnovna domneva, da ocena glede enakih končnih uporab modulov in celic temelji na domnevi, da se za rezine, module in celice uporablja enak proizvodni proces, je zato napačna.
(71)
Glede dejanske končne uporabe celic in modulov zainteresirane strani ne oporekajo, da se moduli in celice prodajajo za integracijo v solarne fotonapetostne sisteme. Sklep, da imajo moduli in celice enako končno uporabo, je zato potrjen.
2.3.10. Tankoslojni izdelki
(72)
Ena zainteresirana stran je trdila, da bi bilo treba tankoslojne fotonapetostne izdelke vključiti v opredelitev zadevnega izdelka, saj naj bi imeli enake fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enako osnovno končno uporabo.
(73)
Tankoslojni fotonapetostni izdelki so jasno izključeni iz opredelitve izdelka (glej uvodno izjavo (40)). Dejansko imajo tankoslojni fotonapetostni izdelki drugačne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti v primerjavi z zadevnim izdelkom. Proizvedeni so v drugačnem proizvodnem procesu in ne vsebujejo kristalnega silicija, ki je glavna surovina za proizvodnjo modulov in celic. Imajo manjši izkoristek pretvorbe in manjšo izhodno moč, zato niso primerni za enako uporabo kot zadevni izdelek. Na podlagi tega se argumenti zavrnejo.
2.3.11. Polizdelki
(74)
Nadalje se je trdilo, da bi bilo treba celice obravnavati kot polizdelke, moduli pa so končni izdelki, zato se jih ne bi smelo obravnavati kot en sam izdelek.
(75)
Kot je bilo že navedeno, so glavna merila za opredelitev enega samega izdelka enake fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enaka končna uporaba. Ob upoštevanju uvodnih izjav od (47) do (49) se zato sklene, da razlike med polizdelki in končnimi izdelki niso odločilen element. Ta argument je zato treba zavrniti.
2.3.12. Solarni napajalniki
(76)
Ena zainteresirana stran je zahtevala izključitev solarnih panelov, namenjenih izključno polnjenju baterij z napetostjo 12 V, ker imajo drugačno končno uporabo kot moduli za priključitev na omrežje, saj ustvarjajo veliko nižjo napetost in zato niso primerni za priključitev na omrežje.
(77)
Glede na obvestilo o začetku so solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, ki so prenosni in z električno energijo polnijo naprave ali polnilne baterije, izključeni iz opredelitve izdelka v preiskavi. Moduli, ki so sestavljeni iz več kot šestih celic in so namenjeni zgolj polnjenju baterij, imajo enake osnovne lastnosti in delujejo enako kot moduli za priključitev na omrežje. Uporabljajo odprt napetostni krog, ki ima nižjo napetost kot krog, ki se uporablja v modulih za priključitev na omrežje. Kljub tej razliki je preiskava pokazala, da se ta vrsta modulov lahko priključi na omrežje. Nižjo napetost je mogoče zlahka nadomestiti s povečanjem dimenzij in/ali števila celic. Zato so moduli, ki so namenjeni polnjenju baterij in so sestavljeni iz več kot šestih celic, zajeti v opredelitvi zadevnega izdelka.
(78)
Zainteresirane strani so tudi trdile, da je opredelitev „solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic“ preozka in jo je treba razširiti na izdelke s podobno funkcijo, ki niso vključeni v to opredelitev, kot so izdelki s podobno velikostjo, ki uporabljajo večje število manjših celic.
(79)
Poleg tega so zainteresirane strani trdile, da je opredelitev „fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave“ prav tako preozka, saj izključuje samo popolne električne naprave, medtem ko solarni sestavni deli za integracijo v električne naprave niso nujno izključeni.
(80)
Dejansko je analiza argumentov, ki so jih predložile različne zainteresirane strani, pokazala, da je bolj primerno opredeliti izključitev teh izdelkov na podlagi tehničnih standardov kot pa na podlagi števila celic. Zlasti je bilo ugotovljeno, da opredelitve standarda „IEC 61730-1 razreda C“ ustrezneje opredeljujejo izdelke, ki jih je treba izključiti iz obsega ukrepov.
(81)
Po dokončnem razkritju so bile prejete pripombe glede izključitve na podlagi zgoraj navedenega mednarodnega standarda. Trdilo se je, da bi bilo namesto sklicevanja na standard izključitev bolj primerno opredeliti na podlagi izhodne napetosti in izhodne moči, kot „module ali plošče z najvišjo izhodno napetostjo 50 V DC in z najvišjo izhodno močjo 50 W samo za neposredno uporabo kot polnilniki baterije v sistemih z enakimi lastnostmi napetosti in moči“. To trditev je mogoče sprejeti in izključitev je nazadnje določena v skladu s to opredelitvijo.
2.3.13. Strešno integrirani solarni moduli
(82)
Druga zainteresirana stran je trdila, da je treba strešno integrirane solarne module izključiti iz obsega preiskave, saj združujejo funkcionalnost solarnega modula s funkcionalnostjo strešnika ali skrilavca. Kot taki niso neposredno zamenljivi s standardnim solarnim modulom.
(83)
Vendar pa je preiskava pokazala, da morajo tako standardni moduli kot strešno integrirani solarni modul izpolnjevati iste električne standarde. In čeprav strešno integriranega solarnega modula ni mogoče enostavno nadomestiti s standardnim modulom, ga je mogoče nadomestiti s standardnim modulom in strešnikom ali skrilavcem. Zato imajo ti izdelki enako osnovno tehnično lastnost proizvajanja električne energije iz sončne svetlobe. Dodana funkcionalnost (ki je sicer zagotovljena s strešnim materialom) se ne šteje za bistveno in ne zadostuje za izločitev strešno integriranih solarnih modulov iz obsega izdelka.
(84)
Po dokončnem razkritju je ista zainteresirana stran trdila, da odsotnost dvojne zamenljivosti med strešno integriranimi solarnimi moduli in standardni solarnimi moduli pomeni, da je treba strešno integrirane solarne module izključiti iz obsega ukrepov, in se pri tem sklicevala na primer v zvezi z obutvijo (9) na splošno ter zlasti na obutev STAF. Vendar so bili razlogi za izključitev obutve STAF številni in odsotnost dvojne zamenljivosti same po sebi za Splošno sodišče v zadevi Brosmann (10) ni bil zadosten razlog, kar potrjuje, da se lahko zelo različni izdelki, na primer mestni in pohodniški čevlji, kljub razlikam štejejo za zadevni izdelek v eni sami protidampinški preiskavi.
(85)
Zainteresirana stran je trdila, da naj bi odsotnost proizvodnje v EU in dejstvo, da ima zainteresirana stran pravice intelektualne lastnine, potrjevala inovativnost in drugačnost strešno integriranih solarnih modulov. Glede primera v zvezi z obutvijo, ki jo je omenila zainteresirana stran, pa je Splošno sodišče v zadevi Brosmann navedlo, da „odsotnost proizvodnje Skupnosti navedene vrste obutve in obstoj patenta nista odločilna dejavnika“ (11). Zato se je obutev, narejena s patentirano tehnologijo, v navedenem primeru štela za zadevni izdelek.
(86)
Zainteresirana stran je prav tako trdila, da je treba strešno integrirane solarne module izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka, saj se prodajajo po znatno višji ceni kot standardni moduli. Tudi v primeru v zvezi z obutvijo je bila obutev STAF nad določeno ceno izključena iz opredelitve zadevnega izdelka. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da strešno integrirani solarni modul združuje funkcionalnost solarnega modula in funkcionalnost strešnika ali skrilavca, kot je navedeno v uvodni izjavi (83). Neposredna primerjava cen je zato brezpredmetna, saj dodana funkcionalnost seveda vodi k višjim cenam.
(87)
V odgovoru na ta argument je zainteresirana stran trdila, da bi se bilo na podlagi teh argumentov nemogoče sklicevati na razlike v cenah kot dodatnega znaka, ki bi zadostoval za izločitev iz obsega izdelkov. Vendar je ta razlaga preveč daljnosežna. Prejšnja uvodna izjava navaja le, da v tem določenem primeru, kjer strešno integrirani moduli združujejo funkcionalnost zadevnega izdelka in še enega izdelka (v tem primeru strešnika ali skrilavca), cena seveda ni pomembna. To vsekakor ne pomeni, da v drugih primerih razlika v cenah ne more biti uporaben kazalec za določanje, ali se izdelek izključi iz opredelitve zadevnega izdelka.
(88)
Nazadnje, zainteresirana stran je trdila, da bi bilo treba njenemu dobavitelju strešno integriranih solarnih modulov odobriti dostop do minimalne cenovne zaveze. Vendar pa je videti, da kitajski izvoznik ni sodeloval v preiskavi in kot nesodelujoča stran ni upravičen do sodelovanja v zavezi. Teh zahtev zato ni mogoče sprejeti.
2.3.14. Mono- in polikristalne celice
(89)
Ena zainteresirana stran je trdila, da v Uniji ni bilo proizvodnje monokristalnih celic in da njen izvoz monokristalnih celic ni konkuriral industriji EU. Preiskava je pokazala, da je proizvodnja monokristalnih celic v Uniji dejansko obstajala. Ta argument se zato zavrne. V vsakem primeru je Splošno sodišče v zadevi Brosmann navedlo, da odsotnost proizvodnje Skupnosti določene vrste izdelka ni odločilnega pomena.
2.3.15. Stavek „ki so od tam poslani“
(90)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da razširitev obsega preiskave na izdelke „ki so od tam poslani“ (iz LRK), medtem ko je bil postopek uveden samo zoper izdelke s poreklom iz LRK, ni bila utemeljena.
(91)
Vendar pa je bilo blago, poslano iz LRK, zajeto že v začetni fazi. V točki 5 obvestila o začetku je navedeno, da „so družbe, ki dobavljajo zadevni izdelek iz Ljudske republike Kitajske, a so mnenja, da del ali celo celoten izvoz po carinskem poreklu ne izvira iz Ljudske republike Kitajske, pozvane, da se javijo v preiskavi in predložijo ustrezne informacije“. Zato je jasno, da so imele vse družbe, ki pošiljajo blago iz LRK, možnost sodelovati v tej preiskavi. Ker izdelek v preiskavi pogosto vključuje sestavne dele in dele iz različnih držav, je bilo v točki 5 obvestila o začetku določeno, da „se lahko sprejmejo posebne določbe“ za reševanje tega vprašanja.
(92)
Zato se šteje, da so bili vsi prizadeti gospodarski subjekti ustrezno obveščeni o možnosti, da se, če je to primerno, sprejmejo posebne določbe za blago, ki se pošilja iz LRK, in da so bili pozvani k sodelovanju v preiskavi. Zato obseg preiskave ni bil razširjen na izdelke, „ki so poslani iz LRK“, saj so bili vključeni že od samega začetka.
(93)
Po razkritju so zainteresirane strani trdile, da je bila preiskava ne glede na določbe iz obvestila o začetku iz uvodne izjave (91) omejena na blago s poreklom iz LRK in ni ocenjevala vpliva blaga, poslanega iz LRK.
(94)
V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da so bili za zagotovitev ocene med preiskavo vsega blaga, poslanega iz LRK, in ne le blaga s poreklom iz LRK, sprejeti naslednji ukrepi:
-
Vse družbe, ki pošiljajo zadevni izdelek iz LRK, so bile pozvane v preiskavi, naj se javijo, ne glede na poreklo blaga.
-
V Prilogi A obvestila o začetku so bili izvozniki pozvani, naj posredujejo informacije za vse izdelke, ki jih je družba proizvedla. Te informacije niso bile omejene na blago s poreklom iz LRK.
-
Na podlagi teh informacij, ki so vsebovale vse izvoze v EU, ne glede na poreklo blaga, je bil izbran reprezentativni vzorec.
-
Vzorčeni proizvajalci so prejeli vprašalnik za „proizvajalce izvoznike v Evropsko unijo“, LRK pa se je navajala kot „zadevna država“ in ne država porekla. Zato je bilo jasno, da bo vse blago, ne glede na poreklo, preiskano.
(95)
Na podlagi tega se sklene, da je preiskava zajela vse blago s poreklom iz LRK ali ki je od tam poslano, in da ugotovitve preiskave, vključno s subvencioniranjem in škodo, zajemajo vse blago s poreklom iz LRK ali ki je od tam poslano.
(96)
Po dokončnem razkritju so zainteresirane strani trdile, da je pritožba vsebovala le dokaze prima facie glede uvoza solarnih panelov s poreklom iz LRK in ne blaga, poslanega iz LRK. V zvezi s tem je treba pojasniti, da je pritožba dejansko vsebovala blago „iz LRK“, kar je mogoče videti na naslovnici, ki jo predložil vlagatelj z žigom. Pred to stranjo je še ena stran v dokumentaciji, ki res vsebuje besedilo „s poreklom iz Ljudske republike Kitajske“. Vendar ta primer ni bil del dokumentacije, ki jo je predložil pritožnik, ampak so ga službe Komisije dodale kot naslovnico, na kateri niso ponovile naslova pritožbe, ampak so uporabile ime preiskave. Zato se meni, da je pritožba zajela vse blago iz LRK, ne glede na to, ali je bilo s poreklom iz LRK ali ne.
(97)
Kitajski proizvajalci izvozniki so še nadalje trdili, da ni mogoče pričakovati, da bi proizvajalci izvozniki iz tretjih držav vedeli, da bodo tudi njihovi izdelki lahko del preiskave. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da se ukrepi ne uporabljajo za blago v tranzitu v smislu člena V GATT. Zato ukrepi na proizvajalce izvoznike brez dejavnosti v LRK ne bodo vplivali. Prav tako noben proizvajalec izvoznik ni javil, da bili izdelki, ki jih izvažajo, predmet ukrepov.
(98)
Isti proizvajalci izvozniki so trdili, da proizvajalci iz tretjih držav niso bili pozvani, naj se javijo in niso imeli priložnosti pokazati, da njihovi izdelki niso subvencionirani. Institucije menijo, da ukrepi na navedene proizvajalce izvoznike brez dejavnosti v LRK niso vplivali, saj bi bilo njihovo blago, če bi bilo poslano iz LRK, v tranzitu. Vsi drugi proizvajalci izvozniki so bili v obvestilu o začetku obveščeni, da so njihove dejavnosti del preiskave.
2.3.16. Sklep
(99)
Glede na navedeno se obseg izdelka dokončno opredeli kot fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija ter celice, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK ali ki so od tam poslani, razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT. Celice so debeline največ 400 mikrometrov. Ta izdelek je trenutno uvrščen pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90.
(100)
Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka:
-
solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije,
-
tankoslojni fotonapetostni izdelki,
-
fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in kadar se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija.
-
moduli ali paneli z izhodno napetostjo, ki ne presega 50 V pri enosmernem toku, in izhodno močjo, ki ne presega 50 W, namenjeni izključno za neposredno polnjenje baterij v sistemih z enakimi značilnostmi glede napetosti in moči.
3. SUBVENCIONIRANJE
(101)
Pritožnik je trdil, da LRK močno subvencionira svojo fotonapetostno industrijo, in je navedel številne dokumente politike in načrtovanja ter zakonodajo, ki so podlaga za državno podporo v tem sektorju. Komisija je pregledala in proučila dokumente, navedene v pritožbi, ter dodatne dokumente, ki so jih predložili kitajska vlada in vzorčeni proizvajalci izvozniki med potekom preiskave, ter ugotovila, da več dokumentov dejansko kaže, da se fotonapetostna industrija v LRK na številnih področjih obravnava preferenčno.
(102)
Kitajska vlada je fotonapetostno industrijo v 12. petletnem načrtu vključila med „strateške“ industrije (12). Kitajska vlada je izdala tudi poseben načrt za solarno fotonapetostno industrijo (podrejen glavnemu 12. petletnemu načrtu), tj. 12. petletni načrt za fotonapetostno industrijo. V tem načrtu je kitajska vlada izrazila svojo podporo za „nadrejena podjetja“ (13) in „ključna podjetja“ (14) ter se zavezala, da bo „spodbujala izvajanje različnih politik podpore fotonapetostni industriji“ (15) in „oblikovala splošno pripravo podpornih politik za industrijo, finance, področje davkov…“ (16).
Sklep št. 40 državnega sveta navaja, da bo kitajska vlada dejavno podpirala razvoj nove energetske industrije in pospešila razvoj sončne energije (17), naroča vsem finančnim institucijam, naj zagotovijo kreditno podporo samo za spodbujane projekte (kategorija, v katero sodijo fotonapetostni projekti), ter obeta izvajanje „drugih politik ugodnosti za spodbujane projekte“ (18). Drugi sklep državnega sveta z dne 10. oktobra 2010 navaja razširitev „intenzivnosti podpore davčne in finančne politike“, spodbuja finančne institucije k „razširitvi kreditne podpore“ in napoveduje, da se bodo „izkoristile davčne preferenčne politike, kot je nadomestilo za tveganje“ (19) za nove strateške industrije, tj. kategorijo, v katero sodi solarna fotonapetostna industrija. Nacionalni okvir za srednjeročne in dolgoročne znanosti in tehnološki razvoj (obdobje 2006-2020) napoveduje, da bo „na prvo mesto postavil finance politike“, „spodbujal finančne institucije k dodeljevanju preferenčne kreditne podpore velikim nacionalnim projektom znanstvene in tehnološke industrializacije“, „spodbujal finančne institucije k izboljšanju in krepitvi finančnih storitev za visokotehnološke družbe“ in „izvajal preferenčne davčne politike za spodbujanje razvoja visokotehnoloških družb“ (20).
Tudi zakon LRK o znanstvenem in tehnološkem napredku navaja seznam ukrepov za podporo strateškim industrijam, vključno s solarno fotonapetostno industrijo. Med drugim je iz njega razvidno, da država spodbuja in usmerja finančne institucije pri podpiranju razvoja visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo z odobritvami posojil (21), naroča politično usmerjenim finančnim institucijam, naj pri zagotavljanju finančnih storitev dajo prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo (22), ter zagotavlja „diskontno obrestno mero in jamstvo za posojila“, ki jih prejmejo nekatera podjetja, in „posebno pomoč“ s strani politično usmerjenih finančnih institucij projektom, ki jih spodbuja država (23). Praktična uporaba teh ukrepov je prikazana spodaj.
3.1. Uvodne ugotovitve
(103)
Kitajska vlada in vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki so predložili izpolnjene vprašalnike in privolili v obiske na kraju samem (24), da bi se preverili odgovori.
(104)
V zvezi s kitajsko vlado je Komisija po analizi izpolnjenih vprašalnikov poslala poziv k dopolnitvi in predpreveritveno pismo, čemur so sledili nadaljnji dopisi v zvezi s časovnim okvirom preveritvenega obiska. Komisija je kitajski vladi zagotovila dovolj časa za pripravo in predložitev pripomb, kadar je bilo to zahtevano in utemeljeno. Dejansko je bilo kitajski vladi odobreno precejšnje podaljšanje roka, tj. 30 dodatnih dni za izpolnitev vprašalnika, kar je pomenilo skupaj 69-dnevni rok za predložitev izpolnjenega vprašalnika, pri čemer je Komisija kitajski vladi dala na voljo 25 dni za odgovor na poziv k dopolnitvi. Kitajska vlada je imela skupaj več kot tri mesece časa, da zagotovi potrebne informacije, ki jih je zahtevala Komisija.
(105)
Komisija si je med preveritvenim obiskom na kraju samem kitajskega ministrstva za gospodarstvo v Pekingu in štirih finančnih institucij (Kitajska razvojna banka, Kitajska izvozno-uvozna banka, banka Huaxia in družba Sinosure) prizadevala preveriti informacije, predložene na podlagi podporne dokumentacije, ki je bila uporabljena za pripravo odgovora kitajske vlade, v skladu z določbami členov 11 in 26 osnovne uredbe. Pri tem je Komisija predhodno ugotovila, da zaradi pomanjkanja informacij in podporne dokumentacije, ki jih je dala na voljo kitajska vlada, ni mogoče ustrezno preveriti izpolnjenega vprašalnika. Poleg tega določene informacije sploh niso bile predložene, čeprav so bile izrecno zahtevane, in na določena vprašanja sploh ni bilo odgovorjeno. Kitajska vlada je bila zato seznanjena s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe.
(106)
Kitajska vlada je navedla tudi, da ji je Komisija naložila nerazumno dokazno breme ter v vprašalniku in poznejšemu pozivu k dopolnitvi zahtevala nepomembne in nepotrebne informacije.
(107)
V zvezi z zahtevanimi informacijami je ugotovljeno, da je Komisija zahtevala samo informacije v zvezi s trditvami iz pritožbe, za katere je menila, da so potrebne za reprezentativno ugotovitev, in je bila v svojih zahtevah dosledna, saj je med postopkom preiskave želela iste podatke in informacije, ter zahtevala od kitajske vlade, naj pojasni predložene informacije in njihov vpliv na preiskovane sheme. Komisija je torej zahtevala le informacije, nujne za oceno obstoja in ravni subvencioniranja, ki je na voljo za zadevni izdelek v skladu z drugimi subvencijskimi shemami, domnevanimi v pritožbi.
3.2. Nesodelovanje
(108)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (105), je Komisija po preveritvenih obiskih na kraju samem, in sicer 23. maja 2013, uradno obvestila kitajsko vlado, da proučuje možnost uporabe razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28 osnovne uredbe. Komisija je poslala ta dopis, ker je predhodno ugotovila, da zaradi pomanjkanja informacij in na podlagi podpornih dokazov, ki jih je dala na voljo kitajska vlada, ni bilo mogoče ustrezno preveriti izpolnjenega protidampinškega vprašalnika, odgovorov na poziv k dopolnitvi in drugih stališč kitajske vlade v obravnavanem postopku. Poleg tega je bilo na kraju samem ugotovljeno, da nekatere informacije v izpolnjenem vprašalniku in o nadaljnjih stališčih kitajske vlade niso bile predložene, čeprav jih je Komisija izrecno zahtevala. Poleg tega na določena vprašanja sploh ni bilo odgovorjeno. Morebitna uporaba razpoložljivih dejstev je zadevala vladne načrte, projekte, različno zakonodajo in drugo dokumentacijo; preferenčna posojila politike, drugo financiranje, jamstva in zavarovanje; okrožnice Ljudske banke Kitajske (angleško PBOC), preveritve na bankah, zavarovanja izvoznih kreditov in preveritev družbe Sinosure; demonstracijski program Golden Sun; programe neposrednih davčnih oprostitev in znižanja davka; programe posrednih davkov in uvoznih dajatev; zagotavljanje sestavin za manj kot ustrezno nadomestilo: polisilicij, izdelke in polizdelke iz aluminija ter steklo; in zagotavljanje pravic do uporabe zemljišča.
(109)
Kitajska vlada je v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 nasprotovala predhodnemu namenu Komisije, da bo uporabila določbe člena 28 osnovne uredbe, ker naj v tem primeru ne bi bili izpolnjeni zahtevani pogoji, da se ne upoštevajo predložene informacije ali celo da se „zapolnijo informacijske vrzeli“.
(110)
Kitajska vlada je trdila, da se zaradi „pomislekov“ o točnosti predloženih informacij, ki se pojavijo zgolj zaradi dejstva, da jih ni bilo mogoče preveriti v taki meri, da bi bila Komisija „izredno“ zadovoljna, takih informacij ne sme zanemariti. Komisija se ne strinja s to zahtevo, saj ne predstavlja dejanskega stanja. Komisija pravzaprav ni „zanemarila“ nobenih informacij zgolj zato, ker jih ni mogla preveriti med preveritvenim obiskom na kraju samem. Vendar če se je za informacije in razlago, ki jih je predložila kitajska vlada, ugotovilo, da so bodisi nasprotujoče in/ali nepopolne v primerjavi z ostalimi informacijami, dostopnimi Komisiji, in jih hkrati ni bilo mogoče preveriti med preveritvenim obiskom na kraju samem, Komisija teh informacij v njihovi sedanji obliki ni mogla upoštevati. Vsaka informacija se ustrezno upošteva glede na stopnjo nesodelovanja kitajske vlade. Opozoriti je treba tudi, da Komisija ni imela pomislekov glede oblike, v kateri so bile informacije predložene, kot je trdila kitajska vlada, temveč glede njihove netočnosti in/ali nepopolnosti.
(111)
Kitajska vlada je trdila tudi, da so nekatere informacije, ki jih je zahtevala Komisija, vključevale tako breme, da jih dejansko ni bila zmožna zagotoviti. V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Komisija zahtevala le informacije, ki so bile potrebne za preverjanje trditev pritožnika (in podprte z dokazi prima facie), in je kitajski vladi zagotovila dovolj časa in možnosti za predložitev takih informacij. Poleg tega se Komisija popolnoma zaveda, da je bila zaradi velikega števila podrobnih trditev pritožnika v tej zadevi obvezana, da od kitajske vlade zahteva precejšnjo količino informacij. Vendar, kot bilo pojasnjeno (uvodne izjave od (104) do (107)), količina zahtevanih informacij ni bila prekomerna, za njihovo predložitev pa je bilo na voljo dovolj časa.
(112)
Nadalje je kitajska vlada poudarila, da je med neupoštevanjem predloženih informacij in dopolnjevanjem prejetih informacij z dejansko evidentiranimi dejstvi razlika. Komisija se popolnoma zaveda tega razlikovanja in deluje v skladu z ustreznimi določbami člena 28 osnovne uredbe, vendar mora opozoriti, da kadar so predložene informacije v nasprotju z drugimi informacijami, ki so ji na razpolago o isti zadevi, teh ni mogoče dopolniti. V takih primerih (npr. predložene informacije o lastništvu bank) se je Komisija morala odločiti, katere informacije so bolj zanesljive. Pri tem je zagotovila, da uporaba razpoložljivih dejstev ni kaznovalna in temelji na dejstvih, ki so dejansko na voljo.
(113)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija ni imela razlogov za mnenje, da kitajska vlada v tem primeru ne sodeluje, saj Komisija bodisi ni upoštevala svoje obveznosti upoštevanja „dejanske zmožnosti“ kitajske vlade, da izpolni njene zahteve, bodisi jo je napačno razumela. Glede na navedbe kitajske vlade je bila preiskava kot celota preveč obremenjujoča, tako da je bilo sodelovanje na splošno nemogoče, Komisija kot preiskovalni organ pa je nenehno zavračala sodelovanje s kitajsko vlado, s katerim bi se taka bremena ublažila. Očitno je, da gre pri tej trditvi za napačno tolmačenje dejstev. Komisija je, da bi izpolnila svoje pravne obveznosti po prejemu ustrezno dokumentirane pritožbe in hkrati spoštovala ustrezno sodno prakso STO, zahtevala od kitajske vlade le informacije, ki so potrebne, da se preverijo in ocenijo trditve v pritožbi, podprte z zadostnimi dokazi. Komisija je kitajski vladi ponudila pomoč v spremnem dopisu k vprašalniku, pa tudi v vprašalniku samem. Tudi v pozivu k dopolnitvi je bila kitajska vlada pozvana, naj se obrne na Komisijo, če ima kakršna koli vprašanja glede zahtevanih informacij. Komisija je odobrila tudi izjemno dolgo podaljšanje rokov za predložitev informacij, ki jih je treba predložiti (glej uvodno izjavo (104)). Poleg tega je Komisija v tej preiskavi od kitajske vlade zahtevala poslovne informacije le v zvezi z vzorčenimi izvozniki in ne v zvezi z vsemi proizvajalci solarnih panelov na Kitajskem, s čimer je v veliki meri zmanjšala potencialno količino zahtevanih informacij. Komisija ugotavlja, da je kitajska vlada dozdevno pomešala argumente glede svoje praktične zmožnosti zagotavljanja podatkov z drugimi vprašanji.
V razpravi o domnevno prekomernih zahtevah Komisije po informacijah o bankah in finančnih institucijah je na primer svoj argument utemeljila predvsem na domnevnih pomanjkljivostih pritožbe, ki naj bi bila po njenih trditvah osnovana na „nezakonitih določitvah“ v zadevi v zvezi s premazanim finim papirjem. Zato se zdi, da se pritožba kitajske vlade nanaša na kakovost dokazov za začetek preiskave in ne na njeno dejansko zmožnost zagotavljanja informacij. Kitajska vlada je v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 ponovila trditev prejšnjih stališč, da začetek številnih programov ni izpolnil dokaznega praga člena 11(2) Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO ter da je Komisija s tem, ko je začela te programe, kršila člen 11(3) Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO. Komisija je na te trditve že odgovorila v dopisu in memorandumu kitajski vladi, poleg tega v dopisu z dne 3. junija 2013 ni bilo predloženih nobenih novih trditev, zato v tej uredbi istih trditev ni treba ponovno obravnavati.
(114)
Kitajska vlada je trdila tudi, da ji Komisija ni zagotovila dovolj časa za izpolnitev vprašalnika. To preprosto ne drži. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (104), je Komisija kitajski vladi odobrila precejšnje podaljšanje rokov, s čimer ji je zagotovila kar največ časa, ne da bi to bistveno negativno vplivalo na pravočasno dokončanje primera. Rok za izpolnitev vprašalnika in odgovor na poziv k dopolnitvi je bil bistveno daljši od roka, zahtevanega v skladu s členom 11(2) osnovne uredbe.
(115)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija ni upoštevala njene zahteve za pomoč pri določanju relativne nujnosti po izpolnjenih vprašalnikih, da bi se s tem izognila določitvam na podlagi razpoložljivih dejstev. Pri svojem stališču se je sklicevala na svojo zahtevo, naj Komisija pojasni namen določenih zahtevanih informacij in za katere dejanske določitve so potrebne, s čimer bi „zagotovila, da bi lahko sodelovala po svojih najboljših dejanskih zmožnostih ter hkrati zagotavljala najbolj bistvene informacije“. Seveda Komisija pred predložitvijo dejanskih informacij ni mogla vedeti, kakšne sklepe bo izpeljala na njihovi podlagi. Kitajska vlada trdi, da je Komisija vprašalnik oblikovala tako, da ga je „funkcionalno nemogoče“ izpolniti, in da je izvajala „iskanje na slepo“. Komisija te trditve odločno zavrača. Kot je bilo že pojasnjeno, so bile v vprašalniku zahtevane samo informacije, ki so bile potrebne za določitve.
(116)
Kitajska vlada je trdila tudi, da je Komisija vztrajala pri zahtevi po predložitvi dokumentov, ki jih kitajska vlada v skladu z zakonom ni mogla predložiti ali zahtevati njihove predložitve, ter se je v tem okviru sklicevala na ustrezno pravo EU in STO, ki jasno določa, da se ne smejo upoštevati zgolj napačne ali zavajajoče informacije, trdila pa je tudi, da ni imela „dejanske zmožnosti“ za predložitev nekaterih informacij, ker so bile državna skrivnost ali iz drugega razloga, razširjanje takih informacij pa je v skladu z njenimi notranjimi zakoni strogo prepovedano. Nadalje je trdila, da ustrezne določbe Protidampinškega sporazuma in Sporazuma SIU STO, ki predvidevajo načine, na katere bi se zaupne informacije lahko zagotovile preiskovalnim organom in bi se zanje odobrila „zaupna obravnava“, ne veljajo vedno v primeru, ko mora informacije zagotoviti organ tretje države, v tem primeru kitajska vlada. Kitajska vlada je trdila tudi, da bo Komisija kršila Sporazum SIU, če ne bo priznala pravnega razlikovanja med dejansko zmožnostjo vlade, da zagotovi informacije, ki jih je zakonsko prepovedano razkriti, na eni strani in drugimi vrstami zaupnih informacij, za katere lahko zahteva zaupno obravnavanje pri normalnem poteku preiskave, na drugi strani.
(117)
Komisija ni zanemarila nobenih informacij, ki jih kitajska vlada iz kakršnega koli razloga ni predložila, ker preprosto ni mogoče zanemariti nečesa, kar ni bilo predloženo. Po drugi strani pa v primeru, ko kitajska vlada ni zagotovila ali zagotovila določenih informacij za pregled, in so bile Komisiji podobne informacije na voljo iz drugih virov (zlasti javno dostopne informacije, pa tudi informacije sodelujočih proizvajalcev izvoznikov ali tiste, ki so jih predložile določene banke med preiskavami na kraju samem), je Komisija te informacije vključila v spis zadeve in jih uporabila pri svojih določitvah. Komisija se ne strinja s trditvijo, da za kitajsko vlado ne veljajo določbe Protidampinškega sporazuma in Sporazuma SIU STO, ki predvidevajo načine, na katere se zaupne informacije lahko zagotovijo preiskovalnim organom in se zanje odobri „zaupna obravnava“. V zvezi s tem Kitajska vlada trdi, da bi za vlade moral veljati drugačen standard sodelovanja kot za izvoznike in da so vlade v položaju, v katerem jim je jamčena „minimalna pravna kurtoazija“, do katere izvozniki niso upravičeni. Kar zadeva vodenje preiskav v zvezi z izravnalnimi dajatvami, se Komisija s tem ne strinja. Kitajska vlada je ena od zainteresiranih strani v postopku za namen osnovne uredbe in hkrati je LRK kot „zainteresirana članica“ zavezana upoštevanju določb in sodne prakse STO.
Člen 28(1) osnovne uredbe navaja: „Če katera koli zainteresirana stran zavrne dostop do potrebnih informacij, jih ne predloži v rokih, predpisanih v tej uredbi, ali znatno ovira preiskavo, se lahko na podlagi razpoložljivih dejstev sprejmejo začasne ali dokončne ugotovitve, in sicer pozitivne ali negativne“. Člen 12(7) Sporazuma SIU STO izrecno navaja posledice nesodelovanja vlad („zainteresirana članica“): „Če katera koli zainteresirana članica ali zainteresirana stran zavrne dostop do potrebnih informacij ali jih kako drugače ne zagotovi v razumnem roku ali če znatno ovira preiskavo, se lahko na podlagi razpoložljivih dejstev sprejmejo začasne ali dokončne ugotovitve, in sicer pozitivne ali negativne“. Torej kadar preiskovalna država, v tem primeru EU, izvaja svoje pravice STO v preiskavi o izravnalni dajatvi in zahteva informacije, ki se ji zdijo potrebne za preiskavo, imajo vlade in izvozniki enako obveznost sodelovanja. Med preiskavo je kitajska vlada pogosto navajala pravila o zaupnosti kot razlog, da ni predložila zahtevanih informacij, na primer okrožnice Ljudske banke Kitajske, za namene preverjanja. Ugotovljeno je, da kitajsko vlado, čeprav ji je bilo po njenih trditvah „zakonsko prepovedano razkriti take informacije“, še vedno zavezujejo zaveze STO, da bo zagotovila informacije, potrebne za preiskavo. V tem pogledu je določbe občinske zakonodaje ali notranjih pravil članice STO ne razrešujejo zavez STO k sodelovanju v preiskavah; v takih primerih spora mora kitajska vlada predlagati načine za dostop do informacij, da se lahko ustrezno preverijo. Ne glede na navedeno kitajska vlada te trditve dejansko nikoli ni pojasnila in v zvezi s tem ni predložila nobenih dokazov (npr. pravne določbe, v skladu s katero ji je „zakonsko prepovedano“ razkriti take informacije).
(118)
Poleg tega je kitajska vlada trdila, da predpreveritveno pismo z dne 25. maja 2013 ni bilo dovolj natančno in ni vsebovalo posebnih vprašanj, ki bodo obravnavana med preveritvenim obiskom na kraju samem. Glede tega je treba opozoriti, da čeprav ni nobene zahteve, da mora Komisija poslati seznam vseh vprašanj, ki se bodo postavila med preverjanjem na kraju samem (poleg tega Komisija to ne šteje za primerno), je predpreveritveno pismo z dne 25. marca 2013 vsebovalo zelo specifičen in podroben seznam vprašanj in dokumentov, ki bodo obravnavani v skladu s členom 26(3) osnovne uredbe in zahtevami STO. Vendar je bilo v pismu pojasnjeno, da seznam ni izčrpen in da se lahko po potrebi obravnavajo tudi druga vprašanja in dokazi. V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da kitajska vlada pred preveritvijo ni ugovarjala vsebini tega pisma, po drugi strani pa je zavrnila razpravo o nekaterih točkah, ki niso izrecno izražene v pismu, kot so informacije o največjih bankah v LRK, vključenost Komunistične partije Kitajske („KPK“) pri upravljanju nekaterih bank ali dostop nekaterih bank do deviznih rezerv državne uprave deviznih rezerv, pri čemer je trdila, da na vprašanja v teh zadevah ni pripravljena odgovoriti.
(119)
Kitajska vlada je trdila tudi, da Komisija med preveritvenim obiskom na kraju samem ni bila prilagodljiva in je dejansko „postavila obvezujoče časovne omejitve v zvezi s kakršnimi koli zahtevami po spremembah s strani kitajske vlade“. Prav tako je trdila, da Komisija ni sprejela nobenih „izvedljivih“ rešitev, ki jih je predlagala kitajska vlada v zvezi s preverjanjem na nacionalnem statističnem uradu, in je zavrnila podaljšanje roka za preverjanje nacionalnega statističnega urada do ponedeljka, 22. aprila 2013. Poleg tega so uradniki Komisije izvajanje preverjanj skoraj vsak delovni dan začeli z zamudo, in sicer zaradi poznega prihoda, kot je navedla kitajska vlada.
(120)
Komisija v zvezi z navedenimi trditvami poudarja, da so bili njeni uradniki na kraju samem popolnoma in brezpogojno prilagodljivi. Uradniki Komisije so v številnih primerih izjemoma ponudili, da dokumente in dokazila, ki jih je kitajska vlada želela predstaviti, preverijo precej po zaključku določene teme in tudi precej po zaključku rednega delovnega časa. To so ponudili večkrat, tudi če bi zaradi tega morali na druge kraje preverjanj oditi ob zelo pozni uri in/ali se vračati na kraje, kjer so uradniki Komisije že bili in so že omogočili možnost za preverjanje dokumentov. Na žalost pa kitajska vlada teh ponudb v zadevnih primerih ni sprejela, kar močno nakazuje, da razlog za to, da se dokumenti, ki jih je zahtevala Komisija med rednim delovnim časom, niso predložili, niso bile njihove časovne omejitve ali nepripravljenost Komisije, da jih preveri. Kar zadeva zamudo na začetku preveritvenega obiska, Komisija ugotavlja, da so bili uradniki vsak dan prisotni pravočasno, ampak da so nekaj zamud na žalost povzročili dnevni postopki registracije za dostop do različnih krajev preverjanj, ki jih zahteva kitajska vlada, ali pa je do zamud prišlo preprosto zato, ker ni bilo predstavnikov kitajske vlade za spremstvo uradnikov, ki so prispeli na kraje preverjanj, zaradi česar so bili prisiljeni dolgo čakati, preden so lahko začeli z delom. Komisija tudi ugotavlja, da so obiski zaradi preveritve vsak dan trajali precej dlje od rednega delovnega časa, in da je bila kitajska vlada tista, ki je prvi dan odpovedala popoldansko izmeno preveritvenega obiska, saj so se predstavniki ministrstva za tehnologijo odločili, da ne bodo sodelovali pri obisku (glej uvodno izjavo (122)). Če bi kitajska vlada dejansko sprejela vse večkratne ponudbe uradnikov Komisije, da preverijo dokumente zunaj delovnega časa, bi obiski trajali dlje, to pa se ni zgodilo, saj kitajska vlada ni v celoti sodelovala.
(121)
Kitajska vlada je nadalje ugovarjala praksi Komisije, da ne sprejema novih dokumentov in dokazil, ki bi jih bilo treba preveriti po izvedenem preverjanju, v okviru katerega bi sicer morali biti preverjeni. V zvezi s tem je treba pojasniti, da ni in nikoli ni bil namen Komisije, da bi v celoti zanemarila informacije, zagotovljene na ta način. Komisija je upoštevala vse predložene informacije, proučila njihovo kakovost (npr. izpisek revidiranih računovodskih izkazov je obravnavan na drugačen način kot enostavna tabela v Excelu ali Wordov dokument z zneski, ki niso podprti z nobenim uradnim virom) in jim določila ustrezen pomen glede na to, da teh informacij ni mogla preveriti med preveritvenim obiskom na kraju samem.
(122)
Glede šestih dokumentov (25), ki jih je kitajska vlada predložila med preiskavo, in vsebine, o kateri ni želela razpravljati med preveritvenim obiskom na kraju samem, je kitajska vlada trdila, da Komisija nima podlage za uporabo razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28 osnovne uredbe. Trdila je tudi, da ji Komisija ni pomagala pri razumevanju zahteve za predložitev teh dokumentov in ni dokazala, da so vsi zadevni dokumenti pomembni, kljub temu, da je kitajska vlada „pred začetkom preverjanja izrecno pozvala Komisijo, naj kitajski vladi pomaga pri razumevanju zahteve po predložitvi teh dokumentov ter dokaže, da so vsi zadevni dokumenti pomembni“. V zvezi s tem se najprej ugotovi, da se vsi dokumenti neposredno nanašajo na zadevno industrijo (26), zato je bila njihova vključitev v obseg preveritve zelo pomembna.
Nadalje, formulacija, ki jo je kitajska vlada uporabila v svojem dopisu za Komisijo z dne 11. aprila 2013, je bil drugačna od tiste, na katero se je sklicevala v svojem dopisu z dne 3. junija 2013. Kitajska vlada je v dopisu z dne 11. aprila 2013 dejansko navedla, da se preverjanje navedenih dokumentov „začasno ustavi, razen če lahko Komisija prepričljivo dokaže, v kolikšni meri se ti dokumenti štejejo za pomembne v sedanji preiskavi, zlasti domnevne subvencije“. Ker vsi ti dokumenti neposredno zadevajo zadevno industrijo in celo posebne subvencijske sheme, kot so preferenčna posojila ali preferenčne davčne sheme, kot je razvidno iz njihove formulacije, Komisija ni razumela, kaj bi se lahko dodalo, da bi se še bolj dokazal njihov pomen. Za Komisijo je bilo presenetljivo, da kitajska vlada dozdevno ni imela pomislekov glede pomena teh dokumentov ob njihovi predložitvi, ampak jo je zmotilo šele, ko je Komisija zahtevala pojasnila.
(123)
Komisija je v dopisu z dne 23. maja 2013 navedla, da ji je bilo preprečeno preverjanje večine predloženih informacij v prvotni dokumentaciji in navzkrižno preverjanje teh informacij z virom podatkov, ki so bili uporabljeni pri pripravi odgovorov kitajske vlade v zvezi z informacijami o finančnem trgu in finančnih institucijah v LRK. Kitajska vlada je ugovarjala, da ji glede na „zelo splošen in nespecifičen navedek“ Komisija ni zagotovila možnosti, da bi podala smiselne pripombe, zaradi česar kitajska vlada ne more ustrezno uveljavljati svoje pravice do obrambe. Ta trditev ne predstavlja dejanskega stanja. Komisija je v vprašalniku zastavila zelo specifična vprašanja in v skladu z običajno prakso številnih preiskovalnih organov poskusila preveriti odgovore kitajske vlade med preveritvenim obiskom na kraju samem.
(124)
Kitajska vlada je v izpolnjenem vprašalniku zlasti navedla, da „posojila zadevni industriji obsegajo zelo majhen delež vseh odobrenih posojil. Nekatere banke so na primer v svojih dodatkih k vprašalniku navedle, da so posojila, odobrena zadevni industriji, obsegala manj kot 1 % vseh posojil“. Kitajska vlada med preverjanjem te izjave ni mogla podpreti z nobenimi dokazi in je Komisijo preprosto usmerila k bankam.
(125)
Komisija je zahtevala tudi statistične podatke o posojilih zadevni industriji. Kitajska vlada je trdila, da ne vodi take evidence. Ko je Komisijo zanimalo, ali je kitajska vlada poskušala zbrati take statistične podatke in te informacije zahtevala od bank, je uradnik Komisije bančnih regulatorjev Kitajske (bančni regulativni organ v LRK), ki je bil prisoten pri preverjanju, odgovoril, da tega podatka nima, saj je za statistiko odgovoren drug oddelek Komisije bančnih regulatorjev Kitajske. Kitajska vlada ni predložila nobenih statističnih podatkov, ki so bili zahtevani v vprašalniku in nato še večkrat v postopku dopolnitve. Komisija je v svojem predpreveritvenem pismu ponovno navedla, da bo ta tema obravnavana.
(126)
Kar zadeva banke, je Komisijo med preveritvenim obiskom zanimalo tudi tveganje in ocena kreditne sposobnosti, splošno stanje poslovanja, stanje upravljanja, višina kreditov, uporaba instrumentov financiranja, vračilna sposobnost, vzorec jamstva ter poslovno sodelovanje med bankami in posojilojemalci, saj je kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku navedla trditve v zvezi s temi vprašanji. Kitajska vlada kljub dejstvu, da so bile te teme navedene v predpreveritvenem pismu, svojih trditev ponovno ni mogla podpreti z nobenimi dokazi in je Komisijo usmerila k bankam.
(127)
V svojem odgovoru na poziv k dopolnitvi je kitajska vlada predložila nekatere informacije glede odstotka vladnega lastništva v nekaterih bankah. Opozoriti je treba, da je kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku prvotno navedla, da nima takih informacij, in da je informacije v zvezi s tem predložila šele, ko je Komisija poudarila, da člen 24 Zakona o komercialnih bankah od bank dejansko zahteva, da te informacije sporočajo Komisiji bančnih regulatorjev Kitajske. Ko je Komisijo med preveritvenim obiskom zanimalo, od kod izvirajo te informacije, je prisotni uradnik Komisije bančnih regulatorjev Kitajske dejal, da tega podatka nima, saj je za zbiranje takih podatkov odgovoren drug oddelek Komisije bančnih regulatorjev Kitajske. V skladu s členom 2 Začasnih določb o nadzornih odborih v ključnih državnih finančnih institucijah (ki jih je predložila Kitajska izvozno-uvozna banka v odgovoru na poziv k dopolnitvi) „seznam državnih finančnih institucij, v katere državni svet razpošlje nadzorne odbore, priporoči upravni organ za nadzorne svete v državnih finančnih institucijah“. Ker se ta pravna določba nanaša na upravni organ za nadzorne odbore v državnih finančnih institucijah, se zdi, da je kitajska vlada seznanjena, katere finančne institucije so v njeni lasti. Vendar Komisija zaradi nesodelovanja kitajske vlade teh informacij ni mogla preveriti niti ni mogla ugotoviti vira informacij. V skladu z javno razpoložljivimi informacijami naj bi obstajale tudi druge državne banke (ki so odobrile posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom) poleg tistih, o katerih je poročala kitajska vlada v svojem odgovoru na poziv k dopolnitvi (27).
(128)
Kitajska vlada je v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 trdila, da Komisija niti v svojem vprašalniku niti v pozivu k dopolnitvi ni „zahtevala podpornih dokazov ali vira podatkov“ in „zdaj nenadoma očita, da podporni dokazi ali vir podatkov niso bili predloženi“. Komisija, tako kot vsi preiskovalni organi, zadeve razjasni tako, da preveri vse podatke, ki so jih poslale strani v postopku; s tem je bila kitajska vlada seznanjena, saj je Komisija že v svojem vprašalniku in v spremnem dopisu k vprašalniku poudarila, da se bodo odgovori preverjali. Poleg tega je Komisija v svoje predpreveritveno pismo poleg vprašanj, ki se bodo obravnavala med preverjanjem, vključila tudi to temo (28). Zato dejstvo, da Komisija želi podporne dokaze za izjave kitajske vlade, za slednjo nikakor ni bilo presenečenje, vendar je Komisija v vsakem posameznem primeru sledila standardnemu postopku.
(129)
Ko je Komisija med preverjanjem pozvala kitajsko vlado, naj predloži seznam desetih največjih bank v LRK in tržni delež, ki ga predstavljajo, je Komisija bančnih regulatorjev Kitajske odgovorila, da lahko predloži take informacije, vendar pa na vprašanje ne more odgovoriti, dokler ni predloženo v pisni obliki. Komisija je pojasnila, da ima vprašanje, ki je ustno zastavljeno med preveritvenim obiskom, enako vrednost kot vsa pisno zastavljena vprašanja, in poudarila dejstvo, da za druga ustna vprašanja kitajska vlada pred odgovorom ni zahtevala, da se predložijo v pisni obliki. Kljub temu pojasnilu kitajska vlada še vedno ni predložila informacij.
(130)
V vprašalniku je Komisija zahtevala dokumente, ki so bili podlaga za ustanovitev Komisije bančnih regulatorjev Kitajske in s katerimi ji je bil zagotovljen mandat. Kitajska vlada je predložila dokument Nacionalnega ljudskega kongresa, ki navaja samo, da bo ustanovljena Komisija bančnih regulatorjev Kitajske. Ko je Komisijo zanimalo, ali obstajajo še kaki drugi dokumenti s podrobnimi podatki o mandatu in namenu Komisije bančnih regulatorjev Kitajske, je prisotni uradnik navedene komisije navedel, da obstajajo številni drugi zakoni o njej, vendar bi jih Komisija morala zahtevati že pred preverjanjem. Opozoriti je treba, da je Komisija v vprašalniku od kitajske vlade zahtevala, naj „zagotovi dokumente, ki so podlaga za ustanovitev tega organa in s katerimi mu je bil zagotovljen mandat“, torej je zahtevala te dokumente pred preverjanjem.
(131)
Ko je Komisija zahtevala statistične podatke in poročila bank, ki so odobrile posojila vzorčenim izvoznikom za OP, je navedla člen 33 Zakona LRK o regulaciji in nadzoru bančne industrije (29), po katerem Komisija bančnih regulatorjev Kitajske zbira take statistične podatke. Prisotni uradnik iz Komisije bančnih regulatorjev Kitajske je navedel, da je moral najprej pridobiti dovoljenje pravne službe, vendar v zvezi s tem pred koncem preverjanja ni predložil nobenih informacij. Spet je treba opozoriti, da je Komisija zahtevala te informacije v vprašalniku in pozivu k dopolnitvi ter je v svojem predpreveritvenem pismu navedla, da se bodo preverjali tudi statistični podatki.
(132)
Kitajska vlada je nadalje trdila, da so trditve v pritožbi, po katerih naj bi bile kitajske banke javni organi, osnovane zgolj na preprostih trditvah o državnem deležu, ki pa temeljijo na „nezakonitih“ določitvah v zadevi o premazanem finem papirju. Pri tej trditvi gre za napačno razlago dejstev v pritožbi. V pritožbi se pritožnik poleg državnega lastništva med drugim sklicuje na posojila, ki so jih zagotovile banke na podlagi političnih smernic, ter na vladne agencije, ki so finančnim institucijam odredile, da morajo povečati kredite in posojila podjetjem za spodbujanje novih tehnologij in izdelkov (vključno s fotonapetostno industrijo). Ugotovitve v zvezi s premazanim finim papirjem glede kitajskih bank, ki so javni organi, so temeljile na več elementih kot zgolj na lastništvu (npr. vladno posredovanje in usmerjanje bank k neposrednim preferenčnim posojilom papirni industriji prek vladnih načrtov), pri čemer so te ugotovitve v celoti v skladu s pravom EU in STO. Poleg tega so bile ugotovitve o statusu državnih bank kot javnih organov potrjene tudi v primeru v zvezi z jeklom, prevlečenim z organskimi premazi.
(133)
Kitajska vlada je tudi še naprej trdila, da ni zmožna zagotoviti informacij o 3 800 bankah in finančnih institucijah, ki obstajajo v LRK, in da Komisija bančnih regulatorjev Kitajske v nobenem primeru ne hrani evidence glede odstotka vladnega lastništva v bankah. Komisija ne razume, zakaj se kitajska vlada kar naprej sklicuje na vse banke v LRK v zvezi z lastništvom kitajske vlade v njih, ko pa so bile zahtevane informacije izrecno omejene na tiste banke, „v katerih ima kitajska vlada neposredni ali posredni lastniški delež“ (30). Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (127), se zdi, da je trditev kitajske vlade, da Komisija bančnih regulatorjev Kitajske (ali kateri koli drug vladni organ) ne hrani evidence o njenem lastniškem deležu v bankah, v nasprotju s številnimi kitajskimi pravnimi določbami.
(134)
Kitajska vlada je v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 ponovno trdila, da nima pristojnosti, da bi od „neodvisnih bank“ zahtevala, naj zagotovijo zaupne informacije, in opozorila na dopis, ki je bil domnevno poslan bankam v zvezi s to zadevo. Res je, da je kitajska vlada med preverjanjem pokazala izvirnik dopisa, namenjenega bankam, vendar ko je Komisija od nje zahtevala, naj predloži dokaze o tem, katerim bankam in finančnim institucijam je bil poslan ta dopis, kitajska vlada takšnih dokazov ni mogla predložiti. Kitajska vlada je tudi trdila, da nekatere institucije, navedene v Prilogi 7 k pozivu k dopolnitvi, niso bile banke. V zvezi s tem Komisija pojasnjuje, da so vzorčeni proizvajalci izvozniki te institucije Komisiji priglasili kot institucije, ki so jim podaljšale posojila.
(135)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija v svojem vprašalniku ali pozivih k dopolnitvi ni nikoli obravnavala vprašanja okrožnic YinFa Ljudske banke Kitajske [2003] in [2004]. Opozoriti je treba, da je Komisija v predpreveritveno pismo med teme za obravnavo med preveritvijo vključila „uredbe/okrožnice/notranjo dokumentacijo Ljudske banke Kitajske o urejanju obrestnih mer v LRK“. Jasno je, da obe okrožnici sodita v to kategorijo. V svojem odgovoru na poziv k dopolnitvi se je kitajska vlada tudi sklicevala na članek na spletišču Ljudske banke Kitajske, ki se je skliceval na eno od okrožnic. Vendar kitajska vlada sploh ni predložila nobenih okrožnic Ljudske banke Kitajske; predložila je le informacije s spletišča Ljudske banke Kitajske, ki so bile nepopolne v zvezi z upravljanjem obrestnih mer za posojila in vloge na Kitajskem v primerjavi z okrožnicami YinFa [2003] in [2004], ki sta na voljo na spletu. Prav tako je treba opozoriti, da kitajska vlada ni zavrnila predložitve navedenih dokumentov, ker ne bi bila pripravljena na takšno vprašanje, temveč zaradi domnevne zaupnosti okrožnic. V zvezi s tem je treba opozoriti, da trditev kitajske vlade glede zaupnosti okrožnic Ljudske banke Kitajske ni skladna z njeno prakso v tem postopku. Kitajska vlada je v svojih pripombah na dokončno razkritje predložila celotno različico še ene okrožnice Ljudske banke Kitajske v podporo svoji trditvi, da so bila posebna posojila državnih poslovnih bank razveljavljena, pri tem pa zaupnost, na katero se je sklicevala drugje, očitno ni bila ovira. Kar zadeva izvlečke s spletišča Ljudske banke Kitajske, se je Komisija z njimi seznanila in njihove vsebine ni zanemarila. Vendar da bi imela popolne informacije o tej zadevi, je Komisija zahtevala tudi informacije v obeh okrožnicah, ki so dopolnjevale informacije, ki jih je predložila kitajska vlada.
3.3. Individualna preiskava („IP“)
(136)
Zahtevke za IP je predložilo šest sodelujočih proizvajalcev izvoznikov v skladu s členom 27(3) osnovne uredbe, in sicer družbe CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. in Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Tem družbam ni bilo mogoče odobriti individualnih preiskav, saj bi bile zaradi velikega števila domnevnih subvencijskih shem in dolgotrajne narave preiskave preveč obremenjujoče ter bi lahko preprečile pravočasen zaključek preiskave.
3.4. Posamezne sheme
(137)
Na podlagi informacij iz pritožbe je Komisija želela pridobiti informacije v zvezi z naslednjimi shemami, ki so domnevno vključevale dodeljevanje subvencij vladnega organa:
(i)
Preferenčne posojilne politike, drugo financiranje, jamstva in zavarovanja:
-
preferenčne posojilne politike;
-
zagotavljanje kreditnih linij;
-
subvencijski programi za izvozne kredite;
-
izvozna jamstva in zavarovanja za zelene tehnologije;
-
ugodnosti, zagotovljene z omogočanjem dostopa off-shore holdinškim družbam, in odplačila posojil s strani države.
(ii)
Programi nepovratnih sredstev:
-
sklad za raziskave in razvoj izvoznih izdelkov;
-
subvencije za razvoj programov za znane blagovne znamke in najboljše kitajske blagovne znamke;
-
sredstva za širitev dejavnosti v provinci Guangdong;
-
demonstracijski program Golden Sun.
(iii)
Programi neposrednih davčnih oprostitev in znižanja davka:
-
program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami („PTN“);
-
zmanjšanje davka na dohodek za izvozno usmerjena PTN;
-
olajšave pri davku od dohodka za PTN na podlagi geografske lege;
-
znižanje davkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem;
-
davčna izravnava za raziskave in razvoj PTN;
-
vračila davkov za naložbe dobička PTN v izvozno usmerjena podjetja;
-
preferenčni davčni programi za PTN, priznana kot podjetja na področju visoke in nove tehnologije;
-
znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih;
-
preferenčna politika glede davka na dohodek podjetij na severovzhodu države;
-
davčni programi province Guangdong.
(iv)
Programi posrednih davkov in uvoznih tarif:
-
oprostitve plačila DDV in znižanja uvoznih tarif za uporabo uvožene opreme;
-
vračila DDV za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem;
-
oprostitve plačila DDV in tarif za nakupe osnovnih sredstev v okviru programa za razvoj zunanje trgovine.
(v)
Zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo:
-
zagotavljanje polisilicija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo;
-
zagotavljanje izdelkov in polizdelkov iz aluminija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo;
-
zagotavljanje stekla s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo;
-
zagotavljanje električne energije s strani vlade;
-
zagotavljanje zemljišč in pravic do rabe zemljišč s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo.
3.4.1. Preferenčne posojilne politike, drugo financiranje, jamstva in zavarovanja
(a) Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
- finančni trg in institucije na Kitajskem
(138)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala informacije o deležu posojil, ki so jih industriji na splošno in industriji, ki jo zadeva ta postopek, odobrile banke, v katerih je kitajska vlada največji ali edini delničar, banke, v katerih ima kitajska vlada poslovni delež, ampak ni največji delničar, banke, v katerih kitajska vlada nima deleža, in banke, ki so v tuji lasti. Kitajska vlada je odgovorila, da ne hrani niti evidence zneskov in odstotkov posojil, ki jih odobrijo državne banke, niti evidence posojil fotonapetostni industriji. Kitajska vlada za te informacije ni predlagala nobenega drugega nadomestnega vira.
(139)
Komisija je prvotnemu protisubvencijskemu vprašalniku dodala poseben vprašalnik (Dodatek A), namenjen bankam/finančnim institucijam, ter kitajsko vlado pozvala, naj ga posreduje bankam/finančnim institucijam, ki so odobrile posojila zadevni industriji. Z Dodatkom A naj bi se preverile trditve v pritožbi, da so kitajske državne banke javni organi. Komisija je med drugim zahtevala informacije glede strukture vladnega nadzora v navedenih kitajskih bankah in upoštevanja vladnih politik ali interesov v zvezi s fotonapetostno industrijo (tj. odbora uprave in odbora delničarjev, zapisnikov sestankov delničarjev/članov uprave, nacionalnosti delničarjev/članov uprave, posojilnih politik in ocene tveganja glede posojil, ki so bila odobrena sodelujočim proizvajalcem izvoznikom). Kitajska vlada je v Dodatku A vprašalnika predložila odgovore le za pet bank (Kitajska razvojna banka, Kitajska izvozno-uvozna banka, Šanghajska banka, Banka Kitajske (31) in banka Huaxia). V pozivu k dopolnitvi je Komisija ponovila svojo prvotno zahtevo po informacijah. Da bi spodbudila sodelovanje kitajske vlade, je predložila seznam bank/finančnih institucij, ki so odobrile posojila vzorčenim družbam in ponovno pozvala kitajsko vlado, naj tem subjektom posreduje Dodatek A. V odgovoru na poziv k dopolnitvi niso bili predloženi nobeni dodatni odgovori v Dodatku A.
(140)
Komisija je želela pridobiti tudi informacije o državnem lastništvu bank in finančnih institucij. Kitajska vlada je v izpolnjenem vprašalniku navedla, da ne hrani nobene evidence o lastniških deležih in ni navedla nobenega predloga, kako pridobiti te informacije. Ko je Komisija v pozivu k dopolnitvi poudarila, da je te informacije obvezno vključiti v statut banke in da je ta na voljo kitajski vladi kot delničarju, je kitajska vlada predložila informacije o deležu za 16 bank. Vendar razen za 5 bank, pri katerih je kitajska vlada kot vir navedla letna poročila, ni predložila nobenih podpornih dokazov za te informacije in tudi ni razkrila njihovega vira podatkov. Glede drugih bank, ki so odobrile posojila zadevni industriji, kitajska vlada ni predložila nobenih informacij o svojem lastniškem deležu. Komisija zato ni mogla preveriti točnosti in pravilnosti sporočenih podatkov o državnih lastniških deležih v bankah in drugih finančnih institucijah.
(141)
Kitajska vlada je trdila, da je bonitetna ocena BB za vzorčene proizvajalce izvoznike (za referenčno vrednost posojil) „izredno neugodna“ in da Komisija „ob upoštevanju dejstev primera ni pojasnila, kako je prišla do sklepa, da je to točno ali najbolj smiselno“. Kitajska vlada je nadalje trdila, da ta metodologija pomeni „nedovoljen negativen sklep“. Čeprav je bila ta trditev povezana s trditvijo iz prejšnjih primerov (tj. v zvezi s premazanim finim papirjem) in je bila predložena pred razkritjem informacij glede bonitetne ocene za vzorčene proizvajalce izvoznike v tem postopku, je treba opozoriti, da Komisija v tem primeru ali v drugih primerih, na katere se je kitajska vlada sklicevala v svojih navedbah, ni uporabila „negativnih razpoložljivih dejstev“. Komisija je le ustrezno sklepala na podlagi evidentiranih dejstev, ki so kazala na odsotnost ustrezne ocene kreditnega tveganja, glej uvodne izjave od (175) do (178). Treba je poudariti, da je imela kitajska fotonapetostna industrija v OP velike izgube, pri čemer je bilo jasno, da je bilo njeno finančno stanje izredno težavno. Številne ocene kreditnega tveganja, ki so jih zagotovile vzorčene družbe, so pokazale, da bonitetna ocena BB za celotno OP ni bila nerazumna. Dejansko nekatere ocene kreditnega tveganja jasno dokazujejo, da je bilo več skupin v resnici bolj ali manj plačilno nesposobnih.
- Preverjanje pri bankah
(142)
Komisija je v svojem predpreveritvenem pismu napovedala preverjanje bank, ki so predložile izpolnjen Dodatek A k vprašalniku in zagotovile velik delež posojil vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, tj. Kitajska razvojna banka, Kitajska izvozno-uvozna banka, Šanghajska banka in banka Huaxia, ter priložila podroben seznam tem, ki se bodo obravnavale med preverjanjem. Komisija je v prvotnem vprašalniku, namenjenem kitajski vladi, že jasno navedla, da se bodo informacije, predložene v izpolnjenih vprašalnikih, morda preverjale na kraju samem. Komisija je v predpreveritvenem pismu tudi navedla, da se od kitajske vlade „zahtevajo vsi podporni dokumenti, ki so bili uporabljeni pri [vaši] pripravi vsebinskega odgovora, vključno s prvotnimi izvirnimi dokumenti in vlogami“. Dva druga glavna ponudnika preferenčnega financiranja vzorčenim proizvajalcem izvoznikom bodisi sploh nista predložila zahtevanih informacij (Kmetijska banka Kitajske, ang. Agricultural Bank of China) bodisi so bile informacije predložene v njunem imenu brez možnosti preverjanja (Banka Kitajske).
- Šanghajska banka
(143)
Komisija je v svojem predpreveritvenem pismu z dne 25. marca 2013 obvestila kitajsko vlado, da namerava preveriti Šanghajsko banko („ŠB“), in je, da bi kitajski vladi olajšala preveritveni obisk, tudi ponudila, da preveritveni obisk po potrebi podaljša do 22. aprila 2013 (32). V svojem prvotnem odgovoru na predpreveritveno pismo z dne 5. aprila kitajska vlada ni potrdila, ali bo preverjanje ŠB izvedeno, je pa vprašala, ali bi bila Komisija pripravljena Šanghajsko banko preveriti na drugi lokaciji med preostalim preverjanjem (tj. v Šanghaju namesto Pekingu). Da bi Komisija olajšala preveritveni obisk, se je izjemoma strinjala s tem, vendar je kitajsko vlado pozvala, naj potrdi preverjanje v Šanghaju najpozneje do 9. aprila (tj. tri delovne dni pred začetkom preverjanja v Pekingu), da bo ekipa lahko uredila vse praktične vidike v zvezi s tako spremembo pri načrtovanju preverjanja. Kitajska vlada je šele 11. aprila (en delovni dan pred začetkom preverjanja) potrdila, da je ŠB na voljo za preverjanje 23. ali 24. aprila 2013. Istega dne je Komisija kitajski vladi sporočila, da zaradi tako pozne potrditve urnika ni bilo več mogoče spremeniti. Poleg tega sta bila datuma, ki ju je predlagala kitajska vlada (23. ali 24. april), poznejša od obdobja, dogovorjenega med kitajsko vlado in Komisijo, v katerem naj bi se opravilo preverjanje, in celo poznejša od podaljšanega datuma, ki ga je ponudila Komisija. Zato Komisija ni mogla preveriti izpolnjenega Dodatka A, ki ga je predložila ŠB, in informacij glede posojil, ki jih je ta banka odobrila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Zato je Komisija v svojem dopisu z dne 23. maja 2013 kitajsko vlado obvestila, da proučuje uporabo člena 28 Uredbe (ES) št. 597/2009 v zvezi z nepreverjenimi informacijami, ki jih je predložila ŠB.
(144)
Kitajska vlada je v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 trdila, da se preverjanje ŠB ni opravilo zaradi neprilagodljivosti Komisije, da Komisija ni predlagala nobenih alternativnih datumov za preverjanje in da je enostavno „zavrnila možnost, da bi proučila preverjanje Šanghajske banke“. Te trditve so preprosto napačne. Komisija je v svojem predpreveritvenem pismu jasno navedla, da je bilo prvotno predlagano, da se banke preverijo 17. in 18. aprila 2013 z možnostjo podaljšanja za dodatni dan, in sicer 22. april, pri čemer je kitajski vladi prepustila, da predlaga ustrezne datume za obisk bank v celotnem obdobju preverjanja (tj. polni delovni teden in dodatni dan). Vendar je kitajska vlada za preverjanje ŠB predlagala datume zunaj tega okvira, kar je storila le en delovni dan pred začetkom preveritvenega obiska. Komisija meni, da je bila več kot dovolj prilagodljiva, pri čemer je v nasprotju s trditvijo kitajske vlade za preverjanje ŠB ponudila skupaj šest alternativnih dni.
- Banka Hua Xia
(145)
Komisija je v dopisu z dne 23. maja 2013 kitajski vladi pojasnila, da ni mogla preveriti določenih delov Dodatka A, ki ga je izpolnila banka Huaxia („Huaxia“), in sicer lastniške strukture, ocene kreditne sposobnosti vzorčenih proizvajalcev izvoznikov in premije za tveganje, obračunane različnim industrijam in zlasti zadevni industriji.
(146)
Kitajska vlada je v svojem odgovoru z dne 3. junija 2013 trdila, da je Huaxia pojasnila lastniško strukturo in zagotovila dodatne podrobnosti in pojasnila Komisiji o svojih delničarjih ter da je ocena kreditne sposobnosti strank zajeta v zakonih o bančni tajnosti in pogodbenih dogovorih med bankami in njihovimi strankami.
(147)
Glede lastniške strukture je treba opozoriti, da je Huaxia v Dodatku A trdila, da je bila ustanovljena „brez vsakršnih vladnih delnic“, in ni razkrila nobenih informacij o vladnem lastništvu, čeprav je Komisija v Dodatku A to izrecno zahtevala. Komisija je poudarila, da je to v nasprotju z drugimi informacijami, ki jih je predložila kitajska vlada, in da je Huaxia priznala, da so nekateri delničarji v državni lasti, ter predložila dokument z informacijami o nekaterih od njih v kitajskem jeziku. Iz informacij, ki jih je predložila Huaxia, še vedno ni jasno, kakšen je delež državnega lastništva banke.
(148)
Komisija v zvezi z oceno kreditne sposobnosti ugotavlja, da je banka zagotovila tak dokument za eno od družb (z nekaterimi spremembami v dokumentu zaradi varovanja identitete družbe), za ostale zahtevane dokumente pa je trdila, da so zajeti v zakonih o tajnosti in pogodbenih dogovorih med bankami in njihovimi strankami. Ta razlika v obravnavi je težko razumljiva.
- Kitajska izvozno-uvozna banka
(149)
Komisija je v svojem dopisu z dne 23. maja 2013 kitajsko vlado obvestila, da so bili odgovori Kitajske izvozno-uvozne banke („EXIM“) v Dodatku A in na pozive k dopolnitvi nepopolni ter da EXIM ni predložila nekaterih dokumentov, ki so bili posebej zahtevani, tj. statuta, obvestila o ustanovitvi Kitajske izvozno-uvozne banke, ki ga je izdal državni svet, ali ukrepov za upravljanje izvoznih kreditov Kitajske izvozno-uvozne banke za visokotehnološke izdelke. V zvezi s statutom je kitajska vlada v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 trdila, da EXIM zaradi svoje notranje politike ni mogla predložiti statuta (ki je dokument o notranjem upravljanju), vendar se je sklicevala na spletno različico, ki naj bi bila na voljo na prenosnem računalniku, ki ga je med preverjanjem zagotovila EXIM. Komisija ne razume tega pojasnila, saj je nesmiselno. Če je bil med preverjanjem dokument na voljo na spletu, Komisija ne vidi nobenega razloga, zakaj ga ni bilo mogoče predložiti, saj ga je že večkrat zahtevala v vprašalniku in pozivu k dopolnitvi ter ponovno med preverjanjem. Trditev, da je EXIM med preverjanjem omogočila dostop do tega dokumenta na prenosnem računalniku, dejansko ni resnična. EXIM je navedla, naj Komisija dokument pregleda na spletu, vendar je uradnik Komisije pojasnil, da v prostorih preverjanja nimajo dostopa do interneta. Poleg tega EXIM ni zagotovila povezave do spletne različice statuta.
(150)
Kar zadeva ostala dva dokumenta, je EXIM pojasnila, da ju ni bilo mogoče zagotoviti zaradi njune zaupne narave in notranjih pravil. EXIM je sama izjavila v svojem pozivu k dopolnitvi, da je bila „banka EXIM ustanovljena in deluje v skladu z obvestilom o ustanovitvi Kitajske izvozno-uvozne banke, ki ga je izdal državni svet, in statutom Kitajske izvozno-uvozne banke“. Zato se je ta dokument štel za bistvenega za preverjanje trditev v pritožbi, da naj bi bila EXIM javni organ, vendar Komisiji ni bil dovoljen dostop do tega dokumenta. V tem okviru je treba opozoriti, da je druga banka za izvajanje politik, tj. Kitajska razvojna banka, predložila podoben dokument o svoji ustanovitvi, v tej preiskavi pa je bilo predloženih tudi več drugih obvestil državnega sveta. EXIM z nobenimi dokazili ni podprla svojih trditev o zaupnosti. Poleg tega, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (117), se vlade ne morejo preprosto sklicevati na notranja pravila, da bi se izognile obveznostim iz Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih ter iz osnovne uredbe. Enako velja za ukrepe za upravljanje izvoznih kreditov Kitajske izvozno-uvozne banke za visokotehnološke izdelke, pri čemer je EXIM zahtevala zaupnost brez kakršnih koli podpornih dokazov in o namenu tega dokumenta niti ni želela razpravljati.
(151)
EXIM prav tako ni zagotovila informacij o sestavi upravnega in nadzornega odbora, ki so bile večkrat zahtevane, pri čemer je pojasnila, da se „sestava upravnega odbora spreminja“ in da so vprašanja Komisije v zvezi s povezanostjo članov v odboru s Komunistično partijo Kitajske („KPK“) „invazivna in neprimerna vprašanja v okviru protisubvencijske preiskave“. Dejstvo, da se sestava upravnega odbora spreminja, za namen te preiskave ni pomembno. Pomembno je, kako je država zastopana v odborih banke EXIM, vendar kitajska vlada in EXIM nista hoteli zagotoviti teh informacij. Komisija tudi meni, da je članstvo višjega vodstva EXIM (in vseh bank v tej zadevi) v KPK bistveno za namen določitve obsega državnega vpliva na upravljanje bank. V skladu z ustavo KPK mora „[p]ogodbenica ohraniti in izboljšati osnovni gospodarski sistem, pri čemer ima javna lastnina vodilno vlogo in se različni gospodarski sektorji razvijajo drug ob drugem …“ (33), zato je bilo za namen te preiskave treba proučiti vpliv KPK v banki EXIM, zlasti za ocenitev ravni državne kontrole v bankah.
(152)
Glede statističnih podatkov o izvozu različnih kategorij izdelkov, ki so že bili zahtevani v vprašalniku in za katere je EXIM zakonsko obvezana, da jih sporoča Komisiji bančnih regulatorjev Kitajske, je kitajska vlada v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 trdila, da potrebuje več časa za pripravo takih informacij. S tem v zvezi je treba opozoriti, da je Komisija zahtevala te informacije že v prvotnem vprašalniku, zato je imela kitajska vlada več kot tri mesece in pol časa za pripravo teh informacij, vendar tega ni storila. EXIM je trdila, da je „te vrste informacij mogoče najti v letnih poročilih“, vendar to ne drži. Informacije v letnih poročilih, ki jih je navedla kitajska vlada, zajemajo drugačna obdobja kot informacije, ki jih je zahtevala Komisija v vprašalniku in med preveritvenim obiskom.
(153)
Kitajska vlada je upravičeno trdila, da je v izpolnjenem vprašalniku med drugim navedla zneske izvoznih kreditov za izvoz mehanskih in električnih izdelkov ter novih visokotehnoloških izdelkov. Opozoriti je treba, da Komisija nikoli ni izpodbijala predložitve teh podatkov. Komisija je izpodbijala dejstvo, da EXIM ni mogla zagotoviti nobenih podpornih dokazov niti pojasniti, od kod izvirajo ti podatki, ko je Komisija želela te podatke preveriti med preveritvenim obiskom. Podobno Komisiji ni bilo dovoljeno preveriti podatkov o deležu izvoznih kreditov za fotonapetostno industrijo, ki jih je kitajska vlada navedla v izpolnjenem vprašalniku. EXIM teh podatkov ni štela za zaupne, ko pa je Komisija prosila za vir podatkov, da bi jih preverila, ji EXIM ni omogočila dostopa, pri čemer se je sklicevala na zaupnost. EXIM je uporabila enak argument pri zneskih izvoznih kreditov za vzorčene proizvajalce in sodelujoče proizvajalce. Podatke je navedla v odgovoru na poziv k dopolnitvi, vendar jih Komisija zaradi zaupnosti ni mogla preveriti. Tako torej ni bilo mogoče preveriti velike večine statističnih podatkov, ki jih je predložila EXIM.
(154)
EXIM prav tako ni želela pojasniti in z ustreznimi dokazi podpreti bonitetnih ocen vzorčenih proizvajalcev izvoznikov ter analiz, na katerih so temeljile take bonitetne ocene.
- Kitajska razvojna banka („KRB“)
(155)
Kitajska vlada je v svojem dopisu z dne 3. junija 2013 izrazila zaskrbljenost, ker je Komisija zastavljala „osebna vprašanja glede povezanosti članov odborov in višjega vodstva s politično stranko“. To ne drži. Vprašanja v zvezi s povezanostjo članov odbora in višjega vodstva s KPK so bila zgolj tehnične narave in, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (151), je bil njihov namen pomagati določiti vlogo KPK v kitajskem gospodarstvu.
(156)
Med preverjanjem je Komisija poskušala preveriti oceno kreditne sposobnosti vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. KRB je predložila nekatere splošne informacije, ni pa želela razkriti nobenih informacij v zvezi z oceno kreditne sposobnosti vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, niti poročila fotonapetostne industrije o ovrednotenju in oceni tveganja.
(157)
V odgovoru na poziv k dopolnitvi je KRB navedla podatek v zvezi s premijo za tveganje, ki se zaračuna zadevni industriji. Med preverjanjem je KPK popravila svoj odgovor v zvezi s tem, vendar ni predložila nobenih podpornih dokazov za ta podatek ali pojasnila, kaj je bila podlaga zanj, kljub temu, da je Komisija med preveritvenim obiskom to večkrat zahtevala.
(b) Kitajske državne banke so javni organi
(158)
Pritožnik trdi, da so državne poslovne banke v LRK javni organi v smislu člena 2(b) osnovne uredbe.
(159)
Pritožbeni organ STO („PO“) je v svojem poročilu v zadevi ZDA - dokončne protidampinške in izravnalne dajatve na nekatere izdelke s Kitajske (34) („poročilo PO“) opredelil javni organ kot subjekt, ki „ima, izvaja ali pa mu je zaupano pooblastilo vlade“. Po navedbah PO lahko dokaz, da vlada izvaja bistven nadzor nad subjektom in njegovim ravnanjem, pomeni tudi dokaz, da ima ustrezni subjekt pooblastilo vlade in to pooblastilo izvaja pri opravljanju vladnih funkcij. Kadar dokazi kažejo, da so formalni indici vladnega nadzora mnogoteri, in pri tem obstajajo tudi dokazi, da se je tak nadzor izvajal smiselno, je na podlagi teh dokazov mogoče sklepati, da zadevni subjekt izvaja vladno pooblastilo (35). PO je menil tudi, da je značilnost javnih organov tudi „izvajanje vladnih funkcij“ (36), ki bi se „v pravnem redu ustreznega člana običajno štele za funkcije v okviru vladne prakse“ (37).
(160)
Naslednja analiza se osredotoča na vprašanje, ali zadevne banke v državni lasti izvajajo dejavnosti, ki se običajno štejejo za del vladne prakse na Kitajskem, in ali pri tem izvajajo vladno pooblastilo. Preiskava je pokazala, da je za kitajski finančni trg značilno poseganje vlade, saj je večina velikih bank v državni lasti. Kitajski organi so predložili samo zelo omejene informacije glede deležev/lastništva bank v LRK. Vendar kot je opisano v nadaljevanju, je Komisija zbrala vse razpoložljive informacije, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve. Pri izvajanju analize, ali so banke subjekti z vladnimi pooblastili, pooblaščene za izvajanje ali izvajajo vladna pooblastila (javni organi), je Komisija poleg informacij o vladnem lastništvu bank zbirala tudi informacije o drugih značilnostih, kot so prisotnost vlade v upravnih odborih, vladni nadzor nad njihovimi dejavnostmi, upoštevanje vladnih politik ali interesov in ali so bili subjekti ustanovljeni z zakonom.
(161)
Iz razpoložljivih informacij je bilo ugotovljeno, da državne banke v LRK obvladujejo največji tržni delež in so prevladujoči akterji na kitajskem finančnem trgu. Glede na raziskavo Deutsche Bank o bančnem sektorju v LRK iz leta 2006 (38) utegne delež državnih bank znašati več kot dve tretjini kitajskega trga. Glede tega je bilo v pregledu trgovinske politike Kitajske, ki ga je izvedla STO, ugotovljeno, da „je visoka stopnja državnega lastništva še ena pomembna značilnost finančnega sektorja na Kitajskem“ (39) in da se je „struktura trga kitajskega bančnega sektorja, na katerem prevladujejo banke v državni lasti, zelo malo spremenila“ (40). Primerno je opozoriti, da pet največjih državnih poslovnih bank (Kmetijska banka - ang. Agricultural Bank, Banka Kitajske -ang. Bank of China, Konstrukcijska banka Kitajske - ang. Construction Bank of China, Komunikacijska banka - ang. Bank of Communications ter Industrijska in poslovna banka - ang. Industrial and Commercial Bank) domnevno predstavlja več kot polovico kitajskega bančnega sektorja (41). Vladno lastništvo petih največjih državnih bank je potrdila tudi kitajska vlada v svojem odgovoru na poziv k dopolnitvi.
(162)
Komisija je zahtevala tudi informacije glede strukture vladnega nadzora v omenjenih kitajskih bankah in upoštevanja vladnih politik ali interesov v zvezi s fotonapetostno industrijo (tj. upravni odbor in odbor delničarjev, zapisniki sestankov delničarjev/upravnega odbora, nacionalnosti delničarjev/članov upravnega odbora, posojilne politiki in ocene tveganja glede posojil, odobrenih sodelujočim proizvajalcem izvoznikom). Vendar, kot je navedeno v uvodni izjavi (139), je kitajska vlada predložila le zelo omejene informacije v zvezi s tem in ni omogočila preverjanja številnih predloženih informacij. Zato je morala Komisija uporabiti razpoložljiva dejstva. Na podlagi razpoložljivih podatkov je bilo ugotovljeno, da vlada omenjene banke nadzoruje prek lastništva, upravnega nadzora nad njihovim poslovanjem, vključno s postavljanjem omejitev za obrestne mere za vloge in posojila (glej uvodne izjave od (164) do (167)), v nekaterih primerih pa tudi z zavezujočimi dokumenti (42).
Ustrezni podatki, ki so bili uporabljeni za pridobitev navedenih ugotovitev, izvirajo iz informacij, ki jih je predložila kitajska vlada, letnih poročil kitajskih bank, ki jih je predložila kitajska vlada ali so javno dostopna, informacij iz raziskave Deutsche Bank o kitajskem bančnem sektorju iz leta 2006 (43), pregleda politik Kitajske, ki ga je opravila STO (2012) (44), poročila Svetovne banke Kitajska 2030 (45) in pregleda gospodarskih gibanj na Kitajskem 2010, ki ga je pripravila Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (46), informacij, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, ter informacij iz pritožbe. Glede tujih bank neodvisni viri ocenjujejo, da pomenijo majhen del kitajskega bančnega sektorja in imajo zanemarljivo vlogo v posojilni politiki, na podlagi ustreznih informacij pa je mogoče sklepati, da lahko ta znaša tudi samo 2 % kitajskega trga (47). Ustrezne javno dostopne informacije potrjujejo tudi, da se kitajske banke, zlasti velike poslovne banke, za povečanje kapitala pri pomanjkanju kapitalske ustreznosti zaradi povečevanja posojil še vedno zanašajo na delničarje v državni lasti in vlado (48).
(163)
Banke, ki so sodelujočim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila, so v veliki večini državne banke. Dejansko je bilo na podlagi razpoložljivih informacij ugotovljeno (49), da so državne banke in druga državna podjetja odobrila veliko večino posojil sodelujočim proizvajalcem izvoznikom. Te so vključevale glavne poslovne banke in banke za izvajanje politik v LRK, kot so Kitajska razvojna banka, banka EXIM, Kmetijska banka Kitajske, Banka Kitajske, Konstrukcijska banka Kitajske ter Industrijska in poslovna banka Kitajske. Glede drugih zadevnih državnih bank je Komisija zahtevala enake informacije, kot so navedene zgoraj, v zvezi z vladnim nadzorom in upoštevanjem vladnih politik ali interesov glede fotonapetostne industrije. Take podrobne informacije niso bile predložene. Zato se sklene, da banke nadzoruje vlada. Tak bistven nadzor med drugim dokazuje vladna politika podpore zadevni industriji, ki banke usmerja, da ravnajo na določen podporni način (glej uvodno izjavo (102)). Iz teh razlogov je treba državne poslovne banke in banke za izvajanje politik v LRK šteti za javne organe.
(164)
Še en znak, da kitajska vlada posega na kitajski finančni trg, je vloga, ki jo ima Ljudska banka Kitajske pri določanju posebnih omejitev glede načina določanja obrestnih mer in njihovega nihanja. Dejansko je preiskava pokazala, da ima Ljudska banka Kitajske posebna pravila, ki urejajo spreminjanje obrestnih mer LRK. Glede na razpoložljive informacije so ta pravila določena v Okrožnici Ljudske banke Kitajske o vprašanjih glede prilagajanja obrestnih mer vlog in posojil - Yinfa (2004) št. 251 („okrožnica št. 251“). Finančne institucije morajo zagotoviti obrestne mere posojil znotraj določenega razpona referenčne obrestne mere posojil Ljudske banke Kitajske. Za posojila poslovnih bank in posojila bank za izvajanje politik, ki se upravljajo komercialno, ni zgornje omejitve, ampak samo spodnja omejitev. Za mestne kreditne zadruge in podeželske kreditne zadruge sta določeni zgornja in spodnja omejitev. Pri preferenčnih posojilih in posojilih, za katera ima državni svet posebna pravila, se obrestne mere ne spreminjajo navzgor. Komisija je od kitajske vlade zahtevala pojasnila glede opredelitve in ubeseditve v okrožnici št. 251 ter v njeni predhodni zakonodaji (okrožnica Ljudske banke Kitajske glede povečanja razpona spreminjanja obrestne mere posojil finančnih institucij - Yinfa [2003] št. 250). Vendar kitajska vlada, kot je opisano v uvodni izjavi (135), teh okrožnic ni želela predložiti, s čimer je Komisiji preprečila, da bi preverila njihovo vsebino in pridobila pojasnila. Ker kitajska vlada o tem ni predložila ustreznih informacij, zaradi katerih bi bilo mogoče sklepati o spremembi položaja od marca 2013, ko je Komisija zaključila svoje protisubvencijske preiskave o jeklu, prevlečenem z organskimi premazi (50), je bilo ugotovljeno, da Ljudska banka Kitajske sodeluje in vpliva na določanje obrestnih mer državnih poslovnih bank. Kitajska vlada ni predložila nobenih dokazov o spremembi položaja, kot je bil ugotovljen v preiskavah o premazanem finem papirju in jeklu, prevlečenem z organskimi premazi. Zato je bilo na podlagi razpoložljivih dejstev in drugih že navedenih dokazov sklenjeno, da je bil položaj glede metodologije za določanje obrestnih mer nespremenjen v celotnem obdobju preiskave.
(165)
Z omejitvami obrestnih mer za posojila skupaj z zgornjimi mejami obrestnih mer za vloge imajo banke zagotovljen dostop do poceni kapitala (zaradi reguliranja obrestnih mer vlog) in lahko izbranim industrijam odobrijo posojila po ugodnih obrestnih merah.
(166)
Za banke veljajo tudi pravna pravila, v skladu s katerimi morajo med drugim poslovanje s posojili prilagoditi potrebam nacionalnega gospodarstva (51), zagotoviti kreditno podporo za spodbujane projekte (52) ali dati prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo (53). Banke so zavezane k upoštevanju teh pravil. Vzorčeni proizvajalci izvozniki sodijo v kategorije spodbujanih projektov ter v kategorijo visokotehnološke industrije in industrije z novo tehnologijo.
(167)
Različni neodvisni viri informacij navajajo, da je država bistveno vključena v kitajski finančni sektor in je v njem dejavna. Na primer ugotovitve (i) delovnega dokumenta Mednarodnega denarnega sklada za leto 2006 so pokazale, da je liberalizacija bank v LRK nepopolna in da kreditno tveganje ni ustrezno upoštevano (54); (ii) poročilo Mednarodnega denarnega sklada za leto 2009 je poudarilo pomanjkanje liberalizacije obrestnih mer na Kitajskem (55); (iii) poročilo Mednarodnega denarnega sklada o posameznih državah za leto 2010 je navedlo, da so stroški kapitala na Kitajskem razmeroma nizki, da odobritev posojil včasih ne temelji na ceni in da so veliki prihranki pravnih oseb delno povezani z nizkimi stroški različnih faktorskih vložkov (vključno s kapitalom in zemljišči) (56); (iv) pregled gospodarskih gibanj na Kitajskem 2010 Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) (57) ter delovni dokument ekonomskega oddelka OECD št. 747 o reformah kitajskega finančnega sektorja (58) sta navedla, da so finančne institucije še vedno pretežno v lasti države, zaradi česar se zastavlja vprašanje, v kakšnem obsegu odločitve bank glede posojil temeljijo samo na poslovnih razlogih, glede na to, da je tradicionalna vloga bank očitno vloga vladnih agencij, ki so povezane z vlado.
(168)
Na podlagi navedenih dokazov se sklene, da državne poslovne banke in banke za izvajanje politik izvajajo vladne funkcije v imenu kitajske vlade, in sicer obvezno spodbujanje nekaterih gospodarskih sektorjev v skladu z državnim načrtovanjem in političnimi dokumenti. Obsežno vladno lastništvo v državnih bankah in druge informacije o povezavah med državnimi bankami in vlado (vključno z nesodelovanjem kitajske vlade v zvezi s tem) potrjujejo, da banke pri izvajanju njihovih javnih funkcij nadzoruje vlada. Kitajska vlada izvaja bistven nadzor nad državnimi poslovnimi bankami in bankami za izvajanje politik, in sicer s široko vladno udeležbo v finančnem sektorju ter zahtevo, da državne banke upoštevajo vladne politike. Zato se šteje, da so državne poslovne banke in banke za izvajanje politik javni organi, ker imajo in izvajajo pooblastilo vlade, ali jim je to zaupano.
(c) Kitajska vlada zasebnim bankam v LRK zaupa naloge in jim ukazuje.
(169)
Komisija je proučila tudi, ali kitajska vlada zasebnim poslovnim bankam v LRK zaupa naloge in jim ukazuje, da zagotavljajo preferenčna (subvencionirana) posojila proizvajalcem fotonapetostnih izdelkov, v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne uredbe.
- Obstoj politike kitajske vlade
(170)
Na podlagi navedenega v oddelku o poseganju države v fotonapetostni sektor (uvodna izjava (101)) in ugotovitev, opisanih v nadaljevanju, je jasno, da kitajska vlada vodi politiko preferenčnih posojil fotonapetostnemu sektorju, saj so javni organi (državne poslovne banke) (59) vključeni v tako politiko in imajo prevladujoč položaj na trgu, ki jim omogoča, da ponujajo obrestne mere, nižje od tržnih.
- Razširitev politike na zasebne banke
(171)
Zakon o poslovnem bančništvu [2003] se enako uporablja tako za državne poslovne banke kot tudi zasebne poslovne banke. Člen 38 tega zakona vsem poslovnim bankam (tj. tudi zasebnim bankam) na primer nalaga, da „obrestno mero posojil določijo v skladu z zgornjo in spodnjo mejo obrestne mere, kot ju določi Ljudska banka Kitajske“, člen 34 tega zakona pa jim nalaga, da „svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva in socialnega razvoja ter v duhu industrijskih politik države“.
(172)
Številni dokumenti vladnega načrtovanja, politični dokumenti in zakoni se nanašajo na preferenčno posojanje fotonapetostni industriji. Sklep državnega sveta z dne 10. oktobra 2010 o spodbujanju razvoja sedmih novih strateških industrij na primer napoveduje razširitev intenzivnosti podpore davčne in finančne politike strateškim industrijam (60) (med njimi je navedena tudi fotonapetostna industrija), spodbuja finančne institucije k „povečanju kreditne podpore“ za te industrije in k „uporabi fiskalnih preferenčnih politik, kot je nadomestilo za tveganje“. Tudi Nacionalni okvir za srednje- in dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije (2006-2020), ki fotonapetostno energijo in fotonapetostne celice uvršča med ključna področja in prednostne teme (61), napoveduje „spodbujanje finančnih institucij k dodeljevanju preferenčne kreditne podpore največjim nacionalnim projektom znanstvene in tehnološke industrializacije“ in vladi narekuje, naj „različne finančne institucije in zasebni kapital usmerja k sodelovanju pri znanstvenem in tehnološkem razvoju“. Zakon LRK o znanstvenem in tehnološkem napredku (odredba predsednika LRK št. 82) določa, da država spodbuja in usmerja finančne institucije tako, da podpirajo razvoj visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo, in sicer z odobritvami posojil, ter da politično usmerjene finančne institucije dajejo prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo (62). V skladu z navedenim zakonom politično usmerjene finančne institucije v okviru svojih dejavnosti nudijo posebno pomoč projektom podjetij na področju neodvisnih inovacij, ki jih spodbuja država (63).
(173)
Poleg tega je že navedena omejitev o določitvi obrestnih mer Ljudske banke Kitajske (uvodni izjavi (164) in (165)) zavezujoča tudi za zasebne poslovne banke.
(174)
Navedene navedbe iz zakonov in predpisov, ki zadevajo bančni sektor, kažejo, da politika kitajske vlade, v okviru katere se fotonapetostni industriji zagotavljajo preferenčna posojila, vključuje tudi zasebne poslovne banke ter da jim kitajska vlada dejansko nalaga, da „svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva in družbenega razvoja ter v duhu državnih industrijskih politik“ (64).
- Ocena kreditnega tveganja
(175)
Komisija je od kitajske vlade zahtevala ustrezne informacije, da bi ocenila, kako banke v LRK ocenjujejo kreditno tveganje družb, ki proizvajajo fotonapetostne izdelke, pred odločanjem o odobritvi posojil in pogojih, pod katerimi se ti odobrijo. Komisija je v Dodatku A k vprašalniku zahtevala informacije o tem, kako banke pri odobritvi posojil upoštevajo tveganje, kako se ocenjuje kreditna sposobnost posojilojemalca, kakšne premije za tveganje zaračuna banka različnim družbam/panogam v LRK, katere dejavnike banka upošteva pri obravnavi vloge za posojilo, opis vloge za posojilo in postopka odobritve itd. Vendar kitajska vlada in posamezne banke, opredeljene v vprašalniku, o tem niso predložile nobenih dokazov (z eno izjemo, navedeno v uvodni izjavi (176)). Kitajska vlada je navedla le splošne odgovore, ki niso bili podprti z nobenimi dokazi, da se kakršna koli ocena kreditnega tveganja dejansko sploh izvaja.
(176)
Komisija je med preverjanjem ene od bank lahko pregledala eno oceno tveganja. Del te ocene kreditnega tveganja se je nanašal na vladno podporo za družbe na področju solarne energije in državne načrte za spodbujanje fotonapetostne industrije na splošno, to pa se je pozitivno izrazilo v bonitetni oceni, dodeljeni temu podjetju. To je primer, kako vladna politika (in subvencije, usmerjene v določen sektor) vpliva na odločanje bank o pogojih financiranja družb na področju solarne energije.
(177)
Komisija je podobne informacije zahtevala tudi od sodelujočih proizvajalcev izvoznikov in jih poskušala preveriti med preveritvenimi obiski pri vzorčenih proizvajalcih izvoznikih na kraju samem. Večina proizvajalcev izvoznikov je odgovorila, da banke pred odobritvijo posojil zahtevajo nekatere dokumente in opravijo neko vrsto analize kreditnega tveganja. Vendar svojih trditev niso mogli podpreti z nobenimi dokazi. Komisija je med preverjanjem na kraju samem zaprosila za dokaze, da so banke zahtevale take dokumente ali da so jih družbe predložile bankam, oziroma kakršno koli poročilo, ki so ga objavile banke in bi dokazovalo, da je bila taka analiza kreditnega tveganja opravljena. Toda vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov niso mogle predložiti takih dokazov niti nobenih drugih dokazov, ki bi podprli njihove trditve.
(178)
Od zainteresiranih strani se je večkrat zahtevalo, da zagotovijo informacije o oceni kreditnega tveganja, saj se med drugim glede na informacije iz uvodne izjave (167) štejejo za ključne.
(179)
Glede na navedeno ugotovitve v zvezi z oceno kreditnega tveganja v LRK veljajo za državne poslovne banke, zasebne poslovne banke ter banke za izvajanje politik. Dejansko je na podlagi navedenih dokazov mogoče sklepati, da se od zasebnih bank v LRK zahteva, da upoštevajo vladne politike v zvezi s posojanjem, zlasti za fotonapetostni sektor, in delujejo na enak način kot državne banke, za katere je bilo v uvodni izjavi (168) ugotovljeno, da so javni organi. Zato se sklene, da kitajska vlada zasebnim bankam zaupa naloge in jim ukazuje, da opravljajo funkcije, ki so običajno v pristojnosti vlade, v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne uredbe.
(180)
Poleg tega navedeni dokazi kažejo, da tudi če se ne bi štelo, da so državne banke javni organi, bi se vseeno štelo, da jim kitajska vlada zaupa naloge ali jim ukazuje opravljanje funkcij, ki so običajno v pristojnosti vlade, v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne uredbe.
(d) Izkrivljanje kitajskega finančnega trga
(181)
Iz informacij, ki so se zbirale ves čas te preiskave, je mogoče sklepati, da delež državnih bank znaša več kot dve tretjini kitajskega trga. Pet največjih državnih poslovnih bank (Kmetijska banka, Banka Kitajske, Konstrukcijska banka Kitajske, Komunikacijska banka ter Industrijska in poslovna banka) predstavlja več kot polovico kitajskega bančnega sektorja (65). Poleg tega sta Kitajska razvojna banka in Kitajska izvozno-uvozna banka v celoti v državni lasti. Teh sedem bank je odobrilo veliko večino posojil osmim vzorčenim proizvajalcem izvoznikom v zadevi v zvezi s solarnimi paneli. To razširjeno državno lastništvo skupaj z izkrivljanjem kitajskega finančnega trga in kitajsko vladno politiko, ki narekuje usmerjanje poceni denarja v izbrane industrije, ogroža enake konkurenčne pogoje v mednarodni trgovini in kitajskim proizvajalcem daje nepravično prednost.
(182)
Banke v LRK niso popolnoma svobodne pri odločanju o posojilnih pogojih. Obrestne mere morajo ohraniti v mejah, ki jih je določila Ljudska banka Kitajske. Te omejitve skupaj z zgornjimi mejami, določenimi za obrestne mere za vloge, ustvarjajo razmere, v katerih so banke zagotovile dostop do poceni kapitala (zaradi reguliranja obrestnih mer za vloge) in ga lahko izbranim industrijam posodijo po ugodnih obrestnih merah.
(183)
Za banke veljajo tudi pravna pravila, v skladu s katerimi morajo med drugim poslovanje s posojili prilagoditi potrebam nacionalnega gospodarstva (66), zagotoviti kreditno podporo za spodbujane projekte (67) ali dati prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo (68). Banke so zavezane upoštevati ta pravila.
(184)
Glede na nedavne ugotovitve je bil nekaterim velikim poslovnim bankam v LRK odobren dostop do državnih deviznih rezerv (69). To je občutno zmanjšalo njihove stroške kapitala, ta „poceni denar“ pa se uporablja za posojila v USD in EUR izbranim podjetjem in projektom v skladu s politiko spodbujanja naložb po svetu (t. i. politika „go out“). Zato lahko ponudijo pogoje, ki jim običajne poslovne banke ne morejo konkurirati.
(185)
Drugo veliko izkrivljanje v financiranju fotonapetostne industrije je poseben privilegiran položaj Kitajske razvojne banke („KRB“), ki je glavni posojilodajalec tej industriji ter je zagotovila velik delež posojil in kreditnih linij vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. KRB se skoraj v celoti financira s prodajo obveznic in ne z vlogami ter je drugi največji izdajatelj obveznic v državi, takoj za ministrstvom za finance. Prek tega posebnega mehanizma se lahko KRB ugodno financira in zato lahko izbranim industrijam omogoča posojila po ugodnejših pogojih (70).
3.4.1.1. Preferenčna posojila
(a) Uvod
(186)
Pritožnik je trdil, da kitajska vlada subvencionira kitajsko fotonapetostno industrijo prek preferenčnih posojil in usmerjenih kreditov.
(b) Pravna podlaga
(187)
Naslednje pravne določbe urejajo preferenčna posojila na Kitajskem: Zakon LRK o komercialnih bankah, Splošna pravila o posojilih (ki jih izvaja Ljudska banka Kitajske) in Sklep št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture.
(c) Ugotovitve preiskave
(188)
Ob upoštevanju vseh dokazov se sklene, da veliko večino posojil vzorčenim skupinam proizvajalcev izvoznikov zagotavljajo državne banke, za katere se je v uvodni izjavi (168) ugotovilo, da so javni organi, ker jim je zaupano pooblastilo vlade in opravljajo vladne funkcije. Obstajajo nadaljnji dokazi o tem, da te banke dejansko izvajajo pooblastilo vlade, saj, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (164), država (tj. Ljudska banka Kitajske) očitno posega v način, kako poslovne banke odločajo o obrestnih merah za posojila, ki jih odobrijo kitajskim družbam. V teh okoliščinah je mogoče posojilno prakso teh subjektov neposredno pripisati vladi. Dejstvo, da banke izvajajo vladno pooblastilo, potrjuje tudi način uporabe členov 7 in 15 Splošnih pravil o posojilih (ki jih izvaja Ljudska banka Kitajske), Sklepa št. 40 in člena 34 Zakona o komercialnih bankah v zvezi z uresničevanjem vladnih industrijskih politik. Obstaja tudi veliko posrednih dokazov, podprtih z nepristranskimi raziskavami in poročili, da so v kitajskem finančnem sistemu še vedno prisotni številni posegi vlade, kot je že pojasnjeno v uvodnih izjavah (172) in (178). Kitajska vlada nenazadnje tudi ni zagotovila informacij, ki bi omogočale boljše razumevanje povezave med državnimi bankami in vlado, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah (139) in (140). Zato je Komisija v primeru posojil, ki so jih odobrile državne poslovne banke v LRK, sklenila, da gre za finančni prispevek proizvajalcem fotonapetostnih izdelkov v obliki neposrednega prenosa sredstev vlade v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe. Poleg tega isti dokazi kažejo, da vlada državnim bankam (in zasebnim bankam) zaupa naloge ali jim ukazuje, kar pomeni, da gre za finančni prispevek v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne uredbe.
(189)
Ob upoštevanju analize iz uvodnih izjav od (169) do (178) je bilo ugotovljeno tudi, da kitajska vlada zasebnim bankam zaupa naloge in jim ukazuje, da zagotavljajo posojila proizvajalcem fotonapetostnih izdelkov, ter da gre za finančni prispevek v skladu s členom 3(1)(a)(i) in (iv) osnovne uredbe.
(190)
Ugodnost v smislu členov 3(2) in 6(b) osnovne uredbe obstaja v obsegu, v katerem se vladna posojila ali posojila zasebnih organov na podlagi zaupanja nalog ali ukazov vlade odobrijo pod pogoji, ugodnejšimi od tistih, ki bi jih prejemnik dejansko lahko pridobil na trgu. Nevladna posojila v LRK ne zagotavljajo ustrezne referenčne vrednosti, ker je bilo ugotovljeno, da zasebnim bankam zaupa naloge ali ukazuje kitajska vlada, zato je mogoče domnevati, da sledijo posojilni praksi državnih bank. Zato so bile referenčne vrednosti oblikovane po metodi, opisani v uvodnih izjavah od (198) do (200). Uporaba te referenčne vrednosti kaže, da so posojila fotonapetostnemu sektorju odobrena pod pogoji in okoliščinami, ugodnejšimi od tržnih.
(191)
Fotonapetostna industrija je uvrščena v kategorijo spodbujanih industrij v skladu s Sklepom št. 40. Sklep št. 40 je odredba državnega sveta, ki je najvišji upravni organ v LRK, ter je zato pravno zavezujoč za druge javne organe in gospodarske subjekte. Sklep industrijske sektorje uvršča med „spodbujane, omejene in izključene projekte“. Ta akt je smernica za industrijsko politiko, ki skupaj s kataloškim seznamom kaže, da kitajska vlada vzdržuje politiko spodbujanja in podpiranja skupin družb ali industrij, kot je fotonapetostna industrija/industrija novih virov energije, ki jih kataloški seznam uvršča med „spodbujane industrije“. Glede števila panog, navedenih kot „spodbujane“, je treba omeniti, da je to samo del kitajskega gospodarstva. Poleg tega imajo v teh spodbujanih sektorjih samo nekatere dejavnosti status „spodbujanih“ dejavnosti. Člen 17 Sklepa št. 40 določa tudi, da so „spodbujani investicijski projekti“ upravičeni do posebnih ugodnosti in spodbud, med drugim finančne podpore. Po drugi strani Sklep št. 40 v zvezi z „omejenimi in izključenimi projekti“ pooblašča državne organe, da neposredno posredujejo in urejajo trg. Pravzaprav člena 18 in 19 določata, da ustrezni organi finančnim institucijam preprečijo odobritev posojil takim „omejenim in izključenim projektom“. Iz navedenega je jasno, da Sklep št. 40 določa obvezujoče predpise za vse gospodarske institucije v obliki usmeritev glede spodbujanja in podpore spodbujanih industrij, med katerimi je tudi fotonapetostna industrija.
(192)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (172), se omejenemu številu industrij, med katerimi je tudi fotonapetostna industrija, po ukazu kitajske vlade namenjajo preferenčna posojila. Ob upoštevanju vsega navedenega je jasno, da organi finančnim institucijam dovolijo zagotavljanje preferenčnih posojil zgolj omejenemu številu industrij/družb, ki delujejo v skladu z ustreznimi politikami kitajske vlade. Na podlagi vseh pridobljenih dokazov in zaradi nesodelovanja kitajske vlade v tej zadevi je bilo sklenjeno, da subvencije v obliki preferenčnih posojil niso splošno razpoložljive in so zato specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega zainteresirane strani niso predložile nobenih dokazov o tem, da subvencija temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(d) Sklep
(193)
Preiskava je pokazala, da so vsi vzorčeni proizvajalci izvozniki imeli ugodnosti od preferenčnih posojil v obdobju preiskave.
(194)
Ob upoštevanju navedenega je treba financiranje fotonapetostne industrije obravnavati kot subvencijo.
(195)
Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(196)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. V skladu s členom 6(b) osnovne uredbe se kot ugodnost za prejemnike šteje razlika med zneskom, ki ga družba plača na vladno posojilo, in zneskom, ki bi ga družba plačala za primerljivo komercialno posojilo, ki bi ga pridobila na trgu.
(197)
Kot je bilo pojasnjeno (uvodna izjava (190)), posojila, ki jih zagotavljajo kitajske banke, odražajo znatno poseganje vlade v bančni sektor in ne odražajo obrestnih mer delujočega trga, zato je bila ustrezna referenčna vrednost oblikovana po metodah, opisanih v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija, da bi določila ustrezno referenčno obrestno mero, zaradi nesodelovanja kitajske vlade uporabila razpoložljiva dejstva.
(198)
Pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti za posojila, izražena v CNY, se zdi smiselno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da odražajo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je tekoče finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu ter kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se ne upošteva kreditna sposobnost kitajskih izvoznikov po nominalni vrednosti, ampak se doda pribitek, ki odraža potencialni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.
(199)
Enako velja za posojila, izražena v tujih valutah. Za referenčno vrednost so bile uporabljene podjetniške obveznice z bonitetno oceno BB, izražene v ustreznih valutah in izdane v OP.
(200)
Glede na navedeno, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od (138) do (140), je Komisija od kitajske vlade in sodelujočih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, da predložijo informacije o posojilnih politikah kitajskih bank in načinu odobritve posojil proizvajalcem izvoznikom. Kljub večkratnim zahtevam teh informacij ni pridobila. Glede na nesodelovanje in vsa razpoložljiva dejstva ter v skladu z določbami člena 28(6) osnovne uredbe se zdi primerno upoštevati, da bi vsa podjetja na Kitajskem dobila samo obveznice najvišje ocene „stopnja nevlaganja“ (BB pri Bloombergu), in uporabiti ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, za običajno obrestno mero Ljudske banke Kitajske. Ugodnosti za proizvajalce izvoznike so bile izračunane z upoštevanjem razlike v obrestnih merah, izražene v odstotku, pomnožene z neporavnanim zneskom posojila, tj. obresti, ki niso bile poravnane v OP. Ta znesek je bil nato prištet skupnemu prometu sodelujočih proizvajalcev izvoznikov.
(201)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Preferenčne posojilne politike
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd., LRK, in povezane družbe
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,25 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd. in povezane družbe
0,85 %
3.4.1.2. Zagotavljanje kreditnih linij
(a) Uvod
(202)
Pritožnik je trdil, da so kitajske banke podaljšale nesorazmerne kreditne linije kitajskim izvoznikom zadevnega izdelka. Preiskava je potrdila, da so vse preiskovane družbe od kitajskih bank dejansko prejele velike kreditne linije, ki so bile v večini primerov brezplačne ali je bilo zanje treba plačati zelo majhne pristojbine. V normalnih tržnih razmerah so take kreditne linije predmet znatnega stroška rezervacije sredstev posojila in upravnih pristojbin, s katerimi banke krijejo stroške in tveganja.
(b) Ugotovitve preiskave
(203)
Poročilo odbora ES - letala je potrdilo, da take kreditne linije poleg učinkov posameznih posojil lahko pomenijo neposredne prenose sredstev v skladu s členom 3(1)(a)(i) osnovne uredbe in s tem finančne prispevke. Odbor je ugotovil, da potencialni prenos sredstev izhaja iz samega obstoja obveznosti, da se opravi neposreden prenos sredstev. Odbor je ugotovil tudi, da kreditna linija lahko sama po sebi pomeni ugodnost za podjetje prejemnika in je tako lahko pomenila prenos sredstev ločeno od kakršnih koli neposrednih prenosov sredstev v obliki posameznih posojil (71).
(204)
Kreditne linije so vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotovile iste banke, ki so zagotovile opisana preferenčna posojila. Kot je bilo že ugotovljeno, so te banke javni organi (uvodne izjave od (158) do (166)) ali jim kitajska vlada zaupa naloge ali ukazuje, da izvajajo preferenčno financiranje fotonapetostne industrije (uvodne izjave od (169) do (178)).
(205)
Kot je bilo pojasnjeno (uvodne izjave od (158) do (185)), kitajski trg izkrivljajo zakoni in prakse državnih bank, ugotovljeno pa je bilo tudi, da so bile kreditne linije v večini primerov zagotovljene brezplačno ali je bilo zanje treba plačati zelo majhne pristojbine. V normalnih tržnih razmerah so take kreditne linije predmet znatnega stroška rezervacije sredstev posojila in upravnih pristojbin, s katerimi banke krijejo stroške in tveganja.
(206)
Znesek ugodnosti so pristojbine, ki običajno spremljajo podaljšane poslovne kreditne linije za družbe, od katerih so bili vzorčeni proizvajalci izvozniki v večini primerov oproščeni. Komisija je uporabila pristojbine za podaljšano kreditno linijo, ki jo je enemu od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zagotovila tuja poslovna banka.
(207)
Fotonapetostna industrija glede na Sklep št. 40 sodi v spodbujano kategorijo. Navedeni sklep je odredba državnega sveta, ki je najvišji upravni organ v LRK, ter je zato pravno zavezujoč za druge javne organe in gospodarske subjekte. Sklep industrijske sektorje uvršča med „spodbujane, omejene in izključene projekte“. Ta akt je smernica za industrijsko politiko, ki skupaj s kataloškim seznamom kaže, da kitajska vlada vzdržuje politiko spodbujanja in podpiranja skupin družb ali panog, kot je fotonapetostna industrija/industrija novih virov energije, ki jih kataloški seznam uvršča med „spodbujane industrije“. Glede števila panog, navedenih kot „spodbujane“, je treba omeniti, da je to samo del kitajskega gospodarstva. Poleg tega imajo v teh spodbujanih sektorjih samo nekatere dejavnosti status „spodbujanih“ dejavnosti. Člen 17 Sklepa št. 40 določa tudi, da so „spodbujani investicijski projekti“ upravičeni do posebnih ugodnosti in spodbud, med drugim finančne podpore. Po drugi strani Sklep št. 40 v zvezi z „omejenimi in izključenimi projekti“ pooblašča državne organe, da neposredno posredujejo in urejajo trg. Pravzaprav člena 18 in 19 določata, da ustrezni organi finančnim institucijam preprečijo odobritev posojil takim „omejenim in izključenim projektom“. Iz navedenega je jasno, da Sklep št. 40 določa obvezujoče predpise za vse gospodarske institucije v obliki usmeritev glede spodbujanja in podpore spodbujanih industrij, med katerimi je tudi fotonapetostna industrija.
(208)
Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah (172) in (192), kitajska vlada usmerja odobritev preferenčnih posojil, pri katerih je bistven del zagotavljanje kreditnih linij omejenemu številu panog. Fotonapetostna industrija sodi v to skupino panog in uživa ugodnosti diskriminatornih preferenčnih posojil.
(209)
Ob upoštevanju vsega navedenega je jasno, da organi finančnim institucijam dovolijo zagotavljanje preferenčnih kreditnih linij samo omejenemu številu industrij/družb, ki ravnajo v skladu z ustreznimi politikami kitajske vlade. Na podlagi vseh pridobljenih dokazov in zaradi nesodelovanja kitajske vlade v tej zadevi je bilo sklenjeno, da subvencije v obliki nesorazmernih kreditnih linij niso splošno razpoložljive in so zato specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega zainteresirane strani niso predložile nobenih dokazov o tem, da subvencioniranje temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(c) Sklep
(210)
Preiskava je pokazala, da so vse skupine vzorčenih proizvajalcev izvoznikov v obdobju preiskave uživale ugodnosti kreditnih linij, zagotovljenih brezplačno ali po obrestnih merah, ugodnejših od tržnih.
(211)
Zato je podaljšanje takih kreditnih linij za fotonapetostno industrijo treba obravnavati kot subvencijo.
(212)
Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
(d) Izračun zneska subvencije
(213)
Zagotavljanje kreditnih linij brezplačno ali po pristojbinah, ugodnejših od tržnih, se šteje za zagotavljanje finančnih storitev (člen 3(1)(a)(iii) osnovne uredbe) za manj kot ustrezno nadomestilo. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Zaradi izkrivljanja trga, opisanega v uvodnih izjavah od (158) do (185), ustreznosti nadomestila za finančne storitve (v tem primeru zagotavljanje kreditnih linij) ni bilo mogoče določiti glede na prevladujoče tržne pogoje v LRK. Zato se v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe ugodnost za prejemnike obravnava kot razlika med zneskom, ki ga družba plača za zagotavljanje kreditne linije s strani kitajskih bank, in zneskom, ki bi ga družba plačala za primerljivo poslovno kreditno linijo, ki se lahko pridobi na trgu. Kreditne linije bi se lahko štele tudi za potencialni prenos sredstev v skladu s členom 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
(214)
Eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je pridobil kreditno linijo od banke, katere sedež ni v finančni pristojnosti LRK, pri čemer je bila ta kreditna linija predmet znatnega stroška rezervacije sredstev posojila in upravnih pristojbin, kar je običajna praksa na svetovnih finančnih trgih. Čeprav je kreditno linijo odobrila kitajska podružnica zadevne banke, se šteje za razumen približek referenčni vrednosti. Zdelo se je primerno, da se pristojbine za to kreditno linijo uporabijo kot referenčna vrednost v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe.
(215)
Raven pristojbin, ki se uporablja kot referenčna vrednost, je bila sorazmerno uporabljena za vsako zadevno kreditno linijo, da se je pridobil znesek subvencije (brez vseh dejansko plačanih pristojbin). V primerih, ko je kreditna linija trajala več kot eno leto, je bil celoten znesek subvencije dodeljen za čas trajanja kreditne linije in ustrezen znesek pripisan OP.
(216)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Zagotavljanje kreditnih linij
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
1,09 %
Skupina JingAo in povezane družbe
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd. in povezane družbe
2,59 %
3.4.1.3. Subvencijski programi za izvozne kredite
(217)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.1.4. Izvozna jamstva in zavarovanja za zelene tehnologije
(a) Uvod
(218)
V pritožbi je navedeno, da družba China Export & Credit Insurance Corporation („Sinosure“) proizvajalcem zadevnega izdelka zagotavlja zavarovanje izvoznih kreditov po preferenčnih pogojih, med drugim prek programa, imenovanega „Green Express“. V skladu s pritožbo zavarovanje izvoznih kreditov Sinosure naj ne bi zadostovalo niti za kritje dolgoročnih operativnih stroškov in izgub tega programa.
(b) Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
(219)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah (104) in (105), je Komisija zahtevala informacije v vprašalniku, v pozivu k dopolnitvi in med preveritvenim obiskom kitajske vlade in Sinosure na kraju samem, ki jih slednji nista predložili.
(220)
Komisija je zahtevala institucionalni okvir in ustrezne dokumente, ki urejajo poslovanje Sinosure kot državnega uradnega zavarovatelja izvoznih kreditov. Kitajska vlada je predložila samo obvestilo, ki sta ga leta 2004 skupaj izdala ministrstvo za trgovino („MOFCOM“) in Sinosure, ni pa predložila številnih drugih pomembnih dokumentov, ki vključujejo na primer t. i. načrt 840, vključen v obvestilo državnega sveta z dne 27. maja 2009 (72).
(221)
Kar zadeva preverjanje izpolnjenega vprašalnika in Dodatka 1 v zvezi s Sinosure, Komisija številnih dokumentov ni mogla pridobiti in ni mogla preveriti številnih elementov, zahtevanih na kraju samem. Zlasti Sinosure ni predložila naslednjih informacij in dokazov, ki jih je zahtevala Komisija: (a) računovodskih izkazov za leto 2012, ki naj še ne bi bili na voljo na spletišču Sinosure; (b) ustrezne dokumentacije o zavarovanju izvoznih kreditov v zvezi z dvema vzorčenima sodelujočima izvoznikoma, vključno s pogodbami, oceno tveganja, korespondenco in dokazi o plačilih premij; (c) posebnih informacij o vodstvenih delavcih, ki jih imenuje državni svet; (d) dokazov o elementih in prednostih na seznamu v obvestilu iz leta 2004, ki sta ga skupaj izdala MOFCOM in Sinosure, vključno z odobritvijo omejitve, prožnostjo obrestne mere in popustom znotraj razpona spreminjanja premije; (e) dokazov o dolgoročnih operativnih stroških in dobičkih dejavnosti v zvezi z zavarovanjem izvoznih kreditov; (f) dokazov o oceni tržnega položaja v fotonapetostnem sektorju.
(222)
Komisija tudi ni mogla preveriti številnih elementov, vključenih v vprašalnik, v zvezi z delovanjem Sinosure, vključno zlasti z njenimi odgovori o oceni tveganja, dejanski določitvi premije in uporabi ter postopku odobritve, saj je Sinosure zavrnila razpravo o posebnih pogodbah z vzorčenimi sodelujočimi izvozniki. Sinosure tudi ni mogla pojasniti ali predložiti podpornih dokumentov za nekatere nedoslednosti v podatkih ali drugih elementih v svojem izpolnjenem vprašalniku ali odgovoru na poziv k dopolnitvi, ki jih je ugotovila Komisija.
(223)
Kitajska vlada in Sinosure sta poskušali to nesodelovanje med preveritvenim obiskom in v dopisu kitajske vlade z dne 3. junija 2013 upravičiti s pomisleki glede zaupnosti. V zvezi s tem je bilo v predpreveritvenem pismu in sledečih elektronskih dopisih jasno navedeno, da je Komisija zahtevala smiselno preverjanje ter da bi sprejela vse potrebne previdnostne ukrepe za zaščito zaupnih informacij, ki bi se predložile ali dale na voljo za pregled, v skladu s svojo pravno zavezanostjo k zaščiti teh informacij, ki jo določajo ustrezna stroga pravila EU. Dokumentov, ki jih je Sinosure poskusila predložiti precej po zaključku preveritvenega obiska in v zvezi s katerimi Komisiji ni omogočila ustreznega preverjanja, ni mogoče upoštevati, saj so bili pripravljeni posebej za preiskavo, pri čemer Komisija ni mogla preveriti izvornih dokumentov.
(224)
Zaradi nesodelovanja kitajske vlade in Sinosure Komisija ni mogla preveriti številnih elementov v zvezi z zavarovanji izvoznih kreditov, ki jih zagotavlja Sinosure za vzorčene sodelujoče proizvajalce izvoznike zadevnega izdelka. Zato nekatere ugotovitve Komisije temeljijo na razpoložljivih informacijah v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(c) Sinosure je javni organ
(225)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je Sinosure javni organ v smislu člena 2(b) osnovne uredbe in ustrezne sodne prakse STO (73), saj ima, izvaja ali pa ji je zaupano pooblastilo vlade. Zlasti kitajska vlada izvaja znaten nadzor nad Sinosure (74), Sinosure pa pri svojem opravljanju vladnih funkcij izvaja pooblastilo vlade.
(226)
Komisija ugotavlja, da je dejavnost zavarovanja izvoznih kreditov, ki jo izvaja Sinosure, sestavni del širšega finančnega sektorja, pri čemer je bilo ugotovljeno, da vladno poseganje neposredno vpliva na normalno delovanje finančnega trga v LRK in ga izkrivlja (glej uvodne izjave od (185) naprej).
(227)
Sinosure izvaja vladne funkcije v svoji vlogi edine uradne institucije za zavarovanje izvoznih kreditov v LRK. Zato je na trgu zavarovanj izvoznih kreditov v monopolnem položaju. Družba je potrdila, da ta trg ni odprt, čeprav obstaja nekaj mednarodnih konkurentov, ki posredno poslujejo v LRK.
(228)
Sinosure je v celoti v lasti države, ki nad njo izvaja tudi popolni finančni nadzor. Sinosure je državni samostojni podjetnik v 100-odstotni lasti državnega sveta. Delniški kapital v višini 4 milijarde CNY izhaja iz sklada tveganega kapitala zavarovanja izvoznih kreditov v skladu s proračunom državnih financ. Poleg tega je država leta 2011 dokapitalizirala 20 milijard CNY prek kitajske investicijske korporacije China Investment Corporation, ki je državni premoženjski sklad Kitajske (75). Statut navaja, da je za poslovanje družbe pristojno ministrstvo za finance, in določa, da mora družba ministrstvu za finance predložiti finančna in računovodska poročila ter fiskalno proračunsko poročilo, da jih slednje prouči in odobri.
(229)
V zvezi z vladnim nadzorom Sinosure kot državni samostojni podjetnik nima upravnega odbora. Kar zadeva nadzorni odbor, vse nadzornike imenuje državni svet, nadzorniki pa svoje dolžnosti izvajajo v skladu z „vmesno določbo o nadzornem odboru v pomembni državni finančni instituciji“. Upravo družbe Sinosure prav tako imenuje vlada. Iz letnega poročila družbe za leto 2011 („LP 2011“) je razvidno, da je predsednik sekretar odbora stranke in da je večina članov uprave tudi članov odbora stranke. Ker Sinosure ni želela predložiti dodatnih informacij o vodstvu družbe, je mogoče sklepati, da je to neposreden izraz vlade, ki neposredno imenuje člane nadzornega odbora in uprave. Na podlagi tega kitajska vlada znatno nadzoruje Sinosure.
(230)
Izvajanje vladnih funkcij in politik s strani Sinosure se kaže tako jasno in izrecno, da je mogoče sklepati, da je Sinosure neposreden izraz vlade same. Letno poročilo Sinosure za leto 2011 vsebuje več izjav v zvezi s tem, in sicer: Sinosure je „proaktivno izvajala politično funkcijo izvozne agencije … in dosegla dober začetni rezultat v prvem letu trajanja obdobja 12. ‚petletnega načrta‘“ (LP 2011, str. 4); „uresničevanje korporativne reforme je okrepilo politično funkcijo Sinosure kot izvozne agencije. Na konferenci o gospodarstvu v okviru centralnega odbora Kitajske komunistične partije je bil poudarek na taki funkciji in podane so bile jasne zahteve o zavarovanju kreditov, s čimer se je začrtala naša pot rasti“ (LP 2011, str. 5); „Leta 2011 je Sinosure izvajala strategije, sklepe in dogovore centralnega komiteja Komunistične partije Kitajske in državnega sveta, pa tudi državne politike o diplomaciji, zunanji trgovini, industriji in financah, v največjem možnem obsegu je izvajala svojo politično funkcijo in dosegla hitro rast“ (LP 2011, str. 11); „Sinosure je v celoti izvrševala državno politiko ‚posebnega dogovora za zavarovanje izvoznega financiranja za veliko celostno opremo‘ in izpolnila zaveze, ki jih je določila država“ (LP 2011, str. 11).
(231)
Institucionalni okvir in drugi dokumenti, ki jih je izdala kitajska vlada, v skladu s katerimi deluje Sinosure, so dodatni dokaz, da ima slednja funkcijo javnega organa in da je pooblaščena za izvajanje vladne politike. Obvestilo o izvajanju strategije spodbujanja trgovine prek znanosti in tehnologije z uporabo zavarovanja izvoznih kreditov (Shang Ji Fa [2004] št. 368 z dne 26. julija 2004) sta leta 2004 skupaj izdala MOFCOM in Sinosure in še vedno ureja dejavnosti družbe Sinosure. Med cilji tega obvestila je spodbujanje izvoza visokotehnoloških izdelkov, izdelkov z novo tehnologijo in izdelkov z visoko dodano vrednostjo, in sicer z nadaljnjo uporabo zavarovanja izvoznih kreditov. Obvestilo družbi Sinosure izrecno nalaga, naj podpira ključne izvozne industrije, določene v imeniku kitajskih visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo iz leta 2006. Navedeni imenik „solarne celice in module“ uvršča med upravičene izdelke, zato se lahko šteje, da jih Sinosure neposredno podpira. V obvestilu so navedene naslednje prednosti: „zeleni prehod“, ki je posebna podpora za izdelke, zajete v katalogu, za katero je potrebna odobritev v petih dneh, če so izpolnjeni pogoji za zavarovanje, in odobritev omejitve za zavarovanje s prednostjo, pospešena obravnava zahtevka v treh mesecih od prejema dokumentov, ter prožnost obrestne mere, ki sestoji iz najvišjega popusta za stopnjo premije znotraj razpona spreminjanja Sinosure. Obvestilo predvideva tudi, da regionalni in lokalni poslovni organi sprejmejo dodatne ukrepe za podporo izdelkov, zajetih na seznamu. V skladu z obvestilom mora Sinosure prilagoditi model zavarovanja na podlagi nacionalne industrijske politike in značilnosti izvoza visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo ter zagotoviti podporo za industrije inovacij ter raziskav in razvoja, ki jih posebej podpira država.
(232)
Komisija je seznanjena z drugimi dokumenti, ki dokazujejo, da Sinosure neposredno izvaja vladne politike, ki med drugim zagotavljajo ugodnosti proizvajalcem izvoznikom. Tako imenovani načrt 840 je opisan v obvestilu državnega sveta z dne 27. maja 2009 (76). To ime se nanaša na uporabo 84 milijard USD kot izvoznega zavarovanja in je eden od šestih ukrepov, ki jih je začel državni svet leta 2009 za stabilizacijo izvoznega povpraševanja zaradi svetovne krize in posledično povečanega povpraševanja po zavarovanju izvoznih kreditov. Navedenih šest ukrepov vključuje predvsem izboljšano kritje zavarovanja izvoznih kreditov, zagotavljanje kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov v znesku 84 milijard USD leta 2009 in znižanje stopnje premije. Sinosure je kot edina politična institucija za sklepanje zavarovanj izvoznih kreditov navedena kot izvajalec načrta. V zvezi z zmanjšanjem zavarovalne premije je morala Sinosure zagotoviti, da se povprečna stopnja kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov zmanjša za 30 % na podlagi splošne povprečne stopnje leta 2008.
(233)
Tako imenovani načrt 421 je bil vključen v obvestilo o izdajah za izvajanje posebnih dogovorov za financiranje zavarovanj v zvezi z izvozom velike celostne opreme, ki sta ga skupaj izdala ministrstvo za trgovino in ministrstvo za finance dne 22. junija 2009. To je bil tudi pomemben ukrep v podporo kitajski politiki spodbujanja naložb po svetu v odziv na svetovno finančno krizo leta 2009 in je zagotovil sredstva za zavarovanje financiranja v višini 42,1 milijarde USD za podporo izvoza velike celostne opreme. Sinosure in nekatere druge finančne institucije naj bi upravljale in zagotavljale financiranje. Podjetja, zajeta v tem dokumentu, bi lahko imela ugodnosti od preferenčnih finančnih ukrepov, vključno z zavarovanjem izvoznih kreditov. Zaradi nesodelovanja kitajske vlade Komisija ni mogla zahtevati dodatnih podatkov o uporabi tega obvestila. Če ni dokazov o nasprotnem, Komisija upravičeno meni, da sta sedanja fotonapetostna oprema in fotonapetostni sektor prav tako zajeta v tem dokumentu.
(234)
Drugi dokumenti, ki prikazujejo vladno podporo zagotavljanju kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov, vključujejo dva dokumenta v zvezi z večjo finančno podporo za strateške nastajajoče industrije. Sklep državnega sveta o pospeševanju pridelave in razvoja strateških nastajajočih industrij, Guo Fa [2010] št. 32 z dne 18. 10. 2010, v odstavku 7(c) spodbuja finančne institucije k povečanju finančne podpore. Izvedbene smernice za razvoj strateških nastajajočih industrij, ki so jih skupaj izdala vsa odgovorna ministrstva (tj. Komisija za nacionalni razvoj in reforme, ministrstvo za trgovino, ministrstvo za znanost ter ministrstvo za industrijo in informacijsko tehnologijo, ministrstvo za varstvo okolja, ministrstvo za finance, državna davčna uprava, splošna carinska uprava, splošna uprava za nadzor kakovosti, urad za inšpekcijski nadzor intelektualne lastnine), Guo Fa [2011] št. 310 z dne 21. oktobra 2011, v odstavku (Xxvii) prav tako posebej navaja aktivno podporo v obliki med drugim zavarovanja izvoznih kreditov za strateške nastajajoče industrije. Te strateške nastajajoče industrije so osredotočene na izdelke, tehnologije in storitve za razvoj mednarodnega trga, letalsko in vesoljsko industrijo, proizvodnjo vrhunske opreme, veliko količino ali spodbujanje domače patentirane tehnologije in standardnih izvoznih izdelkov strateške nastajajoče industrije. Zato ob odsotnosti nasprotnih dokazov obstaja razlog za domnevo, da tudi zadevni izdelek in vzorčeni izvozniki izpolnjujejo pogoje za „strateške nastajajoče industrije“ in so upravičeni do ugodnosti, ki iz tega izhajajo.
(235)
Na podlagi navedenih elementov Komisija sklepa, da je družba Sinosure javni organ, saj ji je zaupano pooblastilo vlade za izvajanje državnih politik, je pod bistvenim nadzorom vlade in izvaja vladne funkcije.
(d) Pravna podlaga
(236)
Pravne podlage tega programa so naslednje: Obvestilo o izvajanju strategije spodbujanja trgovine prek znanosti in tehnologije z uporabo zavarovanja izvoznih kreditov (Shang Ji Fa[2004] št. 368), ki sta ga skupaj izdala MOFCOM in Sinosure; Izvozni seznam kitajskih visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo iz leta 2006; tako imenovani načrt 840, vključen v obvestilo državnega sveta z dne 27. maja 2009; tako imenovani načrt 421, vključen v Obvestilo o izdajah za izvajanje posebnih dogovorov za financiranje zavarovanj v zvezi z izvozom velike celostne opreme, ki sta ga skupaj izdala ministrstvo za trgovino in ministrstvo za finance dne 22. junija 2009; Obvestilo Sklep državnega sveta o pospeševanju pridelave in razvoja strateških nastajajočih industrij (Guo Fa [2010] št. 32 z dne 18. oktobra 2010), ki ga je izdal državni svet, in izvedbene smernice državnega sveta (Guo Fa [2011] št. 310 z dne 21. oktobra 2011).
(e) Ugotovitve preiskave
(237)
Ker je Sinosure javni organ, ki mu je zaupano pooblastilo vlade in izvršuje vladne zakone in načrte, zagotavljanje zavarovanja izvoznih kreditov proizvajalcem zadevnega izdelka pomeni finančni prispevek v obliki potencialnega neposrednega prenosa sredstev od vlade v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
(238)
Glede na to, da so lokalni organi znižali del premije, ki jo plačajo proizvajalci izvozniki, to pomeni tudi neposredni prenos sredstev v obliki nepovratnih sredstev v skladu s členom 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
(239)
Ugodnost v smislu členov 3(2) in 6(c) osnovne uredbe obstaja, kolikor Sinosure zagotavlja zavarovanje izvoznih kreditov po pogojih, ki so ugodnejši od tistih, ki bi jih prejemnik običajno dobil na trgu, ali kolikor zagotavlja zavarovanje, ki drugače sploh ne bi bilo na voljo na trgu. Dodatna ugodnost v smislu člena 3(2), ki jo prejme proizvajalec izvoznik, je gotovinsko znižanje dela zavarovalne premije, ki jo družbi Sinosure plačajo nekateri lokalni organi, kjer imajo sedež nekateri proizvajalci izvozniki.
(240)
Obvestilo iz leta 2004 vsebuje seznam vseh ugodnosti, ki jih zagotavlja Sinosure in/ali lokalni organi za podjetja, ki se uvrščajo v imenik iz leta 2006 in so usklajena z nacionalnimi politikami. Preiskava je pokazala, da pogodbe o zavarovanju, sklenjene med Sinosure in vzorčenimi proizvajalci izvozniki, ter odobritve znižanj dela premij s strani lokalnih organov v celoti izražajo te ugodnosti. Ravnanje v okviru programa „Green Express“ sestoji iz poenostavitve in hitrosti pri obravnavanju postopka za zagotavljanje kritja in poravnavo terjatev s hitro oceno izgube in posledično pospešitvijo plačila stranki.
(241)
Preiskava je pokazala tudi, da so ukrepi po finančni krizi v letu 2009, ki so podrobno navedeni v načrtu 840 in načrtu 421 ter pozneje v ukrepih iz leta 2011 v korist strateških nastajajočih industrij, zagotavljali znatne ugodnosti proizvajalcem izvoznikom. S temi ukrepi se je povečala razpoložljivost zavarovanja in dodatno zmanjšala premija, ki jo zaračuna Sinosure, kljub težkim gospodarskim razmeram in znatno povečanim tveganjem za Sinosure pri zagotavljanju zavarovanja, pri čemer so ti ukrepi v celoti izraženi v zavarovanju, ki ga zagotavlja Sinosure proizvajalcem izvoznikom. Preiskava je zlasti pokazala, da so pogoji in premija, zaračunana v zadevnih letih v OP, ostali skoraj enaki ali so se izboljšali kljub povečanju terjatev za privzete vrednosti, ki jih plača Sinosure, in znatno slabšemu stanju fotonapetostnega sektorja.
(242)
Glede obstoja ugodnosti je Komisija najprej proučila, v kolikšnem obsegu so premije družbe Sinosure krile stroške kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov. Sinosure je svoj argument osnovala na točki (j) Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih („SIU“) STO, ki zagotavljanje programov zavarovanja izvoznih kreditov po premijskih stopnjah, ki ne zadoščajo za kritje dolgoročnih stroškov poslovanja in izgub programov, uvršča med „prepovedane“ izvozne subvencije po členu 3(1)(a) tega sporazuma. V izpolnjenem vprašalniku se je Sinosure sklicevala le na dobičke in izgube, realizirane v zadnjih petih letih, ter sklepala, da zagotavljanje kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov proizvajalcem izvoznikom ni pomenilo subvencije v okviru Sporazuma SIU STO, ker je na splošno v tem obdobju ustvarila dobiček. Kot je bilo že pojasnjeno (glej uvodni izjavi (221) in (222)), je Komisija pozvala Sinosure, naj zagotovi določene informacije in dokaze v zvezi z dolgoročno donosnostjo njenih dejavnosti zavarovanja izvoznih kreditov, vključno z dohodkom od premij ter stroški poslovanja in izgubami programa, v skladu s Sporazumom SIU STO. Vendar Sinosure ni predložila dokumentov in dokazov, zahtevanih med preveritvenim obiskom, pri čemer je vztrajala pri podatkih splošne dobičkonosnosti, prikazanih v njenih revidiranih letnih poročilih.
(243)
Komisija ugotavlja, da ne bi mogla sklepati, da je Sinosure dosegla dolgoročen dobiček v svojem delu zavarovanj izvoznih kreditov, ki ustreza „programu“ iz točke (j), tudi če bi se preprosto zanesla na letna poročila družbe Sinosure, ne da bi preverila podatke in elemente v teh poročilih. Sinosure poleg zavarovanja izvoznih kreditov izvaja številne dejavnosti, pri čemer so številke in podatki v letnem poročilu konsolidirani podatki za vse te dejavnosti, natančne razčlenitve teh dejavnosti pa ni. Iz nekaterih letnih poročil (vendar ne iz najnovejšega) se zdi, da je kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov daleč najpomembnejša dejavnost za Sinosure, vendar natančni odstotki niso navedeni. Ker je Sinosure zavrnila, da bi le za to dejavnost predložila zahtevane informacije in dokaze, potrebne za izvedbo analize „programa“ iz točke (j) Priloge 1 Sporazuma SIU STO, mora Komisija svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dokazov v zapisniku.
(244)
Komisija že na začetku ugotavlja, da družba Sinosure v skladu s členom 11 svojega statuta posluje na pragu dobička. Povedano drugače, po statutu si Sinosure ne prizadeva čim bolj povečati svojega dobička, temveč si prizadeva zgolj za pokritje stroškov v skladu s svojo funkcijo edinega uradnega zavarovatelja izvoznih kreditov v LRK. Kot je bilo že pojasnjeno, so zapisi v spisu pokazali, da pravno in politično okolje, v katerem posluje Sinosure, zahteva, da družba izvršuje vladne politike in načrte ter tako izpolnjuje svoje pooblastilo v okviru javne politike. Med izbranimi panogami in družbami, ki jih izrecno podpira država, imajo proizvajalci izvozniki popoln dostop do zavarovanja izvoznih kreditov, ki jih zagotavlja Sinosure, po preferenčnih obrestnih merah, in to kljub posledicam svetovne krize leta 2009 ter kljub temu, da se fotonapetostni sektor sooča s krizo brez primere, vključno v OP. Zato Sinosure zagotavlja neomejeno razpoložljivost zavarovanj za fotonapetostni sektor, izjemno nizka zavarovalna premija, ki jo ponuja, pa ne odraža dejanskih tveganj, nastalih pri zavarovanju izvoza v tem sektorju. Na podlagi vseh teh zbranih elementov je bilo že mogoče sklepati, da ne gre izključiti dejstva, da premijske stopnje, ki jih zaračuna Sinosure, verjetno ne bodo zadostovale za pokritje njenih dolgoročnih dejavnosti, pri čemer se to pravzaprav zdi verjetno.
(245)
Zaradi nesodelovanja Sinosure je Komisija obravnavala še dodatne elemente, ki podpirajo ta sklep. Iz javno razpoložljivih dokazov je jasno razvidno, da Sinosure dejansko posluje v razmerah, ko ustvarja dolgoročne izgube iz poslovanja (77). Komisija je poleg tega proučila ustrezne številke v izkazu poslovnega izida iz letnih poročil Sinosure, ki zajemajo obdobje med letoma 2006 in 2011 ter ki jih je predložila Sinosure, da bi upravičila podatke o dobičkonosnosti, ki jih je navedla v svojem izpolnjenem vprašalniku. Te številke kažejo, da je Sinosure vključila znatne dolgoročne izgube iz poslovanja iz svojih kombiniranih zavarovalniških dejavnosti, ki izključujejo prihodek iz naložb in druge prihodke. Natančneje, za vsako posamezno leto v obdobju med letoma 2006 in 2011 (z edino izjemo leta 2010) so izplačane terjatve že (skoraj) enake neto premijam, ki jih je zaslužila Sinosure, ali pa jih (močno) presegajo. Če se tudi stroški poslovanja in odhodki iz provizij odštejejo od neto premij, je rezultat še večja izguba. Številke kažejo, da je kljub skromnemu dobičku leta 2010 v celotnem obdobju izguba iz zavarovalnega poslovanja precejšnja. Iz letnih poročil je razvidno, da k celotnemu prihodku Sinosure pomembno prispevajo prihodek iz naložb in drugi prihodki, ki niso pomembni za oceno uspešnosti njenega programa zavarovanja izvoznih kreditov.
Ker je kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov pretežni del poslovne dejavnosti Sinosure, se v odsotnosti nasprotnih dokazov sklene, da je Sinosure utrpela znatno dolgoročno izgubo iz svojega programa zavarovanja izvoznih kreditov. Glede na to, da Sinosure ustvarja izgube iz svojega programa zavarovanja izvoznih kreditov, se obstoj ugodnosti določi s primerjanjem premij, ki jih plačajo proizvajalci izvozniki, in tistih, ki so na voljo na trgu. Sinosure je edini uradni zavarovatelj izvoznih kreditov, torej v celoti nadzira domači trg. Ker v LRK ni bilo nobenih poslovnih referenčnih vrednosti za take instrumente in glede na to, da je finančni trg v LRK izkrivljen zaradi vladnega poseganja, je razumno uporabiti referenčno vrednost zunaj LRK, in sicer premije, ki se zaračunavajo v običajnih razmerah na trgu. Na podlagi tega in kot je opisano v spodnjem oddelku o izračunu zneska subvencije, so premije nižje od tržnih stopenj, s čimer je zagotovljena ugodnost.
(246)
Navedene subvencije so pogojene z izvajanjem izvoza v smislu člena 4(4)(a) osnovne uredbe, ker jih ni mogoče pridobiti brez izvažanja. Poleg tega so tudi specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop omejen na določena podjetja. Solarne celice in moduli so izrecno navedeni na seznamu visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo iz leta 2006, kar je pogoj za preferenčno obravnavo, določen v obvestilu iz leta 2004. Poleg tega je eden glavnih ciljev Sinosure izvajanje nacionalnih politik in načrtov, vključno z 12. petletnim načrtom za fotonapetostni sektor. Načrt 840 in načrt 421 poleg nekaterih drugih sektorjev, ki so izpostavljeni v teh načrtih (glej uvodni izjavi (232) in (233)), zagotavljata ugodnosti tudi za fotonapetostni sektor. Fotonapetostni sektor se tudi šteje za eno od spodbujanih panog v skladu s Sklepom št. 40 in drugimi dokumenti načrtovanja ter zakoni (glej uvodni izjavi (207) in (208)). Ta industrija se prav tako uvršča v kategorijo „strateških in nastajajočih industrij“, ki imajo številne ugodnosti v skladu z vladnimi politikami (glej uvodno izjavo (102)). Večina proizvajalcev izvoznikov ima tudi formalni status visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo, kar jim omogoča številne prednosti zaradi ugodnih vladnih politik.
(247)
Zato je očitno, da ugodnosti, ki jih odobri Sinosure ali lokalni organi za povračilo dela zavarovalne premije, niso na voljo vsem industrijskim sektorjem in vsem podjetjem, temveč so omejene samo na tiste sektorje in podjetja, ki so se posebej uskladila z ustreznimi vladnimi podpornimi politikami in njihovimi temeljnimi dokumenti. Komisija ugotavlja, da so ugodnosti, ki jih proizvajalcem zadevnega izdelka odobri Sinosure in/ali lokalni organi, specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega je subvencija glede na to, da ni nobenih dokazov, da bi temeljila na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe, specifična tudi v zvezi s tem.
(f) Sklep
(248)
Preiskava je pokazala, da je šest skupin vzorčenih proizvajalcev izvoznikov uživalo ugodnosti zavarovanja izvoznih kreditov, ki ga je zagotavljala Sinosure v obdobju preiskave.
(249)
Zagotavljanje zavarovanja izvoznih kreditov s strani Sinosure za fotonapetostno industrijo je treba obravnavati kot subvencijo, če so premije nižje od tržnih stopenj.
(250)
Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
(g) Izračun zneska subvencije
(251)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Izračun ugodnosti je podoben položaju, ki vključuje jamstva za posojila. V skladu s členom 6(c) osnovne uredbe se ugodnost za prejemnike obravnava kot razlika med zneskom premije, ki ga družba plača za kratkoročno zavarovanje, ki ga zagotovi Sinosure, in zneskom premije, ki bi ga družba plačala za primerljivo zavarovanje izvoznih kreditov, ki se lahko pridobi na trgu.
(252)
Ker je kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov, ki jih zagotavlja Sinosure, rezultat ciljev vladne politike in ker je Sinosure v monopolnem položaju na domačem trgu, saj ima funkcijo edine uradne agencije za izvozne kredite, je bila ustrezna tržna referenčna vrednost določena po metodi, opisani v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija zaradi nesodelovanja kitajske vlade in Sinosure uporabila razpoložljiva dejstva, da je določila ustrezno tržno premijo za zavarovanje za proizvajalce fotonapetostnih izdelkov.
(253)
Komisija meni, da so najprimernejša referenčna vrednost, za katero so informacije dostopne, premijske stopnje, ki jih uporablja izvozno-uvozna banka („banka Ex-Im“) Združenih držav Amerike. Glede na javno razpoložljive informacije (78) je banka Ex-Im uradna agencija za izvozne kredite zvezne vlade ZDA in se vzdržuje sama. Dejavnosti banke Ex-Im vključujejo zavarovanja izvoznih kreditov in druge dejavnosti, kot so jamstva za gibljiva sredstva in jamstva za posojila (financiranje kupca). Njena naloga je ustvarjati in podpirati delovna mesta s podporo izvoza ZDA mednarodnim kupcem. Banka Ex-Im deluje kot državna korporacija s strani kongresa Združenih držav Amerike. Torej obstajajo številne podobnosti z družbo Sinosure, banka se tako šteje za ustrezno referenčno institucijo.
(254)
Referenčna premija je bila izračunana s sklicevanjem na dejanske pristojbine, zaračunane za izvoz v države, ki so članice OECD, za politike celotnega obsega dejavnosti z 90-odstotno pokritostjo zavarovalne vsote in trajanjem 120 dni. Dejanska premija je sredinsko povprečje v petih različnih kategorijah tujih kupcev glede na njihovo solventnost in tveganje neplačila. To je najbližja razpoložljiva referenčna vrednost za izračun premije, ki bi jo morali proizvajalci zadevnega izdelka plačati na trgu.
(255)
Pri izračunu zneska ugodnosti so se uporabile informacije, ki jih je predložila kitajska vlada, in ta izračun se nanaša na višino zneskov, ki jih je zavarovala Sinosure, in premij, plačanih v OP za tako zavarovanje. Informacije, ki so jih zagotovile sodelujoče družbe za Sinosure, se niso uporabile, ker je bilo jasno, da je kitajska vlada predložila popolnejše podatke (vse družbe v izpolnjenem vprašalniku na primer niso poročale o svoji zavarovalni polici Sinosure ali je niso navedle med preverjanjem na kraju samem).
(256)
Glede plačila dela zavarovalne premije s strani lokalnih organov se ugodnost izračuna kot raven rabatov in nepovratnih sredstev za vzorčene družbe v celotnem OP.
(257)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Izvozne garancije in zavarovanja
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. Solar Group in povezane družbe
0,71 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
3.4.1.5. Ugodnosti, zagotovljene z omogočanjem dostopa off-shore holdinškim družbam, in odplačila posojila s strani države
(258)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.2. Programi nepovratnih sredstev
3.4.2.1. Sklad za raziskave in razvoj izvoznih izdelkov
(259)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.2.2. Subvencije za razvoj programov za znane blagovne znamke in najboljše kitajske blagovne znamke
(260)
Komisija je ugotovila, da so nekateri vzorčeni proizvajalci izvozniki te sheme izkoristili v OP. Vendar Komisija meni, da zaradi majhne količine prejetih ugodnosti in njihov zanemarljiv vpliv na stopnjo subvencije ni bilo treba analizirati možnosti uvedbe izravnalnih ukrepov za sheme.
3.4.2.3. Sredstva za širitev dejavnosti v provinci Guangdong
(261)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.2.4. Demonstracijski program Golden Sun
(a) Uvod
(262)
V pritožbi je bilo navedeno, da so proizvajalci zadevnega izdelka prejemali subvencije v okviru demonstracijskega programa Golden Sun („Golden Sun“), ki ga je kitajska vlada izvajala julija 2009. Vsebovala je dokaze prima facie, da so štirje od vzorčenih izvoznikov prejemali neposredne subvencije za zadevni izdelek v okviru tega programa. Poleg tega je bilo v njej navedeno, da je bil eden od vzorčenih izvoznikov izbran za dobavitelja zadevnega izdelka za 70 % celotne zmogljivosti, ki so jo leta 2011 namestili upravljavci projektov (tj. družbe, ki prodajajo električno energijo, proizvedeno s fotonapetostnimi sistemi). Pritožba je vsebovala tudi informacije, ki kažejo, da sredstva v okviru programa Golden Sun upravljavcem projektov niso bila dodeljena na pregleden in konkurenčen način.
(b) Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
(263)
Komisija je v vprašalniku, pozivu k dopolnitvi in med preveritvenim obiskom na kraju samem od kitajske vlade zahtevala informacije o programu Golden Sun, ki pa jih slednja ni predložila, kot je podrobneje navedeno v uvodnih izjavah (104) in (105).
(264)
Kitajska vlada je glede informacij, zahtevanih v vprašalniku in pozivu k dopolnitvi, vztrajno trdila, da ta program nepovratnih sredstev ni namenjen proizvajalcem zadevnega izdelka. Zato kitajska vlada z odgovorom „ni relevantno“ ni odgovorila na nekaj vprašanj glede programa in ugodnosti za proizvajalce zadevnega izdelka. Kitajska vlada tudi ni predložila vseh ustreznih zakonov, predpisov, upravnih navodil in drugih aktov, zahtevanih v vprašalniku, ter se je omejila le na predložitev glavne pravne podlage.
(265)
Komisija je ob začetku preverjanja programa Golden Sun kitajsko vlado pozvala, naj predloži vse priloge h glavni pravni podlagi, ki so bile že predložene, in jo vprašala, ali namerava predložiti dodatne uradne dokumente o programu. Kitajska vlada je predložila zahtevane priloge in odgovorila, da ne namerava predložiti kakršnih koli dodatnih dokumentov. Komisija je kitajski vladi nato pokazala proračunski dokument v zvezi z dejanskimi projekti, ki se financirajo, in ustrezne zneske, dodeljene v okviru tega programa, ki ga je izdalo Ministrstvo za finance („MF“), predložili pa so ga sodelujoči izvozniki (dokument MF št. 965 [2010] z dne 2. decembra 2010). Iz prilog k temu dokumentu je razvidno, da je eden od vzorčenih izvoznikov v okviru programa Golden Sun prejel znatna sredstva za svoje projekte in tudi kot dobavitelj upravičene opreme za več projektov, financiranih v okviru programa Golden Sun. Predstavniki MF, prisotni na preverjanju, so poznali pokazani dokument, Komisija pa je od njih zahtevala, naj predložijo vse podobne proračunske dokumente, ki jih je za leta izvajanja programa Golden Sun izdalo MF. Čeprav so se predstavniki MF načeloma strinjali glede predložitve teh dokumentov, jih Komisiji nikoli niso predložili.
(266)
Komisija je proračunske dokumente v zvezi s programom Golden Sun, ki jih je izdal lokalni oddelek za finance province in občine, predložil pa jih je eden od sodelujočih izvoznikov, pokazala tudi ministrstvu za trgovino ter od kitajske vlade zahtevala, naj predloži ustrezne podobne dokumente (tj. tiste, ki so jih izdale province ali občine) o programu. Kitajska vlada je odgovorila, da teh dokumentov nima, saj so zadevali province in/ali občine, ter jih tako ni mogla predložiti.
(267)
Kitajska vlada je v dopisu z dne 3. junija 2013 ponovila svoje stališče, da program Golden Sun ni namenjen proizvajalcem zadevnega izdelka, ter pojasnila, da so proizvajalci lahko izkoristili ta program, vendar le kot upravljavci elektrarn, ne pa kot proizvajalci solarnih panelov, saj lahko subvencije v okviru tega programa dobijo le upravljavci projektov. V tem dopisu je tudi navedeno, da je Komisija zahtevala le tri posebej navedene dokumente, ki jih je predložila kitajska vlada. To ne drži, saj je Komisija ob preveritvi zahtevala posebne proračunske dokumente, ki jih je izdalo MF (tudi izrecno navedeno v dopisu Komisije z dne 23. maja 2013) in lokalni oddelki, kjer so imeli sedež proizvajalci izvozniki (sklicevanje na posebne dokumente, ki so jih predložili proizvajalci izvozniki), za katere se je kitajska vlada odločila, da jih ne bo predložila.
(268)
Komisija je tudi zahtevala posebne informacije o izplačilih v okviru programa Golden Sun, ki jih je prejel en vzorčeni sodelujoči izvoznik, ko je ta izvoznik dobavil zadevni izdelek in je od vlade neposredno prejel premoženjsko korist. Kitajska vlada ponovno ni mogla pojasniti razmer in zagotoviti kakršnih koli podrobnosti med preveritvenim obiskom ter se je preprosto obrnila na pravnega svetovalca družbe, ki je domnevno navedel, da so bile razmere uradnikom Komisije pojasnjene med preveritvenim obiskom, vendar ni bilo povsem tako. Dodatne podrobnosti o razmerah so opisane v uvodnih izjavah od (276) do (278). Kot je podrobneje navedeno v uvodnih izjavah od (275) do (278), je preiskava pokazala, da so imeli vzorčeni sodelujoči proizvajalci res ugodnosti od nepovratnih sredstev v okviru programa Golden Sun, tudi posebej za dobavo zadevnega izdelka. Stališče kitajske vlade, da ta program ne zagotavlja ugodnosti za proizvodnjo zadevnega izdelka, so nesporno v nasprotju z dokazi in dejstvi, preverjenimi v okviru preiskave.
(269)
Komisija zaradi nesodelovanja kitajske vlade ni mogla preveriti več bistvenih vidikov programa Golden Sun in dejanskih ugodnosti, prenesenih na proizvajalce zadevnega izdelka. Poleg tega kitajska vlada tudi ni izpolnjevala obveznosti glede predložitve vseh zahtevanih ustreznih dokumentov, zlasti proračunskih dokumentov o odobritvah programa Golden Sun, ki jih je za leta izvajanja programa izdalo MF. Zato nekatere ugotovitve preiskave temeljijo na najboljših razpoložljivih evidentiranih dejstvih v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
(c) Pravna podlaga
(270)
Glavna pravna podlaga so Obvestilo o izvajanju demonstracijskega programa Golden Sun z dne 16. julija 2009 in priloženi dokument Začasni ukrepi finančne pomoči pri upravljanju sklada demonstracijskega programa Golden Sun, dokument CaiJian št. 397 [2009], ki so ga izdali Ministrstvo za finance, Ministrstvo za znanost in Nacionalni odbor za energetiko, Okrožnica o uspešnem izvajanju nalog demonstracijskega programa Golden Sun, dokument št. 718 [2009], Okrožnica o uspešnem izpolnjevanju demonstracijskega programa Golden Sun v letu 2010, dokument št. 622 [2010], Okrožnica o navodilih za financiranje subvencije indeksov proračuna za gradbene stroške demonstracijskega programa Golden Sun v letu 2010, dokument št. 965 [2010] z dne 2. decembra 2010, ki jo je izdalo ministrstvo za finance, Okrožnica v zvezi s porazdelitvijo proračunskih ciljev za davčno subvencijo, odobreno za programe Golden Sun v letu 2011, dokument JCJ št. 336 z dne 1. septembra 2011, ki jo je izdal Oddelek za finance province Hebei ter Okrožnica v zvezi s porazdelitvijo proračunskih ciljev za davčno subvencijo, odobreno za programe Golden Sun v letu 2011, dokument HCJ št. 135 z dne 8. novembra 2011, ki jo je izdal Občinski finančni urad province Hengshui.
(d) Ugotovitve preiskave
(271)
Program Golden Sun je bil vzpostavljen leta 2009 za spodbujanje tehnološkega napredka in uravnoteženega razvoja industrije porazdeljenih solarnih fotonapetostnih sistemov. Organi, ki so na osrednji ravni pristojni za program, so: ministrstvo za finance, ministrstvo za znanost in Nacionalni odbor za energetiko. V Obvestilu o izvajanju demonstracijskega programa Golden Sun so navedena številna merila za upravičenost do sredstev v okviru tega programa, vključno s tem, da: a) morajo biti družbe vključene v lokalni načrt izvajanja demonstracijskega projekta Golden Sun, b) vgrajena zmogljivost ne sme biti manjša od 300 kWh, c) obdobje gradnje ne presega enega leta, obdobje delovanja pa ni krajše od dvajsetih let, d) morajo skupna sredstva lastnikov fotonapetostnih projektov znašati vsaj 100 milijonov CNY, njihov kapital pa vsaj 30 % investicijskih stroškov ter e) se morajo proizvajalci integriranih sistemov in ključne opreme, ki se uporablja za projekte proizvodnje fotonapetostne energije, izbrati na podlagi postopkov za zbiranje ponudb. Upravičeni projekti lahko od vlade prejmejo do 50 % skupnih investicijskih stroškov, pri čemer se za lastnike projekta s sedežem v oddaljenih območjih brez vzpostavljenega električnega omrežja ta zgornja meja poviša na 70 %.
(272)
Kar zadeva postopek, morajo družbe, ki želijo prejeti finančno podporo v okviru programa, svoje vloge in dokazila vložiti pri ustreznem državnem organu. Oddelki za finance, tehnologijo in energetiko na ravni provinc, pristojni za organizacijo programa, predložijo skupno zbirno poročilo ministrstvu za finance, ministrstvu za znanost in Nacionalnemu odboru za energetiko, ki so odgovorni za pregledovanje projektov iz provinc v zvezi s tehničnimi programi, gradbenimi pogoji, financiranjem ter vsemi drugimi vidiki. Ministrstvo za finance dodeli finančna sredstva neposredno lastniku projekta, potem ko ga vlada dokončno odobri, ter hkrati ohrani zadevne odobritve in dokumente o izplačilu.
(273)
Upravljavci projektov v praksi vladi predložijo vloge za financiranje po sklenitvi pogodbe z enim ali več dobavitelji upravičene fotonapetostne opreme (tj. zadevnega izdelka). V skladu z veljavno zakonodajo so navedeni dobavitelji upravičene fotonapetostne opreme izbrani na podlagi postopkov za zbiranje ponudb. Vendar kitajska vlada ni pojasnila, kako uveljavlja svojo diskrecijsko pravico pri izbiri upravljavcev projektov za lokalne načrte izvajanja demonstracijskega projekta Golden Sun in kako ti upravljavci projektov izberejo dobavitelje upravičene fotonapetostne opreme. Kitajska vlada in zainteresirane strani niso pokazale, da je izbirni postopek odprt, pregleden in nediskriminatoren, saj niso predložile zadevne dokumentacije. Nič ne kaže, da je bila kupljena kakršna koli tuja fotonapetostna oprema. Velik del upravičene fotonapetostne opreme je zagotovil en vzorčen sodelujoči proizvajalec. Institucije na podlagi razpoložljivih dejstev zato ugotavljajo, da se je program Golden Sun uporabljal kot sredstvo za ustvarjanje umetnega povpraševanja po izdelkih izbranih kitajskih proizvajalcev zadevnega izdelka. Če vlada meni, da je projekt upravičen, naj bi mu dodelila sredstva.
(274)
S programom Golden Sun se dodeljuje subvencija v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne uredbe v obliki prenosa sredstev od kitajske vlade v obliki dodelitve nepovratnih sredstev proizvajalcem zadevnega izdelka.
(275)
S preiskavo se je zlasti ugotovilo, da je več vzorčenih sodelujočih proizvajalcev prejelo neposredna nepovratna sredstva v okviru programa Golden Sun za naprave z opremo za proizvodnjo sončne energije v njihovih prostorih. Ta nepovratna sredstva, izplačana vzorčenim sodelujočim proizvajalcem, nadomestijo del stroškov, ki bi jih proizvajalci drugače morali kriti, in so zato neposredno povezana z zadevnim izdelkom.
(276)
Poleg tega je preiskava pokazala, da so imeli vzorčeni sodelujoči proizvajalci tudi ugodnosti od financiranja v okviru tega programa za dobavo zadevnega izdelka nepovezanim upravljavcem projektov. Med preiskavo na kraju samem je bilo ugotovljeno zlasti, da je en vzorčen sodelujoči izvoznik prejel znatno pavšalno plačilo neposredno od kitajske vlade za vseh 40 projektov, financiranih v okviru programa Golden Sun, za katere je dobavljal zadevni izdelek. Vzorčeni sodelujoči proizvajalec izvoznik tega zneska ni navedel v svojem izpolnjenem vprašalniku. Iz okrožnice ministrstva za finance iz leta 2010 je razvidno, da je bil ta sodelujoči izvoznik izbran za dobavljanje zadevnega izdelka več nepovezanim upravljavcem projektov, ki sodijo v zasebni in javni sektor. Komisija je od kitajske vlade skušala pridobiti informacije glede tega neposrednega plačila vzorčenemu sodelujočemu izvozniku, ker člen 13 Obvestila o začasnih ukrepih za program Golden Sun za leto 2009 izrecno zahteva, da se nepovratna pomoč izplača neposredno upravljavcu projekta (in ne dobavitelju fotonapetostne opreme), kitajska vlada pa je pri preveritvi ta element izrecno potrdila. Kot je bilo že pojasnjeno, kitajska vlada med preveritvenim obiskom ni mogla pojasniti, zakaj je vzorčeni izvoznik prejel neposredna sredstva. Kitajska vlada je v dopisu z dne 3. junija 2013 omejila svoje pripombe na le enega od 40 projektov, pri čemer je preprosto navedla, da sta upravljavec projekta in vzorčeni sodelujoči proizvajalec izvoznik sklenila finančni dogovor, ker upravljavec ni imel dovolj finančnih sredstev, da bi plačal vzorčenemu proizvajalcu izvozniku, zato sta se strinjala, da se bo subvencija izplačala neposredno vzorčenemu sodelujočemu proizvajalcu izvozniku. Ker se je ta neutemeljena in zelo kratka obrazložitev med 40 projekti iz dokumenta MF nanašala le na en projekt, v katerega je bil vključen vzorčeni sodelujoči izvoznik, nikakor ne zadostuje za pojasnitev razmer.
(277)
Vzorčeni sodelujoči izvoznik je v svojem dopisu z dne 24. junija 2013 poskušal pojasniti, da tega posrednega plačila za 40 projektov ni navedel, ker pomeni „uporabniško“ subvencijo za upravljavca projekta in ne za dobavitelja. Ta izvoznik je potrdil, da je prejel neposredno pavšalno plačilo, povezano z dobavami pri 40 projektih iz okrožnice MF, pri čemer je dodal, da lahko vlada sredstva prenese neposredno dobavitelju, razlog za to pa je zagotovitev, da se nepovratna sredstva uporabljajo samo za dovoljene fotonapetostne sisteme in lažji nadzor. Vendar se je izvoznik v svojem odgovoru osredotočil na en projekt, za katerega so bili dokumenti zbrani na kraju samem, in prezrl vseh ostalih 39 projektov, za katere je neposredno prejel sredstva v okviru programa Golden Sun. Čeprav je izvoznik dokazal, da so bila sredstva za ta določen projekt knjižena kot terjatev in ne kot predplačilo državne podpore, ni predložil dokazov o dejanskem zaključku tega ali katerega koli drugega projekta, vključno o dejanski dobavi zadevnega izdelka, za katerega je prejel sredstva. Njegova razlaga tudi ni osvetlila neskladnosti državnih neposrednih plačil z zgoraj navedenemi ustreznimi izvedbenimi pravili, ki določajo, da kitajska vlada sredstva običajno prenese na upravljavca projekta in ne na dobavitelja opreme.
(278)
Po mnenju Komisije pojasnilo kitajske vlade glede finančnega dogovora med vzorčenim sodelujočim izvoznikom in upravljavcem projekta ni prepričljivo, ker se zdi nenavadno, da lahko dve zasebni stranki samostojno odločata o sklenitvi sporazuma, v katerega je vključeno delovanje vlade (tj. neposredno plačilo vlade dobavitelju v smislu člena 13 iz obvestila iz leta 2009), ne da bi bila tudi vlada pri tem vključena ali morda s tem celo seznanjena. Kitajska vlada ni zagotovila izčrpnejših dokazov in pripomb v zvezi s tem vidikom neposrednih plačil dobaviteljem in se je odločila, da svoj odgovor omeji na le en neimenovan projekt med 40 projekti, ki so jih izvedli vzorčeni sodelujoči izvozniki. Ta izvoznik prav tako ni pojasnil pripombe kitajske vlade o težkih finančnih razmerah upravljavca glede projekta, ki ga kitajska vlada ni podrobno opredelila. Poleg tega drugi viri in kitajska vlada ne potrjujejo izjav izvoznika v zvezi z možnostjo neposrednega plačila in osnovno utemeljitvijo.
(279)
Ob upoštevanju navedenih omejenih in nasprotujočih si pripomb, ki sta jih predložila kitajska vlada in vzorčeni sodelujoči izvoznik, je edina skupna točka in ugotovitev, ki jo je mogoče oblikovati, ta, da je bilo neposredno pavšalno plačilo kitajske vlade vzorčenemu sodelujočemu izvozniku potrebno za zagotovitev, da bo ta izvoznik prejel sredstva, saj je obstajalo tveganje neplačila, povezano s finančnimi težavami upravljavca projekta. Dejstvo ostaja, da vzorčeni sodelujoči izvoznik ni mogel pojasniti, kako je porabil pavšalno plačilo vlade, ali je bila fotonapetostna oprema na koncu zagotovljena upravljavcem projektov in kakšno ceno so plačali upravljavci projektov, če so jo sploh plačali. Zaradi pomanjkanja drugih dokazov, ki bi bili Komisiji na voljo v spisu ali v razumni meri kako drugače, se na podlagi člena 28 osnovne uredbe ugotavlja, da pavšalno plačilo za sodelujočega izvoznika pomeni neposredna nepovratna sredstva v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
(280)
Komisija nadalje ugotavlja, da neposredna sredstva, zagotovljena dobaviteljem zadevnega izdelka, bodisi kot upravljavcem projektov ali kot domnevnim dobaviteljem fotonapetostne opreme nepovezanim upravljavcem projektov, pomenijo ugodnost za te upravljavce ali dobavitelje v skladu s členom 3(2) osnovne uredbe. Financiranje v okviru programa Golden Sun proizvajalcem zadevnega izdelka, ki so upravljavci projektov, omogoča, da prihranijo stroške nameščanja opreme za proizvajanje sončne energije v njihovih prostorih. Proizvajalci zadevnega izdelka, ki dobavljajo fotonapetostno opremo nepovezanim upravljavcem projektov, pa sredstva, dodeljena v okviru programa Golden Sun, neposredno obdržijo, ne da bi morali dejansko zagotoviti opremo, in/ali jih ta sredstva ščitijo pred tveganjem neplačila nepovezanih upravljavcev projektov. V zadnjem primeru proizvajalci zadevnega izdelka dobijo plačilo, ki ga sicer ne bi dobili od nepovezanega upravljavca projekta.
(281)
Ta subvencijska shema je tudi specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, pri čemer se upošteva, da se z zakonodajo samo, v skladu s katero ta organ deluje, dostop do te sheme omejuje le na določene upravljavce projektov, ki izpolnjujejo več meril, navedenih v zakonodaji, splošneje pa le na upravljavce projektov iz sektorja sončne energije. Poleg tega, ker niti izbira dobavitelja fotonapetostne opreme niti izbira upravljavcev projektov ne temeljita na odprtem, preglednem in nediskriminatornem konkurenčnem postopku ter ker kitajska vlada izvaja neposredna plačila dobaviteljem fotonapetostne opreme, je shema specifična tudi zato, ker jo lahko dejansko koristijo samo določeni dobavitelji fotonapetostne opreme. Ta program ne izpolnjuje zahtev za nespecifičnost iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe, ker pogoji za upravičenost in dejanska merila za izbor družb, vključenih v lokalne načrte za izvajanje projekta, in končnih projektov, ki se izberejo na podlagi različnih tehničnih in finančnih vidikov, niso objektivni ter se ne uporabljajo samodejno.
(e) Sklep
(282)
Program Golden Sun je posebna subvencija v obliki nepovratnih sredstev. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da so imeli nekateri vzorčeni sodelujoči izvozniki ugodnosti od te subvencije.
(f) Izračun zneska subvencije
(283)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Demonstracijski program Golden Sun
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,05 %
3.4.3. Programi neposrednih davčnih oprostitev in znižanja davka
3.4.3.1. Program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami („PTN“)
(a) Uvod
(284)
Ta pritožba se nanaša na obstoj posebne zakonodaje iz leta 1991 za spodbujanje tujih naložb na Kitajskem prek Zakona o davku na dohodek podjetij s tujimi naložbami in tujih podjetij („Zakon o obdavčitvi PTN“). Med ugodnostmi za tako imenovana podjetja s tujimi naložbami („PTN“) obstaja program subvencioniranja imenovan „dve leti brez, tri leta polovica“, ki predvideva popolno neposredno davčno oprostitev za prvi dve leti dobičkonosnosti PTN in polovico ustrezne stopnje davka za naslednja tri leta.
(285)
Program dve leti brez, tri leta polovica v drugačni različici obstaja tudi za družbe, priznane kot nova in visokotehnološka podjetja, ki se nahajajo na določenih območjih. Ugodnosti v okviru te različice programa se lahko uporabljajo tudi po letu 2013. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da ima en sodelujoči izvoznik (Yingli Hainan) ugodnosti v okviru tega programa od leta 2011 s popolno oprostitvijo davka za leti 2011 in 2012 ter 50-odstotnim znižanjem davčne stopnje v naslednjih treh letih.
(286)
Komisija si je prizadevala preveriti ta program med preveritvenim obiskom s kitajsko vlado. Vendar kitajska vlada ni predložila informacij v zvezi s to drugo različico programa „dve leti brez, tri leta polovica“. V svojem dopisu z dne 3. junija 2013 je kitajska vlada trdila, da ta program ni bil domnevan v pritožbi in ni nadomestilo programa različice „dve leti brez, tri leta polovica“ za PTN, domnevanega v pritožbi, ki se uporablja brez geografskih omejitev. Komisija je seznanjena s temi obrazložitvami, ki jih je predložila kitajska vlada, in razume, da je ta davčni program formalno ločen od programa „dve leti brez, tri leta polovica“ za PTN. Vendar glede na to, da se njegove ugodnosti nadaljujejo po domnevnem izteku sheme PTN, da ima enako mehaniko, značilnosti in vpliv koristi kot program PTN in da je bil sporočen s strani enega od vzorčenih sodelujočih izvoznikov, meni, da je tesno povezan s programom PTN „dve leti brez, tri leta polovica“ in je zato nadaljevanje istega programa, zato bi bilo zanj treba uvesti izravnalne ukrepe. Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da člen 10(1) osnovne uredbe omogoča preiskavo katere koli „domnevne subvencije“, ki jo ugotovi pritožnik, in ne navaja nobenega „domnevnega subvencijskega programa“. Ker v tem primeru oba programa vsebujeta isto subvencijo, tj. opuščene prihodke od davka na dobiček pravnih oseb, ima Komisija pravico, da ju preišče kot eno samo subvencijo.
(b) Pravna podlaga
(287)
Pravna podlaga tega programa sta člen 8 Zakona o obdavčitvi PTN in člen 72 Izvedbenih pravil Zakona o davku na dohodek Ljudske republike Kitajske za podjetja s tujimi naložbami in tuja podjetja. Po navedbah kitajske vlade se je ta program končal 16. marca 2007 s sprejetjem Zakona na dohodek podjetij („Zakon EIT“) iz leta 2008 na petem zasedanju 10. vsekitajskega ljudskega kongresa Ljudske republike Kitajske, in sicer s členom 57 Zakona EIT, ki določa postopno odpravljanje njegovih ugodnosti do konca leta 2012.
(288)
Pravna podlaga posebnega programa „dve leti brez, tri leta polovica“ je Odlok št. 40 [2007], tj. Obvestilo Državnega sveta o izvajanju prehodnih preferenčnih politik o davku na dohodek za visokotehnološka podjetja, ustanovljenega v posebni ekonomski coni in novem okrožju Šanghaj Pudong, ki temelji na členu 57(3) Zakona LRK o davku na dohodek podjetij, skupaj z upravnimi ukrepi za določanje visokotehnoloških in novih tehnoloških podjetij.
(c) Ugotovitve preiskave
(289)
Davka na dohodek so oproščena le proizvodna podjetja s tujimi naložbami, katerih delovanje je načrtovano za obdobje najmanj deset let. Oprostitev se začne v letu, v katerem podjetje začne ustvarjati dobiček, in traja prvi dve leti, v nadaljnjih treh letih pa sledi petdesetodstotno znižanje veljavnih davčnih stopenj.
(290)
Za posebno različico sheme morajo imeti upravičena podjetja tudi priznan status novih in visokotehnoloških podjetij s posebno upravno certifikacijo, da gre za podjetja s temeljno intelektualno lastnino, ki lahko poleg tega izpolnijo pogoje, določene v členu 93 izvajalskih predpisov zakona EIT LRK.
(291)
Vsako podjetje, ki se namerava prijaviti za to shemo, mora državni davčni upravi predložiti letni obrazec za obračun davka na dohodek gospodarske družbe in dodatke ter računovodske izkaze. Te prakse se uporabljajo tudi za posebno različico sheme.
(292)
Kitajska vlada je trdila, da se ta program od začetka veljavnosti Zakona EIT leta 2008 postopoma opušča in da so njegove ugodnosti na voljo do konca leta 2012. Kitajska vlada je izjavila tudi, da program za subjekte, v katere se vlaga tuji kapital, ni bil nadomeščen z drugim in da so subjekti, v katere se vlaga tuji kapital, zdaj enako davčno obravnavani kot drugi zavezanci za plačilo davka od dohodka pravnih oseb. Komisija ugotavlja, da je ta davčni program omogočil ugodnosti v OP, saj je od tega v OP imelo ugodnosti več proizvajalcev fotonapetostnih izdelkov. Poleg tega ni mogoče izključiti, da so ugodnosti v okviru tega programa še vedno na voljo oziroma da je na voljo ali bo sprejet v prihodnosti podoben nadomestni program. Kot je bilo pojasnjeno, je preiskava pokazala, da obstajajo tudi druge različice programa „dve leti brez, tri leta polovica“, ki še naprej koristijo proizvajalcem solarnih panelov. Zato je ugotovljeno, da se za ta program še vedno lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
(293)
Posebno različico sheme je uporabljal en sodelujoči izvoznik, tj. Yingli Green Energy.
(d) Sklep
(294)
Ta program predstavlja subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in (2) osnovne uredbe v obliki opuščenega prihodka vlade, ki družbam prejemnicam prinese ugodnost.
(295)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejuje dostop do te sheme na samo določena podjetja, ki se uvrščajo med PTN in izpolnjujejo posebna merila, določena v ustrezni zakonodaji.
(296)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(297)
Različico sheme je treba v smislu člena 3(1)(a)(ii) in (2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.
(298)
Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na samo nekatere družbe in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je fotonapetostna industrija. Shema je specifična tudi v skladu s členom 4(3), ker je upravičenost omejena na določene regije.
(299)
V skladu z navedenim bi se za to različico lahko uvedli izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(300)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka po odštetju zneska, plačanega z znižano preferenčno stopnjo davka. Zneski, za katere veljajo izravnalni ukrepi, temeljijo na podatkih iz davčnih napovedi družb za leto 2011. Ker revidirane davčne napovedi za davčno leto 2012 niso bile na voljo pri nobenem od vzorčenih sodelujočih izvoznikov, so se upoštevali podatki za celo davčno leto 2011.
(301)
V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(302)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Program dve leti brez, tri leta polovica
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
1,03 %
3.4.3.2. Zmanjšanje davka na dohodek za izvozno usmerjena PTN
(303)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.3.3. Olajšave pri davku od dohodka za PTN na podlagi geografske lege
(304)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.3.4. Znižanje davkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem
(305)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.3.5. Davčna izravnava za raziskave in razvoj PTN
(a) Uvod
(306)
V pritožbi je bilo navedeno, da so družbe upravičene do preferenčne davčne politike za svoje dejavnosti raziskav in razvoja v obliki 150-odstotne davčne izravnave njihovih izdatkov, če so se ti povečali za 10 % ali več v primerjavi s prejšnjim letom.
(307)
Kitajska vlada je trdila, da je bila ta shema s sprejetjem Zakona EIT leta 2008 zaključena in da obdobje opuščanja ni bilo na voljo. Vendar je več vzorčenih sodelujočih izvoznikov sporočilo, da so imeli ugodnosti od podobnega programa v okviru Zakona EIT iz leta 2008, iz česar je razvidno, da je bil program izravnave preferenčnih stroškov za raziskave in razvoj za PTN leta 2008 nadomeščen s posebnim programom. Kitajska vlada v vprašalniku oziroma odgovoru na poziv k dopolnitvi ni zagotovila nadaljnjih informacij o 150-odstotni davčni izravnavi.
(b) Pravna podlaga
(308)
To shemo določajo člen 30(1) zakona o davku od dohodka podjetij, člen 95 Predpisov o izvajanju Zakona o davku od dohodka podjetij LRK („Izvajalski predpisi EIT“), Upravni ukrepi za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 172), člen 93 Izvedbene uredbe o davku od dohodka podjetij ter Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka od dohodka za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985).
(309)
Člen 95 navaja, da se dodeli dodatni 50-odstotni odbitek izdatkov za raziskave in razvoj, naveden v točki 1 člena 30, za te izdatke za visokotehnološke izdelke in izdelke z novo tehnologijo, tako da so predmet amortizacije na osnovi 150 % stroškov neopredmetenih sredstev.
(c) Ugotovitve preiskave
(310)
Kot je bilo opozorjeno, kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku in odgovoru na poziv k dopolnitvi o tej shemi ni predložila nobenih ustreznih informacij. Za to shemo so se že sprejeli izravnalni ukrepi v preiskavi v zvezi s premazanim finim papirjem (79) in preiskavi v zvezi z jeklom, prevlečenim z organskimi premazi (80). Ustrezne pravne določbe dejansko kažejo, da ta shema prinaša ugodnosti, omejene na podjetja, ki so uradno priznana kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo. Te družbe prav tako potrebujejo stroške za raziskave in razvoj za potrebe razvoja novih tehnologij, novih izdelkov in novih obrti. Upravičena podjetja lahko izravnajo dodatnih 50 % svojih stroškov za raziskave in razvoj v primeru s svojimi obveznostmi za davek na dohodek. Tudi za stroške v zvezi z neopredmetenimi sredstvi za raziskave in razvoj imajo upravičene družbe pravico do 150-odstotnega odbitka dejanskih stroškov, ki jih ustvarijo.
(311)
V preiskavi je bilo določeno, da morajo družbe, ki so deležne ugodnosti po tej shemi, vložiti svojo napoved za odmero davka od dohodkov in ustrezne priloge. Dejanski znesek ugodnosti je vključen v davčni napovedi in Prilogi V. Samo družbe, ki so pridobile uradno potrdilo, ki jih priznava kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, so upravičene do te sheme.
(d) Sklep
(312)
Ta shema je subvencija v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti, v smislu člena 3(1)(a)(ii) in (2) osnovne uredbe.
(313)
Ta subvencija je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj sama zakonodaja omejuje uporabo te sheme na samo nekatere družbe, ki so uradno priznane kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter imajo stroške za raziskave in razvoj, ker razvijajo nove tehnologije, nove izdelke in nove obrti.
(314)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(315)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka, po odbitku zneska, plačanega z dodatnim 50-odstotnim odbitkom dejanskih stroškov za raziskave in razvoj za odobrene projekte. Zneski, za katere veljajo izravnalni ukrepi, temeljijo na podatkih iz davčnih napovedi družb za leto 2011. Ker revidirane davčne napovedi za davčno leto 2012 niso bile na voljo pri nobenem od vzorčenih sodelujočih izvoznikov, so se upoštevali podatki za celo davčno leto 2011.
(316)
V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(317)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Davčna izravnava za raziskave in razvoj
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,33 %
3.4.3.6. Vračila davkov za naložbe dobička PTN v izvozno usmerjena podjetja
(318)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.3.7. Preferenčni davčni programi za PTN, priznana kot podjetja na področju visoke in nove tehnologije
(319)
Preiskava je potrdila, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti na podlagi programa, saj so koristile ugodnosti novega programa, ki je nadomestil to preferenčno obravnavo. Podrobnosti so obravnavane v točki 3.4.4.8.
3.4.3.8. Znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih
(a) Uvod
(320)
Ta program podjetju, ki je priznano kot visokotehnološko podjetje ali podjetje z novo tehnologijo, omogoča ugodnost na podlagi 15-odstotne stopnje davka od dohodka, ki je nižja od običajne 25-odstotne stopnje. Za ta program je bilo v preiskavi v zvezi s premazanim finim papirjem in preiskavi v zvezi z jeklom, prevlečenim z organskimi premazi, sklenjeno, da se proti njemu lahko uvedejo izravnalni ukrepi, kar so sklenili tudi organi ZDA.
(b) Pravna podlaga
(321)
Pravna podlaga za ta program so člen 28(2) zakona o davku od dohodka podjetij, Upravni ukrepi za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 172), člen 93 Izvedbene uredbe o davku od dohodka podjetij ter Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka od dohodka za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985).
(c) Ugotovitve preiskave
(322)
Ta shema se uporablja za priznana visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki potrebujejo ključno podporo države. Ta podjetja imajo temeljne pravice neodvisne intelektualne lastnine in morajo izpolnjevati številne zahteve: (i) njihovi proizvajalci morajo biti vključeni v obseg izdelkov na visokotehnoloških področjih, za katere se uporablja ključna podpora države, (ii) skupni stroški za raziskave in razvoj morajo predstavljati določen delež skupnega prihodka od prodaje, (iii) prihodki od prodaje visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo morajo predstavljati določen delež skupnega prihodka od prodaje, (iv) osebje na področju raziskav in razvoja mora predstavljati določen delež celotnega osebja ter (v) izpolnjene morajo biti druge zahteve iz Upravnih ukrepov za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo iz leta 2008.
(323)
Družbe, deležne ugodnosti po tej shemi, morajo vložiti svojo napoved za odmero davka od dohodkov in ustrezne priloge. Dejanski znesek ugodnosti je vključen v davčni napovedi in Prilogi V.
(d) Sklep
(324)
V skladu z navedenim bi bilo treba shemo obravnavati kot subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in (2) osnovne uredbe, saj gre za finančni prispevek v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti. Ugodnost za prejemnika je enaka davčnemu prihranku, ki ga je prejemnik pridobil prek tega programa v skladu s členom 3(2) osnovne uredbe.
(325)
Ta subvencija je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je omejena na podjetja, ki prejmejo certifikat visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter izpolnjujejo vse zahteve upravnih ukrepov iz leta 2008. Poleg tega ni objektivnih meril za upravičenost do te sheme, ki bi jih oblikovala zakonodaja ali organ, ki odloča o dodelitvi, in upravičenost se ne dodeljuje samodejno na podlagi člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
(326)
V skladu z navedenim bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(327)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka po odštetju zneska, plačanega z znižano preferenčno stopnjo davka. Zneski, za katere veljajo izravnalni ukrepi, temeljijo na podatkih iz davčnih napovedi družb za leto 2011. Ker revidirane davčne napovedi za davčno leto 2012 niso bile na voljo pri nobenem od vzorčenih sodelujočih izvoznikov, so se upoštevali podatki za celo davčno leto 2011.
(328)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,35 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
3.4.3.9. Preferenčna politika glede davka na dohodek podjetij na severovzhodu države
(329)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.3.10. Davčni programi province Guangdong
(330)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.4. Programi za posredne davke in uvozne tarife:
3.4.4.1. Oprostitev plačila DDV in uvozna tarifna znižanja za uporabo uvožene opreme
(a) Uvod
(331)
Ta program zagotavlja oprostitev plačila DDV in uvoznih dajatev za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja za uvoz osnovnih delovnih sredstev, ki se uporabljajo v njihovi proizvodnji. Da bi se koristila ta oprostitev, oprema ne sme biti uvrščena na seznam neupravičene opreme in družba, ki zanjo zaprosi, mora pridobiti certifikat projekta, spodbujanega s strani države, ki ga izdajo kitajski organi ali agencija NDRC v skladu z ustrezno naložbeno, davčno in carinsko zakonodajo. V protisubvencijskih postopkih v zvezi s premazanim finim papirjem in jeklom, prevlečenim z organskimi premazi, so bili proti temu programu uvedeni izravnalni ukrepi.
(b) Pravna podlaga
(332)
Pravna podlaga tega programa so Okrožnica državnega sveta o prilagoditvi davčnih politik za uvoženo opremo, Guo Fa št. 37/1997, Obvestilo ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave o prilagoditvi določenih politik o preferenčnih uvoznih dajatvah, Objava ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave [2008] št. 43, Obvestilo agencije NDRC št. 316 2006 z dne 22. februarja 2006 o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih, financiranih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, in kataloški seznam uvoženih izdelkov, ki niso izvzeti iz plačila dajatve, za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja iz leta 2008.
(c) Ugotovitve preiskave
(333)
Za ta program se šteje, da zagotavlja finančne prispevke v obliki opuščenega prihodka kitajske vlade v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe, saj so podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, in druga upravičena domača podjetja oproščena plačila DDV in/ali tarif, ki bi sicer zapadle v plačilo. Zato ta program družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne uredbe. Program je specifičen v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejuje dostop do programa na podjetja, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom, in spadajo v kategorijo spodbujanih ali omejeno kategorijo B v skladu s katalogom za usmerjanje industrij za tuje naložbe in prenos tehnologije, ali podjetja, ki so v skladu s katalogom ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država spodbuja razvoj. Poleg tega ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep na podlagi člena 4(2)(b) osnovne uredbe, da je upravičenost samodejna.
(d) Izračun zneska subvencije
(334)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek oprostitev plačila DDV in dajatev za uvoženo opremo. Da bi se zagotovilo, da znesek, proti kateremu se lahko izvedejo izravnalni ukrepi, zajema le OP, se je prejeta ugodnost postopoma obračunavala v dobi uporabe opreme v skladu z običajnimi računovodskimi postopki družbe.
(335)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Oprostitev plačila DDV in uvozna tarifna znižanja za uporabo uvožene opreme
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,38 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
3.4.4.2. Vračilo DDV za PTN, ki kupijo opremo, proizvedeno na Kitajskem
(a) Uvod
(336)
Ta program določa oprostitev plačila DDV za nakup doma proizvedene opreme za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital. Oprostitev se lahko koristi le, če oprema ni na seznamu neupravičene opreme in če vrednost opreme ne preseže določene meje. V protisubvencijskih postopkih v zvezi s premazanim finim papirjem in jeklom, prevlečenim z organskimi premazi, so bili proti temu programu uvedeni izravnalni ukrepi.
(b) Pravna podlaga
(337)
Pravna podlaga so Začasni ukrepi za povračilo odmerjenega davka za nakupe doma proizvedene opreme za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, Poskusni ukrepi za znižanje davka za nakup opreme, ki je izdelana na Kitajskem, za projekte, v katere se vlaga tuji kapital, ter Obvestilo ministrstva za finance in državne davčne uprave o preklicu politike o znižanjih za nakup na domačem trgu proizvedene opreme s strani podjetij, v katera se vlaga tuji kapital.
(c) Ugotovitve preiskave
(338)
Kitajska vlada je v izpolnjenem protisubvencijskem vprašalniku trdila, da je bil ta program prekinjen 1. januarja 2009, in se sklicevala na Okrožnico ministrstva za finance in državne davčne uprave o prekinitvi politike o znižanjih za nakup na domačem trgu proizvedene opreme s strani podjetij, v katera se vlaga tuji kapital (CAISHUI [2008] št. 176). Vendar je preiskava pokazala, da je več vzorčenih proizvajalcev izvoznikov koristilo ugodnosti te sheme v obdobju preiskave. Zadevni vzorčeni izvozniki so predložili podrobne informacije o tej shemi, vključno s prejetim zneskom subvencije. Ob upoštevanju navedenega je bilo sklenjeno, da kitajska vlada ni predložila natančnih informacij o tem programu in da se ta še vedno izvaja, kot kaže položaj nekaterih proizvajalcev izvoznikov.
(339)
Ker kitajska vlada ni predložila zahtevanih informacij, se je Komisija oprla na informacije, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki.
(340)
Za ta program se šteje, da zagotavlja finančne prispevke v obliki opuščenega prihodka kitajske vlade v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe, saj so podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, oproščena plačila DDV, ki bi drugače zapadel v plačilo. Zato ta program družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne uredbe. Program je specifičen v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejuje dostop do programa na podjetja, v katera se vlaga tuji kapital in ki kupujejo na domačem trgu proizvedeno opremo ter spadajo v kategorijo spodbujanih ali omejeno kategorijo B kataloga industrij, v katere se vlaga tuji kapital, ter opremo, kupljeno na domačem trgu in navedeno v katalogu ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država spodbuja razvoj. Poleg tega Poskusni ukrepi za znižanje davka za nakup opreme, ki je izdelana na Kitajskem, za projekte, v katere se vlaga tuji kapital, ter obvestilo ministrstva za finance omejujejo ugodnost na podjetja, v katera se vlaga tuji kapital in spadajo v kategorijo spodbujanih v katalogu za usmerjanje industrij, v katere se vlaga tuji kapital, ali katalogu industrij v osrednji in zahodni regiji Kitajske, ki koristijo ugodnosti in v katere se vlaga tuji kapital. Poleg tega ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep na podlagi člena 4(2)(b) osnovne uredbe, da je upravičenost samodejna. Ta program je prav tako specifičen v skladu s členom 4(4)(b) osnovne uredbe, saj je pogojen z uporabo domačega blaga pred uvoženim.
(d) Izračun zneska subvencije
(341)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek oprostitev plačila DDV za nakup opreme, proizvedene na domačem trgu. Da bi se zagotovilo, da znesek, proti kateremu se lahko izvedejo izravnalni ukrepi, zajema le OP, se je prejeta ugodnost postopoma obračunavala v dobi uporabe opreme v skladu z običajno prakso industrije.
(342)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Vračilo DDV za PTN, ki kupijo opremo, proizvedeno na Kitajskem
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,05 %
3.4.4.3. Oprostitve plačila DDV in tarif za nakupe osnovnih sredstev v okviru programa za razvoj zunanje trgovine
(343)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.5. Zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
3.4.5.1. Zagotavljanje polisilicija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
(344)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.5.2. Zagotavljanje izdelkov in polizdelkov iz aluminija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
(345)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.5.3. Zagotavljanje stekla s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
(346)
S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
3.4.5.4. Zagotavljanje električne energije s strani vlade
(a) Uvod
(347)
Pritožnik je trdil, da so nekateri kitajski proizvajalci polisilicija koristili poceni električno energijo, zagotovljeno za manj kot ustrezno nadomestilo.
(b) Ugotovitve preiskave
(348)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je imelo veliko vzorčenih proizvajalcev izvoznikov v svoji skupini podjetij povezanega proizvajalca polisilicija. Ugotovljeno je bilo, da je ena od vzorčenih skupin proizvajalcev izvoznikov, tj. LDK Solar, redno prejemala znatne subvencije za pristojbine za električno energijo od finančnega urada gospodarske cone mesta Xin Yu. Kljub temu, da družba v tem primeru ni imela neposredne ugodnosti od cen električne energije, ki so nižje od cen na trgu, so precejšnja znižanja, ki jih je zagotovil finančni urad gospodarske cone Xin Yu, na koncu ustvarila položaj, v katerem je imela družba ugodnosti od zagotavljanja poceni električne energije, in so zato funkcionalno enakovredna zagotavljanju po cenah, ki so nižje od tržnih cen, s strani vlade. V vsakem primeru, tudi če se znižanja obravnavajo kot nepovratna sredstva, je ukrep tesno povezan s trditvijo pritožnika in spada v obseg preiskave. Dejansko je bil zadevni družbi v skupini LDK v OP povrnjen skoraj celoten znesek njenih pristojbin za električno energijo.
(349)
Skupina LDK Solar je prek svojega povezanega proizvajalca polisilicija prejela finančni prispevek v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe, ker mu je lokalna vlada zagotovila subvencionirane pristojbine za električno energijo, ali v smislu člena 3(1)(a)(i). To se šteje kot finančni prispevek vlade v obliki zagotavljanja blaga, ki ni splošna infrastruktura v smislu osnovne uredbe. Po drugi strani pa gre za neposreden prenos sredstev.
(350)
Skupina LDK Solar je prejela ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne uredbe glede na to, da ji je vlada zagotavljala električno energijo za manj kot ustrezno nadomestilo. Ugotovljeno je bilo, da se je zaradi subvencij za pristojbine za električno energijo za tega izvoznika dejansko uporabljala cena, ki je nižja od običajne cene. Neposredni prenos sredstev prinaša ugodnosti, ker gre za nepovratna sredstva, ki na trgu niso na voljo.
(351)
Subvencija v obliki zagotavljanja poceni električne energije prek znižanj za enega od vzorčenih proizvajalcev je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj so bile subvencije za pristojbine za električno energijo izplačane samo skupini LDK. Subvencija je tudi regionalno specifična, saj je omejena na določena podjetja v gospodarski coni Xin Yu. Ker LDK in kitajska vlada nista poročali o tej subvenciji, je bilo treba zgoraj navedene ugotovitve utemeljiti na razpoložljivih dejstvih.
(c) Izračun zneska subvencije
(352)
Znesek subvencije je bil enak znesku znižanj v OP.
(353)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Električna energija za manj kot ustrezno nadomestilo
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Skupina JingAo in povezane družbe
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
0,00 %
3.4.5.5. Zagotavljanje pravic do uporabe zemljišča za manj kot ustrezno nadomestilo
(a) Uvod
(354)
Pritožnik je trdil, da je kitajska vlada kitajskim proizvajalcem zadevnega izdelka zagotovila pravice do uporabe zemljišč za manj kot ustrezno nadomestilo glede na to, da nacionalne ali lokalne vlade v skladu s tržnimi načeli ne zagotavljajo takšnih pravic.
(355)
Kitajska vlada je trdila, da je trg zemljišč standardiziran in urejeno konkurenčen ter da je s pravicami do uporabe zemljišča v skladu z zakonom treba javno trgovati na trgu zemljišč. Kitajska vlada je tudi izjavila, da je treba industrijska in trgovinska zemljišča pridobiti prek nadomestila za uporabo na odprtem trgu, ki se pridobi na razpisih, dražbah in natečajih, ter da je končna cena „ne glede na število ponudb ali prvotno ceno reprezentativna za tržne cene, ki se določajo glede na ponudbo in povpraševanje na prostem trgu“. Kitajska vlada je trdila tudi, da prenos pravic do uporabe zemljišč ne sme vključevati omejitev pri objavi prenosa prek javnega razpisa, dražbe in ponudbe, ki bi lahko vplivale na pošteno konkurenco.
(356)
Kitajska vlada ni predložila nobenih podatkov v zvezi z dejanskimi cenami pravic do uporabe zemljišč in začetnimi cenami zemljišč, ki jih je določila vlada. Informacije, ki jih je zagotovila glede poslov s pravicami do uporabe zemljišč, so bile glede na zahteve v vprašalniku nepopolne. Ko je med preveritvenim obiskom popravljala svoj prvotni izpolnjeni vprašalnik, je potrdila tudi, da so bili nekateri sporočeni posli predmet razpisnih postopkov. Vendar ni predložila nobenih podrobnih podatkov o številu ponudb ter razliki med začetno in končno ceno, ki so bili zahtevani v vprašalniku.
(357)
Komisija je med preveritvenim obiskom od kitajske vlade zahtevala dokaze, ki bi podprli njeno trditev, da prenosi pravic do uporabe zemljišč na Kitajskem potekajo prek razpisov, ponudb ali dražb. Opozoriti je treba, da v skladu s členom 11 določb o dodeljevanju pravic do uporabe državnih stavbnih zemljišč prek razpisa za oddajo ponudb, dražbe in ponudbe pristojni državni organ izda javno obvestilo, ko se začne razpisni/dražbeni/ponudbeni postopek. Na podlagi tega je Komisija zahtevala vse javne objave za posle, ki so bili predmet teh postopkov, da bi zbrala in preverila informacije, zahtevane v vprašalniku. Kitajska vlada ni predložila nobenega od teh obvestil, saj je trdila, da „ne obstajajo več“. Zato Komisija ni mogla preveriti informacij glede poslov s pravicami do uporabe zemljišč vzorčenih proizvajalcev izvoznikov.
(358)
Komisija je kitajsko vlado obvestila, da razmišlja o uporabi določb člena 28 Uredbe (ES) št. 597/2009 za to subvencijsko shemo in da je morala glede na to, da kitajska vlada v svojem odgovoru na dopis Komisije z dne 23. maja 2013 ni zagotovila zadovoljive obrazložitve ali novih dokazov v zvezi s tem vprašanjem, svoje ugotovitve utemeljiti na najboljših razpoložljivih dejstvih, v tem primeru na informacijah, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki, in drugih dostopnih informacijah.
(359)
Komisija je ob domnevi, da za zemljišča v LRK ni tržnih cen, od kitajske vlade zahtevala tudi njena stališča o morebitnih referenčnih vrednostih. Čeprav je ob pošiljanju vprašalnika kitajski vladi šlo le za domnevo in nikakor ugotovitev ali sklep, je kitajska vlada izrazila svoje stališče, da je ta domneva napačna, in ni posredovala nobenih konkretnih informacij o morebitnih referenčnih vrednostih. Kitajska vlada je navedla le, da „če je treba uporabiti referenčne vrednosti, je treba uporabiti cene, ki jih morajo za podobna zemljišča plačati kitajske industrije, ki ne prejemajo ugodnosti“. Ker Kitajska vlada ni razkrila, katere industrije ne „prejemajo ugodnosti“, niti ni predložila informacij o cenah, ki jih te industrije plačujejo za industrijska zemljišča na Kitajskem, Komisija ni mogla presoditi, ali so te cene ustrezne referenčne vrednosti. V zvezi s tem je treba poudariti, da je Komisija v svojih prejšnjih preiskavah v zvezi s premazanim finim papirjem in jeklom, prevlečenim z organskimi premazi, ugotovila, da zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč tem industrijam prav tako ne upošteva tržnih načel.
(b) Pravna podlaga
(360)
Za zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč na Kitajskem se uporablja zakon Ljudske republike Kitajske o upravljanju zemljišč.
(c) Ugotovitve preiskave
(361)
V skladu s členom 2 zakona o upravljanju zemljišč so vsa zemljišča v državni lasti, saj v skladu s kitajsko ustavo in ustreznimi pravnimi določbami zemljišča skupaj pripadajo kitajskemu ljudstvu. Zemljišč ni mogoče prodati, vendar se lahko v skladu z zakonom dodelijo pravice do uporabe zemljišč. Državni organi lahko takšne pravice dodelijo prek javnih razpisov, ponudb ali dražb.
(362)
Sodelujoči proizvajalci izvozniki so predložili informacije glede zemljišč, ki jih uporabljajo, in večino ustreznih pogodb/potrdil o pravicah do uporabe zemljišč, kitajska vlada pa je predložila zelo omejene informacije samo o določanju cen pravic do uporabe zemljišč.
(363)
Kot je navedeno zgoraj, je kitajska vlada trdila, da se pravice do uporabe zemljišč na Kitajskem dodelijo prek javnih razpisov, dražb ali natečajev. To določa tudi člen 137 zakona Ljudske republike Kitajske o stvarnih pravicah.
(364)
Vendar je bilo ugotovljeno, da ta sistem, kot ga je opisala kitajska vlada, v praksi ne deluje vedno enako. Komisija je med preverjanjem vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zbrala nekaj obvestil pristojnih organov o pravicah do uporabe zemljišč, ki so na voljo za prenos. Medtem ko eno obvestilo potencialne kupce pravic do uporabe zemljišč izrecno omejuje na fotonapetostno industrijo (81), drugo omejuje ceno, ki so jo na začetku določili pristojni organi, in ne dopušča, da bi ceno določil trg (82). Za same dražbe se je štelo, da niso zagotavljale prave konkurence, saj je v mnogih primerih, obravnavanih med preveritvenimi obiski v prostorih proizvajalcev izvoznikov, dala ponudbo le ena družba (samo vzorčeni proizvajalec fotonapetostnih izdelkov) in je bila zato njena začetna ponudba (vrednost, ki jo je določil urad za zemljišča) tudi končna cena za kvadratni meter.
(365)
Navedeni dokazi nasprotujejo trditvam kitajske vlade, da so cene pravic do uporabe zemljišč v LRK reprezentativne za tržne cene, ki se določajo glede na ponudbo in povpraševanje na prostem trgu, ter da prenos pravic do uporabe zemljišč ne sme vključevati omejitev pri objavi prenosa prek javnega razpisa, dražbe in ponudbe, ki bi lahko vplivale na pošteno konkurenco. Ugotovljeno je bilo tudi, da so nekateri vzorčeni proizvajalci izvozniki od lokalnih organov prejeli nadomestila za (že tako nizke) cene, ki so jih plačali za pravice do uporabe zemljišč.
(366)
Poleg nizkih cen so nekateri vzorčeni proizvajalci izvozniki prejeli tudi druga sredstva v zvezi z nakupom pravic do uporabe zemljišč, ki so še bolj zmanjšala dejansko ceno teh pravic.
(367)
Ugotovitve tega postopka potrjujejo, da je položaj v zvezi z zagotavljanjem in pridobivanjem zemljišč v LRK nejasen in nepregleden ter da organi cene pogosto določajo samovoljno. Organi cene določajo v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč, ki jim med drugim nalaga tudi merilo upoštevanja industrijske politike ob določanju cene industrijskega zemljišča (83).
(368)
Poleg tega neodvisne javno dostopne informacije kažejo, da se zemljišča v LRK zagotavljajo po cenah pod običajno tržno stopnjo (84).
(d) Sklep
(369)
Ob upoštevanju navedenega je treba zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč s strani kitajske vlade obravnavati kot subvencijo v obliki zagotavljanja blaga, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(1)(a)(iii) in (2) osnovne uredbe. Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od (364) do (367), v LRK ni delujočega trga za zemljišča in uporaba zunanje referenčne vrednosti (glej uvodno izjavo (372)) kaže, da je znesek, ki so ga vzorčeni izvozniki plačali za pravice do uporabe zemljišč, precej nižji od običajnega tržnega tečaja. Poleg tega so nadomestila, prejeta od lokalnih organov, neposredni prenosi sredstev, ki prinašajo ugodnosti, ker pomenijo nepovratna sredstva, ki na trgu niso na voljo. Subvencija je specifična v smislu člena 4(2)(a) in (c) osnovne uredbe, ker je preferenčni dostop do industrijskih zemljiščih omejen na zgolj družbe, ki delujejo v določenih industrijah, v tem primeru fotonapetostni industriji, in ker so bili predmet razpisnega postopka le določeni posli, ker organi pogosto določajo cene ter ker so vladne prakse na tem področju nejasne in nepregledne. Stanje glede zemljišč v LRK je obravnavano tudi v Delovnem dokumentu Mednarodnega denarnega sklada, ki potrjuje, da zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč kitajskim industrijam ne upošteva tržnih pogojev (85).
(370)
Zato se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(371)
Ker je bilo ugotovljeno, da položaj v LRK v zvezi s pravicami do uporabe zemljišč ni tržno usmerjen, se zdi, da v LRK ni na voljo prav nobenih referenčnih vrednosti v zasebnem sektorju. Zato prilagoditev stroškov ali cen v LRK ni izvedljiva. V teh okoliščinah se šteje, da v LRK ni trga, in je v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe odobrena uporaba zunanje referenčne vrednosti za ocenjevanje zneska ugodnosti. Glede na to, da kitajska vlada ni sodelovala in ni predložila predloga za zunanjo referenčno vrednost, je morala Komisija, da bi določila ustrezno zunanjo referenčno vrednost, uporabiti razpoložljiva dejstva. Glede tega se zdi primerno, da se kot ustrezna referenčna vrednost uporabijo informacije z ločenega carinskega območja Tajvan. Te informacije so bile uporabljene tudi v prejšnjih preiskavah v zvezi s premazanim finim papirjem in jeklom, prevlečenim z organskimi premazi.
(372)
Komisija meni, da so cene zemljišč na Tajvanu najboljši približek za območja v LRK, kjer imajo sedež sodelujoči proizvajalci izvozniki. Večina proizvajalcev izvoznikov ima sedež na razvitih območjih z visokim BDP v gosto poseljenih provincah.
(373)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ugodnost za prejemnike se izračuna z upoštevanjem razlike med zneskom, ki ga je vsako podjetje dejansko plačalo za pravice do uporabe zemljišč (zmanjšanim za znesek nadomestil, prejetih od lokalne vlade), in zneskom, ki bi moral biti običajno plačan na podlagi tajvanske referenčne vrednosti.
(374)
Pri izračunu je Komisija uporabila povprečno ceno zemljišča na kvadratni meter, ki je bila ugotovljena za Tajvan ter popravljena zaradi zmanjševanja vrednosti valute in sprememb v zvezi z BDP od datumov zadevnih pogodb za pravice do uporabe zemljišč. Informacije glede cen industrijskih zemljišč so bile pridobljene na spletni strani industrijskega urada tajvanskega ministrstva za gospodarske zadeve. Zmanjševanje vrednosti valute in spremembe v zvezi z BDP za Tajvan so bili izračunani na podlagi inflacijskih stopenj in spreminjanja BDP na prebivalca pri sedanjih cenah v USD za Tajvan, kot jih je Mednarodni denarni sklad objavil v svojih svetovnih gospodarskih napovedih (World Economic Outlook) za leto 2011. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OP z uporabo običajne življenjske dobe pravice do uporabe zemljišč za uporabo industrijskih zemljišč, tj. 50 let. Ta znesek je bil nato dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
(375)
Stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike:
Pravice do uporabe zemljišča za manj kot ustrezno nadomestilo
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd. in povezane družbe
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company in povezane družbe
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
0,65 %
Skupina JingAo in povezane družbe
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. in povezane družbe
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. in povezane družbe
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
1,66 %
3.5. Pripombe strani po dokončnem razkritju
(376)
Kitajska vlada je ugovarjala dejstvu, da so nekateri mediji in zainteresirane strani po razkritju navajali določene informacije iz dokumenta o dokončnem razkritju. V zvezi s tem je treba opozoriti, da Komisija ni javno objavila dokumenta. Vendar Komisija ne more nadzorovati dejanj več sto zainteresiranih strani, ki so prejele dokument o razkritju. Če so se nekatere strani odločile, da javno objavijo dokument o razkritju ali izrazijo svoje mnenje o dokumentu, Komisija ni imela sredstev, da bi jim to preprečila.
3.5.1. Pripombe kitajske vlade v zvezi z domnevno napačnimi izjavami v dokumentu o dokončnem razkritju
(377)
Kitajska vlada je trdila, da je Komisija kršila zahtevo glede „zadostne možnosti“ iz člena 12.1 Sporazuma SIU. Po mnenju kitajske vlade izjemno dolgo podaljšanje roka za predložitev izpolnjenih vprašalnikov, ki ga je odobrila Komisija (kot je podrobneje navedeno v uvodni izjavi (104)), v ta namen ni bilo zadostno. Kitajska vlada je prav tako trdila, da bi se „razumno obdobje“ v skladu s členom 12.7 Sporazuma SIU štelo za „zadostno možnost“ v skladu s členom 12.1 Sporazuma SIU tudi za vse ostale dokumente, ki vsebujejo vprašalnik. Poleg tega je kitajska vlada trdila, da bi lahko z vzorčenimi proizvajalci izvozniki začela sodelovati šele, ko bi bil vzorec dokončno oblikovan, zato je bil rok, odobren za odziv med prejetjem vprašalnika in sklepom o vzorčenju, nesmiseln. Kitajska vlada je trdila, da naj bi „želja“ Komisije po hitrem zaključku preiskave izpodrinila „zahtevo, o kateri se ni mogoče pogajati“, da bi odobrila zadostno možnost v skladu s členom 12.1. Komisija se s temi trditvami ne strinja, saj se je po svojih najboljših močeh trudila, da bi kitajski vladi odobrila čim daljši rok za predložitev izpolnjenih vprašalnikov in odgovora na poziv k dopolnitvi. Kitajska vlada je bila prav tako obveščena, da bi lahko zahtevane dokumente predložila do dneva preveritvenega obiska.
Komisija ni preprečevala kitajski vladi, da med postopkom predloži kakršne koli informacije, in jo je večkrat opomnila na možnost, da zahteva zaslišanje, na katerem bi lahko predstavila informacije in stališča. Poudariti je treba, da nobene informacije, ki jih je med postopkom predložila kitajska vlada, niso bile zavrnjene zaradi neupoštevanja roka. Trditev kitajske vlade, da je bil rok, odobren za odziv med prejetjem vprašalnika in sklepom o vzorčenju, neustrezen, ne drži. Velik del vprašalnika je zadeval splošno raven subvencioniranja industrije/zadevnega izdelka, pri čemer sklep o vzorčenju na noben način ni omejeval kitajske vlade pri zbiranju splošnih informacij. Še pomembneje je, da je imela kitajska vlada po izboru vzorca še vedno na voljo 43 dni, da zbere informacije, specifične za vzorčene proizvajalce izvoznike. Komisija je ravnala v skladu s členom 12.1 Sporazuma SIU in je kitajski vladi dala zadostno možnost, da predstavi vse dokaze, ki jih šteje za ustrezne, ob upoštevanju, da za zagotovitev pravočasne izvedbe preiskave taka obveznost ne more biti časovno neomejena.
(378)
Kitajska vlada je trdila tudi, da je Komisija sprva zahtevala podrobne informacije o nevzorčenih proizvajalcih izvoznikih, ki niso bile „potrebne informacije“ za namen preiskave, ki temelji na vzorčenju. V zvezi s tem je treba poudariti, da v času odpreme vprašalnika, namenjenega kitajski vladi, sklep o tem, ali se bo v tem postopku izvajalo vzorčenje ali ne, ni bil dokončen. Ko je Komisija prejela izpolnjene vprašalnike glede vzorčenja od kitajskih proizvajalcev izvoznikov in je bilo očitno, da je raven sodelovanja izvoznikov visoka, ter ko je postalo jasno, da bi vzorčeni izvozniki sodelovali z ustreznim izpolnjevanjem vprašalnikov, Komisija od nevzorčenih proizvajalcev izvoznikov ni zahtevala predložitve informacij o subvencioniranju, specifičnih za družbo. Zato se Komisija s tem ne strinja.
(379)
Kitajska vlada je trdila, da je Komisija v dokumentu o dokončnem razkritju napačno izjavila, da kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku in nadaljnjih stališčih ni predložila nekaterih informacij. To ne drži. Kot je Komisija že izjavila v dopisu za kitajsko vlado z dne 23. maja 2013, kitajska vlada ni predložila potrebnih informacij v zvezi z državnimi finančnimi institucijami, dokumentov v zvezi z družbo Sinosure in zagotavljanjem zavarovanja izvoznih kreditov, dokumentov v zvezi z demonstracijskim programom Golden Sun in informacij v zvezi z zagotavljanjem pravic do uporabe zemljišč.
(380)
Po mnenju kitajske vlade Komisija ni uporabila razpoložljivih dejstev kot mehanizma za dopolnitev manjkajočih informacij, kot je bilo predpisano s strani odborov in v okviru reševanja sporov STO (86), ampak je namesto tega „uporabila negativne sklepe na kaznovalen način in tako dodatno kršila določbe Sporazuma SIU“. Kitajska vlada je trdila tudi, da Komisija ni uporabila razpoložljivih dejstev „zgolj zaradi nadomestitve pomanjkljivih informacij, ampak kot specifično podlago za vse ugotovitve glede subvencioniranja, ne da bi upoštevala veliko količino informacij, ki so jih posredovale kitajska vlada in udeležene finančne institucije, najpogosteje na podlagi domnevne predložitve nepopolnih odgovorov ali dokazil za posamezne podatke“. Komisija ni storila tega. Upoštevala in analizirala je vse informacije, ki jih je predložila kitajska vlada, vključno z načrti in zakonodajo, zato ugotovitve temeljijo na teh dokumentih, ki jih je predložila kitajska vlada, če so bili navedeni dokumenti dani na voljo in je preveritev potrdila njihovo točnost. Pogoste navedbe iz teh dokumentov, na katerih temeljijo ugotovitve, so primer, kako je Komisija obravnavala informacije, ki jih je predložila kitajska vlada. Komisija v uvodni izjavi (110) jasno razlaga samo primere, ko predloženih informacij v njihovi sedanji obliki ni mogla upoštevati.
(381)
Prav tako je kitajska vlada trdila, da je Komisija nasprotovala sama sebi, ko je v dokumentu o dokončnem razkritju trdila, da je v tej preiskavi zahtevala poslovne informacije le v zvezi z vzorčenimi izvozniki, na drugem mestu v istem dokumentu pa je navedla, da „vprašalnik za vlado ni omejen na vzorčene izvoznike“. To ne drži. Komisija ni navajala nasprotujočih si izjav. Kot je že pojasnjeno v uvodni izjavi (378), je Komisija po sklepu o uporabi vzorčenja omejila svojo prvotno zahtevo po predložitvi informacij, specifičnih za družbo, na vzorčene proizvajalce izvoznike. Vendar je Komisija, da bi ocenila možnost uvedbe izravnalnih ukrepov za domnevne subvencijske sheme, poleg informacij v zvezi z vzorčenimi proizvajalci izvozniki zahtevala tudi druge informacije, npr. v zvezi s finančnimi trgi na Kitajskem ali trgom za pravice do uporabe zemljišč. Zato je navedeno, da „vprašalnik za vlado ni omejen na vzorčene izvoznike“.
(382)
Kitajska vlada je poleg tega trdila, da naj bi Komisija prezrla dejstvo, da informacij ni mogoče enostavno zavrniti, če niso na voljo za preverjanje. Vendar Komisija informacij v tem postopku ni obravnavala na tak način. „Nerazpoložljivost preverjanja“ v nobenem primeru ni bila edini razlog, da te informacije niso bile v celoti upoštevane. Kadar so druge informacije v spisu tem informacijam nasprotovale, kitajska vlada pa jih ni mogla podpreti z nobenimi dokazi, takih informacij v njihovi sedanji obliki ni bilo mogoče upoštevati.
(383)
Po mnenju kitajske vlade je Komisija v odstavku 85 dokumenta o dokončnem razkritju (kot je ponovljeno v uvodni izjavi (117)) „priznala“, da kitajska vlada ne nadzoruje bančnih in finančnih institucij ter od njih ne more zahtevati predložitve informacij. Poudariti je treba, da Komisija ni seznanjena s tako izjavo in da je po pregledu besedila uvodne izjave ugotovila, da trditev kitajske vlade ne drži.
(384)
Kitajska vlada je trdila, da naj bi se Komisija strinjala z njo, da nacionalnih zakonov v primeru preiskave ne morejo izpodriniti zahteve osnovne protidampinške uredbe EU ali Sporazuma SIU. Povezava z nepredložitvijo domnevno zaupnih informacij, ki jo je navedla kitajska vlada, je nesmiselna. Komisija pa je trdila (uvodna izjava (117)), da določbe občinske zakonodaje ali notranja pravila članice STO ne razrešujejo zavez STO k sodelovanju v preiskavah, v primerih spora pa mora kitajska vlada predlagati načine za dostop do informacij, da se lahko ustrezno preverijo. Kitajska vlada je navedla primer, ko je uradnik ene banke predložil eno oceno kreditnega tveganja za vzorčeno družbo kot primer načina za preverjanje domnevno omejenih informacij, in trdila, da „Komisija še vedno ni bila zadovoljna“. Vendar, kot pojasnjuje besedilo uvodne izjave (148), Komisija ni imela pomislekov glede preverjanja tega določenega dokumenta in je te informacije v celoti upoštevala pri ugotovitvah. Vendar je bil to izreden primer, ki se žal ni ponovil pri večini podobnih informacij, ki so bile zahtevane v tem postopku.
(385)
V zvezi s tem je kitajska vlada še vedno trdila, da se je „občutljiva notranja dokumentacija“ bank štela za pomembne informacije v skladu s Sporazumom SIU in da njena nepredložitev ne bi mogla prispevati k uporabi razpoložljivih dejstev. Komisija meni, da je ta izjava preveč posplošena, in ni prepričana, kako bi bilo mogoče v vseh primerih izvesti ustrezno preverjanje (z vzpostavljenimi ustreznimi postopki varovanja poslovnih skrivnosti), če taka dokumentacija (tudi v zvezi s poslovanjem s strankami) enostavno ne bi bila predložena. Če preverjanja ne bi bila izvedena, bi bilo morda treba razpoložljiva dejstva uporabiti za zapolnitev vrzeli v zbiranju dejstev.
(386)
Kitajska vlada je večkrat trdila, da predpreveritveno pismo ni vsebovalo posebnih vprašanj v zvezi s preverjanjem in se je sklicevalo na dopis Komisije z dne 23. maja 2013, ki je vsebovalo to besedilo. Komisija pa je v odstavku 86 dokumenta o dokončnem razkritju (kot je ponovljeno v uvodni izjavi (118)) navedla, da je predpreveritveno pismo z dne 25. marca 2013 vsebovalo zelo specifičen in podroben seznam vprašanj in dokumentov, ki bi bili obravnavani med preverjanjem, kar je popolnoma v skladu s členom 26(3) osnovne uredbe in zahtevami STO. Odsotnosti seznama specifičnih vprašanj, katerega predložitev ni utemeljena na podlagi osnovne uredbe ali pravil STO, kitajska vlada ne more uporabiti kot izgovor za to, da med preverjanjem ni mogla v celoti sodelovati.
(387)
Kitajska vlada je trdila, da je Komisija med preverjanjem pokazala popolno odsotnost prožnosti. Pri tem gre za napačno tolmačenje dejstev in razmer pred in med preveritvenim obiskom. Kot je že bilo pojasnjeno v odstavkih 88-90 dokumenta o dokončnem razkritju (ponovljeno v uvodnih izjavah od (120) do (122)), je bila raven prožnosti Komisije popolna in brezpogojna. Žal zaradi poskusov kitajske vlade, da zagotovi informacije, ki jih ni bilo mogoče preveriti v časovnem okviru obiskov na kraju samem, teh informacij ni bilo mogoče navzkrižno preveriti in označiti kot preverjen dokument. Kitajska vlada je prav tako opozorila Komisijo na sodno prakso STO iz poročila odbora Evropske skupnosti - losos, v skladu s katero „preverljivost“ dokumentov ni vedno odvisna od možnosti preiskav na kraju samem, in trdila, da Komisija ne more zavrniti informacij zgolj zaradi tega, ker niso bile razpoložljive ob preveritvenih obiskih. Komisija poudarja, da se lahko takim informacijam, katerih zanesljivosti in točnosti ni bilo mogoče ugotoviti s preverjanjem na kraju samem, pripiše manjši pomen, kot če bi bile ustrezno preverjene, in da se je to v tem primeru včasih zgodilo.
(388)
Kitajska vlada ugovarja domnevni praksi Komisije, da ne sprejema novih dokumentov in dokazil, ki bi jih bilo treba preveriti po izvedenem preverjanju, v okviru katerega bi se sicer morali preveriti. Kot je že bilo pojasnjeno v odstavku 89 dokumenta o dokončnem razkritju (kot je ponovljeno v uvodni izjavi (121)), ta trditev ne drži in nikoli ni držala. Res je, da Komisija običajno ne more sprejeti dokumentov kot listinskih dokazov za preverjanje, ko je preverjanje že bilo izvedeno, in da preverjanje takih dokumentov praktično ni izvedljivo, vendar pa kitajski vladi nič ne preprečuje, da predloži take dokumente v pisni obliki, kot se je v tem primeru tudi dejansko zgodilo.
(389)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija ni pojasnila razloga za to, da je zahtevala predložitev šestih dokumentov, navedenih v uvodni izjavi (122), in da zato njihovo preverjanje ni bilo dovoljeno. To trditev je kitajska vlada poudarila že v svojem dopisu z dne 3. junija 2013, Komisija pa je v zvezi s tem predložila izčrpen odgovor v uvodni izjavi (122). Ponovno je treba poudariti, da vsi ti dokumenti zadevajo zadevno industrijo in so celo povezani s posebnimi subvencijskimi shemami, kot so preferenčna posojila ali preferenčne davčne sheme. Zato je na podlagi njihovih imen in vsebine očitno, da so bili pomembni za preiskavo. Vendar kitajska vlada med preverjanjem ni želela odgovoriti na nobena vprašanja v zvezi s tem, kot edini razlog za to pa je navedla domnevno nepomembnost dokumenta za postopek.
(390)
Kitajska vlada je trdila, da ni mogla zagotoviti dokazil za informacije, ki jih je posredovala v izpolnjenem vprašalniku, v zvezi z odstotkom posojil, odobrenih zadevni industriji, saj so s temi informacijami razpolagale banke, ki so neodvisni subjekti in ne službe kitajske vlade, in da bi morala Komisija preveriti podatke pri bankah. Kitajska vlada se je sklicevala na določbe zakona o poslovnem bančništvu, ki predvideva, da banke poslujejo v skladu z zakonom (člen 4) ter da se v njihovo poslovanje ne vmešavajo lokalne vlade ali vladne službe na več ravneh, javne organizacije ali posamezniki (člen 5). Dejstvo je, da je kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku izrazila trditev, ki je ni mogla v celoti podpreti. Banke, ki jih je Komisija poskušala preveriti, prav tako niso mogle podpreti teh informacij z nobenimi drugimi informacijami. Če bi bila to sprejemljiva praksa, bi lahko preiskovana stran enostavno navedla trditev, ki podpira njen primer, preiskovalni organ pa bi moral to trditev sprejeti, ne da bi imel možnost preveriti, ali ustreza dejanskemu stanju. To je še pomembneje glede na to, da so te informacije v nasprotju z drugimi informacijami v spisu. Zakon o poslovnem bančništvu vsebuje tudi druge člene, ki bankam nalagajo, da svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva in družbenega razvoja ter v duhu industrijskih politik države (člen 34). Kot je kitajska vlada ustrezno opozorila v pripombah, banke poslujejo v skladu z zakonom, tj. tudi v skladu z navedenimi določbami člena 34 zakona o poslovnem bančništvu. Zato ta domnevna vidna ločnica med vlado in bankami ne izhaja iz dejstev.
(391)
Kitajska vlada je trdila, da je zagotovila vse informacije v zvezi z lastništvom bank, ki jih ima na voljo. Prav tako je trdila, da so navedeni podatki v zvezi z lastništvom bank uradni podatki Komisije bančnih regulatorjev Kitajske in da zato ni nobenega razloga za domnevo, da so informacije, ki jih je predložila kitajska vlada, napačne ali zavajajoče, poleg tega pa izpolnjujejo določbe člena 28 osnovne uredbe. Poleg tega je kitajska vlada trdila, da ni vedela, na kateri podlagi temelji izjava Komisije v odstavku 95 (ponovljeno v uvodni izjavi (127)) dokumenta o dokončnem razkritju („V skladu z javno razpoložljivimi informacijami naj bi obstajale tudi druge državne banke, ki so odobrile posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom.“), tj. poleg tistih, ki jih je kitajska vlada v svojem odgovoru na poziv k dopolnitvi navedla kot državne banke. Teh trditev ni bilo mogoče sprejeti. Poudariti je treba, da je kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku sprva trdila, da nima na voljo nobenih informacij v zvezi z lastništvom bank. Šele ko je Komisija v pozivu k dopolnitvi poudarila, da mora kitajska vlada v skladu s kitajsko zakonodajo zbrati take informacije, je kitajska vlada predložila določene informacije v zvezi s tem. Uradnik Komisije bančnih regulatorjev Kitajske med preverjanjem ni podprl podatkov o lastništvu bank z nobenimi dokazi, ni navedel vira informacij in ni pojasnil, do kod informacije prihajajo. Prav tako je treba poudariti, da kitajska vlada ni izpodbijala dejstva, da je v državni lasti najmanj 5 drugih bank, ki jih je navedla Komisija v dokumentu o dokončnem razkritju (glej opombo v uvodni izjavi (127)).
(392)
Kitajska vlada se ni strinjala z izjavo Komisije v odstavku 97 dokumenta o dokončnem razkritju (ponovljeno v uvodni izjavi (129)), da Komisija bančnih regulatorjev Kitajske ni želela odgovoriti na vprašanje v zvezi z 10 največjimi bankami na Kitajskem, ker vprašanje ni bilo predloženo v pisni obliki, in je trdila, da je Komisija napačno tolmačila dejstva, saj je bil glavni razlog za to, da odgovor ni bil predložen, dejstvo, da vprašanje ni bilo navedeno v predpreveritvenem pismu, zato so potrebovali čas za pripravo odgovora. Dejansko je kitajska vlada tista, ki napačno tolmači dejstva v zvezi s tem. Komisija ni zahtevala takojšnjega odgovora, vendar Komisija bančnih regulatorjev Kitajske vprašanja ni želela niti prebrati, ker ni bilo vnaprej predloženo v pisni obliki. Če je bil razlog nezadosten čas za pripravo odgovora, bi lahko kitajska vlada odgovor predložila pozneje med preverjanjem ali po elektronski pošti (čeprav ga Komisija ne bi mogla preveriti), kot je storila z več drugimi dokumenti. Vendar kitajska vlada tega ni storila.
(393)
Kitajska vlada je trdila, da je predložila vse dokumente v zvezi z ustanovitvijo in mandatom Komisije bančnih regulatorjev Kitajske, ki jih je Komisija zahtevala v vprašalniku, in da Komisija v pozivu k dopolnitvi ni opozorila na te dokumente, prav tako pa teh dokumentov ni zahtevala v „seznamu dokumentov, ki jih je treba predložiti pred začetkom preveritvenega obiska“ v Prilogi 2 k predpreveritvenem pismu, zato se kitajska vlada ni čutila dolžno predložiti druge dokumente. To ne drži. Komisija je zahtevala vse dokumente, ki so podlaga za ustanovitev in mandat Komisije bančnih regulatorjev Kitajske, vendar jih je kitajska vlada predložila le nekaj. Šele na podlagi izjave uradnika Komisije bančnih regulatorjev Kitajske je Komisija ugotovila, da obstajajo še drugi dokumenti v zvezi s tem. Dejansko je bil odgovor kitajske vlade v zvezi s tem v vprašalniku nepopoln in zavajajoč, saj je bila kitajska vlada (Komisija bančnih regulatorjev Kitajske) očitno seznanjena z obstojem takih dodatnih dokumentov, kot je priznala Komisija bančnih regulatorjev Kitajske med preverjanjem na kraju samem.
(394)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija med preverjanjem dejansko ni zahtevala statističnih podatkov in poročil bank, ki so odobrile posojila vzorčenim izvoznikom za OP. Trdila je, da je Komisija zahtevala le statistično poročilo za leto 2012, ki ga je Komisiji bančnih regulatorjev Kitajske predložila Banka Kitajske in v zvezi s katerim se je moral uradnik te komisije zaradi obveznosti glede zaupnosti posvetovati s pravno službo. To ne drži. Komisija je med preverjanjem ponovno izrazila zahtevo iz vprašalnika in poziva k dopolnitvi, da je treba predložiti statistične podatke vseh bank, ki so odobrile posojila vzorčenim izvoznikom (87).
(395)
Kitajska vlada je prav tako trdila, da je navedba pritožnika v pritožbi v zadevi premazanega finega papirja, v kateri je Komisija „na podlagi negativnih sklepov“ ugotovila, da so poslovne banke v državni lasti ravnale kot javni organi, „neutemeljena trditev, ki ne upošteva ozadja glede vrste in obstoja subvencije, odobrene proizvajalcem izvoznikom zadevnega izdelka, zato je ni mogoče šteti za zadosten dokaz“ obstoja finančnega prispevka vlade ali javnega organa v smislu člena 11.2 Sporazuma SIU. Treba je poudariti, da zadevne ugotovitve v zadevi premazanega finega papirja niso temeljile na negativnih sklepih, ampak na razpoložljivih dejstvih v skladu s členom 28 osnovne uredbe, ter da ni bil sprejet noben naknadni sklep, ki bi potrjeval trditev kitajske vlade, da ugotovitev Komisije v zvezi s tem temelji na „neustrezni uporabi razpoložljivih dejstev“. Nasprotno je Komisija sprejela podobne ugotovitve v zvezi s poslovnimi bankami v državni lasti v drugi protisubvencijski zadevi v zvezi z uvozom s Kitajske, tj. jekla, prevlečenega z organskimi premazi, prav tako so tudi drugi preiskovalni organi, zlasti v ZDA, ugotovili, da so kitajske poslovne banke v državni lasti javni organi, to ugotovitev pa je potrdil pritožbeni organ STO (88).
(396)
Kitajska vlada je še naprej trdila, da je Komisija zahtevala določene informacije od vseh bank, ustanovljenih na Kitajskem, pri čemer kitajska vlada ni imela dejanske zmožnosti za predložitev takih informacij za „več kot 3 800“ bank. Komisija se s to trditvijo ne strinja in se ponovno sklicuje na poziv k dopolnitvi, v katerem je po predložitvi izpolnjenega vprašalnika s strani kitajske vlade omejila obseg zahtevanih informacij le na banke, v katerih ima kitajska vlada neposredni ali posredni lastniški delež (89).
(397)
Kitajska vlada je trdila tudi, da izjava Komisije, da je upoštevala povzetek zadevnih okrožnic Ljudske banke Kitajske s spletišča, ki je bil predložen med preverjanjem, ni pravilna in da to dokazuje odstavek 133 dokumenta o dokončnem razkritju (ponovljeno v uvodni izjavi (164)). To ne drži. Uvodna izjava (164) ne nasprotuje vsebini izvlečkov s spletišča. Te izvlečke upošteva, vendar se opira tudi na dejansko vsebino okrožnice, katere točnosti kitajska vlada doslej dejansko ni izpodbijala.
(398)
Kitajska vlada je trdila, da je Komisija „iz več dokumentov vzela nekatere izraze in besedilo brez upoštevanja sobesedila“, nekatere pa je napačno tolmačila ter jih skušala povezati, da bi ugotovila, da kitajska vlada spodbuja industrijo, ki proizvaja zadevni izdelek, ali da so poslovne banke v državni lasti javni organi. Zagovarja stališče, da bi „celovito branje“ teh dokumentov (načrtov, osnutkov in sklepov) pokazalo, da ugotovitve Komisije nimajo pravne podlage in se ne opirajo na dokaze. To ne drži. Komisija je analizirala in v celoti upoštevala vse dokumente, vključno s tistimi iz uvodne izjave (102), na točno tak način, ki ga zagovarja kitajska vlada.
(399)
V zvezi s Sklepom št. 40 je kitajska vlada trdila, da je Komisija v dokumentu o dokončnem razkritju navajala iz navedenega sklepa brez upoštevanja sobesedila, „da bi izkrivila njegov pravi pomen“. Po mnenju kitajske vlade je iz drugih določb Sklepa št. 40 razvidno, da je usmerjen v razvoj uporabe obnovljivih virov energije ter solarnih modulov in celic ne opredeljuje kot cilj kakršne koli pričakovane politike razvoja, kot je predlagala Komisija. Ni res, da Komisija pri sklicevanju na besedilo člena V Sklepa št. 40 ni upoštevala sobesedila. Komisija ne trdi, da je bil ali ni bil eden od namenov razvoj uporabe obnovljivih virov energije. Dejstvo je, da je državni svet v Sklepu št. 40 opredelil novo energetsko industrijo in sončno energijo kot prednostni industriji, zato sta bili v glavnem katalogu industrijskega prestrukturiranja uvrščeni v kategorijo spodbujanih projektov. Ob upoštevanju členov 17, 18 in 19 Sklepa št. 40 lahko finančne institucije odobrijo posojila le industrijam/družbam, ki sodijo v to kategorijo. To je jasen znak, da se daje prednost fotonapetostni industriji, ki med drugim proizvaja solarne module in celice.
(400)
Kitajska vlada je trdila, da se besedilo sklepa državnega sveta z dne 10. oktobra ne sklicuje na solarne module in celice ali na fotonapetostno industrijo ter da se je morebitna fiskalna podpora spodbujala le v zvezi s cilji glede uporabe nadomestnih virov energije, ki ne vplivajo na splošen razvoj proizvodnje modulov in celic. Komisija se s tem ne strinja. Poudariti je treba, da ta sklep državnega sveta ni izrecno namenjen spodbujanju uporabe nadomestnih virov energije. Iz naslova (Sklep državnega sveta o pospeševanju inkubacije in razvoja strateških nastajajočih industrij) in vsebine (med drugim člena 1(1) in (2) ter člena 2(2)) tega sklepa je razvidno, da je njegov namen spodbujati razvoj izbranih industrij (v tem primeru strateških nastajajočih industrij). To potrjuje tudi dejstvo, da se cilji, zastavljeni v tem sklepu, nanašajo neposredno na rezultate in učinkovitost strateških nastajajočih industrij (člen 2(3)). Prav tako ta sklep jasno povezuje strateške nastajajoče industrije s fotonapetostno industrijo, ki med drugim proizvaja solarne module in celice. Prvič, nobenega dvoma ni, da je fotonapetostna industrija segment industrije nadomestne energije, ki je v členu 2 sklepa opredeljena kot industrija, ki bi jo morala država inkubirati in razviti. Drugič, vzorčeni proizvajalci izvozniki sodijo v kategorijo visokotehnoloških sektorjev industrije, navedenih v členu 2(2) sklepa. Podobno 12. petletni načrt uvršča industrijo sončne energije med strateške industrije, poleg tega pa 12. petletni načrt za solarno fotonapetostno industrijo potrjuje, da je sklep državnega sveta „uvrstil solarno fotonapetostno industrijo na pomembno področje strateških nastajajočih industrij, ki jo bo naša država razvila v prihodnosti“ (90).
(401)
Po mnenju kitajske vlade je Komisija navedla načrt za srednje- in dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije, vendar se ni sklicevala na primer ali določbo, v kateri ta dokument opredeljuje, da visokotehnološka podjetja vključujejo podjetja, ki proizvajajo module in celice, ali so povezana s fotonapetostno industrijo na splošno. Kitajska vlada meni, da so cilji načrta osredotočeni le na razvoj nadomestnih virov energije, da bi zmanjšali odvisnost od fosilnih goriv. Komisija se s tem ne strinja. Večina preiskovanih vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je prejela certifikat visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo, na tej podlagi pa so prejeli subvencije, katerih zagotavljanje je bilo omejeno na visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo (npr. v obliki davčnih oprostitev). Vzorčeni izvozniki so uporabljali iste vrste posameznih podpornih programov, kot so navedeni v tem načrtu.
(402)
Kitajska vlada je trdila, da se izjava Komisije, da zakon LRK o znanstvenem in tehnološkem napredku navaja seznam ukrepov za podporo strateškim industrijam, vključno s solarno fotonapetostno industrijo, ne opira na dejstva ter da ta zakon ne omenja fotonapetostne industrije ali strateških industrij, poleg tega pa na nobeni podlagi ne bi mogli trditi, da je zadevni izdelek vključen v področje uporabe tega zakona. To ne drži. Podlaga za to izjavo sta člena 18 in 34 tega zakona. V skladu s členom 18 država spodbuja in usmerja finančne institucije pri podpiranju razvoja visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo. V skladu s členom 34 politično usmerjene finančne institucije nudijo posebno pomoč podjetniškim projektom, ki jih spodbuja država. Fotonapetostna industrija sodi v kategorijo visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo, te pa sodijo v kategorijo podjetij, katerih projekte spodbuja država. Poleg tega člen 17 istega zakona obljublja uporabo preferenčne davčne politike, med drugim za subjekte, ki izvajajo projekte v okviru nacionalnih znanstvenih in tehnoloških načrtov. Iz uvodne izjave (401) je razvidno, da projekti družb v fotonapetostnem sektorju sodijo v ta okvir. Torej obstajajo vsaj trije jasni znaki, da so fotonapetostna industrija ter družbe, ki proizvajajo in izvažajo zadevni izdelek, vključene v področje uporabe tega zakona.
(403)
Kitajska vlada je prav tako trdila, da je Komisija menila, da imajo načrti, sklepi in zakoni LRK enak pravni učinek in vrednost, kar nasprotuje načelom pravne razlage, kitajski zakonodaji in argumentom, ki jih je večkrat navedla kitajska vlada. Po mnenju kitajske vlade sklicevanje na splošen petletni načrt in poseben načrt za fotonapetostno industrijo nima pravne podlage, saj ni bilo zagotovljenega nobenega pozitivnega dokaza, da so načrti pravno zavezujoči. To ne drži, saj trditev kitajske vlade, da načrti niso zavezujoči, ni podprta z drugimi dokazi v spisu. Nasprotno, besedilo načrta, ki ga je kitajska vlada predložila v izpolnjenem vprašalniku, jasno navaja: „Ta načrt je pretehtal in odobril Nacionalni ljudski kongres in ima pravni učinek“ (91). Kitajska vlada je v pripombah k dokumentu o dokončnem razkritju navedla: „V skladu s kitajsko zakonodajo se ustava, zakoni, upravna zakonodaja, lokalni predpisi in pravila štejejo za kitajsko zakonodajo“. Ker ima načrt pravni učinek, kitajska vlada pa je potrdila, da se zakoni štejejo za kitajsko zakonodajo, je Komisija sklenila, da je načrt dejansko pravno zavezujoč. Kot je pojasnila kitajska vlada med preveritvenim obiskom, sektorski in regionalni petletni načrti izhajajo iz splošnega petletnega načrta, zato Komisija ni imela nobene podlage, na kateri bi lahko sektorski petletni načrt za fotonapetostno industrijo (2011-2015) obravnavala drugače kot splošni petletni načrt.
(404)
Kitajska vlada navaja „smernice za vračila, ki jih je izdala Komisija“, kot primer podobnega nezavezujočega dokumenta v okviru EU. Komisija domneva, da se kitajska vlada sklicuje na „Obvestilo Komisije o povračilu protidampinških dajatev“ (UL C 127, 29.5.2002, str. 10). Dejansko ni prav, da se te smernice označijo za nezavezujoče, saj Komisijo zavezujejo, če ne pomenijo kršitve višjih pravil. Komisija je sklenila, da so kitajski načrti pravno zavezujoči. Tudi če bi hipotetično domnevali, da to ne drži, je jasno, da bi imeli nacionalni, sektorski in regionalni načrti, ker so bili sprejeti na najvišjih ravneh vlade in določajo vladno politiko na področju gospodarskega in industrijskega razvoja, veliko dokazno vrednost v povezavi z dejansko zavezujočo naravo zastavljenih ciljev. Prav tako je jasno, da bi jih lahko vlada uporabila za kaznovanje subjektov, ki teh načrtov niso ustrezno izvajali. Zato bi bili še vedno zelo pomembni za ugotovitve v zvezi s poseganjem vlade v gospodarstvo ter usmerjanjem in nadzorovanjem določenih industrij.
3.5.2. Pripombe strani v zvezi s preferenčnimi posojilnimi politikami, drugim financiranjem, jamstvi in zavarovanjem
(405)
Kitajska vlada je trdila, da se zaradi tega, ker ni predložila odgovorov v Prilogi A, ne bi smela uporabiti razpoložljiva dejstva v skladu s členom 28 osnovne uredbe. Kitajska vlada meni, da Komisiji, če bi resnično želela preveriti trditve v pritožbi, da so kitajske državne banke javni organi, v vprašalnikih ne bi bilo treba zahtevati predložitve notranjih občutljivih podatkov, specifičnih za posamezen posel, v zvezi z bankami, med katerimi jih veliko ni bilo na noben način v lasti vlade. To so po mnenju kitajske vlade informacije o posameznih posojilih, ki so jih banke odobrile vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Komisija se s to trditvijo ne strinja. Namen informacij, zahtevanih v Prilogi A, je bil preveriti, ali so kitajske banke javni organi in ali jim je vlada zaupala naloge ali ukazala opravljanje določenih funkcij. Razen informacij o posameznih posojilih, kitajska vlada ni navedla, katere druge zahtevane informacije šteje za nepomembne za navedeni namen.
(406)
Opozoriti je treba, da so vprašanja v Prilogi A zahtevala informacije o lastništvu bank, sestavi upravnega odbora in odbora delničarjev, zapisnikih sestankov delničarjev/direktorjev, povezanosti višjega vodstva z državnimi organi, razčlenitvi posojil po sektorjih, posojilnih politikah in oceni tveganja glede posojil, dodeljenih sodelujočim proizvajalcem izvoznikom. Kitajska vlada je trdila, da je bila ta zahteva „nedvomno nerazumna“ za ugotovitve v zvezi z javnimi organi, obseg zahtevanih informacij pa preširok. Prav tako je kitajska vlada trdila, da bi bilo treba odločitev o „pragu“, ki določa, ali je določen subjekt javni organ ali ne, sprejeti, še preden bi se predložitev takih informacij sploh zahtevala. Komisija se s tem ne strinja. V skladu z visokimi standardi, ki jih je STO določila v poročilu PO v DS 379 (92), so potrebne vse zahtevane informacije, vključno z ugotovitvami o obsegu poseganja vlade v finančni sistem. Na primer, dokazi, da subjekti ravnajo na nekomercialen način, lahko kažejo na zaupanje nalog in ukazovanje, če se upoštevajo skupaj z znaki, ki kažejo na poseganje vlade. V vsakem primeru bi bilo treba poudariti, da se je Komisija, takoj ko so bili vzorčeni proizvajalci izvozniki pripravljeni na sodelovanje, odločila, da omeji zahtevane informacije na posojila tem podjetjem in ni prišla do nobenih negativnih sklepov, ker kitajska vlada ni predložila drugih informacij o posameznih posojilih, ki so bile prvotno zahtevane. Vse ostale zahtevane informacije pa so se še naprej obravnavale kot pomembne za preiskavo. V zvezi s trditvijo kitajske vlade, da ni mogla predložiti nekaterih informacij iz Priloge A, je treba poudariti, da kitajska vlada ni hotela v celoti predložiti informacij iz Priloge A, razen za nekatere banke. Ob upoštevanju navedenega je bilo ugotovljeno, da kitajska vlada ni zagotovila preostalih zahtevanih informacij v razumnem obdobju.
(407)
Kitajska vlada na podlagi Poročila pritožbenega organa o vroče valjanem jeklu iz ZDA (odstavek 99) (93) trdi, da ni imela dejanske zmožnosti za izpolnitev „nerazumnih“ zahtev Komisije glede informacij in da Komisija ni obravnavala tega vprašanja ter ni povezala različnih zahtev z dejanskimi določitvami, na katere so se nanašale, kar naj bi pomenilo, da Komisija ni ravnala v dobri veri. Čeprav se navedeni primer nanaša na sodelovanje izvoznikov v protidampinškem primeru, se Komisija strinja, da je treba pri vprašalnikih za vlado v primerih izravnalnih dajatev vzpostaviti ravnovesje med zahtevanimi informacijami in dejansko zmožnostjo anketiranca, da jih zagotovi. Vendar je treba to ravnovesje vzpostaviti ob upoštevanju vseh dejstev. Ugotovitve v zvezi s statusom državnih bank na Kitajskem kot javnih organov so bile v primerih premazanega finega papirja in jekla, prevlečenega z organskimi premazi, že sprejete, v tem primeru pa je pritožnik predložil zadostne dokaze prima facie, ki kažejo, da so državne banke ostale javni organi. Zato bi morala kitajska vlada, če bi želela to trditev izpodbijati, pričakovati natančno preiskavo dejstev. Žal je kitajska vlada še naprej trdila, da je imela na primer na voljo malo ali nobenih informacij o vladnem lastništvu v bankah (to je zelo pomemben dejavnik pri ugotavljanju, ali je določena banka javni organ), kar pomeni, da ni ravnala po najboljših močeh in je zavračala zagotovitev dostopa do potrebnih informacij. To je eden od „omejenih primerov“, v katerih se lahko uporablja člen 12.7 Sporazuma SIU (v skladu s poročilom odbora STO (94)). Čeprav se je Komisija zavedala, da so bile njene zahteve glede potrebnih informacij precej obsežne, je treba poudariti, da je sodelovanje dvostranski proces in da je bil prvotni odziv kitajske vlade, da zgolj zahteva razlago o tem, s katerimi dejanskimi določitvami so bile povezane zahteve (tj. nekaj, kar ni mogoče določiti vnaprej), namesto da bi predlagala načine, kako bi lahko razumno izpolnila zahteve glede informacij.
(408)
V zvezi s preverjanjem Šanghajske banke je kitajska vlada trdila, da dejstvo, da preverjanje ni bilo izvedeno, ni zadosten razlog za uporabo razpoložljivih dejstev in da Komisija v vsakem primeru sama nosi krivdo, da preverjanje ni bilo izvedeno. Komisija v odgovoru poudarja, da je bil dejanski položaj v zvezi z organizacijo preveritvenega obiska v Šanghajski banki opisan v odstavkih 111 in 112 dokumenta o dokončnem razkritju (ponovljeno v uvodnih izjavah (143) in (144)). Dejanski položaj v zvezi s tem preverjanjem se ni spremenil, zato se Komisija ne strinja s tolmačenjem teh dejstev s strani kitajske vlade in trdi, da si je z vsemi močmi prizadevala, da bi bilo preverjanje izvedeno, vendar to ni bilo mogoče zaradi ovir s strani kitajske vlade. Kitajska vlada se sklicuje na poročilo odbora STO (95), v katerem je bilo ugotovljeno, da neizvedba obiska na kraju samem ni zadosten razlog, da dokumentov ne bi bilo mogoče preveriti. Vendar je kitajska vlada v tej preiskavi obvestila Komisijo o razpoložljivosti banke za preverjanje zgolj en delovni dan pred začetkom preverjanja kitajske vlade (potem ko je rok za potrditev že potekel), kar je onemogočilo obisk na kraju samem, saj je bil urnik že pripravljen in ga ni bilo mogoče spremeniti. Glede na to je bilo ugotovljeno, da kitajska vlada ni ravnala po najboljših močeh, poleg tega pa Komisija ne vidi nobene druge možnosti, s katero bi lahko nadomestili preverjanje, ki ga zagotavlja obisk na kraju samem.
(409)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija ne more zavrniti informacij, ki jih je predložila banka HuaXia v zvezi z lastniško strukturo, ker naj ne bi bile „popolne v vseh pogledih“. Komisija poudarja, da teh informacij ni zavrnila zato, ker naj ne bi bile „popolne v vseh pogledih“. Kot je že pojasnjeno v uvodni izjavi (147), banka HuaXia do preveritvenega obiska ni razkrila nobenih informacij o vladnem lastništvu, čeprav jih je Komisija zahtevala že v prvotnem vprašalniku. Ko je Komisija poudarila, da ima banka HuaXia nekaj delničarjev v državni lasti, je banka predložila list papirja z informacijami neznanega vira, poleg tega pa so te informacije nasprotovale drugim informacijam v spisu. Teh informacij ni bilo mogoče sprejeti.
(410)
V zvezi z odločitvijo banke HuaXia, da predloži samo nekaj ocen kreditne sposobnosti, kot je navedeno v uvodni izjavi (148), je kitajska vlada trdila, da je Komisija prejela razumno obrazložitev, zakaj drugih ocen ni bilo mogoče zagotoviti. Komisija se s tem ne strinja. Ker je bilo v predpreveritvenemu pismu jasno navedeno, da bodo takšni dokumenti preverjeni v okviru preveritvenega obiska, obrazložitev, da „so dve poročili o oceni pripravile druge podružnice banke in odgovorni zaposleni niso bili na voljo“, ni zadovoljiva. Poleg tega kitajska vlada trdi, kot je v svojih pripombah večkrat ponovila, da informacij ni bilo mogoče zagotoviti zaradi zaupnosti podatkov v zvezi s strankami. Komisija opozarja, da obstajajo določbe za obravnavo zaupnih informacij v njenih preiskavah v zvezi z izravnalnimi dajatvami (96) ter da je v vsakem primeru v zvezi s tem in drugimi vprašanji večinoma zahtevala, da se takšne informacije preverijo in ne kopirajo. V vsakem primeru Komisija poudarja, da bi lahko dosledna uporaba načela „zaupnosti strank“ onemogočila preveritev pomembnih informacij v preiskavah v zvezi z izravnalnimi dajatvami. V takšnih situacijah bi bilo nemogoče navzkrižno preveriti odgovore izvoznika na številna vprašanja ali opraviti naključne preglede prejemnikov določenih shem v primerih, ko izvozniki ne sodelujejo ali pa je bila preiskava izvedena na skupni osnovi.
(411)
Kitajska vlada je trdila, da je Kitajska izvozno-uvozna banka v celoti sodelovala v preiskavi in da določenih dokumentov, ki jih je Komisija zahtevala, ni bilo mogoče predložiti zaradi pravil notranje politike, državne tajnosti, zaupnosti ali drugih zakonov. Zato dejstvo, da ti dokumenti niso bili predloženi, ne sme biti razlog za uporabo razpoložljivih dejstev. V skladu z zakonom o poslovnem bančništvu uradniki Kitajske izvozno-uvozne banke med preveritvijo niso mogli predložiti teh dokumentov. V zvezi s tem in v nasprotju s predpostavko Komisije osnovna uredba in Sporazum SIU ne moreta nadomestiti državnih zakonov LRK. Kitajska vlada je poleg tega trdila, da so vprašanja o povezanosti višjih uradnikov s političnimi strankami nepomembna, in navedla, da jo takšna vprašanja motijo. Komisija se s tem ne strinja. Medtem ko pravila STO (na katerih v veliki meri temelji osnovna uredba) morda ne morejo „nadomestiti“ domačih zakonov, to Komisiji ne preprečuje sprejemanja sklepov, če takšni domači zakoni očitno ovirajo razumne zahteve po informacijah. Poleg tega je Kitajska izvozno-uvozna banka zagotovila nekaj odgovorov na vprašanja v Dodatku A, vendar je glede večine odgovorov zavrnila predložitev izvornih podatkov ali kakršnih koli dokazov, s katerimi bi podprla te informacije. Zato se te informacije štejejo zgolj za ustne izjave, ki niso podprte s preverjenimi pisnimi dokumenti. Če bi bila ta praksa sprejemljiva, bi lahko Kitajska izvozno-uvozna banka predložila praktično kakršne koli informacije, preiskovalni organ pa bi jih moral sprejeti brez možnosti, da oceni njihovo točnost.
Vprašanja o povezanosti s političnimi strankami in članih KPK v Kitajski izvozno-uvozni banki (in kateri koli drugi banki v tej zadevi) so zelo pomembna za določitev obsega vpliva države na upravljanje bank glede na posebno vlogo KPK v skladu z ustavo LRK. Poleg utemeljitev takšnih vprašanj, ki jih je Komisija navedla v uvodni izjavi (151), je treba opozoriti tudi, da ustava KPK določa, da morajo vse organizacije, vključno z zasebnimi trgovskimi podjetji, ustanoviti „osnovne organizacije partije“, če so v podjetju zaposleni vsaj trije člani partije. Te organizacije zagotavljajo in nadzorujejo izvajanje načel in politik partije in države ter podpirajo skupščine delničarjev, upravne odbore, nadzorne odbore in poslovodne delavce pri izvajanju njihovih nalog in pooblastil v skladu z zakoni (97). Poleg tega zakon LRK o gospodarskih družbah zavezuje vse družbe na Kitajskem, da v okviru svoje organizacijske strukture ustanovijo organizacijo KPK, ki opravlja dejavnosti KPK (98). Torej je dokazano, da je KPK povezana z dejavnostmi kitajske vlade in delovanjem vseh vrst podjetij in ustanov na Kitajskem, zato je v zvezi s tem postavljanje vprašanj o povezanosti s strankami upravičeno.
(412)
V zvezi s preveritvijo Kitajske razvojne banke je kitajska vlada podala isto trditev glede vprašanj o politični pripadnosti vodstva in vlogi KPK v banki. V zvezi s tem se Komisija sklicuje na utemeljitve v uvodnih izjavah (151) in (411). Kitajska vlada je trdila tudi, da Kitajska razvojna banka zaradi zaupnosti ni mogla zagotoviti zahtevanih poročil o oceni kreditnega tveganja ter da je predložila predlogo za bonitetno oceno in primer ocene kreditnega tveganja, na katerem je bilo ime družbe izbrisano. Opozoriti je treba, da predloga za bonitetno oceno in ocena kreditnega tveganja neznane družbe iz neznane industrije nista dokaz za oceno kreditnega tveganja enega od vzorčenih izvoznikov, ki jo je zahtevala Komisija. Komisija se v zvezi z vprašanji glede zaupnosti sklicuje na obrazložitev v uvodni izjavi (410).
(413)
Kitajska vlada je trdila, da ugotovitev Komisije, da so poslovne banke v državni lasti javni organi, ni skladna s členom 1.1 Sporazuma SIU, ker Komisija te ugotovitve ni utemeljila na nobenih dokazih ter ni zagotovila utemeljene in ustrezne analize v podporo svoji ugotovitvi, da je država vključena v kitajski finančni sektor v takšni meri, da morajo banke upoštevati preferenčne politike. Komisija se s to trditvijo nikakor ne strinja. Neodvisne informacije, navedene v uvodnih izjavah od (162) do (168), kažejo, da banke izvajajo preferenčne politike, kar je razvidno tudi iz več kitajskih načrtov, zakonov in političnih dokumentov, ki so omenjeni v uvodni izjavi (102). Komisija je pregledala, analizirala in navedla veliko dokumentov, ki so jih izdale mednarodne organizacije, vključno s STO, Svetovno banko, Mednarodnim denarnim skladom in OECD, in v vseh se ugotavlja, da je kitajski bančni sektor podvržen pomembnim državnim posegom, zlasti v zvezi s privilegiranimi prejemniki posojil in določanjem obrestnih mer.
(414)
Kitajska vlada izpodbija pomen nekaterih dokumentov, ki jih je Komisija uporabila kot najboljša razpoložljiva dejstva in se nanje sklicevala pri določitvi javnega organa v zvezi s poslovnimi bankami v državni lasti. Najprej je treba opozoriti, da je morala Komisija uporabiti najboljša razpoložljiva dejstva zgolj zaradi nesodelovanja kitajske vlade in dejstva, da je slednja zavrnila zagotovitev zahtevanih informacij.
(415)
Kitajska vlada je trdila, da poročilo o raziskavi Deutsche Bank („poročilo DB“), ki ga je Komisija navedla v uvodni izjavi (161), opisuje pretekli položaj na Kitajskem in ne more zagotoviti pozitivne podlage za oceno kitajskega bančnega sektorja 7 let pozneje. Prvič, trditev kitajske vlade, da poročilo zagotavlja podlago za oceno položaja „7 let pozneje“, je napačna. Poročilo je bilo izdano leta 2007, OP, ki je relevantno obdobje za oceno bančnega sektorja na Kitajskem za namene te preiskave, pa se začne v letu 2011. Poročilo se torej nanaša na položaj, kakršen je bil 4 leta pred relevantnim obdobjem. Drugič, poročilo DB ni edini dokument, na katerega je Komisija oprla svoje ugotovitve, ampak zgolj izhodišče za njeno analizo kitajskega bančnega sektorja in zlasti njegove lastniške strukture. Tretjič, druge informacije, na katere se Komisija sklicuje pri določitvi lastniške strukture kitajskega bančnega sektorja (poročila in delovni dokumenti STO, Mednarodnega denarnega sklada in OECD), so v skladu z ugotovitvami iz poročila DB. Pri tem je treba opozoriti, da je kitajska vlada sama zagotovila minimalne informacije v zvezi s tem, ki so bile večkrat zahtevane, in ni nikoli dejansko izpodbijala ugotovitev Komisije o ravni državnega lastništva v bančnem sektorju in poseganju vlade v bančni sistem na podlagi dejstev.
(416)
Kitajska vlada izpodbija tudi sklicevanje Komisije na pregled trgovinske politike, ki ga je leta 2012 izvedla STO, in trdi, da je bila izjava, da se je „struktura trga kitajskega bančnega sektorja na splošno zelo malo spremenila“, podana v primerjavi s prejšnjim obdobjem pregleda v letu 2010. Komisija tej trditvi ne nasprotuje. V bistvu je Komisija v svojem dokumentu o dokončnem razkritju v isti uvodni izjavi (161) navedla pregleda trgovinske politike STO iz let 2010 in 2012, da bi prikazala, da je bilo v dveh letih le malo sprememb. Medtem ko je v poročilu iz leta 2010 navedeno, da „je visoka stopnja državnega lastništva še ena pomembna značilnost finančnega sektorja na Kitajskem“, poročilo iz leta 2012 potrjuje, da se je v zvezi s tem le malo spremenilo. Tudi kitajska vlada je navajala poročilo iz leta 2012 in na podlagi teh navedb trdila, da je poročilo v nasprotju z oceno Komisije iz uvodne izjave (161). Te trditve ni bilo mogoče sprejeti. Nobena od navedb iz poročila, vključenih v pripombe kitajske vlade glede dokončnega razkritja, ne nasprotuje oceni Komisije iz uvodne izjave (161) ali vzbuja dvom v zvezi z njo.
(417)
Kitajska vlada je trdila tudi, da ugotovitve Komisije iz uvodne izjave (162) niso ustrezno podprte s pozitivnimi dokazi, ker se Komisija (poleg na poročilo DB in pregleda trgovinske politike STO, ki so omenjeni v uvodnih izjavah zgoraj)„preprosto sklicuje na poročilo Svetovne banke in pregled gospodarskih gibanj itd., vendar ne navaja nobene utemeljene in ustrezne obrazložitve v podporo svojim ugotovitvam“. Te trditve ni bilo mogoče sprejeti. V zvezi s tem je treba opozoriti, da je v poročilu Svetovne banke med drugim navedeno naslednje: „Kljub impresivnemu napredku pri reformi in krepitvi finančnega sektorja v zadnjih treh desetletjih kitajski finančni sistem ostaja omejen in trpi zaradi bistvenih strukturnih neravnovesij. Sedanji sistem, za katerega so značilni prevlada bank v državni lasti, močni državni posegi in preostali nadzor nad obrestnimi merami, je bil izredno uspešen pri mobilizaciji prihrankov in dodeljevanju kapitala strateškim sektorjem med gospodarskim razvojem Kitajske“ ali „[v]zporedno se mora neposredni in posredni nadzor nad finančnimi institucijami umakniti nevtralnim ureditvam, ki temeljijo na trgu. To bi pomenilo samostojno centralno banko, ki bi prevzela operacije odprtega trga in za upravljanje likvidnosti uporabljala obrestne mere namesto zgornjih mej posojil. Poslovne banke bi za usmerjanje pri dajanju posojil upoštevale poslovna načela in analizo kreditne sposobnosti, ne pa navodil vlade“ in „[v]lada je bila na vseh ravneh tesno vključena v poslovne dejavnosti finančnih institucij, bodisi prek lastništva delnic bodisi prek posrednega vpliva, predvsem zato, ker je močno odvisna od uporabe posojil poslovnih bank za doseganje političnih ciljev“. Pregled gospodarskih gibanj na Kitajskem v letu 2010, ki ga je pripravila OECD, opisuje politike LBK glede najnižje določene posojilne obrestne mere in najvišje določene obrestne mere za vloge kot odvračilne dejavnike za ustrezno ocenjevanje tveganj s strani bank ter kot neproduktiven ukrep za konkurenco v bančnem sektorju ter navaja, da je njun namen zaščititi dobičkonosnost bančnega sektorja, ki je večinoma v državni lasti.
(418)
Kitajska vlada nadalje trdi, da ugotovitev Komisije, da LBK sodeluje in vpliva na določanje obrestnih mer državnih poslovnih bank, ni ustrezno utemeljena in dokazana. V zvezi s tem je kitajska vlada navedla, da bi morala Komisija vedeti, da je bila julija 2013 najnižja dovoljena posojilna obrestna mera ukinjena. Najprej je treba opozoriti, da Komisija ni analizirala razmer na kitajskem bančnem trgu julija 2013, ker niso bile relevantne za to preiskavo. Poleg tega trditev, da ugotovitev Komisije ni ustrezno utemeljena in dokazana, ne drži. V zadevnih okrožnicah je jasno navedeno, da LBK določa omejitve za posojila in obrestne mere za vloge. Nazadnje pregled gospodarskih gibanj na Kitajskem v letu 2010, ki ga je pripravila OECD in je naveden v uvodni izjavi (162), prav tako potrjuje obstoj takšnih omejitev.
(419)
Kitajska vlada je trdila, da je „Komisija vedela, da so okrožnice, vključno z okrožnicama z dne 8. junija in 8. julija 2012, izdanima po ugotovitvah glede PFP, močno spremenile prakso LBK v zvezi z obrestnimi merami“. To ne drži. Komisija ni mogla vedeti, da se je praksa spremenila ali kako točno se je spremenila, saj je kitajska vlada zavrnila predložitev teh okrožnic. Tudi povzetki s spletnega mesta LBK, ki so bili predloženi med preveritvijo, za katere kitajska vlada napačno trdi, da jih je Komisija povsem prezrla, potrjujejo, da takšne omejitve še vedno obstajajo.
(420)
Kitajska vlada je poleg tega trdila, da „Komisija svojih ugotovitev očitno ni utemeljila na ‚dejanskih dejstvih‘, ki nasprotujejo preteklim informacijam v lasti Komisije, ampak je kitajski vladi raje naložila dolžnost, da dokaže, da se je stanje, ki se je preiskalo v okviru zadeve v zvezi z jeklenimi izdelki, prevlečenimi z organskimi premazi, spremenilo“. Ob upoštevanju obrazložitve v uvodnih izjavah od (415) do (419) je jasno, da je ta trditev napačna. V dokumentaciji ni dejstev, ki bi nasprotovala ugotovitvam Komisije, in ugotovitve ne temeljijo zgolj na preteklih informacijah, ampak na pozitivnih dokazih, ki temeljijo na vseh informacijah, relevantnih za OP.
(421)
Kitajska vlada je trdila, da so štiri točke, ki jih Komisija navaja v uvodni izjavi (166), napačne in ne temeljijo na ustrezni pravni oceni. Trdila je, da je navedba iz člena 34 zakona o poslovnem bančništvu, da morajo banke „poslovanje s posojili prilagoditi potrebam nacionalnega gospodarstva“, povsem nevtralna. Ni jasno, kaj je kitajska vlada mislila z izrazom „nevtralna“, vendar je iz načrtov, političnih dokumentov in zakonov, navedenih v uvodni izjavi (102), razvidno, da razvoj fotonapetostne industrije ter njegova finančna in druga podpora spadata med potrebe nacionalnega gospodarstva na Kitajskem. V zvezi s finančno podporo, ki jo ti dokumenti spodbujajo in izražajo, je jasno, da banke podpirajo družbe, ki spadajo v fotonapetostno industrijo. V zvezi z ugotovitvijo, pri kateri se je Komisija oprla na besedilo Sklepa državnega sveta št. 40, in sicer, da za banke veljajo pravni predpisi, v skladu s katerimi morajo zagotoviti kreditno podporo spodbujanim projektom, je kitajska vlada trdila, da je ta ugotovitev „povsem napačna“, ker v sklepu ni navedeno ali nakazano, da je solarna industrija spodbujan projekt. Ta trditev je prav tako napačna. Iz uvodne izjave (399) je razvidno, da solarna industrija spada v kategorijo spodbujanih industrij in projektov. Kitajska vlada je podobno trdila v zvezi z zakonom LRK o znanstvenem in tehnološkem napredku ter ugotovitvi Komisije, da ta zakon od bank zahteva, da dajo prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo, ter da vzorčeni proizvajalci spadajo v kategorijo visokotehnoloških industrij. Glede na navedbe kitajske vlade Komisija ni pravno proučila vprašanja, ali solarna industrija, ki vključuje proizvodnjo modulov in celic in je opredeljena kot visokotehnološka industrija, spada v področje uporabe tega zakona. To ne drži. Komisija je ugotovila, da obstaja jasna povezava med kategorijo visokotehnoloških industrij in solarno industrijo, ki proizvaja module in celice. To je podrobno pojasnjeno v uvodni izjavi (402).
(422)
Kitajska vlada je trdila, da izjava Komisije, da je država še vedno bistveno vključena v kitajski finančni sektor, ni podprta s pozitivnimi dokazi. Kitajska vlada je izpodbijala dokaze, ki jih je navedla Komisija, in trdila, da je poročilo Mednarodnega denarnega sklada za leto 2009, ki poudarja pomanjkanje liberalizacije obrestne mere, nepomembno, ker so bile obrestne mere na Kitajskem povsem liberalizirane. To ne drži. Dokazi iz dokumenta potrjujejo, da liberalizacija obrestnih mer na Kitajskem ni končana, to pa so potrdili tudi uradniki LBK, ki so bili prisotni med preveritvenim obiskom. V zvezi s poročilom Mednarodnega denarnega sklada o posameznih državah iz leta 2010, na katerega se je sklicevala Komisija, je kitajska vlada trdila, da je Komisija povsem prezrla ugotovitve Mednarodnega denarnega sklada o liberalizaciji finančnega sektorja. To ne drži. Komisija ni prezrla nobenih pomembnih ugotovitev Mednarodnega denarnega sklada v tem poročilu. Ugotovitve Mednarodnega denarnega sklada, na katere se je kitajska vlada sklicevala v svojih pripombah, ne nasprotujejo nobeni ugotovitvi Komisije glede vključenosti države v kitajski finančni sektor in zagotovo ne ugotovitvam v zvezi z državnim lastništvom ali politiko obrestnih mer za posojila in vloge. Dejstvo, da je v poročilu navedeno, da je bil na Kitajskem v zadnjih letih dosežen napredek pri razvoju bolj tržno usmerjenega finančnega sistema, ne pomeni, da poročilo trdi, da na Kitajskem dejansko obstaja tržno usmerjen finančni sistem. Kitajska vlada je glede pregledov OECD, ki jih navaja Komisija, trdila, da na podlagi „enega stavka, ki izključuje znaten napredek v zvezi z liberalizacijo bančnega sektorja“, ni mogoče sklepati, da banke na Kitajskem ne delujejo samostojno. V zvezi s to trditvijo je treba opozoriti, da Komisija ni nikoli sklepala na podlagi „enega stavka“, ampak, kot je prikazano v zgornjem besedilu, na podlagi več dokumentov, ki so jih pripravile neodvisne mednarodne organizacije.
(423)
Kitajska vlada je trdila, da je analiza Komisije v zvezi z določitvijo javnega organa „povsem napačna“ in da njen sklep v uvodni izjavi (168) ni v skladu z razlago izraza „javni organ“, kot ga pritožbeni organ STO razlaga v poročilu ZDA - dokončne protidampinške in izravnalne dajatve na nekatere izdelke s Kitajske. En proizvajalec izvoznik je tudi trdil, da je sklepanje Komisije v zvezi z določitvijo javnega organa „pravno napačno“. Kitajska vlada je trdila, da Komisija ni dokazala, da imajo poslovne banke v državni lasti pooblastilo vlade, ga izvajajo ali jim je zaupano, ter da ni dokazala, i) da zadevne funkcije, ki jih domnevno izvajajo poslovne državne banke, pomenijo funkcije, ki jih na splošno izvaja vlada, tj. da so v prvi vrsti vladne funkcije, ii) značilnosti, ki so skupne poslovnim državnim bankam in vladi, poleg lastništva delnic, ki tudi ni bilo ugotovljeno za vse poslovne banke v državni lasti, in iii) da imajo vse poslovne državne banke pooblastilo vlade, potrebno za njegovo dejansko izvajanje, ali da so pooblaščene za izvajanje zadevnih vladnih funkcij. Te trditve je bilo treba zavrniti. Komisija se sklicuje na svojo proučitev tega vprašanja v uvodnih izjavah od (158) do (167). Dajanje posojil je v opredelitvi subvencije iz člena 3.1(a)(i) osnovne uredbe navedeno kot vladna funkcija. V tej preiskavi se poslovnim bankam v državni lasti prek zahtev, načrtov in drugih dokumentov politike ukazuje, naj spodbujajo določene sektorje, vključno s fotonapetostnim sektorjem. Na podlagi razpoložljivih dejstev je bilo sklenjeno tudi, da obstaja obsežno vladno lastništvo v bankah na Kitajskem in da so poslovne banke v državni lasti pod bistvenim nadzorom vlade. Ker kitajska vlada ni zagotovila zahtevanih informacij o vladnem lastništvu vseh poslovnih bank v državni lasti na Kitajskem, je Komisija svoje ugotovitve utemeljila na razpoložljivih dejstvih. Zato Komisija ugotavlja, da poslovne državne banke delujejo kot roka vlade, saj z izvajanjem politik LRK glede preferenčnega posojanja določenim sektorjem opravljajo javno funkcijo.
(424)
Kitajska vlada je trdila tudi, da Komisija ni dokazala zaupanja nalog ali ukazovanja zasebnim bankam na Kitajskem ter zlasti ni dokazala, da je kitajska vlada na zasebne banke in poslovne banke v državni lasti izrecno in pozitivno prenesla nalogo dajanja preferenčnih posojil ali jim to ukazala ali jim naložila odgovornost ali jih pooblastila za dajanje preferenčnih posojil. Komisija se s to trditvijo ne strinja. Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od (170) do (173), kitajska vlada izvaja politiko zagotavljanja podpore v obliki preferenčnih posojil fotonapetostni industriji. Zasebne banke so dolžne izvajati navedeno vladno politiko. Prek zakona o poslovnem bančništvu kitajska vlada vsem bankam nalaga, da „svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva in družbenega razvoja ter v duhu industrijskih politik države“. Te potrebe in industrijske politike države so med drugim določene v različnih načrtih in političnih dokumentih, ena izmed njih pa je zagotavljanje preferenčnega financiranja izbranim industrijam, vključno s fotonapetostno industrijo. Kitajska vlada je trdila tudi, da je bil zadevni člen Zakona o komercialnih bankah upoštevan brez sobesedila in da ne dokazuje izrecno nobenega prenosa, ukaza ali naložitve odgovornosti s strani kitajske vlade ali izvajanja njenih pooblastil s strani poslovnih bank. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (390), se Komisija ne strinja, da se pri členu 34 ni upoštevalo sobesedilo, in meni, da je besedilo člena jasno, pravno zavezujoče navodilo za vse banke na Kitajskem. Komisija se prav tako ne strinja s trditvijo kitajske vlade, da so dokumenti, ki določajo preferenčno posojanje fotonapetostni industriji in so navedeni v uvodni izjavi (102), „neustrezna pravna podlaga“. To je obširno pojasnjeno v uvodnih izjavah od (399) do (403).
(425)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da Komisija ni dokazala, da kitajska vlada zaupa naloge in ukazuje bankam na Kitajskem, ki so v tujem lastništvu. To trditev je bilo treba zavrniti. Komisija je zaupanje nalog in ukazovanje dokazala za vse zasebne banke na Kitajskem (med drugim v uvodnih izjavah od (169) do (172) in (424)), banke v tujem lastništvu pa spadajo v to kategorijo.
(426)
V zvezi z določitvijo zaupanja nalog in ukazovanja je kitajska vlada trdila tudi, da je Komisija sklepala na podlagi ocene kreditnega tveganja enega vzorčenega izvoznika, ki jo je predložila ena banka, in za te sklepe štela, da veljajo za vse banke na Kitajskem, ter je tako uporabila negativne sklepe. Opozoriti je treba, da kitajska vlada in banke niso hotele predložiti ocen kreditnega tveganja drugih vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. Ker je bila Komisija prisiljena uporabiti razpoložljiva dejstva v zvezi s tem in ker navedena ocena kreditnega tveganja pomeni najboljša razpoložljiva dejstva, je Komisija svoje sklepe delno oprla na ta dokument. Vendar je treba ponovno poudariti, da sklepi temeljijo na razpoložljivih dejstvih in ne na negativnih sklepih.
(427)
Kitajska vlada je nasprotovala oceni Komisije glede izkrivljanja kitajskega finančnega trga, ker „je pravno napačna“. Kitajska vlada je trdila, da ni dokazov, ki bi se nanašali na OP in kazali, da poslovne banke v državni lasti predstavljajo dve tretjini kitajskega finančnega trga. Komisija se s to trditvijo ne strinja. Komisija je uporabila razpoložljiva dejstva, ker ni imela informacij o lastništvu v bančnem sektorju, ki jih je večkrat zahtevala, vendar jih kitajska vlada ni zagotovila. Komisija se je v zvezi s tem sklicevala na poročilo DB, v katerem je navedeno, da poslovne banke v državni lasti predstavljajo več kot dve tretjini kitajskega finančnega trga. To dodatno podpirajo dokazi iz dokumentov STO, Mednarodnega denarnega sklada, OECD in Svetovne banke, ki potrjujejo, da se vključenost države v kitajski bančni sektor v OP ni pomembno spremenila. Kitajska vlada je poleg tega trdila, da je izjava Komisije, da morajo banke obrestne mere ohraniti v mejah, ki jih je določila LBK, napačna, saj je bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera povsem odpravljena. To ne drži. Res je, da je kitajska vlada v svojih pripombah trdila, da je bila najnižja posojilna obrestna mera odpravljena julija 2013, vendar je to več kot eno leto po koncu OP. Drži tudi, da se zgornje meje za obrestne mere za vloge še vedno uporabljajo. Zato je ugotovitev Komisije, da banke niso popolnoma svobodne pri odločanju o pogojih posojil (kar velja vsaj za OP), pravilna in podprta z dokazi iz dokumentacije. Kitajska vlada je izpodbijala tudi ugotovitve Komisije iz uvodnih izjav od (183) do (188) na podlagi domnevne nepomembnosti več načrtov, političnih dokumentov in zakonov, ki jih je navedla Komisija. Komisija se s to trditvijo ne strinja in se sklicuje na uvodne izjave od (399) do (403), v katerih je pojasnila, zakaj so ti dokumenti potrebni za takšne ugotovitve.
Kitajska vlada je poleg tega navedla, da je ugotovitev Komisije, da je bil določenim bankam odobren dostop do državnih deviznih rezerv uprave za tuje borze, napačna, ker so se dokazi, ki jih je navedla Komisija, nanašali samo na Kitajsko izvozno-uvozno banko in Kitajsko razvojno banko, ter pojasnila, da se posojila iz teh rezerv dajejo samo podjetjem v državni lasti. Komisija se s tem ne strinja. Ta dokaz zgolj kaže, da je bil ta program, ko se je začel, najprej na voljo samo Kitajski izvozno-uvozni banki in Kitajski razvojni banki, ki sta banki za izvajanje politik, vendar omenja tudi veliko posojilo Banke Kitajske, ki kaže, da je bila prvotna omejitev ukinjena. Tudi trditev, da dokazi „jasno kažejo, da se posojila dajejo le podjetjem v državni lasti, kot je Sinopec“, ni pravilna. Dokazi dejansko navajajo, da imajo velika podjetja v državni lasti prednost, vendar ne kažejo, da je dodeljevanje takšnih posojil omejeno na njih. V vsakem primeru pa bi glede na velikost Kitajske izvozno-uvozne banke in Kitajske razvojne banke ter njunega vpliva na kitajski finančni trg omejitev programa na ti dve banki pomenila znatno izkrivljanje finančnega trga kot celote.
(428)
Kitajska vlada je poleg tega trdila, da Komisija ni ugotovila specifičnosti v zvezi s preferenčnimi posojili in da je njena analiza specifičnosti pravno neskladna, ker ni ugotovila, ali se Sklep št. 40 nanaša na projekte ali industrije. Glede na navedbe kitajske vlade dejstvo, da „Sklep št. 40 zajema zelo širok nabor gospodarskih sektorjev in industrij, pomeni, da ta dokument ne omejuje izrecno dostopa do domnevne subvencije na določena podjetja, saj se mora določiti v skladu s sodno prakso STO“. Komisija se s to trditvijo ne strinja. Glede spodbujanih projektov je treba opozoriti, da ti obsegajo samo določene dejavnosti iz omejenega števila industrijskih sektorjev in da zato te kategorizacije, ki obsega samo podmnožico družb na Kitajskem, ni mogoče šteti za kategorizacijo, ki je splošne narave in nespecifična. Po mnenju Komisije je bila to ob pomanjkanju kakršnega koli pojasnila (in dodatnih dokumentov) najbolj naravna razlaga tega, kako natančno je kitajska vlada uporabila pojem fotonapetostna industrija, npr. za namene Sklepa št. 40 in povezanega glavnega kataloga industrijskega prestrukturiranja. Poleg tega, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (102), tudi solarna fotonapetostna industrija sodi v kategorijo strateških industrij, kot so opredeljene v 12. petletnem načrtu, in ima zato dostop do preferenčnega financiranja, kar je razvidno iz navedb iz različnih načrtov, političnih dokumentov in zakonov v isti uvodni izjavi.
(429)
Kitajska vlada je trdila tudi, da Komisija ni ugotovila obstoja koristi v zvezi s preferenčnimi posojili, ker njene ugotovitve niso podprle uporabe zunanje referenčne vrednosti za določitev ugodnosti. Kitajska vlada je navedla, da Komisija ni imela podlage za uporabo bonitetne ocene BB, saj ni dokazala, da je za to bonitetno oceno v primerjavi z drugimi bolj verjetno, da ni izkrivljena, in trdila, da njena uporaba „kaže na nedovoljene negativne sklepe, sprejete v nasprotju s členom 12.7 Sporazuma SIU“. To trditev je bilo treba zavrniti. Glede na izkrivljanja in odsotnost ustrezne ocene kreditne sposobnosti ali tveganja vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, pridobljene od bank upnic, Komisija ni mogla pridobiti bonitetne ocene (če je sploh obstajala) posameznih proizvajalcev izvoznikov po nominalni vrednosti. Bonitetna ocena BB v tem primeru ni negativen sklep in ni neugodna za proizvajalce izvoznike, ker je najboljša neinvesticijska ocena na trgu.
(430)
Pritožnik je trdil, da bi morala Komisija za določitev referenčne vrednosti za nekatere proizvajalce izvoznike, ki so bili v posebej slabem finančnem položaju, uporabiti bonitetno oceno, ki je manj ugodna kot ocena BB. Zaradi razlogov, pojasnjenih v uvodni izjavi (429), je Komisija menila, da ocena BB (ocena „stopnja nevlaganja“) ustrezno izraža finančni položaj vzorčenih proizvajalcev izvoznikov v OP.
(431)
Pritožnik je zahteval tudi, da Komisija razkrije izračun pribitka za posojila v kitajski valuti. Komisija je metodologijo pojasnila v odstavku 169 dokumenta o dokončnem razkritju (ponovljeno v uvodni izjavi (198)). V skladu z metodologijo iz preiskav v zvezi s premazanim finim papirjem in jeklom, prevlečenim z organskimi premazi, je Komisija prilagodila kitajske obrestne mere tako, da jim je prištela obrestno razliko med najbolje ocenjenimi obveznicami in obveznicami z oceno BB, s katerimi se je v OP poslovalo na trgu.
(432)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da bi morala Komisija pri določitvi ugodnosti iz preferenčnih posojil primerjati posojilne obrestne mere za industrije, ki prejemajo ugodnosti, s posojilnimi obrestnimi merami za industrije, ki ne prejemajo koristi. Glede na analizo finančnega trga, ki jo je opravila Komisija (uvodne izjave od (181) do (185)), je bilo treba to trditev zavrniti. Ob upoštevanju ugotovljenih izkrivljanj se šteje, da so obrestne mere na kitajskem finančnem trgu nezanesljive.
(433)
Kitajska vlada je poleg tega trdila, da Komisija za posojila v USD in EUR ne bi smela uporabiti zunanje referenčne vrednosti, ker eden od ključnih elementov, na katere je Komisija oprla svojo analizo izkrivljanja, tj. omejitve obrestnih mer Ljudske banke Kitajske, za takšna posojila ne obstaja. To trditev je bilo treba zavrniti. Omejitve obrestnih mer Ljudske banke Kitajske so le eden od ključnih elementov, ki jih je Komisija uporabila v svoji analizi kitajskega finančnega trga. Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od (180) do (185), obstaja veliko drugih izkrivljanj, ki so sama po sebi upravičila uporabo zunanje referenčne vrednosti tudi za posojila, izražena v EUR in USD.
(434)
Več izvoznikov in kitajska vlada trdijo, da sporazumi med izvozniki in določenimi bankami v državni lasti (v tem oddelku: „sporazumi“) niso enakovredni kreditnim linijam in niso finančni prispevki, saj bankam ne nalagajo obveznosti ali zaveze, da v prihodnosti zagotovijo financiranje pod posebnimi pogoji. Sklicujejo se tudi na sklepe odbora ES za letala, ki je navedel, da „sama možnost“, da lahko vlada prenese sredstva na podlagi izpolnitve vnaprej določenega pogoja, ne zadostuje za dokaz, da finančni prispevek obstaja. Opozorili so na izjavo odbora, da bi morala biti pogodbena ureditev „sama po sebi zahtevana in zmožna prejemniku prinesti korist, ki je ločena in neodvisna od koristi, ki bi jo lahko prinesel kakršen koli prihodnji prenos sredstev“.
(435)
Komisija v zvezi z ugotovitvami odbora ES - letala opozarja, da takšne ugotovitve niso izčrpne glede obsega kreditnih linij ali drugih podobnih sporazumov in v tem primeru ne omejujejo razlage osnovne uredbe s strani Komisije. Kljub temu Komisija ne nasprotuje ugotovitvam odbora, ampak uporabi navedenih ugotovitev s strani kitajske vlade v tej preiskavi. Sporazumi običajno določajo, da bo banka v državni lasti zagotovila posojila do potrebnega zneska denarja, včasih v povezavi z možnimi izboljšavami uspešnosti zadevnega podjetja. Po eni strani lahko torej besedilo sporazuma vsebuje obveznosti v zvezi s pogoji za prihodnja posojila, ki so besedilno manj izrecne ali samodejne kot obveznosti v nekaterih vrstah sporazumov o kreditnih linijah. Včasih so dopolnjeni z ločenimi posojilnimi ali kreditnimi pogodbami. Vendar pa je bilo ugotovljeno, da za posojila na podlagi teh sporazumov ponavadi veljajo zelo podobni, če ne povsem enaki pogoji. Po drugi strani pa sporazumi vsebujejo več določb, ki močno presegajo običajno besedilo sporazumov o kreditnih linijah in pomenijo, da bo zadevna banka vzpostavila mehanizem zajamčene podpore. Komisija meni, da v tem primeru pisne določbe sporazumov niso nujno dokončne, saj se lahko „obveznosti“ ali „zaveze“ za prenos sredstev izrazijo v pisni ali drugi obliki, in da je treba njihov obstoj določiti na podlagi celovitosti zabeleženih dejstev.
(436)
Na podlagi tega je natančni značaj zavez ali obveznosti bank v državni lasti v okviru sporazumov odvisen od:
(a)
besedila sporazumov: Komisija ugotavlja, da so določbe v najpomembnejših sporazumih, ki vključujejo velike državne banke in zlasti proizvajalce izvoznike, na splošno podobne. Sporazumi vzpostavljajo tesno povezavo med banko in izvoznikom v zvezi s prenosom sredstev. Zagotavljajo prenos potrebnega zneska denarja, včasih ob izpolnitvi določenih pogojev v zvezi z uspešnostjo in bonitetno oceno. Sporazumi podjetju dajejo pravico do „ugodnejše obravnave“, ko zaprosi za posojilo, v primerjavi s podjetji, ki takšnih sporazumov niso podpisala. Nekateri zneski potencialnega financiranja so ogromni v primerjavi z letnimi prihodki podjetij. Zneski posojil, ki so bili obljubljeni vzorčenim izvoznikom, so bili višji od trikratnika njihovih letnih prihodkov. Poleg tega sporazumi določajo, da bo banka zagotovila močno podporo za razvoj zadevne družbe. V njih se navaja „dolgoročno stabilno strateško partnerstvo“ med banko in podjetjem ter določa, da bo banka dala „prednost“ ključnim gradbenim projektom podjetja, podjetju nudila „dolgoročno stabilno finančno podporo … v zvezi z njegovo pridobitvijo sredstev in reorganizacijo, temeljnim oblikovanjem vsake poslovne enote, projekta za tehnične izboljšave, projekta ‚Go Global‘ ter v zvezi z drugimi posli …“ ter podjetju pomagala „oblikovati srednje- in dolgoročne razvojne načrte na podlagi njegovih strokovnih in institucionalnih prednosti ter prednosti v zvezi z uspešnostjo“. V sporazumih je tudi navedeno, da so v skladu z nacionalno makroekonomsko in industrijsko politiko. Zato se zdi, da je zaradi strateške podpore, ki je zagotovljena podjetju, v kombinaciji z „ugodnejšo obravnavo“, dodeljeno s sporazumom, zelo verjetno, da bo podjetje avtomatično upravičeno do črpanja posojil iz sporazumov;
(b)
značaja in ciljev posojilodajalcev: Posojilodajalci so banke v državni lasti, za katere se je ugotovilo, da so javni organi, ali druge banke, za katere se je ugotovilo, da jim vlada zaupa naloge in ukazuje ter zato delujejo kot roka kitajske vlade. Poleg tega se je ugotovilo, da zagotavljajo posojila po stopnjah, ki so nižje od tržne. Nekateri sporazumi na primer navajajo „prednost glede financiranja“ s strani banke in njeno podporo za „visokotehnološko industrijo … ki ima prednost pri razvoju z vladno koncesijo“;
(c)
odnosa vlade do posojilojemalca: Posojilojemalci spadajo med strateške nastajajoče industrije, kot je prikazano v uvodni izjavi (102);
(d)
stopnje sodelovanja vlade v preiskavi: Ponudniki kreditnih linij (banke v državni lasti in banke, ki jim vlada zaupa naloge in ukazuje) niso v celoti sodelovali v preiskavi in ugotovitve v zvezi z njimi so bile utemeljene na razpoložljivih dejstvih;
(e)
dojemanja sporazumov s strani trga: Zdi se, da družbe sporazume dojemajo kot dokaz, da imajo državno podporo, in javno objavljajo sklenitve takšnih sporazumov, da bi poslale pozitivno sporočilo trgom in potencialnim vlagateljem. Skupina Yingli Solar je na primer 9. julija 2010 izdala sporočilo za javnost, v katerem je sporočila, da je sklenila „strateški sporazum o sodelovanju“ s Kitajsko razvojno banko, na podlagi katerega Kitajska razvojna banka „pričakuje, da bo odobrila posojila v najvišjem skupnem znesku 36 milijonov CNY za podporo skupine Yingli in njenih povezanih podjetij“. Finančni direktor družbe Yingli je izjavil, da je „[t]a sporazum dvignil sodelovanje dveh strank na novo raven, za kar menimo, da nam bo omogočilo, da izkoristimo možnosti za okrepitev našega vodilnega položaja v fotonapetostni industriji“. Družba Jinko Solar je 26. januarja 2011 posojilo Banke Kitajske v višini 50 milijard CNY označila za „strateški sporazum o sodelovanju“, ki bo „nadalje okrepil naš položaj vodilnega proizvajalca solarnih izdelkov“. V nadaljevanju sporočila za javnost je navedeno: „Prepričani smo, da bomo z dolgoročno finančno podporo Banke Kitajske v letu 2011 dosegli odlične rezultate in izpolnili svoje cilje za dolgoročno rast“. 14. aprila 2010 se je za družbo Trina Solar poročalo, da namerava uporabiti kreditno pogodbo s Kitajsko razvojno banko v vrednosti 4,4 milijarde USD „za širitev na trgu“. Vse te objave kažejo, da zadevni proizvajalci izvozniki sporazume štejejo za uveljavljene, ne pa negotove, vire financiranja;
(f)
delovanja sporazumov: Proizvajalci izvozniki so dobili veliko posameznih posojil, tj. rezultat sporazumov so dejanski prenosi sredstev, običajno po stopnjah, ki so precej nižje od tržne.
(437)
Ob upoštevanju vseh dokazov se sklene, da banke ponujajo sporazume v okviru vladne strategije za spodbujanje fotonapetostne industrije in da zadevni izvozniki tem sporazumom pripisujejo velik pomen, ne glede na to, ali so sredstva dejansko prenesena. To je v nasprotju z argumenti strani, da so sporazumi dejansko brez pomena. Čeprav imajo sporazumi značilnosti običajnih kreditnih linij, presegajo pogoje takšnih kreditnih linij in so dejansko strateška partnerstva med javnimi organi in podjetji s ciljem izvajati vladno politiko. Glede na to delujejo kot mehanizmi državne podpore/jamstva, ki krepijo tržni položaj zadevnih izvoznikov in jim omogočajo, da izboljšajo svoje zmogljivosti in rezultate, pri tem pa jim zagotavljajo, da bodo dobili potrebna finančna sredstva. Če takšne podpore/jamstva ne bi bilo, bi bili ti izvozniki po mnenju trgov očitno v slabšem položaju. Zato ta podpora lahko pomeni prenos sredstev ali zagotavljanje finančnih storitev. Takšno pomembno „jamstvo“ bi imelo na trgu določeno vrednost in bi vključevalo vsaj plačilo precejšnje pristojbine. Glede na navedeno sporazumi prinašajo tudi korist, ki je po besedah odbora ES -letala„ločena in neodvisna od koristi, ki bi jo lahko prinesel kakršen koli prihodnji prenos sredstev“, med drugim zaradi potencialne plačilne obveznosti vlade. So več kot le nejasna „obljuba za zagotovitev ‚ugodnega‘ financiranja“ (99) in prejemnikom nedvomno zagotavljajo „boljši položaj“, kot bi ga imeli brez sporazumov.
(438)
Znesek ugodnosti je bil določen na podlagi pristojbin, zaračunanih za kreditno linijo, ki jo je pridobil eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. To kreditno linijo je dodelila banka, katere sedež ni v finančni pristojnosti LRK, in ima očitno vse elemente poslovnih kreditnih linij, ki so na voljo na svetovnih finančnih trgih, ter drugih sporazumov, ki se uporabljajo v poslovnem sektorju. Opozoriti je treba tudi, da se pogoji te kreditne linije ne razlikujejo bistveno od pogojev drugih poslovnih kreditnih linij, ki so jih pridobili vzorčeni proizvajalci izvozniki in za katere se zaračunavajo pristojbine, vključno s kreditnimi linijami tujih bank. Glede na zgornjo analizo je to nizka referenčna vrednost, saj dokazi kažejo, da so sporazumi v obliki samostojnega ukrepa za podjetja v resnici vredni več kot standardne kreditne linije. Vendar je Komisija menila, da so zahtevane pristojbine razumen približek pristojbinam, ki bi se plačevale na podlagi sporazumov.
(439)
Kitajska vlada je trdila tudi, da banke, ki so sklenile sporazume z vzorčenimi izvozniki, niso javni organi in da jim te naloge ni zaupala vlada. To trditev je bilo treba zavrniti. Vpletene banke so iste banke, ki so zagotovile preferenčno financiranje, Komisija pa je v uvodnih izjavah od (159) do (168) in od (169) do (180) podrobno pojasnila, zakaj se štejejo za javne organe in/ali zakaj jim kitajska vlada zaupa naloge in jim ukazuje.
(440)
Kitajska vlada je trdila, da je trditev Komisije, da se v normalnih tržnih razmerah za take kreditne linije uporabljajo znatne provizije za neizkoriščeni del posojila in upravne pristojbine, neutemeljena, saj se takšne provizije in pristojbine uporabljajo le za „zavezujoče kreditne linije“. To trditev je bilo treba zavrniti. Kot je navedeno v zgornji uvodni izjavi, pogoji kreditne linije, ki je bila uporabljena za referenčno vrednost, niso bistveno drugačni od pogojev drugih poslovnih kreditnih linij, ki so jih pridobili vzorčeni proizvajalci izvozniki, tudi od bank zunaj Kitajske. Poleg tega ena od bank, ki so sklenile več takih sporazumov z vzorčenimi proizvajalci izvozniki, očitno zaračunava podobne pristojbine svojim strankam v tujini (100).
(441)
Kitajska vlada je tudi trdila, da Komisija ni zagotovila dokazov v podporo trditvi, da je zagotavljanje kreditnih linij (tj. sporazumov) s strani vlade del zagotavljanja preferenčnih posojil. To ne drži. Zagotavljanje kreditnih linij je standardni del financiranja družb s strani bank, sporazumi pa so ločeni in drugačni ukrepi, ki spadajo na področje preferenčnih posojil. Kot je navedeno v uvodni izjavi (102), kitajska vlada fotonapetostni industriji prek številnih načrtov in političnih dokumentov ter zakonov zagotavlja preferenčno financiranje. Poleg tega so bila na podlagi teh sporazumov pridobljena številna posojila, kar jasno kaže, da so sporazumi sestavni del preferenčnega financiranja fotonapetostne industrije.
(442)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da zagotavljanje kreditnih linij ni specifična subvencija. To trditev je bilo treba zavrniti. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (441), je zagotavljanje kreditnih linij sestavni del zagotavljanja preferenčnih posojil, zato analiza specifičnosti v uvodnih izjavah (191), (192), (209) in (428) velja tudi za zagotavljanje kreditnih linij.
(443)
Po mnenju pritožnika bi morala Komisija določiti stopnjo subvencije za uporabo izvoznih kreditov kupcev, ker je Kitajska izvozno-uvozna banka zavrnila sodelovanje. Komisija bi morala uporabiti podatke iz pritožbe in ugotovitve ministrstva za trgovino ZDA v podobni zadevi v zvezi s fotonapetostnimi izdelki. Te trditve ni bilo mogoče sprejeti. Komisija je preiskala trditve v pritožbi, vendar ni našla dokazov, da so imeli vzorčeni proizvajalci izvozniki v OP ugodnosti iz takšnih ukrepov. Opozoriti je treba, da se je obdobje preiskave v zadevi v ZDA razlikovalo od obdobja te preiskave.
3.5.3. Pripombe strani v zvezi z izvoznimi jamstvi in zavarovanji za zelene tehnologije
(444)
V zvezi z dokumenti, ki jih je Komisija zahtevala med preveritvenim obiskom, kot je navedeno v uvodnih izjavah (220) in (221), je kitajska vlada trdila, da ni bilo pojasnjeno, kdaj se je zahteval načrt 840, da računovodski izkazi družbe Sinosure za leto 2012 v času preveritve niso bili na voljo, da so informacije v zvezi z vzorčenimi družbami zaupne in da v vsakem primeru zadevne pogodbe niso bile hranjene na sedežu Sinosure. Komisija se sklicuje na svoja pojasnila iz uvodnih izjav (219), (220) in (223), v katerih je obravnavala vse te argumente. Komisija glede načrta 840 dodaja, da je prosila za vse pomembne dokumente v zvezi z dejavnostjo družbe Sinosure in domnevnim subvencijskim programom, ki je vzorčenim izvoznikom prinesel koristi, ter da je ta načrt 840 vsekakor pomemben za njene ugotovitve, skupaj z vsemi drugimi dokumenti, navedenimi v uvodni izjavi (236), kar je podprto s pojasnili v uvodni izjavi (232). Kar zadeva računovodske izkaze družbe Sinosure za leto 2012, je Komisija prosila za predhodne izkaze, če računovodski izkazi za leto 2012 še niso dokončani, vendar je Sinosure zavrnila tudi predložitev predhodnih izkazov za leto 2012.
(445)
Kitajska vlada je trdila tudi, da ni pravnih ali dejanskih dokazov, ki bi podpirali ugotovitev, da je fotonapetostna industrija „strateška industrija“, in da bi to bil rezultat domneve. Komisija se sklicuje na obrazložitev v uvodni izjavi (231) in opozarja, da je kitajska vlada med preveritvenim obiskom izrecno potrdila to točko. Komisija se v zvezi s podobno trditvijo glede načrta 840, načrta 421 in ukrepov za podporo „strateških nastajajočih industrij“ ter trditvijo, da načrti ne bi bili pravno zavezujoči, sklicuje na obrazložitve v uvodnih izjavah od (232) do (234). Nadalje navaja, da kitajska vlada ni predložila teh dokumentov in razpravljala o njih s Komisijo ter da ni zabeleženih dokazov o nepravilnosti sklepov Komisije.
(446)
Kitajska vlada in en vzorčeni izvoznik trdita, da so rabati in nepovratna sredstva za plačilo premij za zavarovanje izvoznih kreditov, ki so jih odobrili lokalni organi, nezakonito izravnani, ker ni dokazano, da se v smislu Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO štejejo kot subvencije. Komisija se sklicuje na svojo analizo ugotovitev preiskave ter zlasti na uvodni izjavi (239) in (247). Komisija nadalje navaja, da so rabati in nepovratna sredstva nerazdružljivo povezani s programom zavarovanja izvoznih kreditov, ker je njihovo odplačilo posledica plačila premije družbi Sinosure v okviru glavne police zavarovanja izvoznih kreditov. Nenazadnje ti rabati spadajo tudi na področje uporabe Obvestila [2004] št. 368, ki sta ga izdala MOFCOM in družba Sinosure in ki določa, da „si regionalni in lokalni organi skupaj dodatno prizadevajo za izvajanje nadaljnjih podpornih ukrepov za izdelke, vključene v imenik, ter visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo za zavarovanje izvoznih kreditov“.
(447)
Kitajska vlada tudi izpodbija ugotovitev v zvezi s točko (j) Priloge 1 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO, da premijske stopnje programa kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov družbe Sinosure niso zadoščale za kritje dolgoročnih stroškov poslovanja in izgub programa. Kitajska vlada to podpre z navajanjem sodne prakse ugotovitve odbora STO v primeru ZDA - gorski bombaž in predstavitvijo obrazložitev na podlagi različnih nizov številk in argumentov iz letnih poročil družbe Sinosure. Kitajska vlada ima tudi pomisleke glede sklicevanja Komisije na člen 11 statuta družbe Sinosure in na članek odvetniške pisarne Stewart Law. Komisija znova navede vse svoje argumente v uvodnih izjavah od (242) do (245) in opozarja, da njeni sklepi temeljijo na najboljših razpoložljivih dokazih iz spisa, saj zaradi pomanjkljivega sodelovanja kitajske vlade ni uspela pridobiti ustreznih podatkov, za katere je zaprosila. Komisija je pri oblikovanju ugotovitev proučila veliko elementov in dokazov v spisu, vključno s statutom družbe Sinosure in člankom odvetniške pisarne Stewart Law. Komisija meni, da, čeprav ti elementi niso odločilni sami po sebi, so skupaj z vsemi drugimi elementi pomembni za oblikovanje ugotovitve. Kar zadeva sodno prakso iz primera ZDA - gorski bombaž, jo je Komisija v svojih ugotovitvah v celoti upoštevala, navajanje te sodne prakse s strani kitajske vlade pa je dejansko zelo umestno.
(448)
Kitajska vlada pri izpodbijanju analize Komisije v uvodni izjavi (245) predloži tabelo s podatki iz izkaza poslovnega izida iz javno dostopnih letnih poročil družbe Sinosure za obdobje 2006-2011 in sklene, da je očitno, da so prejete premije bile višje od stroškov poslovanja programa. Prvič, Komisija ugotavlja, da tabela, ki jo je predložila kitajska vlada, v zadevni vrstici ne vključuje zneskov provizij, ki jih je plačala družba Sinosure, ampak samo odhodke iz poslovanja. Drugič, podatki nesporno kažejo, da v vsakem posameznem letu od 2006 do 2011, razen leta 2010, zneski neto premij niso nikoli višji od vsote zneskov neto terjatev in odhodkov iz poslovanja, tudi če ne upoštevamo plačil provizij, ki jih kitajska vlada ni navedla. To vključuje leto 2011, ki delno pokriva obdobje preiskave, znesek izgube pa je v posameznih letih (npr. 2008) precej visok. Tretjič, Komisija ugotavlja, da je kitajska vlada za leto 2010 navedla nesorazmerno nizek znesek plačanih neto terjatev (navedene plačane premije so 20-krat višje od plačanih terjatev), kar ni skladno z letnim poročilom za leto 2010. Ta znesek, ki ga je navedla kitajska vlada za leto 2010, temelji na obsežnih naknadnih popravkih glede izterjave terjatev in spremembe rezerv neplačanih terjatev, ki se pojavijo samo v letnem poročilu za leto 2011 s sklicem na leto 2010. Ti popravki so nenavadni in neobičajni, prikazani pa so samo v poročilu za naslednje leto. Komisija ugotavlja tudi, da je kitajska vlada za leto 2011 namesto tega navedla zneske iz letnega poročila za leto 2011. Komisija meni, da je naknadne popravke težko uskladiti z dejanskim stanjem, zlasti zaradi nesodelovanja in manjkajočih dodatnih obrazložitev kitajske vlade ali družbe Sinosure med preiskavo.
V skladu s primerom ZDA - gorski bombaž, kot navaja kitajska vlada, „sklic na ‚dolgoročno‘ v točki (j) pomeni dovolj dolgo obdobje za zagotovitev objektivne preiskave, ki omogoča temeljito oceno programa in ki ne pripisuje prevelike pomembnosti poljubnim edinstvenim ali neznačilnim izkušnjam na določen dan, mesec, trimesečje, polletje, leto ali drugo določeno obdobje“. Komisija meni, da je obdobje 2006-2011 dovolj dolgoročno za obravnavo. Družba Sinosure je imela izgubo v vsakem letu tega obdobja. Stanje iz leta 2010 je treba obravnavati kot edinstveno ali neznačilno, če se upoštevajo popravljene številke v letnem poročilu za leto 2011, in zato kot manj pomembno, ali pa je treba kot ustrezne upoštevati običajne nepopravljene številke v letnem poročilu za leto 2010, ki kažejo, da je rezultat tik nad pragom dobička. Glede na znatne izgube v drugih letih to potrjuje ugotovitve Komisije, da je družba Sinosure v obdobju 2006-2011 na splošno v položaju dolgoročne izgube. Poleg tega, čeprav bi se podatki iz leta 2010 upoštevali kot reprezentativni, ostaja dejstvo, da je družba Sinosure v petih letih šestletnega obdobja 2006-2011 imela izgube. Drugih tabel in nizov številk, ki jih je predložila kitajska vlada pri izpodbijanju ugotovitev Komisije glede točke (j) Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO, ni mogoče uskladiti z drugimi zabeleženimi podatki in/ali niso preverljivi. V nobenem primeru sami po sebi ne dokazujejo, da je družba Sinosure v obdobju 2006-2011 s programom kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov poslovala na pragu dobička.
(449)
Glede referenčne vrednosti za izračun ugodnosti kitajska vlada meni, da je uvedba zunanje referenčne vrednosti neskladna s Sporazumom o subvencijah in izravnalnih ukrepih, vendar ne navede nobenega argumenta za utemeljitev te trditve. Komisija se sklicuje na svojo obrazložitev v uvodni izjavi (245).
(450)
Kitajska vlada in en vzorčeni sodelujoči izvoznik izpodbijata uporabljeno referenčno vrednost, ker Komisija ni utemeljila, zakaj: (i) izračun premij temelji na podatkih ameriške banke EXIM; (ii) je kot državo uvoznico uporabila Italijo in ne Nemčije, ki je glavni izvozni trg za zadevni izdelek; (iii) je uporabila 120-dnevno obdobje in ne 60-dnevnega ali krajšega; (iv) ni uporabila izračuna premij za neposredni izvoz, ampak za izvozno zavarovanje FIBC (Financial Institution Buyer Credit). Glede točke (i) se Komisija sklicuje na uvodno izjavo (253). Glede točke (ii) Komisija meni, da je Italija dober primer povprečja med državami EU z najmanjšim tveganjem in državami EU z znatno večjim tveganjem ter posledično zaračunanimi premijami, ki so tudi trgi za zadevni izdelek. Glede točke (iii), ker ne obstaja posebna simulacija na podlagi 90-dnevnega obdobja, ki je na voljo na spletnem mestu banke EXIM, Komisija meni, da je 120-dnevno obdobje najprimernejše za ponazoritev prodajnih pogojev v obdobju preiskave. Glede točke (iv) Komisija ni uspela dobiti simulacije za izračun premij za neposredni izvoz in meni, da ta referenčna vrednost izraža splošno stanje glede tveganja v državi nakupa.
(451)
En vzorčeni sodelujoči izvoznik trdi, da je kupil zavarovanje izvoznih kreditov za nekaj svojih izvozov, vendar je plačal običajno zavarovalno premijo in ni bil deležen ugodnosti v okviru programa Green Express ali druge ugodne obravnave, navedene v pritožbi. Komisija se ob neobstoju dokazov za to trditev sklicuje na svoje ugotovitve o tem programu v oddelku 3.4.1.4 te uredbe. Kar zadeva program „Green Express“, se Komisija sklicuje na svoje ugotovitve v uvodni izjavi (240) in ugotavlja, da je to poseben vidik programa kratkoročnega zavarovanja kreditov družbe Sinosure ter da ugotovitve Komisije niso omejene na ta vidik, ampak na program kot celoto.
3.5.4. Demonstracijski program Golden Sun
(452)
Kitajska vlada nadalje trdi, da ta program zagotavlja nepovratna sredstva za „dobavljene solarne fotonapetostne sisteme“ in ne za proizvajalce/izvoznike zadevnega izdelka ter da zadevna merila v zakonodaji niso usmerjena na proizvajalce modulov in celic. Kitajska vlada v zvezi s tem trdi, da je predložila ustrezno dokumentacijo o programu in da se je celo uskladila z vzorčenimi družbami, da bi to dokazala. Trije vzorčeni sodelujoči izvozniki trdijo, da je to „uporabniška subvencija“ in ne prinaša ugodnosti za zadevni izdelek, zato se zanjo ne bi smeli uvesti izravnalni ukrepi v smislu členov 1(1) in 3(2) osnovne uredbe, člena VI:3 GATT 1994 in člena 19.1 Sporazuma SIU STO. Ti izvozniki se sklicujejo na sklep EU v zadevi v zvezi z biodizlom iz Združenih držav (uvodna izjava (97) Uredbe Komisije (ES) št. 194/2009, UL L 67 z dne 12. marca 2009, str. 50) in na sodno prakso STO v zadevi ZDA - svinčene palice (odstavki 6.50, 6.53, 6.56 in 6.57 poročila odbora), poročilo Kanada - ukrepi, ki vplivajo na izvoz civilnih letal (odstavek 9.112 poročila odbora), poročilo Brazilija - program za financiranje izvoza letal (odstavek 7.24 poročila odbora) in na poročilo Kanada - ukrepi, ki vplivajo na izvoz civilnih letal (odstavka 157 in 159 poročila pritožbenega organa).
(453)
Komisija se sklicuje na svoje ugotovitve preiskave in zlasti na uvodne izjave od (243) do (246) te uredbe, ki vsebujejo izčrpna pojasnila glede zgoraj navedenih trditev in potrjujejo, da je določitev skladna z ustreznimi določbami in sodno prakso, ki so jo navajali kitajska vlada in sodelujoči vzorčeni izvozniki. Komisija ponavlja, da so nepovratna sredstva v okviru programa neposredno povezana z zadevnim izdelkom, saj upravičeni „dobavljeni solarni fotonapetostni sistemi“ vključujejo zlasti dobavo modulov in celic kot pomemben del projektov, zato je povezava med ugodnostjo, ki jo zagotavlja vlada, in zadevnim izdelkom neposredna in neločljiva. Kot je tudi navedeno zlasti v uvodnih izjavah (244) in (245), je preiskava potrdila, da je kitajska vlada izvedla neposredna plačila več vzorčenim sodelujočim izvoznikom (tj. za namen namestitve solarnih panelov za proizvajanje energije za njihovo lastno rabo, vključno za postopek proizvodnje zadevnega izdelka), ki med drugim uporabljajo solarne module in celice, ki so jih proizvedli sami. Ugotovljeno je bilo tudi, da so neposredna plačila izvoznikom v njihovi vlogi dobaviteljev zadevnega izdelka tretjim upravljavcem projektov dejansko v nasprotju z določbami ustrezne zakonodaje in da kitajska vlada ni zagotovila dokazov, ki bi uskladili to situacijo (glej uvodni izjavi (245) in (246)).
Omejena pojasnila, ki sta jih zagotovila kitajska vlada in vzorčeni sodelujoči izvoznik, da je bil neposreden prenos sredstev, ki je v nasprotju s kitajsko zakonodajo, potreben, ker je bil upravljavec projekta v finančnih težavah in zaradi zagotovitve, da bodo nepovratna sredstva uporabljena le za odobrene fotonapetostne sisteme, jasno kažejo, da vzorčeni sodelujoči izvoznik, ki je deloval kot dobavitelj, brez tega neposrednega prenosa s strani vlade ne bi prejel denarja za dobavo zadevnega izdelka in da vlada ne bi mogla zagotoviti, da bo subvencija uporabljena za predvideni namen. Glede na to in ob odsotnosti nadaljnjih dokazov je treba ta plačila obravnavati kot neposredno subvencijo kitajske vlade, dodeljeno proizvajalcu zadevnega izdelka, ki drugače ne bi prejel denarja za dobavo zadevnega izdelka (ob predpostavki, da je bila ta dobava sploh izvedena, za kar spet ni evidentiranih dokazov). Na tej podlagi Komisija meni, da so trditve kitajske vlade in vzorčenega sodelujočega izvoznika pravno neutemeljene.
(454)
Kitajska vlada poleg tega trdi, da bi morala Komisija v primerih, v katerih so ugodnosti programa zadevale dobavo zadevnega izdelka nepovezanim upravljavcem projektov, opraviti analizo prenosa za določitev te točke, pri tem pa se sklicuje na odločitev STO v zadevi ZDA - mehki stavbni les (odstavka 141 in 142 poročila pritožbenega organa). Komisija zavrača to trditev in se pri tem sklicuje na pojasnila v uvodnih izjavah od (244) do (246) in (352). Poleg tega Komisija zaradi nesodelovanja kitajske vlade in zainteresiranih strani ni mogla opraviti analize prenosa. Zato se prenos ne upošteva, navedena sodna praksa STO pa v tem primeru ni pomembna, saj so se sredstva izplačala neposredno proizvajalcem zadevnega izdelka in so neposredno povezana z dobavo med drugim zadevnega izdelka. Ker so bila ta plačila nepovratna sredstva, gre za finančni prispevek (neposredni prenos sredstev) in ima Komisija v odsotnosti dokazov o nadaljnji uporabi zadevnih zneskov pravico domnevati, da prejemniku (proizvajalcem) prinašajo ugodnost. Če bi vlada v okviru tega programa izvedla plačila tretjim upravljavcem projektov in če bi bila oprema pridobljena po pošteni tržni vrednosti, zadevni izvozniki ne bi prejeli ugodnosti. Vendar v primeru, ko plačila prejmejo proizvajalci izvozniki, zneski, ki jih te družbe uporabijo za namestitev solarnih panelov, pomenijo ugodnost, ker jih razbremenijo stroškov, ki bi jih sicer ustvarile v tem postopku. Če proizvajalec izvoznik ne more dokazati, da je bil del nepovratnih sredstev prenesen na tretje uporabnike, se na podlagi razpoložljivih dejstev domneva, da ta del nepovratnih sredstev pomeni ugodnost za izvoznika v smislu splošne subvencije, ki koristi vsem dejavnostim družbe. To velja za ta primer.
(455)
Dva vzorčena sodelujoča izvoznika trdita, da program Golden Sun ni specifičen, ker so ustrezne zahteve v kitajski zakonodaji objektivne in lahko vsa podjetja, ki te zahteve izpolnjujejo, koristijo program, upravičene pa so lahko vse družbe, ne glede na to, ali so proizvajalci zadevnega izdelka ali ne. Komisija se sklicuje na svoje ugotovitve glede specifičnosti v uvodni izjavi (247), ki kažejo, da pogoji in merila za izbor niso objektivni in se ne uporabljajo samodejno. Zadevna zahtevana merila potrjujejo, da je program omejen zgolj na omejeno podmnožico podjetij, ki izpolnjujejo ta merila, in sicer na podjetja z znatno nameščeno zmogljivostjo vsaj 300 kWh in znatnimi sredstvi v višini vsaj 100 milijonov CNY. Merila za izbor zahtevajo tudi, da so podjetja prejemniki vključeni v lokalni načrt izvajanja demonstracijskega projekta Golden Sun, v preiskavi pa je bilo ugotovljeno, da je vključitev v te lokalne načrte odvisna od diskrecijske odločitve pristojnih organov, ki ni pregledna in ne temelji na objektivnih merilih. Komisija dodaja, da so upravičeni „dobavljeni solarni sistemi“ odvisni od proizvodnje in dobave opreme za proizvodnjo sončne energije, večina katere je izdelana iz solarnih modulov in celic. Zato je v nasprotju s trditvami vzorčenih izvoznikov ta shema specifična tudi zato, ker so v praksi samo proizvajalci solarnih sistemov, drugače povedano proizvajalci zadevnega izdelka, upravičeni do ugodnosti v okviru tega programa, bodisi neposredno v vlogi lastnikov projektov bodisi posredno v domnevni vlogi dobaviteljev, ki naj bi zadevni izdelek dobavljali lastnikom projektov.
Zato se tudi ob upoštevanju dejstva, da kitajska vlada ni sodelovala in ni predložila vseh proračunskih dokumentov, ki jih je zahtevala Komisija (glej uvodne izjave od (234) do (239)), sklene, da je ta program dejansko specifičen v skladu s členom 4(2)(c) osnovne uredbe, ker v resnici neposredno ali posredno prinaša ugodnosti predvsem proizvajalcem zadevnega izdelka. Subvencijo tudi uporablja omejeno število podjetij (proizvajalcev zadevnega izdelka) ali jo ta podjetja uporabljajo v večinskem ali nesorazmernem deležu, saj so samo podmnožica domnevnih potencialnih prejemnikov, vendar se zdi, da prejmejo vsa sredstva.
3.5.5. Programi neposrednih davčnih oprostitev in znižanja davka
3.5.5.1. Program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami
(456)
Kitajska vlada ponavlja svoj argument, da se je program v zvezi s podjetji s tujimi naložbami (PTN), naveden v pritožbi, končal leta 2013. Komisija ugotavlja, da se obdobje preiskave konča veliko pred letom 2013, zato se lahko proti ugodnostim, odobrenim v okviru tega programa v OP, uvedejo izravnalni ukrepi. To potrjuje ugotovitev preiskave, pri kateri so bile odkrite ugodnosti, odobrene v OP v okviru tega programa več vzorčenim sodelujočim izvoznikom. Koristi, dodeljene v okviru programa, se bodo kljub temu, da se je program zaključil v letu 2013, nadaljevale tudi v prihodnosti.
(457)
Kitajska vlada in en vzorčeni sodelujoči izvoznik nadalje trdita, da proti različici sheme za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo (VPPNT) ni mogoče uvesti izravnalnih ukrepov na podlagi člena 10(1) osnovne uredbe, ker to ni bilo navedeno v pritožbi. Komisija se sklicuje na svojo podrobno zavrnitev tega argumenta v uvodni izjavi (286). Komisija prav tako opozarja, da se je kitajska vlada odločila, da ne bo sodelovala v preiskavi v zvezi z različico tega programa. Komisija poleg teh elementov ugotavlja, da so v pritožbi poleg različice „dve leti brez, tri leta polovica“ za PTN navedene druge preferenčne sheme neposrednih davkov za VPPNT (oddelek 4.2.5.1 pritožbe), tj. znižanje davka za VPPNT (oddelek 4.2.5.9 pritožbe) ali preferenčni davčni programi za PTN, priznana kot VPPNT (oddelek 4.2.5.8 pritožbe). Zato se lahko za ta program šteje, da je tesno povezan z enim ali obema navedenima drugima davčnima programoma, ker vključuje znižanje stopnje neposrednih davkov in je posebej usmerjen na isti niz upravičenih VPPNT. Znova je treba poudariti, da bi sodelovanje kitajske vlade Komisiji lahko omogočilo ustrezen in temeljit dostop do vseh elementov v zvezi s povezanostjo s programi, navedenimi v pritožbi, in zapolnitev morebitnih informacijskih vrzeli v pritožbi, ki temelji na dokazih prima facie, ki so v razumni meri na voljo pritožniku. Komisija na podlagi teh argumentov ponovi, da je uvedba izravnalnih ukrepov proti temu programu popolnoma v skladu s členom 10(1) osnovne uredbe, saj ta določba omogoča preiskavo katere koli „domnevne subvencije“, ki jo ugotovi pritožnik, in ni omejena na določen program. V tem primeru je domnevna subvencija, tj. navedeni državni prihodki od davkov, namenjeni isti vrsti upravičencev, skupna vsem zadevnim programom.
(458)
Glede izračuna zneska subvencije dva vzorčena sodelujoča izvoznika trdita, da je Komisija napačno uporabila celoletne številke v letni napovedi za odmero davka na dohodek za leto 2011, kljub dejstvu, da OP pokriva polovico leta 2011 in polovico leta 2012, in da to ni v skladu z metodo izračuna iz oddelka E(a)(ii) smernic Komisije za izračun zneska subvencije v preiskavah v zvezi z izravnalnimi dajatvami, UL C 394, 17.12.1998, str. 6. En izvoznik nadalje trdi, da bi Komisija, ker v času preverjanja ni bila na voljo celotna davčna napoved za leto 2012, morala svoj izračun za leto 2012 opraviti na podlagi četrtletnih napovedi za odmero davka na dohodek za prvo polovico leta 2012, zbranih na kraju samem in/ali v tabelah s poslovnih izidom za leto 2012, ki kažejo, da je družba imela izgubo.
(459)
Komisija se sklicuje na uvodno izjavo (300) in znova poudarja, da je pomembno, da izračun ugodnosti temelji na končnih revidiranih davčnih napovedih za določeno davčno leto. Dodaja, da je po končni ureditvi davčne napovedi za leto 2011 v OP vsaka ugodnost, uveljavljena v napovedi, dokončna, kar nadalje podpira pravilnost njenega pristopa. Komisija ne more opraviti svojega izračuna na podlagi četrtletnih davčnih napovedi, ker te napovedi izražajo trenutno začasno stanje v času oddaje in po definiciji ne upoštevajo končnega konsolidiranega stanja davčnega leta. Cilj teh napovedi je zagotoviti likvidnost vlade v primeru začasno zapadlih davkov, vendar izražajo samo delno stanje v času oddaje. Lahko se zgodi, da družba v zadnjih dveh četrtletjih leta ustvari znaten dobiček, ki več kot izravna izgube v prvih četrtletjih, in v tem primeru v končni davčni napovedi prijavi obdavčljiv dobiček. Čeprav začasne davčne napovedi za leto 2012 delno prikazujejo stanje izvoznika v času oddaje in je pojasnjeno, zakaj jih je Komisija zbrala, njihova pomembnost ni absolutna, ker ni mogoče izključiti možnosti, da je stanje na koncu finančnega leta, kot je prikazano na končni napovedi, popolnoma drugačno. Komisija v zvezi s tabelami s poslovnih izidom za leto 2012 ugotavlja, da finančno računovodstvo ne ustreza vedno davčnemu računovodstvu, in lahko se zgodi, da se obveznost poročanja o dohodku in izgubi za namene neposrednih davkov znatno razlikuje od obveznosti poročanja za računovodske namene. Lahko pride tudi do popravkov za davčne namene, ki niso povsem izraženi v finančnih poročilih. Če povzamemo, dejstvo, da ima družba v finančnih poročilih izgubo, še ne pomeni nujno, da bo imela enako izgubo tudi v končni davčni napovedi. Komisija na podlagi teh argumentov potrjuje, da mora izračun subvencije za sheme neposrednih davkov nujno temeljiti na končnih številkah, navedenih v končni revidirani napovedi za odmero davka na dohodek in ne v periodičnih davčnih napovedih ali v končnih ali poskusnih računovodskih izkazih.
3.5.5.2. Davčna izravnava za raziskave in razvoj PTN
(460)
Kitajska vlada trdi, da je prvič obveščena o tem, da Komisija uvaja izravnalne ukrepe proti programu za raziskave in razvoj, ki ni nadomestni program programa za raziskave in razvoj za PTN, navedene v pritožbi. Kitajska vlada navaja podobne argumente, uporabljene za prejšnje sheme, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (457), in trdi, da sta z uvajanjem izravnalnih ukrepov proti tej shemi kršena člena 11 in 13 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO. Kitajska vlada nadalje trdi, da se je program za raziskave in razvoj za PTN končal leta 2008 in da novi program za raziskave in razvoj, vključen v novi kitajski zakon o davku na dohodek podjetij, ni nadomestni program, ker se ne sklicuje na PTN in ne zahteva, da so odhodki za raziskave in razvoj 10 % višji kot prejšnje leto.
(461)
Komisija ugotavlja, da kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku in odgovoru na poziv k dopolnitvi ni zagotovila informacij o tej shemi ter da je ta shema že bila izravnana v prejšnjih preiskavah (glej uvodno izjavo (310)). Komisija pa ugotavlja tudi, da je med preveritvenim obiskom o tem programu potekala razprava s kitajsko vlado in da so bile ustrezne izvedbene določbe zbrane kot dokazno gradivo (predložil jih je tudi en vzorčeni izvoznik). Zato je trditev kitajske vlade, da je bila prvič obveščena o možnosti uvedbe izravnalnega ukrepa proti temu programu, neutemeljena tudi zato, ker je več vzorčenih sodelujočih izvoznikov, s katerimi je kitajska vlada uskladila svoj odgovor, v izpolnjenem vprašalniku navedlo ta program. Kitajska vlada je bila s tem dejstvom v celoti seznanjena, saj je večkrat pregledala nezaupno dokumentacijo. Ugotovitve preiskave kažejo, da se proti temu programu lahko uvedejo izravnalni ukrepi (uvodne izjave od (310) do (314)). Komisija dodaja, da je ta program očitno nadomestilo prejšnjega programa, usmerjenega na PTN, zaradi tesne povezanosti, vidne po enaki obliki in količini davčnih ugodnosti (dodatna davčna izravnava, ki se odbije od davčne osnove), enaki stopnji in enakim osnovnim stanjem (upravičeni stroški za raziskave in razvoj) s samo manjšimi razlikami. Te manjše razlike so bile leta 2008 usklajene z reformo novega zakona EIT, vendar sta značaj in vsebina programa v bistvu ostala enaka. Komisija se sklicuje tudi na argumente o standardu začetka, navedene v uvodni izjavi (457).
(462)
Kitajska vlada in en vzorčeni sodelujoči izvoznik trdita tudi, da ta program ni specifičen, ker Komisija ni dokazala, da je pridobitev potrdila za VPPNT omejena na določena podjetja. Komisija se sklicuje na svojo obrazložitev v uvodni izjavi (313) ter uvodnih izjavah (321) in (325) glede drugega davčnega programa za VPPNT. Komisija dodaja, da izvedbena pravila za uporabo tega programa (glej uvodno izjavo (321)) dodatno potrjujejo ugotovitev o specifičnosti glede VPPNT, saj lahko samo družbe v sektorjih, ki jih podpirajo vladne politike in ki so upravičeni v okviru ustreznih vladnih katalogov in smernic, pridobijo zadevno potrdilo. To potrdilo lahko dobijo na primer samo podjetja, vključena v projekt na področju raziskav in razvoja, določen na področjih visoke in nove tehnologije v okviru ključne podpore države in v smernicah za trenutne prednostne naloge za razvoj v ključnih sektorjih visokotehnološke industrije iz leta 2007, ki jih je izdala agencija NDRC, ali v dejavnosti raziskave in razvoja, vključene v področje uporabe Obvestila državnega sveta o izvajanju več podpornih politik za okvir srednje- in dolgoročnega znanstvenega in tehnološkega razvoja države (2006-2020) št. 6 [2006] državnega sveta. Zato je jasno, da je ta davčni program omejen samo na tiste specifične družbe v ustreznih sektorjih in dejavnostih raziskav in razvoja, ki jih podpira kitajska vlada, vključno z družbami v spodbujanem fotonapetostnem sektorju.
(463)
Glede izračuna zneska subvencije dva vzorčena sodelujoča izvoznika trdita, da je Komisija napačno uporabila številke v njuni letni napovedi za odmero davka na dohodek za leto 2011, ker OP pokriva polovico leta 2011 in polovico leta 2012, in da to ni v skladu z metodo izračuna iz oddelka E(a)(iii) smernic Komisije za izračun zneska subvencije v preiskavah v zvezi z izravnalnimi dajatvami iz leta 1998. Komisija se sklicuje na vse argumente, predstavljene v uvodni izjavi (459), ki so enako pomembni za zavrnitev te trditve za ta program. Poleg tega Komisija ugotavlja, da ima argument glede domnevne davčne izgube v davčnem letu 2012 omejeno pomembnost ali pa je sploh nima, ker je mogoče davčno olajšavo prenesti naprej za pet dodatnih davčnih let in jo odbiti od obdavčljivega dohodka, prijavljenega v naslednjih petih letih. Čeprav bi Komisija sprejela, da so te družbe imele davčno izgubo v letu 2012, ali pa bi bila na voljo končna revidirana davčna napoved za 2012, ki bi prikazala davčno izgubo (kar tukaj ne drži), bi se zato še vedno upoštevale ugodnosti v okviru tega programa, saj ne bi bilo mogoče izključiti, da bi bile ugodnosti iz davčne olajšave, odmerjene v letu 2012, uporabljene takoj, ko bi družba prijavila obdavčljiv dohodek v katerem koli od naslednjih petih davčnih let.
3.5.5.3. Znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih
(464)
Kitajska vlada in en sodelujoči izvoznik trdita, da ta program ni specifičen, da analiza specifičnosti ne temelji na dejstvih in da bi se zahteve za pridobitev statusov VPPNT morale šteti za objektivna merila ali pogoje, ki urejajo upravičenost do subvencije, ter da je upravičenost do programa samodejna. Komisija se glede ugotovitve o specifičnosti v zvezi z omejitvijo tega programa in davčno izravnavo za raziskave in razvoj tudi za VPPNT sklicuje na svojo obrazložitev v uvodnih izjavah (321) in (325) ter tudi na uvodno izjavo (462), ki je enako upoštevna za ta program. Komisija ponovi, da zlasti zgoraj navedeni izvedbeni ukrepi in dokumenti kažejo, da uporaba tega programa in priznanje statusa VPPNT nista na voljo za vsa podjetja in ne temeljita na objektivnih merilih, ampak sta omejena samo na določene sektorje in podjetja, ki jih podpira kitajska vlada na podlagi meril, ki niso videti objektivna ali nevtralna. Tudi upravičenost do ugodnosti v okviru tega programa ni samodejna, ampak je odvisna od podelitve potrdila za VPPNT, ki ga po diskrecijskem postopku izdajo pristojni organi.
(465)
En sodelujoči izvoznik trdi, da je Komisija napačno izračunala ugodnost subvencije po tem programu, ker je uporabila revidirano davčno napoved za leto 2011, glede na to, da sta bili pri preverjanju pripravljeni in predloženi četrtletni napovedi za odmero davka za prvi dve četrtletji leta 2012, v vsakem primeru pa bi Komisija lahko zahtevala kopijo končne letne napovedi za odmero davka na dohodek za leto 2012, takoj ko bi bila na voljo. Ta izvoznik trdi tudi, da bi bilo treba upoštevati prihodke od prodaje družbe v letu 2011 in ne prihodkov od prodaje v OP, če se za izračun ugodnosti subvencije uporabi davčna napoved za leto 2011. Komisija se sklicuje na svojo obrazložitev v uvodni izjavi (459). Komisija nadalje navaja, da je v predpreveritvenem pismu, poslanem vzorčenim izvoznikom, vključno z zadevnim izvoznikom, izrecno zahtevala originalne popolne davčne napovedi za fiskalna leta, ki pokrivajo OP, in tri prejšnja leta. Ta sodelujoči izvoznik bi zato lahko predložil in bi moral predložiti napoved za leto 2012, takoj ko je bila na voljo, Komisija pa ugotavlja, da tega ni naredil, kljub temu, da je nedavno poslal svoje pripombe glede dokumenta o razkritju. Glede argumenta, da bi Komisija morala za izračun ugodnosti uporabiti prihodke od prodaje v letu 2011, navaja, da je znesek ugodnosti iz davčne napovedi za leto 2011 ustrezno reprezentativen za stanje v OP, zlasti ker je plačilo davka za leto 2011 zapadlo v OP (mesec) in končni podatki za leto 2012 niso bili na voljo v času preverjanja. V vsakem primeru Komisija ne more uporabiti različnih imenovalcev za računanje različnih subvencij, saj v nasprotnem primeru odstotne točke niso primerljive in doslednost izračunavanja ni zagotovljena. Komisija na koncu dodaja, da nima preverjenih podatkov o prihodkih od prodaje za leto 2011, ampak ima samo preverjene podatke o prihodkih od prodaje v OP.
3.5.6. Pripombe strani o zagotavljanju pravic do uporabe zemljišča za manj kot ustrezno nadomestilo
(466)
Kitajska vlada je trdila, da Komisija ni določila specifičnosti v skladu s členoma 2.1 in 2.2 Sporazuma SIU, niti ni ustrezno utemeljila svoje določitve specifičnosti na podlagi trdnih dokazov, kot zahteva člen 2.4 Sporazuma SIU. Po navedbah kitajske vlade Komisija ni predložila dejanskih dokazov o tem, katerim industrijam so dodeljene pravice do uporabe zemljišča po preferenčnih cenah, in pravne podlage svoje ocene, da je industrija, ki proizvaja solarne celice in module, del teh industrij. En proizvajalec izvoznik je trdil podobno. Te trditve je bilo treba zavrniti. Komisija je v uvodni izjavi (364) navedla primere obvestil o pravici do uporabe zemljišča, kjer so pristojni organi omejili potencialne kupce po določeni ceni na fotonapetostno industrijo in določili omejitve cen za pravice do uporabe zemljišča, ki so jih kupili vzorčeni proizvajalci izvozniki. Ker kitajska vlada ni predložila drugih zahtevanih podatkov in glede na vladno podporo fotonapetostni industriji ter diskrecijsko in nepregledno dodeljevanje pravic do uporabe zemljišča, je Komisija menila, da ta dejstva potrjujejo obstoj specifičnosti.
(467)
Kitajska vlada in več proizvajalcev izvoznikov so trdili, da referenčna vrednost za pravice do uporabe zemljišč, ki jo je izbrala Komisija, ni ustrezna. Kitajska vlada je trdila tudi, da Komisija ni storila vsega, kar je bilo v njeni moči, da bi identificirala referenčno vrednost, ki je približno enaka pogojem na neizkrivljenem trgu, kot je zahtevala odločitev odbora STO v zadevi ZDA - dokončne protidampinške in izravnalne dajatve na nekatere izdelke s Kitajske (101). To trditev je bilo treba zavrniti. Komisija je vsekakor podrobno obravnavala različne kazalnike ter primerjala Tajvan z LRK kot celoto in tudi s posameznimi zadevnimi kitajskimi provincami. Po tej analizi Komisija meni, da je Tajvan ustrezna referenčna vrednost zaradi vseh informacij v spisu tj. (i) primerljive stopnje gospodarskega razvoja in gospodarske strukture, ki prevladuje na Tajvanu ter v veliki večini kitajskih provinc in mest, kjer imajo sodelujoči proizvajalci izvozniki sedež, (ii) fizične bližine Kitajske in Tajvana, (iii) visoke ravni industrijske infrastrukture, ki jo imajo Tajvan in te kitajske province, (iv) močnih gospodarskih vezi in čezmejne trgovine med Tajvanom in LRK, (v) velike gostote naseljenosti v zadevnih kitajskih provincah in na Tajvanu, (vi) podobnosti med vrsto zemljišč in transakcij, uporabljenih za oblikovanje ustrezne referenčne vrednosti na Tajvanu, s tistimi v LRK in (vii) skupnih demografskih, jezikovnih in kulturnih značilnosti Tajvana in LRK. Treba je tudi dodati, da se večina zadevnih provinc šteje za najpomembnejše proizvodne province v LRK.
Čeprav BDP na prebivalca na Tajvanu in v teh kitajskih provincah ter mestih ni enak, pa BDP v teh provincah in mestih v zadnjih letih hitro narašča, tj. dohitevajo Tajvan. Poleg tega najnovejši podatki kažejo, da imajo LRK kot celota ter zadevne province in mesta precej višjo stopnjo rasti BDP v primerjavi s Tajvanom, tj. zelo hitro zmanjšujejo zaostanek. Ob tem je treba tudi opozoriti, da natančna primerjava med BDP v netržnem gospodarstvu (LRK) in BDP uveljavljenega tržnega gospodarstva (Tajvan) ni odločilen dejavnik, saj je glede BDP običajno, da netržno gospodarstvo zaostaja za delujočim tržnim gospodarstvom. Poleg tega lahko na ponudbo in povpraševanje po industrijskih zemljiščih vplivajo številni drugi dejavniki, npr. pravila glede načrtovanja in okoljska politika. Pravo vprašanje je, kakšni bi bili „prevladujoči tržni pogoji“ glede pravic do uporabe zemljišč v zadevnih kitajskih provincah, če bi bilo gospodarstvo delujoče in tržno, in na podlagi vseh dokazov se sklene, da bi bili zelo podobni tistim na Tajvanu.
3.5.7. Druge pripombe
(468)
Pritožnik je trdil, da bi morala Komisija razkriti dodatne subvencijske sheme, ugotovljene v preiskavi, in tudi določiti stopnje subvencij za takšne sheme, ki niso omenjene v pritožbi. V zvezi s tem je treba poudariti, da je Komisija proučila vse subvencije, ki so izpolnjevale zakonske zahteve za začetek postopka.
(469)
Pritožnik je trdil, da bi morala Komisija določiti stopnjo subvencije v zvezi z zagotavljanjem polisilicija za manj kot ustrezno nadomestilo na podlagi informacij v pritožbi in na podlagi ugotovitev ministrstva za trgovino ZDA v podobni zadevi v zvezi s fotonapetostnimi izdelki. Komisija je proučila ta program in je na podlagi informacij, ki jih je prejela od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov in kitajske vlade, sklenila, da ta program v OP ni prinašal ugodnosti, predvsem zato, ker so bile uvozne cene polisilicija nižje od cen kitajskih dobaviteljev. Opozoriti je treba, da se je obdobje preiskave v zadevi v ZDA razlikovalo od obdobja te preiskave.
(470)
Pritožnik je trdil tudi, da bi morala Komisija določiti stopnjo subvencije v zvezi z zagotavljanjem električne energije za manj kot ustrezno nadomestilo. To trditev je bilo treba zavrniti. Komisija ni našla zadostnih dokazov, da so bili vzorčeni proizvajalci izvozniki, z izjemo skupine LDK, v OP upravičeni do ugodnejšega zagotavljanja električne energije.
(471)
Kitajska vlada je trdila, da je zaradi metodologije izračuna, ki jo je uporabila Komisija, prišlo do „dvojnega štetja na ravni izračuna protidampinške in protisubvencijske stopnje“. Po navedbah kitajske vlade bi morala Komisija od stopenj dampinga odšteti stopnjo subvencije, izračunano za program zavarovanja izvoznih kreditov, na podlagi dejstva, da gre za izvozno subvencijo. Kitajska vlada je trdila tudi, da bi morala Komisija od stopnje dampinga odšteti stopnje subvencije, izračunane na podlagi zunanjih referenčnih vrednosti. Pojasnila je, da „del dampinga, izračunan na podlagi normalne vrednosti primerljive države, v bistvu pomeni isto subvencioniranje, za katerega so se sprejeli izravnalni ukrepi v vzporedni protisubvencijski preiskavi“. Nobena od teh trditev ne bi vplivala na raven ukrepov, saj so skupne dajatve v tem primeru omejene s stopnjo škode. Kitajska vlada je to tudi potrdila v pripombah glede dokumenta o dokončnem razkritju. Zato se ni zdelo potrebno obravnavati vsebine teh trditev.
3.6. Zneski subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi
(472)
Zneski subvencij za preiskane družbe, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, določeni v skladu z določbami osnovne uredbe in izraženi ad valorem, so navedeni v spodnji preglednici:
Proizvajalci izvozniki
Dokončna stopnja subvencije
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.,
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.,
Suntech Power Co. Ltd.,
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd.,
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd., Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
Yingli Energy (Kitajska) Co. Ltd.,
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.,
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Yingli Energy (Peking) Co. Ltd.
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.,
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.,
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.,
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.,
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.,
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.,
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.,
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd.
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
6,5 %
Druge sodelujoče družbe (Priloga 1)
6,4 %
Vse druge družbe
11,5 %
(473)
V skladu s členom 15(3) osnovne uredbe je skupna stopnja subvencije za sodelujoče družbe, ki niso zajete v vzorcu, 6,4 % in je izračunana na podlagi skupnega tehtanega povprečja stopnje subvencije, določene za sodelujoče družbe v vzorcu.
(474)
Ob upoštevanju visoke stopnje sodelovanja kitajskih proizvajalcev izvoznikov je bila dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, določena na ravni najvišje dajatve, ki bo uvedena za družbe, ki so vzorčene ali sodelujejo v preiskavi. Dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, se bo uporabljala za družbe, ki v preiskavi niso sodelovale.
4. ŠKODA
4.1. Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije
(475)
Podobni izdelek je proizvajalo približno 215 proizvajalcev Unije. Ti sestavljajo industrijo Unije v smislu člena 9(1) osnovne uredbe, v nadaljnjem besedilu pa bodo imenovani „industrija Unije“. Institucije so preverile trditve zainteresiranih strani, da je število večje; pri preverjanju se je razkrilo, da so bili domnevni dodatni proizvajalci v resnici večinoma proizvajalci izvozniki, z njimi povezani uvozniki, distributerji in monterji.
(476)
Za določitev celotne proizvodnje Unije v OP so bile uporabljene vse razpoložljive informacije o industriji Unije, vključno z informacijami iz pritožbe, makroekonomskimi podatki, ki jih je zagotovilo neodvisno svetovalno podjetje Europressedienst („svetovalec“), in preverjenimi vprašalniki, ki so jih izpolnili vzorčeni proizvajalci Unije, saj popolne javne informacije o proizvodnji niso bile na razpolago. Ker se moduli in celice v Unijo uvažajo pod carinskimi oznakami, ki zajemajo druge izdelke, ki niso zajeti v tej preiskavi, in ker so sporočeni podatki o obsegu uvoza izraženi v tonah, podatkov Eurostata ni bilo mogoče uporabiti za določitev obsega in vrednosti uvoza, ki sta temeljila na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec. Kjer je bilo mogoče, so bili podatki, ki jih je poslal svetovalec, navzkrižno preverjeni z drugimi razpoložljivimi javnimi viri in preverjenimi izpolnjenimi vprašalniki.
(477)
Na podlagi tega je bila celotna proizvodnja Unije v OP ocenjena na približno 4 GW za module in 2 GW za celice.
(478)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (21), je bilo v vzorec vključenih devet izbranih proizvajalcev Unije, ki predstavljajo med 18 % in 21 % celotne proizvodnje modulov v Uniji in 17 %-24 % celotne proizvodnje celic v Uniji.
(479)
Več strani je izpodbijalo dejstvo, da so bili podatki, ki jih je zagotovil svetovalec, med drugim uporabljeni za določitev proizvodnje Unije, proizvodne zmogljivosti Unije ter drugih makroekonomskih kazalnikov škode v zvezi z industrijo Unije in podatkov o uvozu. Te strani so dvomile v neodvisnost svetovalca in trdile, da je povezan s pritožnikom. Zahtevale so tudi pojasnila glede podlage, na kateri je Komisija izbrala svetovalca, in izrazile dvom o njegovi strokovnosti pri zbiranju gospodarskih podatkov v zvezi s fotonapetostnim sektorjem. V zvezi s tem se je trdilo, da bi morala Komisija svoje ugotovitve utemeljiti s podatki iz drugih razpoložljivih virov, zlasti znanih raziskovalnih inštitutov. Nazadnje se je združenje AFASE sklicevalo na dokument o dobrih praksah za predložitev gospodarskih dokazov in zbiranje podatkov v primerih, ki so povezani z uporabo členov 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in v primeru združitve ter s tem izpodbijalo zanesljivost podatkov, ki jih je predložil svetovalec.
(480)
Glede domnevne povezave med svetovalcem in pritožnikom zadevne zainteresirane strani niso predložile dokazov, da takšna povezava obstaja. Poleg tega preiskava ni pokazala, da med njima obstaja odnos, ki presega izključno komercialni značaj. Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da so obstajali znaki, da so dokazi prima facie, ki jih je v pritožbi predložil pritožnik, industrija Unije, temeljili na podatkih, ki jih je zagotovil isti svetovalec. Čeprav se priznava, da so bile ugotovitve za nekatere kazalnike dejansko podobne dokazom, predloženim v pritožbi, to še ne pomeni nujno, da so bile oblikovane na podlagi samo enega vira. V zvezi s tem so v pritožbi navedeni različni uporabljeni viri. Trditve v zvezi s tem je bilo zato treba zavrniti.
(481)
Komisija je menila, da je v sedanji preiskavi primerno uporabiti to svetovalno podjetje zaradi nerazpoložljivosti potrebnih makroekonomskih podatkov, ki se nanašajo na celoten trg Unije, in uvoznih podatkov iz drugih javnih virov. Komisija je pred izbiro podjetja Europressedienst ocenila metodologijo, ki jo svetovalec uporablja za zbiranje ustreznih podatkov, ter njegovo zmožnost, da zagotovi potrebne podatke za vsako posamezno vrsto izdelka in za celotno obravnavano obdobje.
(482)
Poleg tega so se podatki, ki jih je zagotovil svetovalec, med preiskavo navzkrižno preverjali z drugimi razpoložljivimi viri, če je bilo to mogoče, in so bili potrjeni. V zvezi s tem je treba opozoriti, da na trgu obstaja več raziskovalnih podjetij, specializiranih za zbiranje statističnih podatkov o fotonapetostnem sektorju, in da številke, ki jih sporočajo, skoraj nikoli niso enake. To je posledica dejstva, da raziskovalni inštituti težko izračunajo natančne številke, zato sporočeni kazalniki fotonapetostnega trga vedno temeljijo na ocenah, neodvisno od tega, kdo te številke sporoči. V zvezi s tem je navzkrižno preverjanje, ki ga je izvedla Komisija, vključevalo primerjavo trendov podatkov, prejetih od svetovalca, s trendi razpoložljivih enakih podatkov, ki so jih o istih temah objavila druga raziskovalna podjetja, Skupni raziskovalni center Komisije in združenje EPIA. Navzkrižno preverjanje ni razkrilo nobenih pomembnih razlik, trendi kazalnikov, vključenih v navzkrižno preverjanje, pa so bili podobni. Torej začasne ugotovitve o dampingu niso temeljile le na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec, ampak tudi na analizi Komisije in njeni presoji teh podatkov. Kot je navedeno v uvodni izjavi (8), je Komisija po uvedbi začasnih protidampinških ukrepov opravila tudi preveritveni obisk v prostorih svetovalca. Komisija je opravila pregled na kraju samem v prostorih svetovalca, da bi preverila zanesljivost metodologije in predloženih podatkov. Pregled na kraju samem je bil opravljen kot nadaljnji ukrep po navzkrižnem preverjanju podatkov s strani Komisije, da bi se pridobila dodatna zagotovila glede zanesljivosti in kakovosti podatkov in povezane metodologije. Preveritev na kraju samem se je štela za primerno za uporabo načela dobrega upravljanja, tudi če navedenih podatkov ni predložila zainteresirana stran, ampak svetovalec. Tako je Komisija dobila dodatna zagotovila glede zanesljivosti podatkov svetovalca.
(483)
Ena stran je trdila, da metodologija navzkrižnega preverjanja, ki jo je uporabila Komisija, ni bila dovolj podrobno pojasnjena, ter zahtevala, da bi bilo treba razkriti druge vire, uporabljene za navzkrižno preverjanje. Ta stran je nadalje trdila, da je bila uporabljena metodologija v vsakem primeru neveljavna, ker so bili primerjani samo trendi različnih virov in ne absolutne vrednosti.
(484)
Kar zadeva druge vire, uporabljene za navzkrižno preverjanje podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec, so to bila poročila, ki sta jih o istih temah objavila Skupni raziskovalni center Komisije in združenje EPIA. Glede primerjave podatkov z drugimi viri je treba poudariti, da ni pokazala samo podobnih trendov, ampak tudi podobne vrednosti. Zato je bilo sklenjeno, da je bila uporabljena ustrezna metodologija, trditve v zvezi s tem pa so bile zavrnjene.
(485)
Glavna dejavnost svetovalca je zbiranje podatkov, povezanih s fotonapetostnim sektorjem, in razvoj posodobljene baze podatkov družb, ki delujejo na fotonapetostnemu trgu. Ti podatki se objavljajo v specializiranih revijah o fotonapetostni industriji in jih uporabljajo tudi posamezne družbe, za katere svetovalec opravlja specializirane raziskave. Baza podatkov, ki jo razvija Europressedienst, se redno posodablja in objavlja. Poleg tega ima svetovalec večletne izkušnje v tem sektorju. Natančneje, metodologija svetovalca vključuje zbiranje, navzkrižno preverjanje in združevanje informacij z uporabo različnih virov, ki so na voljo na trgu. V ta namen zbira podatke s pomočjo standardnih vprašalnikov, poslanih družbam, ki so vključene v bazo podatkov, ali prek telefona, zlasti od proizvajalcev Unije, ali pa na specializiranih sejmih, kjer pridobiva podatke zlasti od proizvajalcev iz tretjih držav. Kadar podatkov ni mogoče pridobiti na navedene načine, Europressedienst preveri računovodska poročila družb v fotonapetostnem sektorju ali pa prosto sodeluje z drugimi raziskovalnimi inštituti, da bi pridobil ali navzkrižno preveril podatke. Potrjeno je bilo, da svetovalec te vire uporablja v okviru vsakodnevnih dejavnosti. Glede na navedeno se je štelo za primerno, da se v sedanji preiskavi uporabijo storitve podjetja Europressedienst, trditve strani v zvezi s tem pa so bile zato zavrnjene.
(486)
V zvezi z dokumentom o dobrih praksah za predložitev gospodarskih dokazov, ki ga je izdala pristojna služba Komisije, je treba pripomniti naslednje. Prvič, to je dokument, ki ne more vključiti Komisije, ker ga ni sprejel kolegij, ampak ga je objavila pristojna služba, da bi stranem zagotovila priporočila za predložitev gospodarskih dokazov. Drugič, dokument o dobrih praksah se nanaša na predložitev gospodarske analize in podatkov, ki se uporabljajo v preiskavah v zvezi s konkurenco v skladu s členoma 101 in 102 PDEU, in v primerih združitev. Veljavnih pravil, dokaznih standardov in preiskovalnih pristojnosti Komisije v primerih v zvezi s konkurenco ni mogoče primerjati s preiskavami trgovinske zaščite, za katere velja popolnoma drugačen niz pravil.
(487)
Več strani je nasprotovalo metodologiji, ki jo je uporabil svetovalec, in trdilo, da ne dosega priznanih znanstvenih standardov. Vendar pa je bila metodologija ocenjena, kot je navedeno v uvodni izjavi (481), pridobljeni podatki pa so bili navzkrižno preverjeni, zaradi česar so se šteli za skladne z drugimi objavljenimi podatki in zato za upravičeno zanesljive. Posebna vprašanja, ki so jih izpostavile določene zainteresirane strani, so bila dvostransko pojasnjena in dana na voljo v dokumentaciji preiskave, odprti za pregled zainteresiranih strani.
(488)
CCCME je trdila, da metodologija združevanja podatkov ni bila pojasnjena. Ta trditev je bila zavrnjena, saj so bile ustrezne informacije dane na voljo vsem zainteresiranim stranem v dokumentaciji preiskave, odprti za pregled zainteresiranih strani.
(489)
Po dokončnem razkritju je več strani ponovilo pomisleke glede izbire svetovalca, ki jo je opravila Komisija, in glede kakovosti zagotovljenih podatkov. V zvezi s tem so trdile, da je mogoče podatke svetovalca naročiti in kupiti na ad hoc podlagi, da bi se izpolnile posebej opredeljene zahteve potencialnih strank, in da zato morda niso objektivni. Poleg tega je CCCME nasprotovala trditvi, da se lahko podatki, ki jih je zbral svetovalec, štejejo za trdne dokaze v smislu člena 3(2) osnovne uredbe, ker so podatki v veliki meri temeljili na predpostavkah in ocenah. Poleg tega so trdile, da zagotovljeni podatki niso bili zadostno podprti z dokazi iz spisa ter da niso imeli pritrdilnega, objektivnega in preverljivega značaja.
(490)
V zvezi s temi trditvami je treba omeniti uvodni izjavi (481) in (482), v katerih so navedene dodatne informacije o izbiri svetovalca. Poleg tega je treba omeniti, da je Komisija najela svetovalca na podlagi najboljših informacij, ki so bile na voljo v tistem trenutku, in v popolni skladnosti s finančno uredbo Komisije, ki velja za postopek. Treba je tudi dodati, da je bila zmožnost svetovalca, da pravočasno zagotovi vse potrebne podatke, zelo pomembna, ker je bila Komisija zavezana spoštovanju zakonsko predpisanih rokov za objavo začasnih ugotovitev v potekajoči preiskavi.
(491)
Kar zadeva kakovost zagotovljenih podatkov in vprašanja, ali se lahko štejejo za trdne dokaze v skladu s členom 3(2) osnovne uredbe, kot je omenjeno v uvodni izjavi (482), je bila kakovost svetovalčeve metodologije za zbiranje podatkov proučena in ocenjena kot zadovoljiva. Poleg tega, kot je tudi omenjeno v isti uvodni izjavi, so bili podatki, ki jih je zagotovil svetovalec, navzkrižno preverjeni z drugimi viri, če je bilo to mogoče, in ugotovljeno je bilo, da so sprejemljivo točni. Nazadnje je treba poudariti, da ima svetovalec eno zbirko podatkov, ki se redno posodablja, neodvisno od potreb in zahtev stranke. Ista zbirka podatkov se uporablja za združevanje in dostavo statističnih podatkov s področja fotonapetostne industrije različnim strankam, zato je bilo treba zavrniti trditev, da podatki niso objektivni.
(492)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da Komisija ni razkrila virov, uporabljene metodologije in družb, s katerimi je svetovalec sodeloval pri zbiranju zagotovljenih makroekonomskih podatkov. Druga zainteresirana stran je ponovila, da metodologija, ki jo je uporabil svetovalec, daje netočne rezultate. Več zainteresiranih strani je zahtevalo dodatne informacije o metodologiji, ki jo je uporabil svetovalec, na primer informacije o povprečnih časih odziva na vprašalnike/ankete, o odstotkih podatkov, zbranih po posameznih kanalih, o preverjanju, o ocenah/predpostavkah, uporabljenih za pripravo podatkov, o številu družb, za katere so bili narejene ocene in vsaj o razponu števila zaposlenih pri svetovalcu.
(493)
V zvezi s temi trditvami je treba opozoriti, da je Komisija po uvedbi začasnih ukrepov zainteresirane strani seznanila z metodologijo in viri, ki jih je svetovalec uporabil pri združevanju podatkov, ter obravnavala posebna vprašanja zainteresiranih strani v zvezi s tem, ki so se pojavila po začasnem protidampinškem razkritju. Šteje se, da so dodatne zahteve za informacije, ki so jih po dokončnem razkritju predložile zadevne zainteresirane strani, izpolnjene z informacijami, ki so bile v obsegu, ki ga dopuščajo omejitve zaradi zaupnosti, dane na voljo po uvedbi začasnih dajatev. Poleg tega je treba poudariti, da je Komisija na kraju samem preverila, kako svetovalec zbira in združuje podatke, in ustrezne temeljne postavke za združevanje podatkov. Rezultati preverjanja so bili zadovoljivi, Komisija pa je dobila zagotovila o razumnosti temeljnih predpostavk in o kakovosti podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec. Poleg tega strani niso izpodbijale podatkov samih po sebi.
(494)
Po dokončnem razkritju je druga stran zahtevala pojasnila glede števila proizvajalcev Unije, ki jih je svetovalec upošteval v svoji zbirki podatkov, ter glede prekrivanja med temi in približno 215 proizvajalci Unije, ki so znani Komisiji. V zvezi s tem je treba pojasniti, da so proizvajalci Unije, ki jih je upošteval svetovalec, večinoma isti kot tisti, ki predstavljajo industrijo Unije v tej preiskavi, kot je omenjeno v uvodni izjavi (475).
(495)
Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da je Komisija izvedla analizo škode na neskladen način, ker je bila opravljena ločeno za module in celice, medtem ko so bili izračuni škode in stopnje subvencije izvedeni kot tehtano povprečje za module in celice skupaj. V zvezi s tem je treba opozoriti, da so kazalniki res bili prikazani ločeno za posamezno vrsto izdelka, sklepi glede posameznega kazalnika pa se nanašajo na izdelek v preiskavi kot celoto. Opozoriti je treba tudi, da so moduli in celice en sam izdelek, zato so bile stopnje subvencije in stopnja odprave škode določene na tej podlagi. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(496)
Nazadnje je druga stran trdila, da je izračun vrednosti makroekonomskih kazalnikov v OP napačno temeljil na preprostem povprečju let 2011 in 2012, ker takšna metodologija ni objektivna in ne daje rezultatov, ki izražajo resnično stanje v OP. Pojasnjeno je, da je bilo preprosto povprečje podatkov uporabljeno samo, ko so v zadevnih obdobjih obstajali podobni trendi. Če so bili trendi različni, je bila metodologija ustrezno prilagojena glede na tržno stvarnost. Zadevna stran ni podrobneje pojasnila, v kolikšni meri rezultati uporabljene metodologije ne izražajo tržne stvarnosti. Te trditve so bile zato zavrnjene.
4.2. Določitev zadevnega trga Unije
(497)
Del industrije Unije je vertikalno integriran, velik del proizvodnje industrije Unije pa je namenjen lastni uporabi, zlasti proizvodnja celic.
(498)
Za ugotovitev, ali je industrija Unije utrpela znatno škodo, ter določitev potrošnje in drugih gospodarskih kazalnikov je bilo proučeno, ali in v kakšni meri je treba upoštevati nadaljnjo uporabo podobnega izdelka v proizvodnji industrije Unije („lastna“ uporaba).
(499)
Da bi se lahko čim bolj celovito prikazal položaj industrije Unije, so bili podatki analizirani za celotno dejavnost podobnega izdelka, nato pa se je proučilo, ali so izdelki namenjeni za lastno uporabo ali za prosti trg.
(500)
Ugotovljeno je bilo, da bi bilo treba naslednje gospodarske kazalnike, povezane z industrijo Unije, proučiti glede na celotno dejavnost (vključno z lastno uporabo industrije Unije): potrošnjo, obseg prodaje, proizvodnjo, proizvodno zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, rast, naložbe, zaloge, zaposlenost, produktivnost, denarni tok, donosnost naložb, zmožnost zbiranja kapitala in višino subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi. Preiskava je namreč pokazala, da bi bilo navedene kazalnike mogoče smiselno proučiti glede na celotno dejavnost, ker je konkurenca uvoza iz zadevne države enako vplivala na proizvodnjo, namenjeno lastni uporabi. V nadaljnjem besedilu se zaprti in prosti trg skupaj navajata kot „celotni trg“.
(501)
Analiza je bila glede dobičkonosnosti osredotočena na prosti trg, saj je bilo ugotovljeno, da cene na zaprtem trgu ne izražajo vedno tržnih cen in ne vplivajo na ta kazalnik.
(502)
Več strani je trdilo, da bi bilo treba škodo oceniti ločeno za zaprti trg in prosti trg. Ena stran je trdila, da bi bilo treba podatke, ki se nanašajo na celice, namenjene lastni uporabi, izključiti iz ocene škode, ker subvencionirani uvoz nanje ne vpliva.
(503)
Preiskava je pokazala, da so bili vertikalno integrirani proizvajalci Unije prisiljeni uvažati subvencionirane izdelke (celice) in ustaviti proizvodnjo teh izdelkov, katere stroški so bili višji od uvozne cene, zaradi pritiska na cene, ki se je izvajal s subvencioniranim uvozom. Poleg tega je preiskava pokazala, da je trend cen na prostem trgu enak tistemu na zaprtem trgu, kar kaže tudi, da zadevni uvoz enako vpliva na cene na obeh trgih.
(504)
Po dokončnem razkritju je več strani ponovilo, da Komisija ni uspela zagotoviti ustrezne in utemeljene analize zaprtega trga, ali zakaj ni bila opravljena ločena analiza. Ena stran je trdila, da ni bilo zagotovljenih nobenih informacij o pomembnosti proizvodnje Unije, namenjene za lastno uporabo. Poleg tega je trdila, da je uvodna izjava (106) začasne protidampinške uredbe, ki navaja, da cene na zaprtem trgu ne izražajo vedno tržnih cen, v nasprotju s sklepi iz uvodne izjave (503), da je trend cen na prostem trgu podoben tistemu na zaprtem trgu.
(505)
Najprej je treba omeniti, da so v uvodni izjavi (105) začasne protidampinške uredbe določeni razlogi, zakaj se je štelo primerno, da se proučijo kazalniki škode (razen dobičkonosnosti) glede na celotno dejavnost industrije Unije, vključno z lastno uporabo. V zvezi s tem je treba poudariti, kot je določeno v isti uvodni izjavi, da je preiskava razkrila, da je na proizvodnjo, namenjeno lastni uporabi, enako vplivala konkurenca uvoza iz LRK, ki je kot takšne zainteresirane zadevne strani niso izpodbijale. Trditev, da niso bile navedene obrazložitve, zakaj ni bila opravljena ločena analiza, je bilo zato treba zavrniti. Prav tako, kot izhaja iz tega sklepa, je bilo treba zavrniti tudi trditev, da bi bilo treba opraviti takšno ločeno analizo zaprtega trga.
(506)
Nadalje, čeprav se na podlagi zgornjega pomembnost proizvodnje Unije, namenjene za lastno uporabo, ni štela za bistveni element, je treba omeniti, da je proizvodnja celic v Uniji, namenjena za lastno uporabo, pomenila približno polovico skupne proizvodnje v OP. Nazadnje je treba pojasniti, da dejstvo, da cene na zaprtem trgu ne izražajo cen na prostem trgu, ni nujno v nasprotju z dejstvom, da je trend cen enak na obeh trgih, saj sta lahko še vedno na različnih stopnjah ali pa so gibanja cen na višji ali nižji stopnji, zato je prikazano drugačno stanje. Na podlagi zgornjega so bile trditve v zvezi z zaprtim trgom zavrnjene.
(507)
Zadevne strani niso predložile nobenih informacij, ki bi lahko zmanjšale pomen te ugotovitve. Na podlagi tega so bile trditve v zvezi s tem zavrnjene.
4.3. Potrošnja Unije
(508)
Potrošnja Unije je zajemala celotni obseg uvoza zadevnega izdelka in celotni obseg prodaje podobnega izdelka v Uniji, vključno z izdelki za lastno uporabo. Popolni podatki za skupno prodajo industrije Unije na trgu Unije niso bili na razpolago. Poleg tega so bili izdelki, uvoženi v Unijo, registrirani pod carinskimi oznakami, ki zajemajo druge izdelke, ki niso zajeti v tej preiskavi, podatki Eurostata o obsegu uvoza pa so bili sporočeni v tonah. Zato podatkov Eurostata ni bilo mogoče uporabiti za določitev obsega in vrednosti uvoza. Potrošnja Unije je torej temeljila na podatkih, ki jih je zagotovil navedeni svetovalec in so bili navzkrižno preverjeni z javnimi viri, kot so tržne raziskave in javno dostopne študije, ter s preverjenimi izpolnjenimi vprašalniki.
(509)
Potrošnja Unije se je gibala na naslednji način:
Preglednica 1-a
Potrošnja modulov v Uniji (v MW)
2009
2010
2011
OP
Celotni trg
5 465
12 198
19 878
17 538
Indeks (2009 = 100)
100
223
364
321
Vir: Europressedienst
Preglednica 1-b
Potrošnja celic v Uniji (v MW)
2009
2010
2011
OP
Celotni trg
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeks (2009 = 100)
100
154
200
187
Vir: Europressedienst
(510)
V obravnavanem obdobju se je skupna potrošnja Unije med letom 2009 in OP povečala za 221 % za module in za 87 % za celice, vendar se je v OP zmanjšala v primerjavi z letom 2011. Na splošno se je potrošnja izdelka v preiskavi v Uniji znatno povečala v primerjavi z ravnjo iz leta 2009.
(511)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se podatki o potrošnji izdelka v preiskavi v Uniji znatno razlikujejo, odvisno od uporabljenega vira. Ta stran je trdila, da se lahko zanesljivi podatki pridobijo samo na podlagi informacij specializiranih institucij ali raziskovalnih centrov. Ob upoštevanju pojasnil in ugotovitev iz uvodnih izjav od (481) do (483) v zvezi z zanesljivostjo podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec in so se uporabili v preiskavi, je bil ta argument zavrnjen.
(512)
Ista stran je trdila, da se potrošnja Unije ne bi smela določiti zgolj s seštevanjem razpoložljivih zmogljivosti za proizvodnjo modulov v Uniji in da bi bilo treba namesto tega potrošnjo modulov za projekte industrije Unije odšteti od navedenega seštevka. Ta argument je bil zavrnjen, saj je bila potrošnja modulov določena na podlagi na novo nameščenih zmogljivosti v Uniji. To je običajna praksa za določitev potrošnje modulov. Za celice je bila potrošnja določena na podlagi celotne proizvodnje modulov v Uniji.
(513)
Druga stran je trdila, da metodologija, ki jo je opisal svetovalec, dopušča težave pri določanju zanesljivih številk o porabi. Nadalje je trdila, da so podatki o uvozu in izvozu iz industrije Unije temeljili na nepreverljivih ocenah ali nepopolnih podatkih in da navzkrižno preverjanje, ki ga je opravila Komisija, ni bilo zadostno, da bi bilo mogoče skleniti, da so ti podatki dejansko zanesljivi in točni.
(514)
Kot je že omenjeno v uvodnih izjavah (481) in (482), je kakovost podatkov in metodologije, uporabljene za zbiranje, Komisija preverila med obiskom na kraju samem in na podlagi tega je ugotovila, da so bile uporabljene ustrezne metode in da so rezultati točni in dokaj zanesljivi. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
4.4. Uvoz iz zadevne države
4.4.1. Obseg in tržni delež uvoza iz zadevne države
(515)
Uvoz iz zadevne države v Unijo se je razvijal, kot je prikazano v spodnjih preglednicah. Zaradi zaupnosti so številčni podatki navedeni samo v obliki indeksov in razponov, ker je bil uvoz proizvajalca izvoznika, za katerega subvencija ni bila ugotovljena, kot je navedeno v uvodni izjavi (472), odštet od skupnega uvoza iz LRK.
Preglednica 2-a
Uvoz modulov iz LRK (v MW)
2009
2010
2011
OP
Obseg uvoza iz LRK
Indeks (2009 = 100)
100
251
462
408
Tržni delež na celotnem trgu
60 %-65 %
68 %-73 %
75 %-80 %
78 %-83 %
Vir: Europressedienst
Preglednica 2-b
Uvoz celic iz LRK (v MW)
2009
2010
2011
OP
Obseg uvoza iz LRK
Indeks (2009 = 100)
100
273
491
506
Tržni delež na celotnem trgu
5 %-10 %
12 %-17 %
17 %-22 %
22 %-27 %
Vir: Europressedienst
(516)
V obravnavanem obdobju se je obseg uvoza iz zadevne države v Unijo znatno povečal, in sicer za približno 300 % za module in za več kot 400 % za celice. Zaradi tega se je tržni delež uvoza iz zadevne države v Unijo znatno povečal. Natančneje, tržni delež uvoza iz zadevne države se je povečal s [60 %-65 %] na [78 %-83 %] za module in s [5 %-10 %] na [22 %-27 %] za celice. Na splošno sta se obseg in tržni delež uvoza zadevnega izdelka iz LRK med letom 2009 in OP znatno povečala.
(517)
Opozoriti je treba, da je bilo povečanje uvoza iz zadevne države veliko večje kot povečanje potrošnje zadevnega izdelka v Uniji. Zato so lahko proizvajalci izvozniki izkoristili naraščajočo potrošnjo Unije, njihov položaj na trgu pa se je okrepil zaradi večjih tržnih deležev.
(518)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se podatki o obsegu uvoza izdelka v preiskavi znatno razlikujejo, odvisno od uporabljenega vira. Ta stran je trdila, da se lahko zanesljivi podatki pridobijo samo na podlagi informacij specializiranih institucij ali raziskovalnih centrov. Ob upoštevanju obrazložitev in sklepov iz uvodnih izjav od (481) do (483) v zvezi z zanesljivostjo podatkov, uporabljenih v preiskavi, je bil ta argument zavrnjen.
(519)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran nasprotovala metodologiji za določitev celotne uvozne vrednosti iz LRK, ker naj bi temeljila na transakcijah na ravni CIF brez plačane dajatve, zato je vprašljivo, ali so te transakcije bile namenjene za potrošnjo v Uniji. V zvezi s to trditvijo je treba pojasniti, da celotna uvozna vrednost iz LRK, kot jo je zagotovil svetovalec, ni bila uporabljena v ugotovitvah, in da so bili med preiskavo določeni samo obseg uvoza in uvozne cene. Ker zadevna zainteresirana stran ni izpodbijala metodologije za določitev uvoznih cen same po sebi, je treba omeniti ustrezne ugotovitve v uvodnih izjavah od (520) do (528). Zgornja trditev je bila zato zavrnjena.
4.4.2. Cene uvoza in nelojalno nižanje prodajnih cen
(520)
Povprečna cena uvoza iz zadevne države v Unijo se je gibala na naslednji način:
Preglednica 3-a
Uvozna cena modulov iz LRK (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OP
Uvozne cene
2 100
1 660
1 350
764
Indeks (2009 = 100)
100
79
64
36
Vir: Europressedienst in preverjeni izpolnjeni vprašalniki za vzorčenje
Preglednica 3-b
Uvozna cena celic iz LRK (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OP
Uvozne cene
890
650
620
516
Indeks (2009 = 100)
100
73
70
58
Vir: Europressedienst in preverjeni izpolnjeni vprašalniki
(521)
Povprečna uvozna cena modulov in celic iz LRK se je v obravnavanem obdobju znatno znižala. Povprečna uvozna cena modulov se je zmanjšala za 64 %, in sicer z 2 100 EUR/kW v letu 2009 na 764 EUR/kW v OP. Podobno se je povprečna uvozna cena celic iz LRK zmanjšala za 42 %, in sicer z 890 EUR/kW na 516 EUR/kW.
(522)
Na splošno se je cena zadevnega izdelka med letom 2009 in OP znatno zmanjšala.
(523)
En sodelujoči nepovezan uvoznik je trdil, da bi se morale uvozne cene določiti na podlagi njegovih podatkov o uvozu zadevnega izdelka v Unijo, ki jih je zagotovil med preiskavo. Vendar so podatki, ki jih je ta uvoznik zagotovil med preiskavo, pomenili le delček celotnega uvoza v Unijo in na tej podlagi ni bilo mogoče sprejeti nobenih smiselnih ugotovitev glede povprečne uvozne cene celotnega uvoza iz LRK v celotnem obravnavanem obdobju, ki zajema več let. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(524)
Druga stran je trdila, da metodologija za določanje cen ni bila pojasnjena, zlasti glede tega, kako so bili združeni in usklajeni podatki iz različnih virov. Trdila je tudi, da bi morali stroški uvoza temeljiti na preverjenih podatkih, zbranih med preiskavo, in ne na ocenah.
(525)
Šteje se, da je metodologija, ki je bila dana na voljo zainteresiranim stranem, dovolj dodelana, da je mogoče razumeti, kako so bile številke določene. Kar zadeva stroške „uvoza“, je treba pojasniti, da so bile cene na kraju samem popravljene, tako da so usklajene s cenami CIF. Ocena je bila potrjena s podatki, zbranimi med preiskavo.
(526)
Za ugotovitev nelojalnega nižanja prodajnih cen v OP so se tehtane povprečne prodajne cene vzorčenih proizvajalcev Unije za posamezno vrsto izdelka, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije, prilagojene na raven cene franko tovarna, primerjale z ustreznimi tehtanimi povprečnimi cenami za posamezne uvožene vrste izdelkov sodelujočih kitajskih proizvajalcev izvoznikov, ki so bile zaračunane prvi neodvisni stranki na trgu Unije in določene na podlagi CIF z ustreznimi prilagoditvami za stroške po uvozu, tj. stroške carinjenja, manipulativne stroške in stroške natovarjanja. Uporabili so se povprečni stroški po uvozu vzorčenih uvoznikov modulov, če so bili ti podatki na voljo.
(527)
Primerjava cen je bila izvedena za vsako vrsto transakcije posebej na isti ravni trgovine in po morebitni ustrezni prilagoditvi ter odbitku rabatov in popustov. Rezultat primerjave, izražen kot odstotek prihodkov od prodaje vzorčenih proizvajalcev Unije v OP, je pokazal tehtano povprečno stopnjo nelojalnega nižanja prodajnih cen, ki je znašala [19,8 %-37,5 %] za module, [12,6 %-53,8 %] za celice, na splošno pa [19,8 %-37,5 %] za zadevni izdelek.
(528)
Treba je opozoriti, da je bilo za enega vzorčenega proizvajalca izvoznika izračunano negativno nelojalno nižanje prodajnih cen za celice. Ker pa njegove izvozne količine niso bile velike, se ta stopnja ne more šteti za reprezentativno. Poleg tega je drugi vzorčeni proizvajalec izvoznik izpodbijal vir za prilagoditev vrednosti za monokristalne celice na multikristalne celice, vendar argumenta ni utemeljil. Proizvajalec izvoznik dejansko ni izpodbijal posebne prilagoditve in ni predložil nobenih novih informacij ali dokazov, zato je bila ta trditev zavrnjena.
4.5. Gospodarski položaj industrije Unije
4.5.1. Splošno
(529)
Komisija je v skladu s členom 8(4) osnovne uredbe proučila vse pomembne gospodarske dejavnike in kazalnike, ki vplivajo na stanje industrije Unije. Kot je navedeno v uvodnih izjavah od (14) do (22), je bilo vzorčenje uporabljeno za pregled škode, ki jo je utrpela industrija Unije.
(530)
Komisija je za analizo škode razlikovala med makro- in mikroekonomskimi kazalniki škode. Makroekonomske kazalnike je za obravnavano obdobje analizirala na podlagi podatkov, ki jih je zagotovil neodvisni svetovalec in so bili navzkrižno preverjeni z drugimi razpoložljivimi viri, če je bilo to mogoče, ter podatkov iz preverjenih izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije. Mikroekonomske kazalnike je analizirala na podlagi preverjenih izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije.
(531)
Za namene te preiskave so bili na podlagi informacij, ki se nanašajo na vse proizvajalce podobnega izdelka v Uniji, ocenjeni naslednji makroekonomski kazalniki: proizvodnja, proizvodna zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, obseg prodaje, tržni delež, rast, zaposlenost, produktivnost, višina subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, in okrevanje od preteklega subvencioniranja ali dampinga.
(532)
Na podlagi informacij, ki se nanašajo na vzorčene proizvajalce podobnega izdelka v Uniji, so bili ocenjeni naslednji mikroekonomski kazalniki: povprečna cena na enoto, stroški na enoto, stroški dela, zaloge, dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala.
(533)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se tržne razmere za zadevni izdelek v državah članicah razlikujejo in da bi morala biti zato analiza škode izvedena za vsako državo članico posebej. Ta trditev ni bila utemeljena. Poleg tega preiskava ni odkrila nobenih posebnih okoliščin, ki bi utemeljile analizo škode za posamezne države članice. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(534)
Nekatere strani so podvomile v splošno zanesljivost makroekonomskih kazalnikov škode, ki jih je uporabila Komisija za namen te preiskave. Trdile so, da se trendi, določeni za številne od teh kazalnikov, razlikujejo od trendov enakih kazalnikov, določenih za vzorčene proizvajalce Unije. Zlasti so izpostavile proizvodnjo Unije, produktivnost, prodajo, povprečne stroške dela in zaposlenost.
(535)
Makroekonomski kazalniki so bili določeni v zvezi z vsemi proizvajalci v Uniji. Če se zberejo enaki podatki v zvezi s posameznimi proizvajalci Unije ali skupino proizvajalcev Unije (tj. vzorčenimi proizvajalci Unije), trendi niso nujno identični, ker se npr. teža vsake obravnavane družbe v takšni primerjavi ne upošteva. Zato rezultati primerjave makroekonomskih kazalnikov za vse proizvajalce Unije in za vzorčene proizvajalce Unije niso nujno pomembni in na njihovi podlagi ni mogoče skleniti, da je prvi ali drugi nabor podatkov nezanesljiv. V vsakem primeru je pri primerjavi trendov makroekonomskih kazalnikov industrije Unije z enakimi konsolidiranimi kazalniki vzorčenih proizvajalcev Unije mogoče opaziti razlike v trendih številnih kazalnikov, kot so proizvodnja, proizvodna zmogljivost, obseg prodaje, zaposlenost in produktivnost industrije Unije med letom 2011 in OP. Rezultati vzorčenih proizvajalcev Unije v zvezi z vsemi temi kazalniki so bili boljši od rezultatov celotne industrije Unije. Razlog za to je, da so številni proizvajalci Unije, ki niso bili vključeni v vzorec, v OP ustavili svojo proizvodnjo ali postali plačilno nesposobni, kar je negativno vplivalo na makroekonomski kazalnik, izračunan na ravni Unije. Te trditve so bile zato zavrnjene.
(536)
Ena zainteresirana stran je trdila, da ugotovitev iz uvodne izjave (153) začasne protidampinške uredbe, da je analiza položaja industrije Unije pokazala očiten negativen trend vseh glavnih kazalnikov škode, temelji na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec. V zvezi s tem je treba pojasniti, da po eni strani makroekonomski kazalniki, ki so navedeni v preglednicah od 4-a do 6-c v začasni protidampinški uredbi, temeljijo na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec in so bili navzkrižno preverjeni z drugimi razpoložljivimi viri, če je bilo to mogoče. Po drugi strani pa mikroekonomski kazalniki, ki so navedeni v preglednicah od 7-a do 11-c v začasni protidampinški uredbi, temeljijo na podatkih, ki so bili pridobljeni od vzorčenih proizvajalcev Unije in jih je Komisija preverila na kraju samem. Opozoriti je treba tudi, da odločilni dejavniki v zvezi s škodo industrije Unije, kot so stopnje dobičkonosnosti industrije Unije, povprečna prodajna cena v Uniji ter izračuni nelojalnega nižanja cen, temeljijo na podatkih, ki so bili pridobljeni od vzorčenih proizvajalcev Unije in proizvajalcev izvoznikov ter preverjeni na kraju samem. Navedena trditev je bila zato zavrnjena.
4.5.2. Makroekonomski kazalniki
4.5.2.1. Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
(537)
Celotna proizvodnja Unije, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način:
Preglednica 4-a
Moduli - proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti (v MW)
2009
2010
2011
OP
Obseg proizvodnje
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeks (2009 = 100)
100
154
200
187
Proizvodna zmogljivost
4 739
6 983
9 500
9 740
Indeks (2009 = 100)
100
147
200
206
Izkoriščenost zmogljivosti
45 %
48 %
45 %
41 %
Vir: Europressedienst
Preglednica 4-b
Celice - proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti (v MW)
2009
2010
2011
OP
Obseg proizvodnje
1 683
2 376
2 723
2 024
Indeks (2009 = 100)
100
141
162
120
Proizvodna zmogljivost
2 324
3 264
3 498
3 231
Indeks (2009 = 100)
100
140
151
139
Izkoriščenost zmogljivosti
72 %
73 %
78 %
63 %
Vir: Europressedienst
(538)
Celotna proizvodnja modulov v Uniji se je v obravnavanem obdobju povečala za 87 %. Proizvodnja je leta 2011 dosegla najvišjo raven, v OP pa se je zmanjšala. Proizvodnja modulov v Uniji se je povečevala veliko počasneje kot potrošnja, ki se je v istem obdobju več kot potrojila. Zaradi znatnega povečanja potrošnje so proizvajalci Unije v obravnavanem obdobju podvojili svoje proizvodne zmogljivosti za module. Vendar se je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti industrije Unije kljub večjemu obsegu proizvodnje zmanjšala za 4 odstotne točke in v OP tako dosegla le 41 %.
(539)
Proizvodnja celic v Uniji se je v obravnavanem obdobju na splošno povečala za 20 %. Leta 2011 je dosegla najvišjo raven, v OP pa se je zmanjšala. Proizvodnja celic v Uniji je sledila trendu potrošnje Unije, in sicer se je počasi povečevala do leta 2011, v OP pa se je izrazito zmanjšala. Industrija Unije je v skladu z razvojem potrošnje Unije najprej povečala svoje zmogljivosti za 51 % do leta 2011, v OP pa jih je zmanjšala. Zmogljivost se je v obravnavanem obdobju na splošno povečala za 39 %. Stopnja izkoriščenosti zmogljivosti se je povečevala do leta 2011, ko je dosegla najvišjo raven, tj. 78 %, nato pa se je v OP zmanjšala za 15 odstotnih točk. Na splošno se je izkoriščenost zmogljivosti industrije Unije za celice v obravnavanem obdobju zmanjševala in v OP dosegla 63 %.
(540)
Industrija Unije je torej povečala svoje zmogljivosti v odziv na povečano potrošnjo. Vendar se je obseg proizvodnje industrije Unije povečeval veliko počasneje kot potrošnja, zato so se stopnje izkoriščenosti zmogljivosti za zadevni izdelek v obravnavanem obdobju znižale.
(541)
Združenje AFASE je trdilo, da sta obseg proizvodnje, določene za module in celice v uvodni izjavi (537), in proizvodna zmogljivost industrije Unije, določena za module in celice v isti uvodni izjavi, precenjeni, ter predložilo podatke iz drugih virov (tj. EPIA, IMS in BNEF), ki kažejo manjše količine. Ti podatki so podatki iz uvodne izjave (537).
(542)
Obseg proizvodnje, določen v uvodni izjavi (537), temelji na informacijah, ki zajemajo družbe, ki kotirajo na borzi, in družbe, ki ne kotirajo na borzi. Razvoj proizvodnje Unije, kot je določen v uvodni izjavi (537), je v skladu z razvojem potrošnje Unije, določenim v uvodni izjavi (509). V nasprotju s tem pa podatki o obsegu proizvodnje, ki jih je predložilo, kažejo trende, ki se razlikujejo od trendov v zvezi s potrošnjo Unije, določenih v uvodni izjavi (509), in od statističnih podatkov o potrošnji Unije, ki jih je objavilo združenje EPIA.
(543)
V zvezi s proizvodno zmogljivostjo je preiskava pokazala, da ugotovitve iz uvodne izjave (537) vključujejo proizvodne zmogljivosti družb, v zvezi s katerimi je bil začet stečajni postopek ali ki so v OP ustavile svojo proizvodnjo, vendar niso prodale svojih proizvodnih obratov in strojev, zato lahko v kratkem času spet začnejo s proizvodnjo. Kot je navedeno v uvodni izjavi (542), so številke v uvodni izjavi (537) podobno vključevale podatke družb, ki ne kotirajo na borzi.
(544)
Nazadnje so bili podatki, ki jih je zagotovil neodvisni svetovalec, navzkrižno preverjeni in ugotovljeno je bilo, da so sprejemljivo točni. Na podlagi navedenega se sklene, da podatki, ki jih je zagotovilo združenje AFASE in temeljijo na drugih razpoložljivih virih, niso nujno v nasprotju z ugotovitvami začasne protidampinške uredbe.
(545)
Sprejetje podatkov, ki jih je zagotovilo združenje AFASE, nikakor ne bi vplivalo na splošno ugotovitev, da je industrija Unije utrpela znatno škodo, saj bi bili trendi teh kazalnikov, tj. proizvodnje in proizvodne zmogljivosti Unije, še bolj izraziti.
(546)
Eden od sodelujočih nepovezanih uvoznikov je trdil, da bi bilo treba obseg proizvodnje, proizvodno zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti določiti izključno na podlagi podatkov vzorčenih proizvajalcev Unije. Ker pa so to makroekonomski kazalniki, jih je treba določiti na ravni vseh proizvajalcev Unije, da se ustvari smiselna in popolna slika položaja industrije Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(547)
Po dokončnem razkritju je ena stran zahtevala, da Komisija pojasni, kako je svetovalec izračunal letno proizvodnjo Unije. Druga stran je zahtevala, da Komisija posreduje dodatna pojasnila o usklajevanju različnih dostopnih podatkov o celotni proizvodni zmogljivosti Unije. Še ena stran je predlagala, da bi bilo treba podatke o celotni proizvodnji in proizvodnji zmogljivosti Unije pridobiti od izbranih proizvajalcev Unije v vzorcu, saj bi tako bilo mogoče dobiti zanesljivejši rezultat. V zvezi s tem se je trdilo, da so bili javno dostopni podatki nenatančni zaradi zaupnega značaja teh podatkov in da so raziskovalna središča ali svetovalci morali utemeljiti svojo analizo na številnih ocenah in predpostavkah.
(548)
Pojasnjeno je, da je bila letna proizvodnja Unije izračunana na podlagi podatkov, ki so jih svetovalcu posredovali proizvajalci Unije. Kadar podatkov o letni proizvodnji določenega proizvajalca Unije za določeno leto ni bilo mogoče pridobiti, se je ta ocenila tako, da se je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti iz prejšnjega leta uporabila za določitev nove proizvodne zmogljivosti v zadevnem letu. Institucije so tudi primerjale podatek, ki so ga pridobile od svetovalca, s podatki, ki jih je industrija Unije pred začetkom posredovala v odgovorih na stalne vprašalnike. Oba podatka sta podobna.
(549)
Glede zahteve za predložitev nadaljnjih pojasnil o usklajevanju različnih dostopnih podatkov o proizvodni zmogljivosti Unije je treba poudariti, da so bile te informacije že posredovane v dokumentaciji, ki je na voljo zainteresiranim stranem. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(550)
Proizvodnja in proizvodna zmogljivost Unije sta tudi makroekonomska kazalnika, zato ju je treba določiti na ravni celotne industrije Unije in ne na ravni vzorčenih proizvajalcev Unije.
(551)
Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da metodologija, s katero so se zbirali podatki o proizvodnji (predvsem intervjuji in obiski proizvodnih lokacij), ni zagotovila zanesljivih rezultatov zaradi zaupnega značaja teh podatkov in posledične nepripravljenosti podjetij, da jih razkrije. Takšne metodologije zato ni mogoče šteti za primerno. To naj bi potrjevalo dejstvo, da je celoten obseg proizvodnje, ki ga je določil svetovalec, kljub temu, da je pri proučitvi stanja v začetni fazi upošteval precej višje število proizvajalcev Unije kot ga je upoštevala Komisija, nižji od celotnega obsega proizvodnje, ki ga je določila Komisija za namen proučitve stanja. Ta stran je tudi trdila, da informacij, povezanih s tem kazalnikom škode, zaradi tega ni mogoče šteti za pozitiven dokaz v smislu člena 8(1) osnovne uredbe.
(552)
Najprej je pojasnjeno, da je bilo število proizvajalcev, ki jih je upošteval svetovalec na eni strani in Komisija na drugi, v glavnem enako in da je treba trditev, da so rezultati nedosledni, zato zavrniti. Poleg tega je treba opozoriti, da so bili podatki, ki jih je zbral svetovalec, navzkrižno preverjeni z drugimi viri, kjer je bilo to mogoče, in da je bilo ugotovljeno, da so bile ocene dovolj zanesljive. Zato je potrjeno, da so se informacije o podatkih o proizvodnji, ki jih je posredoval svetovalec, štele za pozitiven dokaz v smislu člena 8(1) osnovne uredbe.
4.5.2.2. Obseg prodaje in tržni delež
(553)
Obseg prodaje in tržni delež industrije Unije sta se v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
Preglednica 5-a
Moduli - obseg prodaje in tržni delež (v MW)
2009
2010
2011
OP
Obseg prodaje na trgu Unije
1 037
1 890
2 683
2 357
Indeks (2009 = 100)
100
182
259
227
Tržni delež
19 %
15 %
13 %
13 %
Vir: Europressedienst
Preglednica 5-b
Celice - obseg prodaje in tržni delež (v MW)
2009
2010
2011
OP
Obseg prodaje na celotnem trgu
1 470
1 913
2 245
1 545
Indeks (2009 = 100)
100
130
153
105
Tržni delež
68 %
57 %
52 %
38 %
Vir: Europressedienst
(554)
Obseg prodaje modulov se je v obravnavanem obdobju povečal za 127 %. Vendar pa je glede na 221-odstotno povečanje potrošnje to pomenilo zmanjšanje tržnega deleža industrije Unije z 19 % leta 2009 na 13 % v OP. Za celice se je prodaja industrije Unije povečala le za 5 %, potrošnja pa se je povečala za 87 %, zato se je tržni delež zmanjšal z 68 % leta 2009 na 38 % v OP. Prodaja modulov in celic industrije Unije se je v odziv na naraščajočo potrošnjo povečala za precej manj kot uvoz iz zadevne države. Industrija Unije zato ni mogla izkoristiti naraščajoče potrošnje. Posledica tega je, da so se tržni deleži modulov in celic v obravnavanem obdobju zmanjšali.
(555)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je tržni delež industrije Unije za module že leta 2009 znašal samo 19 % in da zmanjšanja za 6 odstotnih točk v obravnavanem obdobju ni mogoče šteti za škodo.
(556)
Zmanjšanje tržnega deleža za 6 odstotnih točk v obravnavanem obdobju je treba obravnavati ob upoštevanju povečanja potrošnje modulov v Uniji za več kot 200 % v istem obdobju. Kot je bilo navedeno, tudi če se je potrošnja povečala, industrija Unije ni mogla ustrezno povečati svojega obsega prodaje in je utrpela izgubo tržnega deleža. To trditev je bilo zato treba zavrniti.
(557)
Ena stran je trdila, da metodologija, s katero so se zbirali podatki o prodaji (predvsem intervjuji in obiski proizvodnih lokacij), ni zagotovila zanesljivih rezultatov zaradi zaupnega značaja teh podatkov in posledične nepripravljenosti podjetij, da jih razkrijejo. Takšne metodologije zato ni mogoče šteti za primerno. Podobno teh podatkov ni mogoče šteti za pozitiven dokaz v smislu člena 8(1) osnovne uredbe. Kot je navedeno v uvodni izjavi (482), so bili podatki, ki jih je zbral svetovalec, navzkrižno preverjeni z drugimi viri, kadar je bilo to mogoče, in ugotovljeno je bilo, da so bile ocene dovolj zanesljive. Zato je potrjeno, da so se informacije o podatkih o prodaji, ki jih je posredoval svetovalec, štele za pozitiven dokaz v smislu člena 8(1) osnovne uredbe.
4.5.2.3. Zaposlenost in produktivnost
(558)
Zaposlenost in produktivnost sta se v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
Preglednica 6-a
Moduli - zaposlenost in produktivnost
2009
2010
2011
OP
Število zaposlenih
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indeks 2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivnost
(kW/zaposlenega)
183
211
247
245
(Indeks 2009 = 100)
100
115
135
134
Vir: Europressedienst
Preglednica 6-b
Celice - zaposlenost in produktivnost
2009
2010
2011
OP
Število zaposlenih
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indeks 2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivnost
(kW/zaposlenega)
319
400
483
423
(Indeks 2009 = 100)
100
126
151
133
Vir: Europressedienst
(559)
Zaposlenost se je za module med letom 2009 in OP povečala za 39 %, za celice pa se je zmanjšala za 9 %. Treba pa je opozoriti, da se je za module zaposlenost povečevala do leta 2011 in se nato zmanjševala v OP. Za celice se je zaposlenost povečevala do leta 2010 in se nato zmanjševala leta 2011 in v OP. Celotna produktivnost je za module in celice kazala pozitiven trend, in sicer se je povečala za 34 % za module in 33 % za celice. Deloma so razlog za to prizadevanja industrije Unije, da bi se odzvala na pritisk subvencioniranega uvoza iz LRK.
(560)
Vzporedno z zmanjšanjem proizvodnje modulov v Uniji med letom 2011 in OP se je v istem obdobju zato zmanjšala tudi zaposlenost za module. Za celice se je zaposlenost povečevala do leta 2010 in se nato leta 2011 in v OP zmanjšala, medtem ko se je proizvodnja celic v Uniji do leta 2011 postopoma povečevala in se nato začela zmanjševati.
(561)
Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da je bila metodologija za določitev skupnega števila zaposlenih v Uniji v obravnavanem obdobju napačna. Ta stran je trdila, da se je namesto tega povsod tam, kjer podatek o stopnji zaposlenosti pri določenem proizvajalcu Unije ni bil dostopen, upoštevalo povprečno število zaposlenih pri tistih proizvajalcih Unije, za katere so bile te informacije dostopne. To je bilo treba zavrniti, saj je bila metodologija za določitev skupnega števila zaposlenih drugačna: tj. če podatki o številu zaposlenih za določenega proizvajalca Unije niso bili dostopni, se je ta podatek ocenil na podlagi podatkov istega podjetja za predhodna leta. Kot je navedeno v uvodni izjavi (482), je bila ta metodologija preverjena in ugotovljeno je bilo, da je smiselna. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
4.5.2.4. Višina zneska subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, in okrevanje od preteklega subvencioniranja ali dampinga
(562)
Vse stopnje subvencij so znatno nad stopnjo de minimis. V zvezi z učinkom višine zneska subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, na industrijo Unije se lahko glede na obseg in cene uvoza iz zadevne države šteje, da je ta učinek znaten.
(563)
Ker je to prvi protisubvencijski postopek v zvezi z zadevnim izdelkom, ni na voljo nobenih podatkov za oceno učinkov morebitnega preteklega dampinga ali subvencioniranja.
4.5.3. Mikroekonomski kazalniki
4.5.3.1. Cene in dejavniki, ki vplivajo na cene
(564)
Povprečna prodajna cena vzorčenih proizvajalcev Unije pri prodaji nepovezanim strankam v Uniji se je v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
Preglednica 7-a
Moduli - povprečna prodajna cena v Uniji
2009
2010
2011
OP
Povprečna prodajna cena na prostem trgu Unije
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indeks 2009 = 100)
100
81
62
47
Stroški proizvodnje
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indeks 2009 = 100)
100
74
65
52
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
Preglednica 7-b
Celice - povprečna prodajna cena v Uniji
2009
2010
2011
OP
Povprečna prodajna cena na prostem trgu Unije
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indeks 2009 = 100)
100
76
51
31
Stroški proizvodnje
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indeks 2009 = 100)
100
62
64
45
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
(565)
Prodajne cene so se v obravnavanem obdobju močno znižale, in sicer cene modulov za 53 %, cene celic pa za 69 %. Prodajne cene so se v obravnavanem obdobju nenehno zniževale, znižanje pa je bilo še zlasti izrazito v OP, ko so cene padle na nevzdržno raven. Stroški proizvodnje so se v obravnavanem obdobju zmanjšali za 48 % za module in za 55 % za celice. Industrija Unije ni imela koristi niti od svojih nenehnih prizadevanj za povečanje stroškovne učinkovitosti niti od učinka zmanjšanja stroškov glavne surovine polisilicija. To je bila predvsem posledica naraščajočega cenovnega pritiska zaradi subvencioniranega uvoza, ki je negativno vplival na prodajne cene industrije Unije, ki so se znižale še bolj kot koristi, povezane z učinkovitostjo. To je razvidno iz negativnega trenda dobičkonosnosti industrije Unije, ki je opisan v uvodni izjavi (579). Na splošno so se povprečna prodajna cena in stroški proizvodnje podobnega izdelka znatno znižali, kar je imelo uničujoč učinek na dobičkonosnost industrije Unije.
(566)
Ena zainteresirana stran je nasprotovala trditvi, da je imelo znižanje povprečnih prodajnih cen uničujoč učinek na dobičkonosnost industrije Unije. Trdila je, da je bilo znižanje povprečnih stroškov industrije Unije enako in da je zato znižanje cen logično. Vendar, kot je opisano v uvodni izjavi (565), je preiskava pokazala, da se je prodajna cena industrije Unije zmanjšala bolj kot povprečni stroški proizvodnje in da takšno znižanje stroškov torej ni bilo izraženo z dobičkonosnostjo industrije Unije. Zato je potrjeno, da je imelo znižanje prodajnih cen industrije Unije uničujoč učinek na dobičkonosnost industrije Unije, in trditve v zvezi s tem so zavrnjene.
(567)
Druga stran je ugovarjala sklepu iz uvodne izjave (138) začasne protidampinške uredbe, da so cene v OP padle na nevzdržno raven, in je trdila, da bodo odločitev o tem morale sprejeti tržne sile. Ista stran je tudi ugovarjala sklepu iz iste uvodne izjave, da znižanja stroškov niso pomenila ugodnosti za industrijo Unije zaradi cenovnega pritiska subvencioniranega uvoza. Glede tega instituciji ugotavljajata naslednje: „nevzdržna raven“ se nanaša na dejstvo, da je industrija Unije prodajala z izgubo, zato dolgoročno ni mogla preživeti. Vprašanje, ali je raven cen vzdržna, je torej vprašanje razmerja med stroški proizvodnje in cenami. To, da „znižanja stroškov niso pomenila ugodnosti“, pa se nanaša na dejstvo, da so se stroški zniževali počasneje od cen. Obe izjavi sta podprti z dokazi v uvodni izjavi (138) začasne protidampinške uredbe. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
4.5.3.2. Stroški dela
(568)
Povprečni stroški dela vzorčenih proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
Preglednica 8-a
Moduli - povprečni stroški dela na zaposlenega
2009
2010
2011
OP
Povprečni stroški dela na zaposlenega (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indeks 2009 = 100)
100
107
110
113
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
Preglednica 8-b
Celice - povprečni stroški dela na zaposlenega
2009
2010
2011
OP
Povprečni stroški dela na zaposlenega (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indeks 2009 = 100)
100
99
99
99
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
(569)
Povprečni stroški dela na zaposlenega za module so se med letom 2009 in OP nenehno povečevali, in sicer na splošno za 13 %. V zvezi s celicami so povprečni stroški dela v celotnem obravnavanem obdobju ostali nespremenjeni in se med letoma 2009 in 2010 nekoliko znižali, tj. za 1 %, potem pa so ostali nespremenjeni do OP. Splošno povečanje stroškov dela je mogoče delno pojasniti s sočasnim povečanjem produktivnosti (za module in celice) in gibanjem inflacije.
(570)
Ena zainteresirana stran je trdila, da v obravnavanem obdobju ni bilo inflacije in da zato ta dejavnik ni mogel povzročiti splošnega povečanja stroškov dela.
(571)
Preiskava je v nasprotju s trditvijo zadevne strani pokazala, da je v obravnavanem obdobju prišlo do inflacije in da je mogoče povečanje stroškov dela, omejeno na module, pojasniti z inflacijo in povečanjem produktivnosti.
(572)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročilo povečanje stroškov dela in vzporedno zmanjšanje produktivnosti. Vendar pa je treba najprej opozoriti, da so stroški dela pri celicah ostali stabilni, medtem ko se je produktivnost povečala za celice in module. Zato je povečanje stroškov dela mogoče pojasniti s povečanjem produktivnosti. Poleg tega preiskava kaže, da stroški dela niso bistven sestavni del stroškov proizvodnje, kot je navedeno že v uvodni izjavi (203) začasne protidampinške uredbe. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
4.5.3.3. Zaloge
(573)
Ravni zalog vzorčenih proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način:
Preglednica 9-a
Moduli - zaloge
2009
2010
2011
OP
Končne zaloge (v kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indeks 2009 = 100)
100
141
260
229
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
Preglednica 9-b
Celice - zaloge
2009
2010
2011
OP
Končne zaloge (v kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indeks 2009 = 100)
100
140
452
402
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
(574)
Zaloge so se v obravnavanem obdobju znatno povečale, in sicer zaloge modulov za 129 %, zaloge celic pa za 302 %. Zaloge modulov so se nenehno povečevale in v letu 2011 dosegle zelo visoko raven (povečale so se za 160 %), v OP pa so se zmanjšale, vendar so ostale na zelo visoki ravni v primerjavi z začetkom obravnavanega obdobja. Pri celicah je bilo gibanje še izrazitejše, in sicer so se zaloge med letoma 2009 in 2011 povečale za več kot 350 %. Podobno so se zaloge v OP zmanjšale, vendar so ostale na zelo visoki ravni v primerjavi z začetkom obravnavanega obdobja.
(575)
Preiskava je pokazala, da bi proizvajalci Unije zaradi sedanjega neugodnega položaja verjetno omejili zaloge podobnega izdelka, njihova proizvodnja pa bi temeljila na naročilih. Zato povečanje zalog podobnega izdelka v obravnavanem obdobju ni pomemben dejavnik za presojo, ali je industrija Unije utrpela znatno škodo.
(576)
Ena stran je trdila, da so navedbe vrednosti zalog v uvodni izjavi (141) začasne protidampinške uredbe zavajajoče, ker so zaloge za razliko od obsega proizvodnje industrije Unije izražene v kW namesto v MW.
(577)
Pri ugotavljanju, ali je industrija Unije utrpela znatno škodo, ni pomembno, ali so zaloge izražene v kW ali MW. Zato je bil argument zavrnjen.
(578)
Po dokončnem razkritju je več strani trdilo, da bi bilo treba določiti zaloge za celotno industrijo Unije in da podatki samo desetih proizvajalcev Unije niso bili reprezentativni. Jasno je, da so se zaloge štele za makroekonomski kazalnik in da bi jih zato bilo treba določiti na podlagi informacij, zbranih za posamezna podjetja, v tem primeru iz vzorca proizvajalcev Unije, ki šteje za reprezentativnega za celotno industrijo Unije. Navedena trditev je bila zato zavrnjena.
4.5.3.4. Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala
(579)
Dobičkonosnost in denarni tok sta se v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
Preglednica 10-a
Moduli - dobičkonosnost in denarni tok
2009
2010
2011
OP
Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam (% prihodka od prodaje)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Denarni tok
13 %
10 %
12 %
3 %
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
Preglednica 10-b
Celice - dobičkonosnost in denarni tok
2009
2010
2011
OP
Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam (% prihodka od prodaje)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Denarni tok
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
(580)
Dobičkonosnost vzorčenih proizvajalcev Unije je bila določena tako, da se je neto dobiček pred obdavčitvijo pri prodaji podobnega izdelka nepovezanim strankam v Uniji izrazil kot odstotek prihodkov od te prodaje.
(581)
Dobičkonosnost v zvezi s podobnim izdelkom se je v obravnavanem obdobju močno zmanjšala in postala negativna. Dobičkonosnost se je zmanjšala za 11 odstotnih točk za module in za 49 odstotnih točk za celice.
(582)
Dobičkonosnost v zvezi s podobnim izdelkom se je med letoma 2009 in 2010 povečala, nato pa se je znatno zmanjšala v letu 2011, ko je industrija Unije ustvarila izgube, in se v OP nadalje znatno zmanjšala. Izgube so bile še posebej visoke za celice.
(583)
Tudi trend neto denarnega toka, ki je sposobnost vzorčenih proizvajalcev Unije, da sami financirajo svoje dejavnosti, je med letom 2009 in OP sledil postopnemu negativnemu trendu. Tako se je denarni tok najbolj zmanjšal med letom 2011 in OP, in sicer se je za module zmanjšal za 10 odstotnih točk, leta 2011 pa se je nekoliko povečal. Zmanjšanje denarnega toka je bilo za celice bolj izrazito kot za module in je v OP doseglo precej negativne ravni. Denarni tok za podobni izdelek se je v obravnavanem obdobju torej zmanjšal.
(584)
Podatki v nadaljevanju predstavljajo gibanja naložb in donosnosti naložb vzorčenih proizvajalcev Unije na celotnem trgu v obravnavanem obdobju:
Preglednica 11-a
Moduli - naložbe in donosnost naložb
2009
2010
2011
OP
Naložbe (v EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indeks 2009 = 100)
100
415
535
271
Donosnost naložb
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
Preglednica 11-b
Celice - naložbe in donosnost naložb
2009
2010
2011
OP
Naložbe (v EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indeks 2009 = 100)
100
110
33
22
Donosnost naložb
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Vir: preverjeni izpolnjeni vprašalniki
(585)
Iz zgornje preglednice je razvidno, da je industrija Unije svoje naložbe za module med letom 2009 in OP povečala za 171 %. To je bilo povezano predvsem z znatnimi povečanji zmogljivosti. Vendar pa je industrija Unije v istem obdobju zmanjšala svoje naložbe za 78 % za celice, izvedene naložbe pa so bile povezane predvsem z raziskavami in razvojem ter z vzdrževanjem proizvodnih tehnologij in postopkov za izboljšanje učinkovitosti. Ker si industrija Unije v obravnavanem obdobju ni mogla privoščiti dodatnih naložb za celice, je bila raven naložb v OP precej nizka. Ker so bile naložbe v osnovi financirane z denarnim tokom in posojili med družbami, je imelo zmanjšanje denarnega toka takojšen učinek na raven izvedenih naložb.
(586)
Donosnost naložb je bila izražena kot dobiček v odstotkih neto knjigovodske vrednosti naložb. Donosnost naložb za podobni izdelek je med letom 2009 in OP sledila podobnim negativnim trendom kot drugi kazalniki finančne uspešnosti, in sicer za vse tri vrste izdelka. Donosnost naložb za celice se je v letih 2009 in 2010 povečala, v letu 2011 pa močno zmanjšala in dosegla negativne ravni. Donosnost naložb za module je bila negativna v celotnem zadevnem obdobju, razen leta 2010, ko je dosegla 19 %. Na splošno se je v obravnavanem obdobju zmanjševala in za celice v OP dosegla -17 %, torej se je zmanjšala za 1 %, vendar je ostala na znatno negativni ravni, tj. -19 %. Na splošno je donosnost naložb za podobni izdelek v obravnavanem obdobju kazala negativen trend.
(587)
Analiza zmožnosti zbiranja kapitala je bila izvedena v povezavi s celotnim trgom, pokazala pa je stalno poslabševanje zmožnosti industrije Unije, da zagotovi denarna sredstva za podobni izdelek, in posledično slabitev finančnega položaja industrije Unije.
(588)
Ena zainteresirana stran je trdila, da so zgoraj navedeni podatki o naložbah prenizki v primerjavi s proizvodno zmogljivostjo industrije Unije, kot je prikazano v uvodni izjavi (538). V podporo tej trditvi je stran potrdila, da je seznanjena z naložbo enega proizvajalca Unije v povečanje zmogljivosti, povezano s precej višjimi stroški. Zadevna stran je sklenila, da je ugotovljena proizvodna zmogljivost industrije Unije torej morala biti precenjena. Treba je omeniti, da trditev ni bila podprta z nobenimi dokazi, zlasti v zvezi z naložbami zadevnega proizvajalca Unije. Nasprotno pa so podatki o naložbah v začasni protidampinški uredbi temeljili na dejanskih in preverjenih informacijah vzorčenih proizvajalcev Unije. Treba je poudariti, da je ta trditev temeljila tudi na primerjavi med skupnimi naložbami vzorčenih proizvajalcev Unije in skupno proizvodno zmogljivostjo celotne industrije Unije, česar ni mogoče šteti za ustrezno podlago za primerjavo, saj pri tem niso bile upoštevane skupne naložbe celotne industrije Unije. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
4.5.3.5. Sklep o škodi
(589)
Analiza položaja industrije Unije je pokazala očiten negativen trend glavnih kazalcev škode. Splošna proizvodnja modulov in celic se je ob splošno naraščajoči potrošnji v obravnavanem obdobju povečala. Čeprav se je obseg prodaje povečal, se je tržni delež industrije Unije v OP zmanjšal zaradi večjega povečanja potrošnje v obravnavanem obdobju. Povprečne prodajne cene so se v celotnem obravnavanem obdobju močno zniževale, kar je negativno vplivalo na vse kazalnike finančne uspešnosti, kot so dobičkonosnost, denarni tok, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala.
(590)
Celotni obseg prodaje industrije Unije se je v obravnavanem obdobju povečal. Vendar pa je povečanje obsega prodaje industrije Unije spremljalo izredno znižanje povprečnih prodajnih cen.
(591)
Obseg in tržni delež uvoza zainteresiranih strani iz LRK sta se v obravnavanem obdobju povečevala. Hkrati so se uvozne cene nenehno zniževale in znatno nelojalno zniževale povprečno ceno industrije Unije na trgu Unije.
(592)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da so industrija Unije in zlasti vzorčeni proizvajalci Unije poslovali uspešno. Trdile so, da se je razvoj nekaterih kazalnikov škode, in sicer obseg proizvodnje, proizvodna zmogljivost, obseg prodaje in zaposlovanje, pri nekaterih vzorčenih proizvajalcih pa celo dobičkonosnost, povečeval in ne kaže znatne škode. Rezultati preiskave niso potrdili teh trditev, saj so pokazali jasne negativne trende številnih kazalnikov škode, ki so pomembni za ugotovitev, da je industrija Unije utrpela znatno škodo.
(593)
Glede na navedeno je preiskava zlasti potrdila dejstvo, da so prodajne cene nižje od proizvodnih stroškov, kar je imelo negativni učinek na dobičkonosnost industrije Unije, ki je v OP dosegla negativne ravni. Ugotovljeno je bilo, da bi izgube industrije Unije, če bi subvencionirani uvoz še naprej vstopal na trg Unije, verjetno povzročile dokončno ukinitev vsakršne obsežne proizvodnje podobnega izdelka v Uniji. Zdi se, da to potrjujejo dogodki v OP in po njem, saj so nekatere družbe prijavile plačilno nesposobnost in/ali začasno ali dokončno ustavile proizvodnjo.
(594)
Glede na navedeno je bilo sklenjeno, da je industrija Unije utrpela znatno škodo v smislu člena 8(4) osnovne uredbe.
5. VZROČNA ZVEZA
5.1. Uvod
(595)
V skladu s členom 8(5) in (6) osnovne uredbe je bilo proučeno, ali je znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročil subvencionirani uvoz iz zadevne države. Nadalje so bili poleg subvencioniranega uvoza proučeni tudi drugi znani dejavniki, ki bi lahko povzročili škodo industriji Unije, da se morebitna škoda, ki bi jo ti dejavniki povzročili, ne bi pripisala subvencioniranemu uvozu.
(596)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da se tržne razmere za zadevni izdelek v državah članicah razlikujejo in da bi morala biti zato analiza vzročne zveze izvedena za vsako državo članico posebej.
(597)
Nacionalne sheme podpore do določene mere določajo velikost trgov držav članic. Preiskava pa je poleg tega pokazala, da povpraševanje ni odvisno izključno od shem podpore. Glede na zemljepisno lego (izpostavljenost soncu) in ceno električne energije na določeni lokaciji se zdi, da so solarni paneli dosegli ali skoraj dosegli pariteto omrežja (tj. stanje, ko so stroški proizvodnje sončne energije enaki stroškom proizvodnje konvencionalne energije), kar pomeni, da se nekatere naložbe izvajajo ločeno od shem podpore. Zato ni bilo mogoče določiti, ali so tržne razmere odvisne izključno od shem podpore, tako da je bila ta trditev zavrnjena.
(598)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da analiza vzročne zveze ni ločevala ali razlikovala med škodljivimi učinki subvencioniranega uvoza in učinki drugih znanih dejavnikov, ki istočasno škodijo industriji Unije, ter učinkov ni količinsko opredelila. Poleg tega so trdile, da Komisija ni opravila skupne analize teh drugih znanih dejavnikov.
(599)
V odgovor na to trditev je treba poudariti, da je Komisija v skladu z uveljavljeno prakso najprej proučila, ali obstaja vzročna zveza med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, ter ali je kateri koli od drugih znanih dejavnikov prekinil vzročno zvezo med znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in subvencioniranim uvozom. Pri tej analizi so bili učinki drugih znanih dejavnikov na položaj industrije Unije ocenjeni ločeno od škodljivih učinkov subvencioniranega uvoza, s čimer se je zagotovilo, da se škoda, ki so jo povzročili ti dejavniki, ni pripisala subvencioniranemu uvozu. Ugotovljeno je bilo, da nobeden od teh dejavnikov ni imel znatnega vpliva, če ga je sploh imel, na razmere v industriji, zaradi česar bi se lahko spremenilo dejstvo, da je treba ocenjeno znatno škodo pripisati subvencioniranemu uvozu. Na podlagi tega je bila ta trditev zavrnjena.
(600)
Po dokončnem razkritju je zgornje trditve ponovilo več zainteresiranih strani. Glede tega so trdile, da bi Komisija morala v utemeljenem in ustreznem pojasnilu izrecno navesti, da se škoda, ki so jo povzročili drugi dejavniki razen subvencioniranega uvoza, takšnemu uvozu ne pripisuje.
(601)
V tej preiskavi je bilo po proučitvi vseh dejstev sklenjeno, da je subvencioniran uvoz, ki je bil preiskovan ločeno, povzročil znatno škodo industriji Unije. V tej zvezi ni bilo mogoče natančno določiti učinka drugih znanih dejavnikov, zato je bila opravljena kvalitativna ocena, določena v uvodnih izjavah od (164) do (222) začasne protidampinške uredbe. Na koncu je bilo potrjeno, da je subvencioniran uvoz povzročil znatno škodo industriji Unije. Učinki drugih dejavnikov na negativni razvoj industrije Unije se dejansko štejejo za omejene. Treba je poudariti, da na podlagi člena 8(5) in (6) osnovne uredbe ni bila predpisana nikakršna obveznost glede oblike analiz pripisovanja in nepripisovanja, ki bi jih bilo treba izvajati. Nasprotno je treba navedene analize na podlagi člena 8(5) in (6) osnovne uredbe izvajati tako, da se s tem omogoči ločitev in razlikovanje škodljivih učinkov subvencioniranega uvoza od škodljivih učinkov drugih dejavnikov. Preiskava ni razkrila nobenih dokazov, da bi vsi drugi znani dejavniki, ki so skupaj ali ločeno lahko prispevali k škodi, prekinili vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Na podlagi navedene analize je bilo potrjeno, da drugi znani dejavniki niso mogli spremeniti ugotovitve, da je treba znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, pripisati subvencioniranemu uvozu. Na podlagi tega so bile trditve zavrnjene.
(602)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da se nacionalne sheme podpore, izpostavljenost soncu in cene električne energije med državami razlikujejo in da poleg tega na vsakem trgu obstajajo različni tržni segmenti (stanovanjske naprave z manj kot 40 kW, trgovinske in industrijske naprave s 40 kW-1 MW ter naprave za tržni segment javne porabe z 1 MW-10 MW). Glede na to so trdile, da bi bilo treba analizo vzročne zveze opraviti ločeno za vsako državo članico ter za segmente večjih in stanovanjskih naprav posebej.
(603)
Po dokončnem razkritju so nekatere zainteresirane strani ponovile svojo trditev, da bi bilo treba analizo vzročne zveze opraviti ločeno za vsako državo članico, vendar tega niso dodatno utemeljile ali podprle z novimi dokazi.
(604)
Preiskava je pokazala, da so prodajne in uvozne cene podobne po vsej Uniji. Zato je mogoče šteti, da za izdelek v preiskavi dejansko obstaja en trg. Preiskava prav tako ni pokazala, da proizvajalci v vsaki državi članici ali regiji koncentrirajo svoje dejavnosti na ta določen trg ali da je subvencionirani uvoz koncentriran na eno državo članico ali regijo. Poleg tega nobena zainteresirana stran ni trdila, da bi bilo treba subvencioniranje in škodo analizirati ločeno za vsako državo članico, kar pa bi bil predpogoj za izvajanje ločene analize vzročne zveze za vsako državo članico. Preiskava ni pokazala, da bi to bil ustrezen pristop, zlasti glede na to, da so bile cene obravnavanega izdelka v Uniji primerljive. Poleg tega se lahko izpostavljenost soncu razlikuje v različnih regijah iste države članice, npr. južna Francija ima več sonca kot severna Francija, ali pa imajo lahko različne regije v isti državi članici različne sheme podpore (npr. Belgija), tako da se lahko učinek teh dejavnikov na povpraševanje razlikuje od regije do regije v isti državi članici. Vendar pa razlike v ureditvenem okviru vsake države članice oziroma regije in različne razmere, kot je izpostavljenost soncu, ne upravičujejo ločene analize vzročne zveze in s tem ločene analize škode in subvencioniranja. Zato je bilo treba te trditve zavrniti.
(605)
Druga zainteresirana stran je trdila, da, čeprav so drugi dejavniki pomembni, nacionalne sheme podpore ostajajo glavni dejavnik pri določanju povpraševanja. Ista stran je poleg tega nasprotovala trditvi, da je bila pariteta omrežja vsaj na nekaterih lokacijah dosežena, in trdila, da so se cene modulov po OP zvišale, cene električne energije pa znižale. Trdila je tudi, da v vsakem primeru regulativni, gospodarski in tehnični pogoji vsaj v nekaterih državah članicah ne dopuščajo priključitve na omrežje in da za navedene države članice zato ni pomembno, ali je bila pariteta omrežja dosežena ali ne. Vendar ta stran ni predložila nobenih dokazov za zgornje navedbe. V vsakem primeru navedene trditve potrjujejo, da se lahko razmere v zvezi z nacionalnimi shemami podpore in pariteto omrežja v različnih državah članicah do določene mere razlikujejo. Poleg tega predložene informacije niso kazale, da bi bila ločena analiza za posamezne države članice upravičena. Te trditve so bile zato zavrnjene.
(606)
Po dokončnem razkritju je ista zainteresirana stran ponovila trditev in predložila nekaj informacij, ki naj bi dokazovale različne razmere na trgu po posameznih državah članicah in po segmentih. Predloženih informacij pa ni bilo mogoče šteti za dokončne, saj je šlo za PowerPointovo predstavitev brez kakršnih koli podpornih dokazov, zato te informacije niso pokazale, da bi bila analiza, ki bi se izvajala ločeno v vsaki državi članici, upravičena. Trditev te strani je bila zato zavrnjena.
(607)
Na tej podlagi je bilo sklenjeno, da se analiza vzročne zveze po posameznih državah članicah oziroma regijah in segmentih ne bi ujemala z dejanskimi razmerami na trgu.
(608)
Kitajska vlada je trdila, da je analiza vzročne zveze, ki jo je izvedla Komisija, nedosledna, saj je bila analiza škode izvedena ločeno za module in celice, medtem ko se analiza vzročne zveze ni izvajala za vsako vrsto izdelka posebej. Ker so bili kazalniki škode dejansko prikazani ločeno za vsako vrsto izdelka, je treba v zvezi s tem poudariti, da se sklepi, ki so bili sprejeti za vsak kazalnik posebej, nanašajo na izdelek v preiskavi kot celoto. Treba je tudi poudariti, da so moduli in celice en sam izdelek in da je bila analiza vzročne zveze izvedena na tej podlagi. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
5.2. Učinek subvencioniranega uvoza
(609)
Preiskava je pokazala, da se je subvencionirani uvoz iz LRK v obravnavanem obdobju močno povečal, saj se je njegov obseg povečal za več kot 300 % za module in približno 400 % za celice, tržni delež pa se je povečal s [60 %-65 %] leta 2009 na [78 %-83 %] v OP za module, in s [5 %-10 %] leta 2009 na [22 %-27 %] v OP za celice. Zato je potrjeno, da sta se obseg uvoza in tržni delež zadevnega izdelka v obravnavanem obdobju izjemno povečala. Povečanje subvencioniranega uvoza je časovno jasno sovpadalo z izgubo tržnega deleža industrije Unije. V preiskavi je bilo ugotovljeno tudi, da je subvencionirani uvoz v OP nelojalno nižal prodajne cene industrije Unije, kot je navedeno v uvodni izjavi (527).
(610)
Preiskava je pokazala, da so se cene subvencioniranega uvoza v obravnavanem obdobju znižale za 64 % za module in za 42 % za celice, zaradi česar se je nelojalno nižanje cen povečalo. Zaradi tega cenovnega pritiska je morala industrija Unije vložiti veliko truda v zmanjševanje svojih proizvodnih stroškov. Kljub temu je bila industrija Unije zaradi izjemno nizke ravni kitajskih uvoznih cen prisiljena dodatno znižati svoje prodajne cene na nedobičkonosno raven. Zato se je dobičkonosnost industrije Unije v obravnavanem obdobju izjemno zmanjšala, v OP pa so nastale izgube.
(611)
Na podlagi navedenega se sklene, da sta prisotnost kitajskega uvoza in povečanje tržnega deleža subvencioniranega uvoza iz LRK po cenah, ki so stalno nelojalno nižale prodajne cene industrije Unije, odločilno vplivala na znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, kar se zlasti kaže v njenem slabem finančnem položaju in v poslabšanju večine kazalnikov škode.
(612)
Ena zainteresirana stran je nasprotovala trditvi, da obstaja zadostna povezava med subvencioniranim uvozom zadevnega izdelka iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Trdilo se je, da se lahko to po eni strani podpre z dejstvom, da se je stopnja dobička industrije Unije za celice med letoma 2009 in 2010 znatno zvišala (z negativnih vrednosti na 12-odstotni dobiček), medtem ko so bile cene kitajskega uvoza za 36 % nižje od cen industrije Unije in se je tržni delež tega uvoza v istem obdobju podvojil. Po drugi strani pa se je tržni delež kitajskega uvoza med letoma 2010 in 2011 povečal le za 6 odstotnih točk, čeprav se je potrošnja v istem obdobju precej bolj povečala, industrija Unije pa je kljub temu ustvarila 36-odstotno izgubo. Ta stran je nadalje trdila, da so bile cene uvoza celic iz drugih tretjih držav v OP na enaki ravni kot cene kitajskega uvoza, vendar je uvoz iz tretjih držav pridobil večji tržni delež, ki ustreza izgubi tržnega deleža industrije Unije.
(613)
Preiskava je pokazala, da se je kitajski tržni delež za module in celice v obravnavanem obdobju stalno povečeval (17 odstotnih točk za module in 17 odstotnih točk za celice). Kot je navedeno v uvodni izjavi (609), se je subvencionirani uvoz iz LRK znatno povečal, uvozne cene pa so se znižale. Vzporedno je industrija Unije v obravnavanem obdobju izgubila tržni delež, vsi glavni kazalniki škode pa so pokazali negativne trende, kakor je opisano v uvodnih izjavah od (589) do (593). Zato je potrjeno, da je povečanje subvencioniranega uvoza očitno časovno sovpadalo z izgubo tržnega deleža industrije Unije.
(614)
Navedena časovna povezava je bila ugotovljena za vsako vrsto izdelka posebej. Poleg tega analiza učinka uvoza na stopnjo dobička industrije Unije, opravljena ločeno za vsako leto obravnavanega obdobja, ne kaže pomembnih rezultatov, saj obstoja subvencije in znatne škode ter vzročne zveze med njima ni treba ugotoviti za vsako leto posebej. Povezava med subvencioniranim uvozom in znatno škodo je zadovoljivo dokazana z analizo razvoja v celotnem obravnavanem obdobju.
(615)
Opozoriti je treba tudi, da je dobičkonosnost industrije Unije eden od dejavnikov iz člena 8(4) osnovne uredbe, ki bi jih bilo treba proučiti pri presoji učinka subvencioniranega uvoza na položaj industrije Unije. Samo dejstvo, da je bila industrija Unije v določenem letu dobičkonosna, ne pomeni nujno, da ni utrpela znatne škode. Poleg tega za ugotovitev vzročne zveze med škodo in subvencioniranim uvozom ni nujno, da se izguba tržnega deleža industrije Unije točno ujema s povečanjem tržnega deleža subvencioniranega uvoza. Nazadnje so bili drugi dejavniki (npr. uvoz drugih tretjih držav in razvoj potrošnje), ki bi lahko vplivali na škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, proučeni in obravnavani ločeno v uvodnih izjavah od (619) do (732).
(616)
Časovno sovpadanje med povečanjem subvencioniranega uvoza v znatnih količinah, ki je nelojalno nižalo cene industrije Unije, in vse bolj negotovim položajem industrije Unije je jasen pokazatelj vzročne zveze v tem primeru, kot je navedeno v uvodnih izjavah od (609) do (611). Trditve v zvezi z odsotnostjo povezave med subvencioniranim uvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, so bile zato zavrnjene.
(617)
Po dokončnem razkritju je zainteresirana stran nadaljevala z izpodbijanjem analize vzročne zveze, saj analiza dobičkonosnosti industrije Unije ni bila izvedena v zvezi z določenimi leti (zlasti za leto 2010), temveč za celotno upoštevano obdobje.
(618)
Glede tega je treba poudariti, da v zvezi z vzročno zvezo ni mogoče priti do nobenih veljavnih sklepov z ločeno obravnavo enega določenega leta v obravnavanem obdobju in sočasnem neupoštevanju razvoja industrije Unije v celotnem obravnavanem obdobju ter njegovih povezav z razvojem subvencioniranega uvoza. Takšna analiza ne more ustvariti celovite slike in na njeni podlagi ni mogoče priti do nikakršnih trdnih sklepov. Zato so bile visoke tudi stopnje dobičkonosnosti, ki so dvigovale tudi druge finančne kazalnike, ki jih je industrija Unije dosegla v letu 2010, in sicer zaradi posebej visokega porasta potrošnje Unije, do katerega je prišlo zaradi zelo velikodušnih programov podpore in zaradi česar je industrija Unije v tem istem letu lahko kar najbolj povečala prodajo, kar pa je bilo samo začasno in v vsakem primeru nevzdržno za to vrsto industrije. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
5.3. Učinek drugih dejavnikov
5.3.1. Uvoz iz drugih tretjih držav
(619)
Obseg uvoza iz drugih tretjih držav za module se je v obravnavanem obdobju povečal za 19 %, tržni delež pa se je v obravnavnem obdobju zmanjšal z 18,4 % na 6,8 %. Tajvan je drugi največji izvoznik za LRK.
(620)
Obseg uvoza iz drugih tretjih držav za celice se je v obravnavanem obdobju povečal za 186 %, kar se je pokazalo v povečanju tržnega deleža s približno 24 % leta 2009 na približno 36 % v OP. Tudi za celice je Tajvan drugi največji izvoznik za LRK ter močno presega uvožene količine in tržne deleže iz drugih tretjih držav, vendar so te vrednosti še vedno nižje od tistih iz LRK.
(621)
Uvozne cene tretjih držav za module in celice so bile v povprečju višje od povprečne cene na enoto kitajskega uvoza. Razpoložljive informacije v zvezi z uvozom iz Tajvana kažejo, da je bila povprečna uvozna cena modulov višja od povprečne kitajske uvozne cene modulov, povprečna uvozna cena celic pa je bila v enakem razponu kot povprečna kitajska uvozna cena celic. Ker pa podrobne informacije o cenah posameznih vrst izdelkov niso bile na razpolago, se lahko primerjava cen na podlagi povprečij uporabi zgolj kot podatek, na podlagi katerega ni mogoče oblikovati nedvoumnih sklepov. Obseg uvoza celic iz Tajvana se je v celotnem obravnavanem obdobju stalno povečeval, zato se je tržni delež povečal za približno 14 odstotnih točk. Čeprav se priznava, da je uvoz celic iz Tajvana morda prispeval k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, ni mogoče oblikovati sklepa, da je prekinil vzorčno zvezo med subvencioniranim uvozom iz LRK in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, saj je bil obseg uvoza celic iz LRK malo večji kot uvoz iz Tajvana. Kar zadeva cene, čeprav so bile povprečne okvirne cene v enakem razponu, na podlagi tega ni mogoče sprejeti sklepa, saj ni razpoložljivih informacij o določenih vrstah uvoženih celic. Vendar je bil obseg uvoza izdelka v preiskavi kljub povečanju tržnega deleža na splošno nižji od tistega iz LRK, ravni cen v OP, razen za celice, pa so bile na splošno višje. Na podlagi tega je mogoče zlasti glede obsega uvoza in tržnih deležev iz drugih tretjih držav ter njihove ravni cen, ki so v povprečju podobne cenam industrije Unije ali višje od njih, skleniti, da zaradi uvoza iz tretjih držav ni bila prekinjena vzročna zveza med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(622)
Več zainteresiranih strani je po dokončnem razkritju podalo pripombe v zvezi z ugotovitvami o uvozu iz ostalih tretjih držav. Vendar pa te strani niso predstavile novih informacij in podpornih dokazov, ki bi lahko spremenili zadevne ugotovitve.
(623)
Navedene strani so zlasti poudarile obseg uvoza celic iz Tajvana. Vendar pa absolutni obseg uvoza zadevnega izdelka iz Tajvana (1 132 MW) predstavlja glede na celotno potrošnje Unije (21 559 MW) in v primerjavi z uvozom iz LRK (15 005 MW) samo zelo majhen delež (manj kot 5-odstoten). Zato je uvoz iz Tajvana, če sploh, samo delno prispeval k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, in ni prekinil vzročne zveze.
Preglednica 12
Uvoz in tržni deleži iz drugih tretjih držav
MODULI
2009
2010
2011
OP
Obseg uvoza iz vseh drugih tretjih držav (v MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indeks 2009 = 100)
100
169
138
119
Tržni delež uvoza iz vseh drugih tretjih držav
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Obseg uvoza iz Tajvana (v MW)
49
144
140
135
(Indeks 2009 = 100)
100
294
286
276
Tržni delež uvoza iz Tajvana
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indeks 2009 = 100)
100
79
64
54
Obseg uvoza iz Združenih držav Amerike (v MW)
140
180
51
60
(Indeks 2009 = 100)
100
129
36
43
Tržni delež uvoza iz Združenih držav Amerike
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Obseg uvoza iz preostale Azije (v MW)
720
1.140
1.029
879
(Indeks 2009 = 100)
100
158
143
122
Tržni delež uvoza iz preostale Azije
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Obseg uvoza iz preostalega sveta (v MW)
94
238
165
121
(Indeks 2009 = 100)
100
253
176
129
Tržni delež uvoza iz preostalega sveta
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Vir: Europressedienst
CELICE
2009
2010
2011
OP
Obseg uvoza iz vseh drugih tretjih držav (v MW)
510
884
1 100
1 457
(Indeks 2009 = 100)
100
173
216
286
Tržni delež uvoza iz vseh drugih tretjih držav
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indeks 2009 = 100)
100
92
64
47
Obseg uvoza iz Tajvana (v MW)
235
400
540
997
(Indeks 2009 = 100)
100
170
230
424
Tržni delež uvoza iz Tajvana
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indeks 2009 = 100)
100
116
71
54
Obseg uvoza iz Združenih držav Amerike (v MW)
40
40
40
33
(Indeks 2009 = 100)
100
100
100
83
Tržni delež uvoza iz Združenih držav Amerike
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
47
Obseg uvoza iz Japonske (v MW)
60
154
170
145
(Indeks 2009 = 100)
100
257
283
242
Tržni delež uvoza iz Japonske
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
48
Obseg uvoza iz preostalega sveta (v MW)
175
290
350
282
(Indeks 2009 = 100)
100
166
200
161
Tržni delež uvoza iz preostalega sveta
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Povprečna uvozna cena (EUR/kW)
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indeks 2009 = 100)
100
78
62
47
Vir: Europressedienst
5.3.2. Nesubvencioniran uvoz iz LRK
(624)
Nesubvencioniran uvoz iz LRK je bil skrbno preučen in ugotovljeno je bilo, da nima pomembnega vpliva na položaj industrije Unije, ki bi lahko prekinil vzročno zvezo, vzpostavljeno med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
5.3.3. Razvoj potrošnje Unije
(625)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (509), se je potrošnja Unije v obravnavanem obdobju povečala za 221 % za module in za 87 % za celice. Potrošnja je bila največja leta 2011 in se je zmanjšala v OP, vendar je še vedno ostala bistveno nad ravnjo na začetku obravnavnega obdobja leta 2009. Industrija Unije ni mogla imeti koristi od tega povečanja potrošnje, saj se je v istem obdobju njen tržni delež za module zmanjšal z 19 % na 13 %, za celice pa z 68 % na 38 %. Hkrati se je tržni delež LRK znatno povečeval do leta 2011 in v OP ostal stabilen na znatno visoki ravni, potrošnja pa se je zmanjševala. Ob upoštevanju dejstva, da je kljub zmanjšani potrošnji Unije v OP subvencioniran uvoz iz LRK v obravnavanem obdobju ohranil (v primeru modulov) ali povečal (v primeru celic) svoj tržni delež v škodo industrije Unije, ni mogoče sklepati, da je bilo zmanjšanje potrošnje tolikšno, da je prekinilo vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Poleg tega je preiskava pokazala, da je bila zmogljivost industrije Unije v vsakem primeru mnogo nižja od ravni potrošnje, zato zmanjševanje potrošnje v OP ni moglo vplivati na znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(626)
Na podlagi razpoložljivih informacij je težko ugotoviti, v kolikšni meri sheme podpore držav članic vplivajo na povpraševanje. Kot je omenjeno v uvodni izjavi (632), dejansko obstajajo različne sheme podpore, medsebojni vpliv med njimi in povpraševanjem pa je zelo zapleten, zato je težko natančno določiti njihov učinek. Vendar razpoložljivi dokazi kažejo, da bo povpraševanje po sončni energiji obstajalo tudi brez shem podpore in se bo postopoma celo povečalo, čeprav v manjši meri kot v povezavi s shemami podpore. V zvezi s tem je več strani trdilo, da je bila pariteta omrežja že dosežena ali skoraj dosežena v nekaterih regijah Unije.
(627)
Ena zainteresirana stran je trdila, da uvoz iz LRK ni zajel celotnega povečanja potrošnje in da se je dobičkonosnost industrije Unije med letoma 2009 in 2010 povečala, čeprav se je v primeru modulov njen tržni delež v istem obdobju zmanjšal. Poleg tega se je trdilo, da je industrija Unije v letu 2009, ko je imel uvoz celic iz LRK le 8-odstotni tržni delež, vseeno ustvarila 8-odstotno izgubo.
(628)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah od (609) do (616), je subvencioniran uvoz iz LRK v obravnavanem obdobju kljub zmanjšanju potrošnje Unije v OP ohranil (v primeru modulov) ali povečal (v primeru celic) svoj tržni delež v škodo industrije Unije. Zato ni mogoče sklepati, da je bilo zmanjšanje potrošnje tolikšno, da je prekinilo vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Poleg tega je preiskava pokazala, da zaradi dejstva, da je bila zmogljivost industrije Unije v vsakem primeru precej manjša od ravni potrošnje, zmanjšanje potrošnje v OP ni moglo vplivati na škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(629)
Druga zainteresirana stran je ugovarjala, da bi povpraševanje v Uniji obstajalo tudi v odsotnosti nacionalnih shem podpore. Ta stran je trdila, da obstaja povezava med povpraševanjem in shemami podpore ter da projekti v fotonapetostnem sektorju v odsotnosti takšnih shem ne bi bili več dobičkonosni in bi se zato povpraševanje po solarnih panelih povsem ustavilo. Vendar pa stran ni predložila nobenih dokazov, ki bi lahko zmanjšali pomen ugotovitev iz uvodne izjave (626). Ker v zvezi s tem ni bilo na voljo novih informacij, je bila trditev zavrnjena.
(630)
Po dokončnem razkritju je kitajska vlada trdila, da je dejstvo, da zmogljivost industrije Unije ni v nobenem primeru izpolnila zahteve Unije, nepomembno, saj se je obseg prodaje modulov industrije Unije zmanjšal v skladu z zmanjšanjem potrošnje, ob tem pa je ponovila, da je zmanjšanje potrošnje med letom 2011 in OP povzročilo znatno škodo, ki jo utrpela industrija Unije. Ker sta se potrošnja in obseg prodaje modulov med letom 2011 in OP dejansko zmanjševala na podoben način, je treba to upoštevati skupaj z razvojem kitajskih subvencioniranih cen, ki so bistveno prispevale k nelojalnem nižanju cen industrije Unije in s tem slednjo prisilile, da je prodajala z izgubo. Glede tega je treba poudariti, kot je navedeno v uvodni izjavi (111) začasne protidampinške uredbe, da je ob zmanjševanju potrošnje uvoz iz LRK bodisi ohranil svoj tržni delež (moduli) ali ga povečal (celice). Obenem so se bistveno znižale kitajske uvozne cene, ki so bistveno prispevale k nelojalnem znižanju prodajnih cen industrije Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
5.3.4. Tarife za dovajanje toka kot glavni primer shem podpore
(631)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da je vzrok za škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povezan z znižanji tarif za dovajanje toka, ki so jih uvedle države članice. Ta znižanja naj bi privedla do upada namestitev solarnih naprav in zmanjšanega povpraševanja po izdelku v preiskavi na trgu Unije, kar je povzročilo znatno škodo industriji Unije.
(632)
Države članice so v podporo proizvodnji energije iz obnovljivih virov uvedle tarife za dovajanje toka, obveznosti glede kvot s tržnimi zelenimi certifikati, investicijsko podporo in davčne olajšave. Nekatere države članice dodeljujejo tudi sredstva za podporo iz strukturnih skladov EU. Najpogostejši instrumenti podpore za sončno energijo so bile tarife za dovajanje toka. Analiza Komisije se je osredotočila na to vrsto shem podpore.
(633)
Tarife za dovajanje toka so instrument finančne podpore, ki je namenjen doseganju obveznih nacionalnih ciljev za uporabo obnovljivih virov energije, kot je določeno v Direktivi 2009/28/ES (102) o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov. Raven podpore in način učinkovanja tarif za dovajanje toka se razlikujeta glede na države članice. Tarife za dovajanje toka upravljavce omrežij obvezujejo, da sončno energijo kupijo po ceni, ki proizvajalcem sončne energije (običajno lastnikom solarnih naprav) zagotavlja povrnitev stroškov in razumno stopnjo donosa. Za tarife za dovajanje toka kot za druge sheme podpore v večini primerov velja nadzor državne pomoči v skladu s členoma 107 in 108 PDEU, ki zagotavlja, da proizvajalci električne energije ne prejemajo prekomernih nadomestil.
(634)
Kljub razlikam med državami je mogoče opaziti tri pojave v zvezi z razvojem tarif za dovajanje toka v Uniji: (i) znižanje stopenj tarif za dovajanje toka, (ii) popolna ukinitev sheme tarif za dovajanje toka (Španija) in (iii) uvedba pragov zmogljivosti („omejitev“) za naprave, upravičene do financiranja, in omejitev v zvezi z novo podprto zmogljivostjo, nameščeno v enem letu, na ravni države članice. V zvezi z omejitvami se zdi, da so te bile uvedene predvsem v letu 2012 in zato najverjetneje niso vplivale na potrošnjo v OP. Zato je bila analiza osredotočena na nedavne ukinitve tarif za dovajanje toka v Španiji in na znižanja stopenj tarif za dovajanje toka v večini držav članic. Proučeno je bilo, ali so ukinitev in znižanja vplivala na povpraševanje na trgu Unije in ali bi to lahko povzročilo znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. V zvezi s tem se je štelo, da je bil učinek razvoja tarif za dovajanje toka v zvezi s povpraševanjem modulov reprezentativen tudi za položaj glede celic. Dejansko se zaradi manjšega povpraševanja po modulih samodejno zmanjša tudi povpraševanje po celicah, saj so te nujne za proizvodnjo modulov in se ne uporabljajo v drugih proizvodnih procesih.
(635)
Medtem ko je bila v preiskavi potrjena povezava med gibanjem tarif za dovajanje toka in potrošnjo, je bilo tudi ugotovljeno, da zmanjšanje potrošnje med letom 2011 in OP ni prispevalo k prekinitvi vzročne zveze med subvencioniranim uvozom iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, kakor je podrobno opisano v uvodni izjavi (625). Dejansko je preiskava pokazala, da se je položaj industrije Unije slabšal, vendar so proizvajalci izvozniki lahko ohranili visoke tržne deleže za module (80 %) ter celo nekoliko povečali tržne deleže za celice (z 20 % leta 2011 na 22 % v OP). Poleg tega bi bilo treba omeniti, da se je v obravnavanem obdobju zaračunana povprečna cena industrije Unije za module znižala za 53 %, zlasti zaradi znatnega povečanja subvencioniranega uvoza in bistvenega cenovnega pritiska, ki ga je ta povzročil na trgu Unije. Zaradi tega izgube dobičkonosnosti, ki jo je utrpela industrija Unije, ni mogoče v znatni meri pripisati znižanju tarif za dovajanje toka.
(636)
Zato se prizna, da so tarife za dovajanje toka ustvarjale povpraševanje po sončni energiji in da so nedavne ukinitve tarif za dovajanje toka (kot na primer v Španiji) in znižanja v drugih državah članicah v OP zmanjšala potrošnjo izdelka v preiskavi, kar je morda prispevalo k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije. Vendar zmanjšanje potrošnje v OP ni bilo tolikšno, da bi prekinilo vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(637)
Več strani je trdilo, da so zaradi znižanja tarif za dovajanje toka priložnosti za naložbe v sončno energijo neprivlačne za vlagatelje in da je zaradi tega manjše tudi povpraševanje po zadevnem izdelku v Uniji.
(638)
Preiskava je potrdila povezavo med stopnjami tarif za dovajanje toka in ravnjo naložb v solarno industrijo, pokazala pa je tudi, da so naložbe v sončno energijo manj odvisne v regijah z visoko izpostavljenostjo soncu, kjer je proizvodnja sončne energije učinkovitejša, in v regijah z visokimi cenami električne energije. Dejansko je preiskava pokazala, da se naložbe še vedno izvajajo (npr. v Španiji) kljub ukinitvi sheme tarif za dovajanje toka. Poleg tega je preiskava pokazala, da so priložnosti za naložbe v sončno energijo ostale privlačne tudi pri nižjih stopnjah tarif za dovajanje toka. Na podlagi navedenega je bila ta trditev zavrnjena.
(639)
Več strani je trdilo, da je razvoj tarif za dovajanje toka povzročil močan pritisk na znižanje cen in s tem na dobičkonosnost industrije Unije. Ena zainteresirana stran je trdila, da je bil proučen samo učinek razvoja tarif za dovajanje toka na povpraševanje, čeprav bi bilo treba analizirati tudi učinek na cene. V zvezi s tem je več zainteresiranih strani trdilo, da je večina držav članic izvedla znatna znižanja že v letu 2010 in tako ustvarila pritisk na znižanje cen modulov.
(640)
V zvezi s to trditvijo je treba opozoriti, da so države članice tarife za dovajanje toka znižale v različnih obdobjih in z različno hitrostjo ter da je precej težko ustvariti splošno sliko za celotno Unijo. Ne glede na obdobje, ko so stopnje tarif za dovajanje toka dosegle zelo nizko raven, znatnega znižanja cen Unije in njene dobičkonosnosti v obravnavanem obdobju ni mogoče pojasniti zgolj ali predvsem z znižanjem tarif za dovajanje toka. Prvič, glede na informacije, zbrane za Nemčijo in Italijo, ki sta v letu 2011 skupaj predstavljali približno 75 % potrošnje Unije, je bilo zmanjšanje povprečne prodajne cene izrazitejše od zmanjšanja stopenj tarif za dovajanje toka v OP. Drugič, zbrani dokazi kažejo, da je morala industrija Unije v nekaterih državah, kot je Italija, znatno znižati svoje cene celo v primeru, da so bile stopnje tarif za dovajanje toka zelo ugodne. Nazadnje je morala industrija Unije v OP prodajati po cenah, nižjih od stroškov proizvodnje, kar je bilo zlasti posledica dejstva, da so imeli kitajski proizvajalci izvozniki 80-odstotni delež potrošnje Unije in so zato lahko vplivali na mehanizme določanja cen.
(641)
Preiskava je pokazala tudi, da so bile naložbe v sončno energijo do leta 2011 zelo privlačne zaradi višjih tarif za dovajanje toka in znižanja cen modulov v Uniji, saj so imeli vlagatelji zelo visoke stopnje donosnosti. Zato je bilo število naložb visoko, povpraševanje po solarnih panelih pa veliko. Zaradi večjega povpraševanja se je skupni znesek izplačanih tarif za dovajanje toka znatno povečal in večina držav članic je z znižanjem tarif spremenila obstoječe sheme, da bi med drugim preprečila povečanje stroškov električne energije. To kaže, da bi lahko bila znižanja tarif za dovajanje toka posledica znižanja cen in ne obratno. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(642)
Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da sta uvodna izjava (640), ki navaja, da je težko oceniti povpraševanje na ravni celotne Unije, in uvodna izjava (608), ki navaja, da analiza vzročne zveze za vsako državo članico posebej ne bi pokazala pomembnih rezultatov, protislovni. V zvezi s tem je pojasnjeno, da se ocena iz uvodne izjave (640) sklicuje na težave pri ustvarjanju splošne slike razvoja tarif za dovajanje toka za celotno Unijo in ne na povpraševanje v Uniji, kot trdi zainteresirana stran. To pomeni, da uvodni izjavi nista protislovni, zato je bila trditev zavrnjena.
(643)
Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da se cene modulov tudi na podlagi visokih tarif za dovajanje toka lahko bistveno znižajo zaradi tehnološkega razvoja, ekonomij obsega, znižanja stroškov in naraščajoče svetovne proizvodne zmogljivosti. V zvezi s to trditvijo je treba poudariti, da zbrani dokazi kažejo, da so italijanski proizvajalci tudi v primeru, ko so bile tarife za dovajanje toka visoke, morali znižati svoje cene do te mere, da so bile nižje od stroškov proizvodnje. Medtem ko ti dejavniki dejansko lahko vplivajo na povprečne stroške, pa ne morejo pojasniti, zakaj so morali proizvajalci Unije znižati svoje cene do te mere, da so bile nižje od stroškov proizvodnje. Zato se sklene, da so cene dosegle nevzdržne ravni predvsem zaradi subvencioniranega uvoza iz LRK, zato je bila ta trditev zavrnjena.
(644)
Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da sklep iz uvodne izjave (641), da bi lahko bila znižanja tarif za dovajanje toka posledica znižanja cen in ne obratno, ni podprt z nobenimi dokazi.
(645)
Treba je poudariti, da so sklepi iz uvodne izjave (641) temeljili na informacijah, ki so bile dostopne med preiskavo, opisan scenarij pa se je dejansko štel za razumnega glede na okoliščine na tem določenem trgu. Zato je bila ta trditev zavrnjena.
(646)
Po dokončnem razkritju je ena stran nasprotovala sklepu, da je negativni cenovni pritisk na proizvajalce Unije predvsem posledica subvencioniranega uvoza, in je trdila, da so, ravno nasprotno, proizvajalce Unije k nižanju cen prisilila znižanja tarif za dovajanje toka. Ista stran je ponovila, da so se v času znižanja tarif za dovajanje toka sočasno znižale tudi cene fotonapetostnih sistemov, da se ne bi povečali stroški razvijalcev projektov, kar je na koncu povzročilo cenovni pritisk na proizvajalce Unije.
(647)
Ker te trditve niso bile podprte z nobenimi prepričljivimi dokazi, je Komisija vztrajala pri svoji analizi in sklepih, navedenih v uvodnih izjavah (640) in (641).
(648)
Ista stran je trdila, da trge usmerja razvoj tarif za dovajanje toka, in predložila informacije o številu fotonapetostnih naprav v Združenem kraljestvu za leti 2012 in 2013. Pri teh informacijah, ki jih je predložila ta stran, je šlo za publikacijo vlade Združenega kraljestva, ki temelji na tedenskih registracijah v Centralnem registru tarif za dovajanje toka v Združenem kraljestvu. Treba je poudariti, da ta informacija velja predvsem za obdobje zunaj OP in samo za eno državo članico, medtem ko je sedanja preiskava osredotočena na položaj trga Unije v celoti. V vsakem primeru se ne izpodbija, da ravni tarif za dovajanje toka vplivajo na povpraševanje, saj je dobičkonosnost naložb na lokacijah z manjšim sončnim sevanjem odvisna od teh ravni. Vendar bi morale zainteresirane strani, da bi dokazale, da je raven tarife za dovajanje toka, kot je bila določena v OP, povzročila škodo, pokazati, da bi znižanje cen proizvajalcev Unije na neškodljivo raven pomenilo, da proizvajalci Unije ne bi mogli prodati zadevnega izdelka, ker naložbe v fotonapetostne sisteme pri navedenih ravneh cen ne bi bile uspešne. Takšni dokazi niso bili predloženi. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(649)
V zvezi z nizkimi stopnjami tarif za dovajanje toka je več strani trdilo, da so bile naložbe v fotonapetostne projekte ekonomsko uspešne le v primerih, ko je bila zagotovljena oskrba s cenejšimi solarnimi paneli, uvoženimi iz LRK. Zato se je trdilo, da so zmanjšanja tarif za dovajanje toka povzročila znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Druga stran je trdila, da stopnja tarif za dovajanje toka vpliva na mehanizme določanja cen modulov.
(650)
Treba je opozoriti, da se strošek modula, ki še vedno zagotavlja ekonomsko uspešnost projekta, razlikuje glede na državo članico ali regijo in je odvisen od številnih dejavnikov, kot so tarife za dovajanje toka, druge regulativne spodbude, izpostavljenost soncu, cene konvencionalne električne energije itd. Poleg tega je preiskava pokazala, da so obstoječe naprave vse manj odvisne od tarif za dovajanje toka, saj bodo določene vrste naprav verjetno dosegle pariteto fotonapetostnega omrežja v več regijah v Evropi, kot so velik del Italije, Španija, Portugalska, južna Francija in Grčija. Zaradi navedenih razlogov so bile trditve v zvezi s tem zavrnjene.
(651)
Ena zainteresirana stran je trdila, da Komisija ni proučila, ali industrija Unije ni predvidela, da bodo državne sheme podpore nenadoma ukinjene ali zmanjšane. V podporo tej trditvi niso bili predloženi nobeni argumenti. Vendar je treba opozoriti, da glede na zbrane dokaze ni nobenih informacij, ki bi kazale, da se je industrija Unije na tržne razmere (tj. razvoj potrošnje) in druge razpoložljive informacije (tj. zmanjšanje shem podpore) odzvala na nerazumen način. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(652)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se je prodaja industrije Unije zmanjšala zaradi znižanj tarif za dovajanje toka, saj so bile naložbe uspešne le, če so se izdelki kupovali po ugodnih kitajskih cenah. Zbrani dokazi dejansko kažejo, da se je prodaja industrije Unije v OP le nekoliko zmanjšala, kar je v nasprotju s tem, kar bi se pričakovalo, če bi bili fotonapetostni projekti uspešni samo s kitajskimi moduli. Nasprotno, prodaja modulov industrije Unije se je povečevala do leta 2011 in se nato nekoliko zmanjšala v OP, kar je v skladu s trendom potrošnje. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(653)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je morala industrija Unije zaradi znižanja tarif za dovajanje toka znižati cene, da bi zagotovila nadaljnji interes vlagateljev v fotonapetostno energijo ter še naprej razvijala povpraševanje in rast.
(654)
Preiskava je pokazala, da je morala industrija Unije znižati cene predvsem zaradi pritiska subvencioniranega uvoza in ne zaradi znižanja tarif za dovajanje toka. To utemeljuje dejstvo, da je do najznatnejšega znižanja cen industrije Unije prišlo v letih 2010 in 2011, torej pred večjimi znižanji tarif za dovajanje toka. Dejansko je morala industrija Unije nižati svoje cene na vedno nižjo stopnjo zaradi povečanja subvencioniranega uvoza iz LRK in posledičnega znatnega nelojalnega nižanja cen industrije Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(655)
Druga zainteresirana stran je trdila, da ugotovitve iz uvodnih izjav (174) in (175) začasne protidampinške uredbe, da spremembe tarif za dovajanje toka niso prekinile vzročne zveze, nimajo niti dejanske niti pravne podlage in niso v skladu s členom 8(5) osnovne uredbe, ker Komisija ni ocenila ravni škode, ki so jo povzročila znižanja tarif za dovajanje toka, in ker je menila, da je bil znaten padec cen industrije Unije posledica izključno kitajskega subvencioniranega uvoza. Ista stran je trdila, da je bilo znižanje cen modulov in celic svetovni pojav, ne pa posledica pritiska kitajskega uvoza.
(656)
V zvezi s trditvijo, da Komisija ni ocenila ravni škode, ki so jo povzročila znižanja tarif za dovajanje toka, je treba omeniti uvodne izjave (628), (629), (640) in (641), v katerih je Komisija sklenila, da niti zmanjšanje povpraševanja niti vpliv tarif za dovajanje toka na cene Unije nista bila takšna, da bi prekinila vzročno zvezo med škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in subvencioniranim uvozom iz LRK, ne glede na to, ali in v kolikšnem obsegu sta bila morda posledici znižanj tarif za dovajanje toka. Trditev, da ugotovitve Komisije nimajo dejanske podlage, je bila zato zavrnjena. V zvezi s trditvijo, da je bilo znižanje cen modulov in celic svetovni pojav, je treba omeniti uvodne izjave od (619) do (621), kjer so ocenjeni obseg in cene uvoza iz držav, ki niso LRK, v Unijo. Čeprav je bilo upadanje cen modulov in celic res svetovni trend, so cene subvencioniranega uvoza iz LRK še poslabšale negativen trend, zato so bile dosežene ravni cen, ki ustvarjajo izgubo. Na podlagi navedenega je bila ta trditev zavrnjena.
(657)
Na kratko, tarife za dovajanje toka so pomemben dejavnik pri razvoju fotonapetostnega trga v Uniji, obstoj teh tarif pa je vplival na razvoj potrošnje izdelka v preiskavi. Preiskava pa je pokazala tudi, da se kljub pomembnim znižanjem tarif za dovajanje toka potrošnja ni bistveno zmanjšala. Poleg tega je preiskava pokazala, da se cene Unije niso znižale predvsem zaradi znižanja tarif za dovajanje toka. Zato se sklepa, da razvoj tarif za dovajanje toka ni bil tak, da bi prekinil vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
5.3.5. Druga finančna podpora, odobrena industriji Unije
(658)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je vzrok za znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, zmanjšanje finančne podpore, odobrene industriji Unije. V podporo tej trditvi so bile predložene informacije, ki temeljijo na subvencijah, odobrenih enemu od proizvajalcev Unije pred obravnavanim obdobjem (med letoma 2003 in 2006).
(659)
Na podlagi predloženih dokazov ni bila odkrita povezava med znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in domnevno subvencijo, ki jo je v obdobju pred obravnavanim obdobjem prejel eden od proizvajalcev Unije. Poleg tega se informacije nanašajo na obdobje pred obravnavanim obdobjem, zato se zdi, da so nepomembne. Zato ni bilo mogoče ugotoviti povezave med domnevno subvencijo, ki jo je prejela industrija Unije, in povzročeno znatno škodo. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
5.3.6. Presežna zmogljivost
(660)
Trdilo se je, da je bil vzrok za znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, presežna zmogljivost na trgu Unije in na globalnem trgu na splošno. Trdilo se je tudi, da je presežna zmogljivost na globalnem trgu privedla do sedanje konsolidacije industrije Unije in da je bila povzročena škoda posledica prevelikega števila proizvodnih obratov. Poleg tega je več zainteresiranih strani trdilo, da je bila znatna škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, povezana s samopovzročenim prekomernim povečanjem zmogljivosti industrije Unije. Nasprotno pa so nekatere zainteresirane strani trdile, da je bila škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica dejstva, da industrija Unije ni izvedla potrebnih naložb v povečanje zmogljivosti.
(661)
Čeprav je industrija Unije dejansko povečala svojo proizvodno zmogljivost, pa njen celotni obseg proizvodnje v obravnavanem obdobju ni pokril povišanih stopenj potrošnje na trgu Unije. Povečanje proizvodne zmogljivosti industrije Unije je bilo torej razumno in je sledilo razvoju trga, tj. povečanju potrošnje. Zato ni mogoče šteti, da je to bil vzrok za povzročeno škodo.
(662)
Na podlagi tega med preiskavo tudi ni bila potrjena trditev, da industrija Unije ni vlagala v povečanje zmogljivosti. V nasprotju s tem in kakor je bilo že navedeno, pa je industrija Unije v obravnavanem obdobju postopoma povečevala zmogljivost in imela na voljo presežne zmogljivosti v celotnem obravnavanem obdobju, kar kaže na to, da bi lahko zadostila dodatnemu povpraševanju. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(663)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da so bili udeleženci na trgu, tudi tisti v sektorjih višje ali nižje v prodajni verigi, v težkem položaju zaradi presežne zmogljivosti na globalnem trgu in posledične spremembe trga. V zvezi s tem je bilo zatrjeno, da je izdelek v preiskavi postal blago, za katerega posamezni proizvajalci ne morejo več določati cen, ampak na cene vplivata svetovna povpraševanje in ponudba. Trdilo se je tudi, da je industrija Unije utrpela znatno škodo zaradi takega položaja in ne zaradi subvencioniranega uvoza.
(664)
Preiskava je potrdila obstoj presežne zmogljivosti na globalnem trgu, ki izvira predvsem iz LRK. V zvezi s spremembo trga, zaradi katere naj bi izdelek v preiskavi domnevno postal blago, ta ne bi upravičevala nepoštenega določanja cen in nepoštenih trgovinskih praks. V zvezi s tem je treba opozoriti, da industrija Unije izdelek v preiskavi proizvaja in prodaja več kot 20 let, medtem ko se je industrija zadevnega izdelka v LRK razvila šele nedavno (približno sredi prejšnjega desetletja), in sicer predvsem zaradi privlačnosti tarif za dovajanje toka in drugih spodbud politike v Uniji ter posledičnega povečanja povpraševanja. Na podlagi tega so bile trditve zavrnjene.
(665)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je presežna zmogljivost povzročila racionalizacijo cen. V zvezi s tem je treba poudariti, da je po eni strani presežna zmogljivost dejansko povzročila tekmovanje za najnižjo raven in zajezitev cen industrije Unije, ki je v povprečju presegla zmanjšanje proizvodnih stroškov. Po drugi strani pa je povečanje zmogljivosti industrije Unije sledilo razvoju trga in se je štelo za razumno. Poleg tega je bilo povečanje zmogljivosti za proizvodnjo celic manjše kot pri modulih. Trditev v zvezi s tem je bilo zato treba zavrniti.
(666)
Druga zainteresirana stran je trdila, da je škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica njene osredotočenosti zgolj na posebne naložbe ter njenega neizvajanja potrebnih naložb v povečanje zmogljivosti in znižanje stroškov. Podobno te trditve ni bilo mogoče potrditi z ugotovitvami preiskave, ki je pokazala, da je industrija Unije v obravnavanem obdobju povečala svoje proizvodne zmogljivosti in učinkovitost. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(667)
Poleg tega je druga zainteresirana stran trdila, da je industrija Unije povečala svoje proizvodne zmogljivosti kljub že tako nizkim stopnjam izkoriščenosti zmogljivosti in s tem sama povzročila škodo. Vendar je ta trditev temeljila na primerjavi med trendom naložb vzorčenih proizvajalcev Unije in trendom izkoriščenosti zmogljivosti celotne industrije Unije, kar ni ustrezna podlaga za primerjavo. Poleg tega je preiskava pokazala, da industrija Unije svojih proizvodnih zmogljivosti ni razširila v obsegu, ki bi presegal razvoj potrošnje Unije, zato je bila ta trditev zavrnjena.
(668)
Zbrani dokazi tudi kažejo, da bi lahko industrija Unije z naložbami v novo strojno opremo zmanjšala stroške proizvodnje in postala bolj stroškovno konkurenčna. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(669)
Po dokončnem razkritju so nekatere zainteresirane strani ugovarjale trditvi, da so bila povečanja zmogljivosti industrije Unije razumna in da so sledila razvoju trga in zlasti razvoju potrošnje v Uniji. Vendar pa se je vsaj v zvezi z moduli proizvodna zmogljivost v upoštevanem obdobju povečala za 106 %, medtem ko se je potrošnja Unije povečala za 221 %, tj. več kot dvakrat. Podobno se je v zvezi s celicami proizvodna zmogljivost v upoštevanem obdobju povečala za 39 %, potrošnja Unije pa za 87 %. To kaže, da je bilo povečanje zmogljivosti bistveno manjše od povečanja potrošnje, zato ga ni mogoče šteti za nerazumnega glede na to, da v Uniji nikoli ni bilo presežne zmogljivosti. Poleg tega analiza vprašanja, ali so bila povečanja zmogljivosti razumna, ne bi smela temeljiti na analizi posameznih let, temveč bi morala upoštevati trend v celotnem upoštevanem obdobju. Povečanja zmogljivosti se običajno v celoti izkoriščajo šele po določenem obdobju po opravljeni naložbi, zato bi ločena analiza za eno samo leto lahko ustvarila izkrivljeno sliko. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
5.3.7. Vpliv cen surovin
(670)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da je bila znatna škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, povezana z razvojem cen polisilicija, tj. glavne surovine za proizvodnjo rezin. Trdilo se je, da je industrija Unije sklepala dolgoročne dobavne pogodbe s fiksnimi cenami in zato v obravnavanem obdobju ni mogla imeti koristi od znižanja cen polisilicija.
(671)
Preiskava je pokazala, da se je o pogojih teh pogodb večinoma ponovno pogajalo na podlagi gibanja cen polisilicija, kljub temu da je industrija Unije sklepala dolgoročne dobavne pogodbe,, pogodbene cene pa so dosegle raven, ki je bila blizu cenam na promptnem trgu ali včasih celo pod njimi.
(672)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da industrija Unije ali vsaj njen del zaradi dolgoročnih pogodb o surovinah ni mogel izkoristiti znižanja cen polisilicija v OP. Ti strani so trdile, da bi morale v primeru ponovnih pogajanj glede dolgoročnih pogodb o dobavi polisilicija ali njihove prekinitve plačati kazni. V podporo tej trditvi so te strani predložile časopisne članke, ki poročajo, da so se morali nekateri proizvajalci Unije soočiti s pravnimi spori ali da so prekinili svoje pogodbe. Nekatere strani so posredovale informacije, ki domnevno potrjujejo, da se o dolgoročnih pogodbah ni bilo mogoče ponovno pogajati.
(673)
Polisilicij je glavna surovina za proizvajanje rezin. Preiskava je pokazala, da so se cene polisilicija v letu 2008 zvišale in dosegle svojo najvišjo vrednost, tj. približno 500 USD/kg, vendar so se leta 2009 spet znižale in konec leta 2009 dosegle približno 50-55 USD/kg, v letu 2010 in na začetku leta 2011 pa so se le rahlo zvišale. Cene so se v OP znatno znižale in dosegle 30 USD/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Treba je opozoriti, da je bil lahko vpliv cen polisilicija na industrijo Unije le zanemarljiv, saj je bil kakršen koli učinek na stroške proizvodnje celic in modulov porazdeljen po vsej vrednostni verigi. Poleg tega se navedeni časopisni članki nanašajo na dogodke po OP, ki niso vplivali na položaj zadevne industrije Unije v OP, in jih zato ni mogoče upoštevati. Lahko se potrdi, da bi se industrija Unije res lahko ponovno pogajala tako o cenah dolgoročnih pogodb kot tudi o pogodbenih kaznih v zvezi s temi dolgoročnimi pogodbami.
(674)
Ena od navedenih zainteresiranih strani je poleg tega trdila, da zadošča, da so dolgoročne pogodbe vplivale na samo nekatere proizvajalce Unije, in da položaj celotne industrije Unije ni pomemben. Trdila je, da ni nujno, da višji stroški enako vplivajo na vse gospodarske subjekte. Ta trditev ne upošteva splošne ugotovitve, da povprečne cene polisilicija za industrijo Unije v veliko primerih niso bile višje od tržnih ali promptnih cen in da se zato vprašanje, ali višji stroški vplivajo na vse gospodarske subjekte ali le na nekaj teh subjektov, ni obravnavalo kot relevantno. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(675)
Druga zainteresirana stran je zahtevala, da Komisija ločeno obravnava in količinsko opredeli učinke vsakega dejavnika, ki je vplival na položaj industrije Unije, in trdila, da je treba ločeno obravnavati zlasti učinke znatnega padca cen polisilicija. V zvezi s tem se je trdilo, da je znižanje prodajnih cen posledica znižanja cen polisilicija in ne posledica cenovnega pritiska kitajskega uvoza. Za industrijo Unije je bilo znižanje povprečnih prodajnih cen precej izrazitejše kot zmanjšanje povprečnih stroškov proizvodnje, na katere bi lahko vplivalo znižanje cen surovin. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(676)
Po dokončnem razkritju je nekaj zainteresiranih strani ponovilo, da vpliv znižanja cen polisilicija na stroške industrije Unije ni bil omejen ali porazdeljen po vrednostni verigi, kot je bilo ugotovljeno v preiskavi. Vendar pa je polisilicij, kot je navedeno v uvodni izjavi (255), glavna surovina za proizvajanje rezin, zato je bilo ugotovljeno, da je bil vsak vpliv na stroške proizvodnje celic ali modulov porazdeljen po vrednostni verigi. Zadevne strani niso predložile nobenih informacij, ki bi lahko zmanjšale pomen te ugotovitve. Poleg tega je preiskava pokazala, da se je znižanje cen polisilicija v upoštevanem obdobju izrazilo v povprečnem strošku proizvodnje celic in modulov vzorčene industrije Unije, ki se je znižal na podobno raven kot cene polisilicija. Ena zainteresirana stran je izrazila dvom o vplivu domnevnih kazni, ki jih je industrija Unije morala plačati zaradi ponovnega pogajanja o dobavnih pogodbah. Glede tega ni mogoče izključiti, da so nekateri proizvajalci morda morali plačati kazen zaradi odpovedi pogodb o dobavi rezin v upoštevanem obdobju. Vendar pa Komisija ni našla nobenih dokazov, da bi te kazni lahko vplivale na položaj industrije Unije v celoti ali da bi bile reprezentativne. Takšnih dokazov ni predložila niti zadevna zainteresirana stran. Medtem ko torej ni mogoče v celoti izključiti, da bi kazni lahko imele določen negativen vpliv na omejeno število proizvajalcev Unije, je celoten vpliv na industrijo Unije v najboljšem primeru obrobnega pomena in zato ne bi mogel prekiniti vzročne zveze med subvencioniranim uvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela celotna industrija Unije. Zato je bilo treba te trditve zavrniti.
(677)
Druga zainteresirana stran je trdila, da je znižanje cen izdelka v preiskavi v Uniji deloma posledica znižanja cen polisilicija. Vendar je treba v zvezi s tem poudariti, da je preiskava pokazala, da je bil uvoz iz LRK subvencioniran in da je bistveno prispeval k nelojalnemu znižanju cen industrije Unije. Znižanje cen torej ni zgolj posledica znižanja stroškov proizvodnje, ki ga je mogoče pojasniti z znižanjem cen surovin. Če bi bilo znižanje cen zgolj posledica znižanja cen surovin, industrija Unije ne bi bila prisiljena znižati svojih prodajnih cen do te mere, da bi bili nižji od stroškov proizvodnje. Zato je treba to trditev zavrniti.
(678)
Druga zainteresirana stran je ponovno navedla, da bi pravni spor enega proizvajalca Unije po OP lahko vplival najmanj na položaj tega proizvajalca Unije že v OP. Vendar ta stran ni pojasnila, kako in v kolikšnem obsegu bi lahko tak dogodek, ki se je zgodil po OP, dejansko vplival na položaj tega proizvajalcu v OP. Tudi preiskava ni razkrila nobenih dokazov o takšnih učinkih. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(679)
Poleg tega je ista zainteresirana stran izrazila dvom o navedenih ugotovitvah, ker naj ne bi bili predloženi nobeni dokazi. Vendar pa so ugotovitve preiskave temeljile na dejstvih in pozitivnih dokazih, katerih različice, ki niso zaupne narave, so bile dostopne vsem zainteresiranim stranem.
(680)
Na podlagi zgoraj navedenega je bilo ugotovljeno, da so dolgoročne pogodbe morda prizadele nekaj določenih proizvajalcev Unije, vendar industrija Unije na splošno zaradi teh dolgoročnih pogodb ni utrpela škode in je lahko v celoti izkoristila znižanje cen surovin. Torej ni bilo ugotovljeno, da bi dolgoročne pogodbe prekinile vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
5.3.8. Samopovzročena škoda: vpliv avtomatizacije, velikosti, ekonomij obsega, konsolidacije, inovacij, stroškovne učinkovitosti in uvoza industrije Unije
(681)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da je bil vzrok za škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, visoka stopnja avtomatizacije proizvodnega procesa. Trdilo se je, da so bili mali proizvajalci v slabšem položaju v primerjavi z večjimi in vertikalno integriranimi proizvajalci ter da zato škode, ki so jo utrpeli mali proizvajalci, ni mogoče pripisati subvencioniranemu uvozu. V zvezi s tem se je tudi trdilo, da je industrija Unije v vsakem primeru na splošno majhna in zato ni mogla izkoristiti ekonomij obsega.
(682)
Preiskava je pokazala, da so imeli tudi mali proizvajalci na trgu Unije visoko avtomatizirane proizvodne procese, kar je imelo pozitiven učinek na proizvodne stroške. Večina proizvajalcev Unije se je specializirala za en del proizvodnega procesa (celice ali moduli), kar je povečalo njihovo konkurenčnost v zvezi s posebno vrsto izdelka, ki so ga proizvajali. Zato je bilo treba zavrniti trditev, da je bil vzrok za škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, vpliv visoke stopnje avtomatizacije.
(683)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je cenovni pritisk povzročil konsolidacijo industrije Unije in kitajske industrije, slednja pa je bila vzrok za znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Preiskava pa je pokazala, da je bila konsolidacija prej posledica subvencioniranega uvoza in nepoštenih trgovinskih praks. Ta stran niti ni predložila dokazov glede tega, v kolikšni meri bi lahko bil proces konsolidacije vzrok za povzročeno škodo.
(684)
Trdilo se je tudi, da je vzrok za povzročeno škodo pomanjkanje vertikalne integracije industrije Unije. Vertikalno integrirani proizvajalci bi morali v normalnih tržnih razmerah na splošno imeti več varnosti v zvezi z dobavno verigo. Preiskava pa je pokazala, da del industrije Unije, ki je bil vertikalno integriran, ni mogel v celoti izkoristiti prednosti vertikalne integracije, saj je bil cenovni pritisk zaradi subvencioniranega uvoza izjemno visok. Poleg tega industrija Unije, vključno z vertikalno integriranimi proizvajalci Unije, zaradi subvencioniranega uvoza ni mogla v celoti izkoristiti visokih stopenj izkoriščenosti zmogljivosti, da bi dosegla ekonomije obsega. Preiskava tudi ni odkrila korelacije med vertikalno integracijo in boljšimi stopnjami dobičkonosnosti, saj se je ta korelacija spremenila zaradi visokega cenovnega pritiska.
(685)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da industriji Unije primanjkuje tehničnih inovacij in naložb v novo tehnologijo. Vendar preiskava ni razkrila nobenih dejanskih dokazov, ki bi potrdili te trditve. Nasprotno, preiskava je pokazala, da je bila večina naložb industrije Unije namenjena novim strojem ter raziskavam in razvoju, med izdelki s celega sveta pa ni bilo pomembnih razlik v tehnologiji.
(686)
Poleg tega je ena zainteresirana stran trdila, da je vzrok za povzročeno znatno škodo slaba izvedba projektov (neuspeli projekti). V zvezi s tem je treba opozoriti, da ta argument ni bil utemeljen. Poleg tega bi se lahko prej štelo, da so neuspeli projekti posledica subvencioniranega uvoza. To trditev je bilo treba zato zavrniti.
(687)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da industrija Unije ni mogla pravočasno racionalizirati svojih stroškov, da bi se odzvala na razvoj na svetovnem trgu. Druge strani so trdile, da so stroški dela in splošni stroški v Uniji višji kot v LRK.
(688)
Preiskava je pokazala, da so se stroški proizvodnje industrije Unije v obravnavanem obdobju stalno zniževali. Produktivnost se je povečala za module in celice. Kot je bilo omenjeno, industrija Unije zaradi povečanja subvencioniranega uvoza iz LRK in posledičnega znatnega cenovnega pritiska na trgu Unije ni mogla imeti koristi od zmanjšanja stroškov.
(689)
Poudariti je treba, da proizvajalci izvozniki v LRK nimajo primerjalnih prednosti v zvezi s surovinami (polisilicijem) in uporabljenimi stroji, saj so večinoma uvoženi iz Unije. Stroški dela in splošni stroški, vključno z amortizacijo, so v OP v povprečju predstavljali manj kot 10 % celotnih stroškov za modul in se zanje ne šteje, da so imeli pomembno vlogo. Stroški električne energije so v OP v povprečju predstavljali manj kot 1 % celotnih stroškov za modul in se zanje ne šteje, da so imeli pomembno vlogo. Poleg tega trditev, da Kitajci uporabljajo najnovejšo opremo, ni bila utemeljena.
(690)
Poleg tega se je trdilo, da so nekateri proizvajalci Unije nabavljali celice in/ali module v zadevni državi in jih nato prodali na trgu Unije kot svoje izdelke. Škoda, ki izhaja iz teh transakcij, se ne bi smela pripisati subvencioniranemu uvozu. Vendar je preiskava pokazala, da je imel uvoz zadevnega izdelka iz Unije dopolnilni značaj in je bil njegov obseg omejen v primerjavi s skupno proizvodnjo Unije, zato bi bil njegov vpliv, če ga je sploh imel, zgolj zanemarljiv in se zanj ne bi štelo, da je prekinil vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(691)
Zato si je morala industrija Unije močno prizadevati za racionalizacijo svojih stroškov proizvodnje, da bi se prilagodila trendu nižanja cen uvoza iz LRK. Kljub prizadevanjem industrije Unije se ta racionalizacija stroškov ni mogla pokazati v prodajnih cenah zaradi znatnega nelojalnega nižanja cen, ki ga je povzročil subvencionirani uvoz.
(692)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je bila škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica nezadostnih ekonomij obsega industrije. Trdila je, da so bili mali proizvajalci v neugodnem položaju v primerjavi z večjimi vertikalno integriranimi proizvajalci, zato morebitne škode, ki so jo utrpeli ti proizvajalci, ni mogoče pripisati subvencioniranemu uvozu. Druga zainteresirana stran je trdila, da je avtomatizacija proizvodnega procesa draga in da so zato ekonomije obsega toliko bolj pomembne za zmanjšanje stroškov proizvodnje.
(693)
Preiskava je pokazala, da industrija Unije, vključno z večjimi in vertikalno integriranimi proizvajalci, zaradi subvencioniranega uvoza ni mogla v celoti izkoristiti visokih stopenj izkoriščenosti zmogljivosti, da bi dosegla ekonomije obsega. V vsakem primeru preiskava ni razkrila nobenih povezav med velikostjo, vertikalno integriranostjo in boljšimi stopnjami dobičkonosnosti, saj je velik cenovni pritisk subvencioniranega uvoza te povezave spremenil. Preiskava je pokazala, da ekonomije obsega na trgu, na katerem so stopnje izkoriščenosti nizke, niso več koristne, kar velja tudi za kitajske proizvajalce. Zato je bilo treba te trditve zavrniti.
(694)
Poleg tega je ena zainteresirana stran trdila, da vlagatelji in banke ne financirajo projektov, če je proizvajalec modulov premajhen, saj večji proizvajalci nudijo boljša zagotovila in so za banke bolj zanimivi. Drugače povedano, vlagatelji in banke neradi financirajo fotonapetostne projekte, v okviru katerih se uporabljajo moduli, proizvedeni v Uniji. Vendar je preiskava pokazala, da je morebitna naklonjenost vlagateljev in bank financiranju kitajskih proizvajalcev, ki imajo večje proizvodne zmogljivosti, posledica izkrivljanja na trgu Unije zaradi subvencioniranega uvoza. Kot je navedeno zgoraj, velikost proizvodnih linij ni pomembna, če stopnje izkoriščenosti ostajajo nizke. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(695)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je imela industrija Unije neugodno stroškovno strukturo v primerjavi s kitajskimi tekmeci, saj so imeli slednji nižje stroške dela, električne energije in amortizacije, poleg tega pa so imeli tudi najnovejšo opremo. Vendar zadevna stran ni predložila novih informacij ali dokazov, ki bi lahko spremenili ugotovitve te preiskave v zvezi s tem. Zlasti je treba omeniti, da je bila trditev, da kitajski proizvajalci uporabljajo najnovejšo opremo, obravnavana v uvodni izjavi (203) začasne protidampinške uredbe, ki navaja, da proizvajalci izvozniki iz LRK niso imeli nikakršnih primerjalnih prednosti, zlasti zato, ker so bili stroji in oprema uvoženi iz Evropske unije. Navedene trditve so bile zato zavrnjene.
(696)
Druga stran je trdila, da so imeli Kitajci primerjalno prednost v zvezi s cenami polisilicija in ekonomijami obsega, zaradi česar so bili njihovi stroški za strojno opremo nižji. Ta stran v zvezi s tem ni predložila novih informacij ali dokazov, ki bi podpirali njeno trditev. Zato je bilo treba trditev te strani zavrniti.
(697)
Poleg tega je ena zainteresirana stran trdila, da so nekateri proizvajalci Unije celice in/ali module nabavljali v zadevni državi in jih nato prodali na trgu Unije kot svoje izdelke. Zahtevala je, da se škoda, ki izhaja iz teh transakcij, ne pripiše subvencioniranemu uvozu. Vendar je preiskava pokazala, da je imel uvoz zadevnega izdelka iz Unije dopolnilni značaj, njegov obseg pa je bil omejen v primerjavi s skupno proizvodnjo Unije, zato bi bil njegov vpliv, če ga je sploh imel, zgolj zanemarljiv, in se zanj ne bi štelo, da je prekinil vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(698)
En nepovezani uvoznik je trdil, da bi bilo v analizi treba upoštevati povečanje števila zaposlenih. V zvezi s to trditvijo je treba opozoriti, da se je zaposlenost med letoma 2009 in 2011 za module povečala, v OP pa zmanjšala. Za celice se je zaposlitev povečevala do leta 2010, v letu 2011 pa se je zmanjšala in v OP še dodatno upadla. Poleg tega je treba opozoriti, da je zaposlitev v primeru modulov sledila trendu proizvodnje Unije. V primeru celic pa industrija Unije ni mogla izkoristiti naraščajoče potrošnje v skladu s pričakovanji, saj se je tržni delež kitajskega uvoza v celotnem obdobju povečeval na škodo industrije Unije. Zato se zmanjšanje zaposlenosti v letu 2011 in v OP nanaša na družbe, ki so postale plačilno nesposobne ali pa so ustavile svojo proizvodnjo celic.
(699)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran ponovila, da je bila škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica majhnosti in nezadostnih ekonomij obsega. Kot je že pojasnjeno v uvodni izjavi (682) in uvodnih izjavah (195) in (196) začasne protidampinške uredbe, tudi na globalnem trgu velikost in s tem ugodnosti ekonomij obsega ne morejo več obstajati, če so stopnje izkoriščenosti na splošno nizke in če po vsem svetu prihaja do ogromnih presežnih zmogljivosti. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(700)
Poleg tega je ista stran ponovila, da je bila škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica nezmožnosti industrije Unije, da izkoristi kakršno koli stroškovno prednost. Ta stran je trdila, da je to zlasti posledica dejstva, da je večina proizvajalcev Unije vertikalno integrirana. Vendar ta stran ni predložila nobenih dodatnih informacij o tem, v kolikšni meri bi dejstvo, da so proizvajalci vertikalno integrirani, lahko negativno vplivalo na njihovo strukturo stroškov. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(701)
Na tej podlagi je bilo treba vse navedene trditve zavrniti.
5.3.9. Konkurenca tankoslojnih fotonapetostnih izdelkov in drugih fotonapetostnih tehnologij
(702)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da je vzrok za škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, konkurenca tankoslojnih fotonapetostnih izdelkov in drugih fotonapetostnih tehnologij, saj so te tehnologije medsebojno zamenljive in imajo enako končno uporabo. Trdile so tudi, da so tankoslojni izdelki tekmovali z izdelkom v preiskavi, zlasti za uporabo v talnih in komercialnih/industrijskih strešnih sistemih, ki pomenijo znaten del celotnega fotonapetostnega trga Unije.
(703)
Preiskava je pokazala, da se tankoslojni fotonapetostni izdelki izdelujejo iz drugačnih surovin in se zanje ne uporabljajo rezine iz kristalnega silicija. Na splošno imajo veliko manjši izkoristek pretvorbe in manjšo izhodno moč kot moduli iz kristalnega silicija. Posledično jih ni mogoče uporabljati na omejenih površinah, kot so strehe, torej niso povsem medsebojno zamenljivi z zadevnim izdelkom. Preiskava je pokazala tudi, da tankoslojni fotonapetostni izdelki pomenijo le majhen tržni delež celotnega trga sončne energije Unije v obravnavanem obdobju, čeprav so cenejši kot izdelek v preiskavi. Zato se, kljub temu da morda obstaja določena raven konkurence med tankoslojnimi izdelki in zadevnim izdelkom, ta konkurenca šteje za zanemarljivo.
(704)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran ponovila, da je konkurenca med tankoslojnimi izdelki verjetno povzročila znatno škodo industriji Unije. V zvezi s tem je stran navedla, da je bil tržni delež tankoslojnih izdelkov na celotnem trgu sončne energije v Nemčiji precejšen v pretežnem delu OP in da se je zmanjšal šele proti začetku leta 2012.
(705)
Preiskava je dejansko pokazala, da so povprečne cene tankoslojnih izdelkov dosegale nižje ravni od ravni povprečnih cen izdelka v preiskavi.
(706)
A kot je navedeno v uvodni izjavi (703) imajo tankoslojni izdelki veliko manjši izkoristek pretvorbe in manjšo izhodno moč kot moduli iz kristalnega silicija, zato morebitna konkurenca med temi izdelki ne bi mogla prispevati k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, saj so moduli iz kristalnega silicija prevladujoča tehnologija na trgu sončne energije Unije. V poročilu o stanju na področju fotonapetostnih izdelkov JRC (JRC PV Status Report) iz leta 2012 je navedeno, da so zaradi znižanja cen polisilicija moduli iz kristalnega silicija v zadnjih letih prevzeli tržni delež tankoslojnih izdelkov.
(707)
Na podlagi tega so bile trditve zavrnjene.
5.3.10. Finančna kriza in njeni učinki
(708)
Trdilo se je, da sta finančna kriza in gospodarska recesija negativno vplivali na dostop industrije Unije do finančnih sredstev in tako povzročili škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(709)
Zmožnost industrije Unije za zbiranje kapitala se je v obravnavanem obdobju močno zmanjšala. Ker je solarna industrija kapitalsko intenzivna, je zmožnost zbiranja kapitala ključnega pomena. Gospodarska recesija je imela določen vpliv na položaj industrije Unije. Vendar je preiskava pokazala, da se je kljub rasti trga Unije med letoma 2009 in 2011 položaj industrije Unije poslabšal zaradi subvencioniranega uvoza iz LRK, ki je močno nelojalno nižal prodajne cene industrije Unije. Zato je bilo ugotovljeno, da je povečanje subvencioniranega uvoza iz Kitajske okrepilo morebitne negativne učinke finančne krize in da je bil omejen dostop do finančnih sredstev v veliki meri posledica negativnih razmer na trgu, položaj in možnosti industrije Unije pa posledica subvencioniranega uvoza.
(710)
Poleg tega se je proučilo, ali je škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica dejstva, da si industrija Unije ni zagotovila ustreznega financiranja, ko je bila dobičkonosna. Preiskava je pokazala, da se je na primer leta 2010, ko je bila industrija Unije še dobičkonosna, raven naložb v primerjavi z letom 2009 povečala za 315 % za module in za 10 % za celice. Ker je fotonapetostna industrija kapitalsko intenzivna, se pričakuje, da industrija Unije nenehno išče ustrezne vire financiranja, da bi izboljšala svojo stroškovno učinkovitost in tekmovala z nepoštenim subvencioniranim uvozom. Zato se sklepa, da je bil omejen dostop do finančnih sredstev posledica izkrivljenih razmer in ne njihov vzrok.
(711)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran ponovila, da bi bilo treba škodljive učinke finančne krize ločevati in razlikovati ter da se jih ne bi smelo pripisati subvencioniranemu uvozu. Ta stran je opozorila na javno dostopne informacije, ki kažejo, da je vsaj en proizvajalec Unije razumel finančno krizo kot glavni vzrok za škodo, ki jo je utrpel. Sedanja preiskava je utemeljila svoje ugotovitve na podatkih določenega podjetja, ki so bistveno obsežnejši od podatkov v javno dostopnih izkazih določenih podjetij. Upoštevani javno dostopni izkazi ne morejo zmanjšati pomena ugotovitve, da ima finančna kriza sicer določen vpliv na položaj industrije Unije, vendar še ni prekinila vzročne povezave med subvencioniranim uvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.
(712)
Druga zainteresirana stran je trdila, da bi bilo treba upoštevati, da je industrija Unije imela drugačen dostop do finančnih sredstev v primerjavi s kitajskimi proizvajalci izvozniki. Ta stran je trdila, da je to eden glavnih dejavnikov, ki je industriji Unije povzročil znatno škodo, in ne subvencionirani uvoz. Vendar pa je ugotovljeno, da preferenčni dostop do finančnih sredstev za številne kitajske proizvajalce izvoznike povzroča izkrivljanje na trgu in je zagotovo lahko eden glavnih razlogov, zaradi katerega kitajski proizvajalci izvozniki lahko izvažajo zadevni izdelek po subvencioniranih cenah. Ta dejavnik torej ne more prispevati k prekinitvi vzročne zveze med subvencioniranim izvozom in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(713)
Na podlagi tega je bilo sklenjeno, da finančna kriza ni mogla prekiniti vzročne zveze med subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, čeprav je v določeni meri vplivala na položaj industrije Unije. Te trditve so bile zato zavrnjene.
5.3.11. Izvoz industrije Unije
(714)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da se je izvoz industrije Unije v obravnavanem obdobju bistveno zmanjšal, za module zlasti med letoma 2009 in 2011, za celice pa med letom 2009 in prvo četrtino leta 2012, in da je zaradi tega nastala znatna škoda, ki jo je utrpela industrija Unije.
(715)
Vendar, kot je prikazano v spodnji preglednici, je obseg izvoza modulov ostal na visoki ravni kljub rahlemu zmanjšanju v OP, raven povprečnih cen pa je bila v OP višja od povprečnih stroškov za module v celotnem obravnavanem obdobju. Zato to ni mogel biti vzrok za škodo, ki jo je utrpela industrija Unije. V zvezi s celicami je obseg izvoza predstavljal le približno 12 % celotnega obsega proizvodnje celic. Zato je lahko to kljub nizkim cenam v OP imelo le omejen vpliv na položaj industrije Unije. Trditve v zvezi s tem je bilo treba zato zavrniti.
Preglednica 13-a
Moduli
2009
2010
2011
OP
Obseg izvoza modulov v MW
989
1 279
1 157
1 148
(Indeks 2009 = 100)
100
129
117
116
Povprečna izvozna cena (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indeks 2009 = 100)
100
76
59
49
Vir: Europressedienst
Preglednica 13-b
Celice
2009
2010
2011
OP
Obseg izvoza celic v MW
62
320
315
238
(Indeks 2009 = 100)
100
516
508
384
Povprečna izvozna cena (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
47
Vir: Europressedienst
(716)
Na podlagi tega je bilo ugotovljeno, da vpliv izvoza industrije Unije ni bil tako velik, da bi prispeval k znatni škodi, ki jo je utrpela industrija Unije. Zato je bilo treba trditve strani v zvezi s tem zavrniti.
5.3.12. Odkritje nahajališč plina iz skrilavca v Uniji
(717)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je vzrok škode, ki jo je utrpela industrija Unije, odkritje nahajališč plina iz skrilavca v Uniji in da je možnost povečanja proizvodnje poceni plina iz skrilavca v Uniji zmanjšala javne in zasebne naložbe v projekte na področju obnovljive energije.
(718)
Preiskava je pokazala, da se je potrošnja izdelka v preiskavi v celotnem obravnavanem obdobju znatno povečevala, kot je že omenjeno v uvodni izjavi (509). Poleg tega preiskava ni razkrila nobenih dejanskih dokazov, da je škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, nastala zaradi odkritja nahajališč plina iz skrilavca v Evropski uniji. Trditev je bila zato zavrnjena.
5.3.13. Sistem Evropske unije za trgovanje z emisijami (ETS)
(719)
Ista stran je trdila, da je škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica nizkih naložb v proizvodnjo sončne energije zaradi nizkih tržnih cen za emisijske kredite v zvezi s CO2 v okviru sistema Evropske unije za trgovanje z emisijami.
(720)
Vendar ni bilo predloženih nobenih dokazov, prav tako pa preiskava ni razkrila dejanskih okoliščin, ki bi potrdile te trditve. Nasprotno, preiskava je pokazala, da se je potrošnja izdelka v preiskavi v obravnavanem obdobju znatno povečevala. Na podlagi tega je bila trditev zavrnjena.
5.3.14. Upravne odločitve
(721)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je znatna škoda, ki jo je utrpel vsaj en proizvajalec Unije, nastala zaradi napačnih upravnih odločitev. Te trditve so temeljile na letnih računovodskih izkazih in nekaterih informacijah iz pisma, ki ga je delničar družbe poslal drugim delničarjem, ter časopisnem članku.
(722)
Informacije iz dokumentacije niso pokazale, da je bila katera koli upravna odločitev zadevne družbe nenavadna ali nepremišljena ali da je vplivala na celotno industrijo Unije. Zato so bile trditve v zvezi s tem zavrnjene.
5.3.15. Druge vladne politike
(723)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je znatna škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, nastala zaradi drugih vladnih politik, kot so politike na področju obnovljive energije, politike, namenjene spodbujanju inovacij, politike za skrajšanje upravnih postopkov, politike za spodbujanje trgovine in ureditve glede dostopa do omrežij, saj te politike koristijo proizvajalcem izvoznikom. Čeprav je res, da bi nekatere od navedenih politik lahko spodbudile uvoz iz drugih tretjih držav in splošno rast solarne industrije, pa bi te politike koristile tudi industriji Unije. Poleg tega te politike ne bi smele pomeniti, da bi uvoz v Unijo potekal po škodljivih subvencioniranih cenah. Zato so bile trditve v zvezi s tem zavrnjene.
5.3.16. Drugi argumenti
(724)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica neugodnega položaja njenih predhodnikov in pomanjkanja politične podpore Evropske komisije v prejšnjih letih. Ta stran je tudi trdila, da so pomembni dejavniki na vsakem trgu poleg nacionalnih shem podpore tudi demografski dejavniki, mejne kontrolne točke, poraba električne energije, možnosti financiranja in možnosti priključitve na omrežje. Vendar zgornja stran ni mogla utemeljiti svojih trditev, zato so bile te zavrnjene.
(725)
Po dokončnem razkritju je ista zainteresirana stran ponovila, da je škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, posledica neugodnega položaja. Vendar ta trditev ni bila ne analizirana ne utemeljena, zato je bila zavrnjena.
5.4. Kumulativna ocena drugih dejavnikov, za katere je bilo ugotovljeno, da so prispevali k škodi
(726)
Preiskava je pokazala, da so k škodi lahko prispevali naslednji drugi dejavniki: uvoz zadevnega izdelka iz Tajvana, znižanje stopnje tarif za dovajanje toka, dolgoročne pogodbe za polisilicij omejenega števila proizvajalcev Unije.
(727)
Kot je navedeno v oddelkih 5.3.1 oziroma 5.3.7, je morebiten prispevek uvoza iz Tajvana in dolgoročnih pogodb za polisilicij omejenega števila proizvajalcev Unije v najboljšem primeru obrobnega pomena, saj je bil vsak njihov vpliv porazdeljen po vrednostni verigi.
(728)
Preiskava v zvezi z gospodarsko in finančno krizo kaže, da je bil glavni razlog za težave, s katerimi se je spopadla industrija Unije pri dostopu do kapitala, potrebnega za naložbe, subvencionirani uvoz, ki je preprečil industriji Unije, da bi prodajala svoje izdelke po dobičkonosnih cenah v času, ko je trg Unije dosegal visoke stopnje rasti (2009-2011).
(729)
Tretje strani v zvezi s tarifami za dovajanje toka niso mogle pokazati, da so stopnje tarif za dovajanje toka v OP tako nizke, da bi lahko proizvajalcem Unije preprečile, da bi prodajali zadevni izdelek po neškodljivih cenah. Instituciji sta mnenja, da znižanja stopenj tarif za dovajanje toka lahko pojasnijo zmanjšano povpraševanje, saj naložbe v nekatere lokacije niso bile več uspešne. Vendar pa ne morejo prekiniti vzročne zveze, tudi če se upoštevajo skupaj z drugimi dejavniki, za katere je bilo ugotovljeno, da so prispevali k škodi, saj so bile še vedno takšne, da bi, če ne bi bilo subvencioniranega uvoza, proizvajalci Unije lahko prodajali svoje izdelke po neškodljivih cenah.
(730)
Tudi če se oceni kumulativen učinek štirih drugih dejavnikov, ki bi lahko prispevali k škodi, se vzročna zveza med subvencioniranjem in škodo ne prekine.
5.5. Sklep o vzročni zvezi
(731)
Preiskava je pokazala vzročno zvezo med znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in subvencioniranim uvozom iz LRK. Drugi morebitni vzroki za škodo, kot so uvoz iz drugih tretjih držav, nesubvencioniran uvoz iz LRK, potrošnja, tarife za dovajanje toka, druga finančna podpora, odobrena industriji Unije, presežna zmogljivost, vpliv cen surovin, samopovzročena škoda, konkurenca tankoslojnih izdelkov, finančna kriza in njeni učinki, izvoz industrije Unije, odkritje nahajališč plina iz skrilavca v Uniji, upravne odločitve, sistemi Evropske unije trgovanja z emisijami in druge vladne politike, so bili analizirani in ugotovljeno je bilo, da nobeden ni bil tak, da bi prekinil vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(732)
Vsi učinki dejavnikov škode, razen subvencioniranega uvoza, so bili analizirani posamezno in skupaj. Zato je sklenjeno, da skupna ocena vseh dejavnikov, ki bi lahko vplivali na škodo industrije Unije (tj. uvoz iz tretjih držav, tarife za dovajanje toka, vpliv cen surovin, finančna kriza) ne pojasni škode, ki jo je utrpela industrija Unije, zlasti glede na nizke cene in finančne izgube zaradi uveljavitve nizkocenovnega uvoza velikih količin zadevnega izdelka iz LRK. Na podlagi zgornje analize, ki je pravilno razlikovala in ločila učinke vseh znanih dejavnikov na položaj industrije Unije od škodljivih učinkov subvencioniranega uvoza, je bilo zato sklenjeno, da obstaja vzročna zveza med subvencioniranim uvozom iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije v OP.
6. INTERES UNIJE
6.1. Uvodne ugotovitve
(733)
V skladu s členom 31 osnovne uredbe je bilo proučeno, ali so kljub zgornjim ugotovitvam o škodljivem subvencioniranju obstajali nujni razlogi, zaradi katerih bi bilo mogoče sklepati, da sprejetje izravnalnih ukrepov v tem primeru ni v interesu Unije. V ta namen in v skladu s členom 31(1) osnovne uredbe je analiza interesa Unije temeljila na oceni vseh različnih vpletenih interesov, vključno z interesi industrije Unije, družb na nabavnem in podrejenem trgu fotonapetostnega sektorja, uvoznikov, uporabnikov in potrošnikov zadevnega izdelka.
(734)
Po začetku vzporedne protidampinške preiskave je sodelovalo približno 150 gospodarskih subjektov, ki so bili ustrezno upoštevani v okviru trenutne preiskave. Posebni vprašalniki so bili poslani nepovezanim uvoznikom, gospodarskim subjektom, ki so višje v prodajni verigi (vključno s proizvajalcem surovin in dobavitelji opreme za proizvodnjo izdelka v preiskavi), gospodarskim subjektom, ki so nižje v prodajni verigi (vključno z razvijalci projektov in monterji), in organizaciji potrošnikov BEUC. Informacije so predložila tri združenja, ki zastopajo različne gospodarske subjekte (industrijo Unije, gospodarske subjekte, ki so višje ali nižje v prodajni verigi) v fotonapetostnem sektorju.
(735)
Trdilo se je, da ocena interesa Unije ni temeljila na reprezentativnem številu gospodarskih subjektov.
(736)
Komisija je stopila v stik z različnimi gospodarskimi subjekti na naslednji način.
(737)
Kar zadeva gospodarske subjekte, ki so višje, in tiste, ki so nižje v gospodarski verigi: kot je omenjeno v uvodni izjavi (734), je Komisija poslala posebne vprašalnike približno 150 gospodarskim subjektom, ki so nižje in višje v nabavni verigi, ki so se javili po začetku preiskave in so imeli možnost, da Komisiji predložijo ustrezne podatke. Prejetih je bilo enaindvajset izpolnjenih vprašalnikov. V preiskavi so se upoštevali tako izpolnjeni vprašalniki kot tudi preverljive in ustrezno utemeljene pripombe in stališča, ki so jih zainteresirane strani predložile v predpisanih rokih, ne glede na to, ali so te strani predložile izpolnjene vprašalnike. Zlasti združenje AFASE je Komisiji poslalo pripombe v imenu svojih članov - gospodarskih subjektov, ki proizvajajo fotonapetostne naprave, ki so bili prav tako vključeni v analizo.
(738)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (25), je Komisija v zvezi z nepovezanimi uvozniki poleg tega vzpostavila stik z vsemi 250 nepovezanimi uvozniki, ki jih je navedel vlagatelj pritožbe, in izbrala začasen vzorec v skladu s členom 27 osnovne uredbe, da se zajame največji reprezentativni obseg uvoza, ki ga je mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati. Vendar pa je bilo samo za eno od začasno izbranih podjetij po preverjanju dejansko potrjeno, da gre za nepovezanega uvoznika. Na poznejši stopnji preiskave so bili k nadaljnjemu sodelovanju v preiskavi povabljeni dodatni nepovezani uvozniki, ki so v začetni stopnji najprej predložili obrazec za vzorčenje, vendar niso bili vzorčeni. Šest se jih je strinjalo in prejelo vprašalnik, pet ga je izpolnilo in poslalo nazaj, pri čemer so trije vprašalnik izpolnili dovolj izčrpno. Dokončni vzorec nepovezanih uvoznikov torej obsega štiri nepovezane uvoznike, ki predstavljajo razpon od 2 % do 5 % uvoza zadevnega izdelka. V zvezi z navedenim nizkim odstotkom je treba upoštevati, da večji del uvoza zadevnega izdelka v Unijo ne poteka prek nepovezanih uvoznikov.
(739)
Za analizo interesa Unije so se torej upoštevale naslednje informacije:
-
izpolnjeni vprašalniki, ki jih je poslalo osem vzorčenih proizvajalcev Unije in štirje vzorčeni nepovezani uvozniki, ter izpolnjeni posebni vprašalniki, ki jih je poslalo osem gospodarskih subjektov, ki so višje v gospodarski verigi, ter trinajst gospodarskih subjektov, ki so nižje v gospodarski verigi (sedem razvijalcev projektov/monterjev, šest ponudnikov storitev, ki so dejavni tudi v sektorju fotonapetostnih naprav), od 150 gospodarskih subjektov, ki so se javili po začetku preiskave in prejeli posebne vprašalnike;
-
podatki, ki so bili preverjeni med preverjanjem v prostorih osmih proizvajalcev Unije, enega nepovezanega uvoznika, štirih gospodarskih subjektov, ki so nižje v gospodarski verigi (razvijalci projektov/monterji) in enega združenja (glej uvodno izjavo (17) začasne protidampinške uredbe in uvodno izjavo (29));
-
podatki o interesu Unije, ki so jih predložile druge zainteresirane strani, med drugim tudi združenja, ter zlasti javno dostopni podatki o razvoju trga fotonapetostnih naprav v Evropi: poročilo združenja EPIA Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 (Svetovne tržne napovedi za fotovoltaiko 2013-2017).
6.2. Interes industrije Unije
(740)
Industrija Unije je v OP neposredno zaposlovala približno 21 000 ljudi v proizvodnji in prodaji podobnega izdelka.
(741)
V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je industrija Unije v OP zaradi subvencioniranega uvoza iz zadevne države utrpela znatno škodo. Opozoriti je treba, da so številni kazalniki škode v obravnavanem obdobju kazali negativne trende. Zelo prizadeti so bili zlasti kazalniki škode, povezani s finančno uspešnostjo sodelujočih proizvajalcev Unije, kot so dobičkonosnost, denarni tok in donosnost naložb. Dejansko so proizvajalci modulov in celic v Uniji v letu 2011 in v OP poslovali z izgubo. Zato so morali nekateri proizvajalci Unije že zapreti svoje proizvodne obrate, nekateri drugi pa so se soočili s plačilno nesposobnostjo. Zelo verjetno je, da se bo brez ukrepov gospodarski položaj industrije Unije še poslabšal.
(742)
Pričakuje se, da se bodo z uvedbo izravnalnih ukrepov znova vzpostavili pravični pogoji trgovanja na trgu Unije, kar bo industriji Unije omogočilo uskladitev cen podobnega izdelka s stroški proizvodnje in tako izboljšalo njeno dobičkonosnost. Pričakuje se lahko tudi, da se bo z uvedbo izravnalnih ukrepov industriji Unije omogočila povrnitev vsaj dela tržnega deleža, ki ga je izgubila v obravnavanem obdobju, kar bi pozitivno vplivalo na njen celoten finančni položaj. Poleg tega bi morala industrija Unije imeti boljši dostop do kapitala in možnost, da še naprej vlaga v raziskave in razvoj ter inovacije na fotonapetostnem trgu. Preiskava je pokazala tudi, da je mogoče ponovno začeti poslovne dejavnosti proizvajalcev Unije, ki so morali ustaviti proizvodnjo zaradi pritiska kitajskega uvoza. Na splošno bi se v tem scenariju zavarovala obstoječa 21 000 delovna mesta industrije Unije (v OP), poleg tega pa bi obstajala tudi utemeljena možnost za nadaljnjo širitev proizvodnje in povečanje števila delovnih mest.
(743)
Če se ukrepi ne uvedejo, je pričakovati nadaljnje izgube tržnega deleža, dobičkonosnost industrije Unije pa bi se nadalje poslabšala. S kratko- in srednjeročnega vidika to ne bi bilo vzdržno. Poleg velikega števila proizvajalcev Unije, ki so že bili prisiljeni zapustiti trg, bi zato lahko postali plačilno nesposobni tudi drugi proizvajalci, kar bi lahko kratko- do srednjeročno privedlo do verjetnega prenehanja obstoja industrije Unije in posledičnega znatnega vpliva na obstoječa delovna mesta.
(744)
Nekatere zainteresirane strani so ugovarjale trditvi, da bo industrija Unije lahko imela koristi od izravnalnih ukrepov, in trdile, da (i) bo ukrep zmanjšal povpraševanje po fotonapetostnih izdelkih v Uniji in zato industrija Unije ne bo mogla povečati svoje prodaje, (ii) ima industrija Unije majhne proizvodne zmogljivosti in zato ne more zadovoljiti povpraševanja po nekaterih vrstah naprav, kot so komercialne strešne in velike talne naprave, (iii) proizvajalci Unije za banke niso zanimivi, (iv) bo uvedba dajatev na celice dejansko povečala proizvodne stroške proizvajalcev modulov v Uniji in bodo ti zato manj privlačni za potrošnike, (v) bodo proizvajalci iz drugih tretjih držav v primeru znatnega zmanjšanja kitajskega uvoza najverjetneje izkoristili manjši uvoz iz LRK.
(745)
Glede trditve, da bodo ukrepi zmanjšali povpraševanje po fotonapetostnih izdelkih v Uniji in zato industrija Unije ne bo mogla povečati svoje prodaje, je treba opozoriti, da strani niso mogle zagotoviti nobenih preverljivih dokazov o obstoju neposredne povezave med uvedbo ukrepov in zmanjšanjem povpraševanja po fotonapetostnih izdelkih, za katerega se je izkazalo, da je nanj v zadnjih letih vplivalo več dejavnikov.
(746)
V odgovor na trditev, da ima industrija Unije majhne proizvodne zmogljivosti in zato ne more zadovoljiti povpraševanja po nekaterih vrstah naprav, kot so komercialne strešne in velike talne naprave, bi bilo treba opozoriti, da je preiskava pokazala, da ima industrija Unije zadostne zmogljivosti za oskrbo s komercialnimi in industrijskimi napravami (med 40 kW in 1 MW) ter napravami za tržni segment javne porabe (med 1 MW in 10 MW). Poleg tega preiskava ni pokazala, da izdelkov, ki jih dobavijo različni proizvajalci, ni mogoče uporabiti za isti projekt. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(747)
Trditev, da industrija Unije ne bi imela koristi od ukrepov, ker proizvajalci Unije za banke niso zanimivi, in da investicijski skladi ne bi hoteli financirati projektov, v katerih se uporabljajo moduli, izdelani v EU, ni bila utemeljena. V vsakem primeru se pričakuje, da se bodo z uvedbo ukrepov znova vzpostavili pošteni tržni pogoji, ki bi vlagateljem iz bančnega sektorja zagotovili, da industrija Unije lahko razvija uspešne projekte. Zato je bila ta trditev zavrnjena.
(748)
V zvezi s trditvijo, da bo uvedba dajatev na celice dejansko povečala proizvodne stroške proizvajalcev modulov v Uniji in da bodo ti postali manj privlačni za potrošnike, je treba kljub temu, da ni izključeno, da bi se lahko cene po uvedbi dajatev do določene mere zvišale, upoštevati tudi, da javno dostopni viri kažejo, da se cene modulov in celic znižujejo. Zato bi se morali stroški modulov zaradi splošnega zniževanja cen zmanjšati tudi v primeru, če se stroški celic zaradi ukrepov povečajo. Zadevni proizvajalci se lahko tudi odločijo, da svoje celice priskrbijo v Uniji in ne več iz LRK. Poleg tega se pričakuje, da bo uvedba ukrepov zvišala stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti proizvajalcev celic v Uniji ter s tem povečala njihove ekonomije obsega in posledično zmanjšala stroške. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
(749)
Preiskava ni potrdila trditve, da bodo morebitno znatno zmanjšanje kitajskega uvoza po uvedbi ukrepov najverjetneje izkoristile druge tretje države in ne industrija Unije. Preiskava ni razkrila nobenih jasnih znakov, da bi druge tretje države svoj izvoz v veliki meri usmerile na trg Unije, zlasti ob upoštevanju verjetne razširitve trgov drugih tretjih držav, predvsem v Aziji, ki jo napovedujejo javno dostopni viri. Nazadnje ni nobenih znakov, da industrija Unije v primeru, da bi se uvoz iz drugih tretjih držav povečal zaradi zmanjšanja kitajskega uvoza, ne bi mogla tekmovati z uvozom iz teh držav.
(750)
V odgovor na dokončno razkritje je nekaj strani trdilo, da ni realno pričakovati, da se bo pojavila trajnostna industrija Unije, ki bo proizvajala module in celice, saj ni razumnih vlagateljev, ki bi vlagali v proizvajalce Unije, ki naj bi utrpeli škodo zaradi neugodne stroškovne strukture in ki zato ne morejo proizvajati po konkurenčnih cenah. Preiskava ni potrdila, da škodo industriji Unije povzroča neugodna stroškovna struktura, kot je navedeno v uvodnih izjavah (202) in (203) začasne protidampinške uredbe. Zato bi odprava subvencioniranega uvoza in večje izkoriščanje proizvodnih zmogljivosti morala ustvariti ekonomije obsega in omogočiti pojav trajnostne industrije Unije. Na podlagi tega je bila trditev zavrnjena.
(751)
Ena stran je trdila, da razvoj tarif za dovajanje toka spodbuja povpraševanje v Uniji in da je pričakovana donosnost naložb vlagateljev povezana s tem razvojem. Trdila je zlasti, da se bo povpraševanje zmanjšalo, če se bodo cene v Uniji zaradi dajatev povečale, tarife za dovajanje toka pa ne bodo ustrezno sledile temu povečanju, zato industrija Unije ne bo imela koristi od uvedenih dajatev.
(752)
V odgovor na zgornjo trditev je treba opozoriti, da kljub korelaciji med ravnjo tarif za dovajanje toka in povpraševanjem po fotonapetostnih napravah dokazi, zbrani med preiskavo, kažejo, da bo povpraševanje v prihodnosti vse manj odvisno od tarif za dovajanje toka in drugih shem podpore, saj bodo določene vrste naprav v več krajih v Uniji verjetno dosegle pariteto fotonapetostnega omrežja. Poleg tega bi morala pričakovana donosnost naložb temeljiti na poštenih tržnih cenah. Treba je še opozoriti, da javno dostopni viri kažejo, da se cene modulov in celic na splošno znižujejo, čeprav ni izključeno, da bi se lahko cene po uvedbi dajatev do določene mere zvišale. Zato je bil argument zavrnjen.
(753)
Zainteresirane strani so poudarile, da je cenovna elastičnost povpraševanja lahko zelo velika, ker sheme podpore, zlasti tarife za dovajanje toka, in raven cen električne energije za končne potrošnike (ki določajo pariteto omrežja) spodbujajo povpraševanje po solarnih panelih. Čeprav drži, da lahko pomembno zvišanje cen povzroči pomembno zmanjšanje povpraševanja zaradi posebnega značaja trga, kot so poudarile navedene zainteresirane strani, je treba argument zavrniti, saj ni verjetno, da bodo zvišanja cen, ki jih bodo povzročili ukrepi, pomembna, in sicer zaradi naslednjih razlogov. Prvič, vsi razpoložljivi viri potrjujejo, da se bo pomembno nižanje cen zadevnega izdelka, ki so se zniževale v celotnem OP in od OP do danes, nadaljevalo. Drugič, gospodarski učinek zaveze, ki jo je sprejela Komisija, je, da bodo kitajski proizvajalci izvozniki dobavljali zadevni izdelek po najnižji uvozni ceni pod 60 CNY/W, kar je precej nižje od cene, ki je bila ugotovljena v OP, in v obsegu, ki približno ustreza njihovemu sedanjemu tržnemu deležu. Ob tej ravni cen ni verjetno, da se bo povpraševanje znatno zmanjšalo, saj navedena raven cen zagotavlja dovolj veliko povpraševanje ob sedanji ravni podpore, ki jo zagotavljajo sheme podpore, in ob sedanjih ravneh paritete omrežja. Poleg tega se pričakuje, da se bo cena električne energije za končne potrošnike zvišala, medtem ko se bo cena zadevnega izdelka znižala. Z uporabo formule indeksacije zaveza zagotavlja, da se nadaljnja znižanja cene zadevnega izdelka upoštevajo pri določitvi najnižje uvozne cene. Zato je treba navedene argumente zavrniti.
(754)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da interes industrije Unije ni pomemben, ker je dodana vrednost, ki jo ustvarjajo industrije višje in nižje v prodajni verigi, veliko večja od dodane vrednosti, ki jo v fotonapetostni vrednostni verigi ustvarja industrija Unije. Trditev, da različni segmenti v fotonapetostnem sektorju ustvarjajo različne dodane vrednosti, ni sporna. Preiskava je pokazala, da je industrija Unije zaradi nepoštenih trgovinskih praks utrpela znatno škodo. Dejansko so morali nekateri proizvajalci Unije že zapreti svoje obrate, v primeru odsotnosti ukrepov pa se zdi verjetno, da se bo položaj še poslabšal. Ker so vsi segmenti v fotonapetostnem sektorju med seboj tesno povezani, bi prenehanje obstoja proizvodnje Unije škodljivo vplivalo na celotni fotonapetostni sektor, ki bi postal v celoti odvisen od zunanje dobave. Zato in zaradi razlogov v zvezi z zanesljivostjo oskrbe je bil argument zavrnjen.
(755)
V odgovor na dokončno razkritje je ena zainteresirana stran ponovila trditev, da je višja dodana vrednost, ki jo ustvarjajo industrije višje in nižje v prodajni verigi, v primerjavi s proizvodnjo zadevnega izdelka industrije Unije pomembna za vprašanje, ali bi bilo treba uvesti izravnalne dajatve. V zvezi s tem se potrjuje, da so institucije pri ocenjevanju interesa Unije pretehtale morebitne pozitivne in negativne učinke dajatev na različne gospodarske subjekte. Medtem ko je učinek na industrije višje in nižje v prodajni verigi omejen, bodo ukrepi industriji Unije dali možnost, da si opomore od škodljivega subvencioniranja.
(756)
Ena stran je oporekala številu delovnih mest, ki naj bi jih uvedeni ukrepi zavarovali. Trdila je, da je v industriji Unije zaposlenih okoli 6 000 in ne 25 000 ljudi, kot je navedeno v uvodni izjavi (229) začasne protidampinške uredbe.
(757)
Vendar niso bili predloženi nobeni dokazi, ki bi podprli zgornjo trditev, zato je bila ta zavrnjena. Pojasniti je treba, da se zaradi izključitve rezin iz obsega izdelka zaposlenost v industriji Unije ocenjuje na približno 21 000 zaposlenih v OP. Zainteresirane strani niso predložile nobenega dokaza, da se je število zaposlenih v industriji Unije po OP znatno spremenilo.
(758)
Na koncu je preiskava pokazala, da je industrija Unije utrpela znatno škodo zaradi subvencioniranega uvoza iz LRK, saj ni mogla izkoristiti dobičkonosne prodaje za povračilo svojih naložb. Pričakuje se, da se bodo z uvedbo ukrepov znova vzpostavili pošteni pogoji trgovanja na trgu Unije, kar bo industriji Unije omogočilo, da konkurira pod enakimi pogoji. Verjetno zmanjšanje uvoza iz LRK bi moralo industriji Unije omogočiti, da poveča svojo prodajo v Uniji in tako v kratkem času bolje izkoristi razpoložljive proizvodne zmogljivosti. To pa bi lahko zagotovilo ekonomije obsega. Čeprav je mogoče, da se bodo cene podobnega izdelka zaradi ukrepov hitro zvišale, se bo splošni trend zniževanja cen verjetno ohranil, po eni strani zaradi nadaljnjega zmanjšanja stroškov proizvodnje izdelka v preiskavi, po drugi strani pa zaradi konkurenčnega pritiska proizvajalcev iz tretjih držav, ki bodo prav tako konkurirali na trgu Unije.
(759)
Zato je bilo sklenjeno, da bi bila uvedba dokončnih izravnalnih ukrepov v interesu industrije Unije.
6.3. Interes nepovezanih uvoznikov
(760)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (26), je bil analiziran položaj vzorčenih uvoznikov.
(761)
Na splošno se je dejavnost štirih sodelujočih nepovezanih uvoznikov v zvezi z zadevnim izdelkom v OP gibala med 60 % in 100 % njihovega celotnega poslovanja. Poleg tega so štirje sodelujoči nepovezani uvozniki iz LRK nabavljali med 16 % in 100 % njihovega celotnega uvoza modulov, samo en pa je nabavljal izdelke izključno iz zadevne države. Dobičkonosnost štirih sodelujočih nepovezanih uvoznikov v zvezi z zadevnim izdelkom je v OP znašala povprečno 2,3 %.
(762)
Predložena je bila trditev, da bo uvedba ukrepov za zadevni izdelek negativno vplivala na poslovne dejavnosti uvoznikov. Prvič, uvedba dajatev ne bi smela povzročiti ukinitve celotnega uvoza iz LRK. Drugič, čeprav se lahko pričakuje, da bi uvedba ukrepov lahko imela negativen vpliv na finančni položaj uvoznikov, ki uvažajo samo iz LRK, bi se lahko uvozniki, ki uvažajo iz LRK, zaradi verjetnega povečanja uvoza iz drugih tretjih držav preusmerili na druge vire dobave.
(763)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je vpliv dajatev na nepovezane uvoznike podcenjen, saj ni nobenega takojšnjega alternativnega vira dobave, ki bi lahko nadomestil kitajski uvoz zadevnega izdelka, če se uvedejo dajatve, ter da je zamenjava vira dobave težka zaradi dejstva, da se večina proizvajalcev nahaja v LRK, kar bi pomenilo dodatne znatne stroške.
(764)
V zvezi s tem je treba opozoriti, da uvedba ukrepov ne bi smela povzročiti popolnega prenehanja uvoza zadevnega izdelka iz LRK. Preiskava je pokazala, da bo morebitno zmanjšanje uvoza iz LRK vplivalo zlasti na uvoznike, ki zadevni izdelek nabavljajo izključno iz LRK, kar velja le za enega od štirih sodelujočih nepovezanih uvoznikov. V zvezi z vplivom ukrepov na finančni položaj nepovezanih uvoznikov ni bilo izključeno, da bi lahko bil negativen, vendar je bilo sklenjeno, da bo to v veliki meri odvisno od njihove zmožnosti, da zamenjajo vire dobave ali prenesejo vsaj del morebitnega zvišanja cen na svoje stranke. Za gospodarske subjekte, ki izdelek uvažajo tudi iz drugih virov, ki niso LRK, ali uvažajo tudi druge izdelke, ki niso zadevni izdelek, bo negativni vpliv še bolj omejen. Komisija zato meni, da kljub temu, da bodo ukrepi verjetno negativno vplivali na uvoznike zadevnega izdelka, bo ta vpliv v povprečju ostal omejen.
(765)
En nepovezan uvoznik je trdil, da bi moral vložiti veliko delovnih ur in finančnih naložb, da bi lahko sprejel izdelke novega dobavitelja. V zvezi s tem se je v odgovor na dokončno razkritje trdilo, da so bili delovni skupini za preveritveni obisk med preveritvijo na kraju samem predloženi ustrezni dokazi o zahtevanem dolgem preskusu, ki ga mora uvoznik opraviti, preden se odloči za dobavo s strani določenega izvoznika.
(766)
Priznava se, da vzpostavitev novega odnosa med uvoznikom in dobaviteljem lahko zahteva dodatne stroške in čas (npr. za preskušanje izdelka). Vendar pa to ne odtehta potrebe po ponovni vzpostavitvi poštene konkurence na trgu. Hkrati pa se zdi, da je zamenjava dobaviteljev običajno tveganje, prisotno v poklicni dejavnosti uvoznikov, in je povezana z dejstvom, da fotonapetostni trg dozoreva in se zato neprestano spreminja (npr. stečaji, konsolidacije), kar zahteva zamenjavo dobaviteljev. Poleg tega je mogoče sklepati, da je treba nove vrste modulov, ki redno vstopajo na trg (in imajo npr. nove značilnosti učinkovitosti), prav tako preskusiti. Glede na to se zdi, da je preskušanje novih izdelkov (celo izdelkov istega dobavitelja) običajna in ne neobičajna dejavnost. Zato je bil ta argument zavrnjen.
(767)
V odgovor na dokončno razkritje sta dve strani ponovile trditev, da interes nepovezanih uvoznikov ni bil ustrezno upoštevan. Ena stran je trdila, da strani niso mogle opraviti ustrezne ocene zaradi pomanjkanja nezaupnih različic izpolnjenih vprašalnikov dodatnih sodelujočih uvoznikov. Podvomila je v oceno Komisije v zvezi z verjetnostjo, da se bo uvoz iz drugih tretjih držav v Unijo povečal in tako uvoznikom omogočil, da zamenjajo svoje dobavitelje, na podlagi domneve, da so drugi tretji trgi v razcvetu. V ta namen je stran trdila, da je taka domneva v nasprotju s sklepom iz uvodne izjave (749), tj. da uvoz iz drugih tretjih držav ne bo velik. Druga stran je dvomila, da je Komisija upoštevala načelo nediskriminacije, saj naj bi proizvajalcem Unije v svoji oceni namenila več pozornosti kot drugim gospodarskim subjektom.
(768)
Najprej je treba potrditi, da so bile nezaupne različice izpolnjenih vprašalnikov, prejete od dodatnih sodelujočih uvoznikov po objavi začasne protidampinške uredbe, vključene v dokumentacijo, ki je bila na voljo za vpogled zainteresiranim stranem. Poleg tega domneva, da bi se lahko uvoz iz drugih tretjih držav povečal v odziv na manjši uvoz iz LRK, ni v nasprotju s trditvijo, da takšno povečanje verjetno ne bo veliko glede na to, da povpraševanje po fotonapetostnih napravah po vsem svetu narašča. Hkrati pa ni mogoče izključiti določenega zmanjšanja poslovanja nepovezanih uvoznikov, saj se pričakuje, da bo industrija Unije ponovno prevzela določen del tržnega deleža, ki so ga prej imeli izdelki iz LRK. Vendar se ugotavlja, da se za skupni obseg fotonapetostnega trga pričakuje, da se bo še naprej dolgoročno povečeval, saj bo pariteta omrežja dosežena na čedalje večjem številu lokacij. Nazadnje je treba pojasniti, da je bil interes industrije Unije v okviru analize interesa Unije podobno kot v vseh preiskavah trgovinske zaščite ocenjen na enaki podlagi kot interes drugih gospodarskih subjektov, vključno z nepovezanimi uvozniki, medtem ko je bil položaj industrije Unije ocenjen z namenom ugotoviti, ali je slednja utrpela znatno škodo zaradi subvencioniranega uvoza. Pojasniti je treba tudi, da preiskavo, katere cilj je ugotoviti, ali je industrija Unije utrpela znatno škodo ali ne, ureja predvsem člen 8(4) osnovne uredbe, ki določa minimalne standarde za takšne preiskave. Interes Unije se prouči šele po pozitivni ugotovitvi obstoja škodljivega subvencioniranja v skladu s standardi iz člena 31 osnovne uredbe. Posledično se je štelo, da verjetni negativen vpliv ukrepov na določene uvoznike, zlasti tiste, ki izdelke nabavljajo izključno iz LRK, ne odtehta koristi, ki bi jih ukrepi prinesli industriji Unije, ter srednje- in dolgoročnih koristi za fotonapetostni trg Unije, ki bi jih prinesla poštena konkurenca.
(769)
Zato je bilo sklenjeno, da bi uvedba predlagane ravni ukrepov lahko imela določen negativen vpliv na položaj nepovezanih uvoznikov zadevnega izdelka.
6.4. Interes gospodarskih subjektov, ki so višje v prodajni verigi
(770)
Gospodarski subjekti, ki so višje v prodajni verigi, se večinoma ukvarjajo s proizvodnjo surovin ter proizvodnjo in inženiringom opreme za proizvajanje izdelka v preiskavi. Prejetih je bilo osem izpolnjenih vprašalnikov gospodarskih subjektov, ki so višje v prodajni verigi. Opravljena sta bila dva preveritvena obiska, in sicer pri proizvajalcu surovin in proizvajalcu proizvodne opreme.
(771)
Na splošno se je dejavnost osmih sodelujočih gospodarskih subjektov višje v prodajni verigi v povezavi z izdelkom v preiskavi v OP spreminjala sorazmerno z njihovo celotno dejavnostjo in je le za eno sodelujočo družbo predstavljala 100 % njene dejavnosti, medtem ko se je ta odstotek pri ostalih družbah gibal med 6 % in 80 %. Dejavnost v zvezi z zadevnim izdelkom je v OP v povprečju predstavljala približno 41 % celotne dejavnosti sodelujočih gospodarskih subjektov, ki so višje v prodajni verigi. V smislu delovnih mest je osem sodelujočih gospodarskih subjektov, ki so višje v prodajni verigi, v OP zaposlovalo približno 4 200 ljudi. Dobičkonosnost se je glede na segment in posamezno družbo gibala od visokih stopenj do nekoliko negativne dobičkonosnosti. Preiskava je pokazala, da so navedeni gospodarski subjekti z negativno dobičkonosnostjo utrpeli škodo zaradi slabega položaja industrije Unije, saj so bile nekatere stranke, ki so jih izgubili, proizvajalci izdelka v preiskavi v Uniji, ter zaradi zmanjšanja potrošnje. Po izključitvi rezin iz obsega izdelka bi morali proizvajalci tega izdelka v Uniji imeti koristi od uvedbe dajatev, saj se pričakuje, da bo industrija Unije povečala svojo proizvodnjo celic in modulov.
(772)
Gospodarski subjekti Unije, ki so višje v prodajni verigi, so izdelke prodajali v Uniji, LRK in drugih tretjih državah. Povprečna porazdelitev prodaje je v OP ustrezala približno 20 % prodaje v Uniji, skoraj 50 % prodaje v LRK in približno 30 % prodaje v drugih tretjih državah.
(773)
Nekatere strani v sektorjih višje v prodajni verigi so trdile, da bi uvedba izravnalnih ukrepov negativno vplivala na njihove poslovne dejavnosti, saj je LRK njihov glavni izvozni trg. Trdilo se je, da bi dajatve močno omejile uvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo, zaradi česar bi LRK omejila uvoz polisilicija in proizvodne opreme iz Unije. Zato bi gospodarski subjekti Unije, ki so višje v prodajni verigi, domnevno morali zmanjšati svoje poslovne dejavnosti in število zaposlenih.
(774)
Treba je opozoriti, da cilj dajatev ni odpraviti uvoza zadevnega izdelka iz Kitajske, ampak ponovno vzpostaviti enake konkurenčne pogoje. Zato bi kitajski uvoz še naprej do določene mere oskrboval trg Unije, vendar po poštenih cenah. Poleg tega je preiskava pokazala, da gospodarski subjekti Unije, ki so višje v prodajni verigi, delujejo globalno in so prisotni na različnih nacionalnih trgih, zato niso odvisni izključno od svojega izvoza v LRK. Zato je upravičeno domnevati, da bi na svetovnem fotonapetostnem trgu gospodarski subjekti Unije, ki so višje v prodajni verigi, verjetno lahko nadomestili morebitno zmanjšanje izvoza v LRK z izvozom na druge trge, za katere se glede na javno dostopne tržne raziskave pričakuje, da bodo rastli. V vsakem primeru se kitajski fotonapetostni trg že sooča z znatno presežno proizvodno zmogljivostjo, zato je vprašljivo, ali bi proizvajalci strojev v Uniji kratko- in srednjeročno lahko prodali še več proizvodne opreme v LRK.
(775)
Zainteresirane strani so trdile, da večina vložkov v fotonapetostno vrednostno verigo izvira iz Unije in da bi se ta ugoden položaj lahko prenehal, če bi se uvedle dajatve. Ena stran je v odgovor na dokončno razkritje opozorila, da bi lahko ukrepi v tem primeru sprožili druge ukrepe, ki jih lahko LRK uvede za izdelke Unije.
(776)
V zvezi s tem se pričakuje, da bo kitajski uvoz kljub uvedbi dajatev še naprej oskrboval trg Unije. Poleg tega razni javno dostopni viri v fotonapetostnem sektorju, kot je poročilo združenja EPIA Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 (Svetovne tržne napovedi za fotovoltaiko 2013-2017), kažejo, da bi moralo biti morebitno zmanjševanje povpraševanja v Uniji le kratkoročno (leta 2013 in 2014) ter da se bo potrošnja v Uniji v prihodnjih letih ponovno povečala. Poleg tega bo odprava nepoštenih trgovinskih praks verjetno omogočila krepitev srednjeročne in dolgoročne trajnostne rasti na fotonapetostnem trgu v Uniji, ki bi koristila vsem gospodarskim subjektom v Uniji. Nazadnje je treba v zvezi z argumentom o morebitnih povračilnih ukrepih LRK v odziv na ukrepe v tem primeru opozoriti, da lahko LRK kot katera koli druga članica STO začne preiskavo trgovinske zaščite le v utemeljenih okoliščinah in da morajo biti vse takšne preiskave v skladu s strogimi pravili STO. Komisija spremlja vse takšne preiskave, da zagotovi spoštovanje pravil STO. Zato je bil argument zavrnjen.
(777)
Nekatere strani so nasprotovale trditvi, da bi se zmanjšani izvoz gospodarskih subjektov Unije, ki so v fotonapetostnih sektorjih višje v prodajni verigi, v LRK lahko nadomestil z izvozom na druge trge, in trdile, da bi dajatve zmanjšale svetovno povpraševanje po izdelku.
(778)
V zvezi s tem je treba najprej omeniti, da se za kitajski uvoz pričakuje, da se v primeru uvedbe dajatev ne bo povsem prenehal. Poleg tega informacije, zbrane med preiskavo, ne kažejo korelacije med razvojem uvoza iz LRK na trg Unije in izvozom iz LRK na druge trge. Poleg tega javno dostopni viri, kot je poročilo združenja EPIA Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 (Svetovne tržne napovedi za fotovoltaiko 2013-2017), napovedujejo, da se bo svetovni fotonapetostni trg v naslednjih letih povečal. V zvezi s kitajskim fotonapetostnim trgom obstajajo znaki, da se bo domača potrošnja v LRK bistveno povečala (npr. kot navaja EPIA). Ob upoštevanju navedenega se ne pričakuje, da se bo izvoz v LRK s strani gospodarskih subjektov Unije, ki so višje v prodajni verigi, bistveno zmanjšal zaradi uvedbe ukrepov.
(779)
Opozoriti je treba tudi, da bi zmanjšanje povpraševanja v Uniji v letih 2013 in 2014 lahko imelo negativen učinek na gospodarske subjekte, ki so višje v prodajni verigi. Vendar tega ni mogoče povezati z dajatvami (vsaj ne v veliki meri). Poleg tega v zvezi s proizvajalci Unije, ki izdelujejo stroje za fotonapetostno industrijo, zaradi obstoječe visoke neizkoriščene zmogljivosti LRK ni verjetno, da se lahko njihov izvoz v LRK bistveno poveča, tudi če kitajski proizvajalci povečajo svoj obseg proizvodnje. Informacije, zbrane med preiskavo, kažejo, da bi na proizvajalce strojev lahko vplival kitajski 12. petletni načrt za solarno fotonapetostno industrijo, ki predvideva, da bo do leta 2015 80 % opreme za proizvodnjo celic izdelane v LRK. Če bo ta sprememba dosežena v skladu s pravili STO, bi se lahko s tem še dodatno omejila možnost proizvajalcev strojev v Uniji, da konkurirajo na kitajskem trgu. Zgornji argument je bil zato zavrnjen.
(780)
Kitajska vlada je v odgovor na dokončno razkritje trdila, da 12. petletni načrt za fotonapetostno industrijo podaja samo nekaj splošnih vodilnih načel, ki niso zavezujoča, saj izvršilna pooblastila niso predvidena, in da se ta načrt zato ne bi smel obravnavati kot znak, da bo možnost proizvajalcev strojev v Uniji za konkuriranje na kitajskem trgu omejena. V zvezi s tem je treba poudariti, da je kitajska vlada fotonapetostno industrijo v 12. petletnem načrtu uvrstila med strateške industrije in poleg tega izdala poseben načrt za fotonapetostno industrijo. V tem načrtu je kitajska vlada izrazila svojo podporo za „nadrejena podjetja“ in „ključna podjetja“ ter se zavezala, da bo „spodbujala izvajanje različnih politik podpore fotonapetostni industriji“ in „oblikovala splošno pripravo podpornih politik za industrijo, finance, področje davkov…“. Poleg tega, ker načrt vsebuje bistvene smernice, ki naj bi jih kitajska industrija dosegla v obdobju petih let, ima močan vpliv na poslovno okolje v LRK in v državah, ki poslujejo z LRK. Glede na zgoraj navedeno obstajajo jasni znaki, da načrt omejuje svobodo izbire kitajskih proizvajalcev celic in konkurenčni pritisk proizvajalcev proizvodne opreme v Uniji, ki izvažajo na kitajski trg. Zato je bil ta argument zavrnjen.
(781)
En sodelujoči proizvajalec surovin je nasprotoval možnosti, da se zmanjšana proizvodnja na kitajskem trgu nadomesti z drugimi trgi, ker je v LRK nameščena znatna proizvodna zmogljivost, ki je ni mogoče zlahka vzpostaviti drugje. Ta trditev se zavrne, saj ni znakov za domnevno zmanjšanje proizvodnje na kitajskem trgu.
(782)
Ena zainteresirana stran je ugovarjala številu zaposlenih v sektorju višje v prodajni verigi iz uvodne izjave (236) začasne protidampinške uredbe. Pojasnjeno je bilo, da se število 4 200 zaposlenih ne nanaša na celotni sektor, ampak le na sodelujoče gospodarske subjekte višje v prodajni verigi, kot so proizvajalci opreme in dobavitelj polisilicija, ter temelji na izpolnjenih vprašalnikih.
(783)
Ob upoštevanju navedenega se sklene, da vpliv izravnalnih ukrepov na proizvajalce strojev ne bi bil znaten, medtem ko bi lahko bil vpliv na dobavitelja surovin kratkoročno negativen zaradi morebitnega zmanjšanja njegove prodaje v LRK.
6.5. Interes gospodarskih subjektov, ki so nižje v prodajni verigi
(784)
Gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi, večinoma delujejo na področjih razvoja projektov, trženja, komunikacij in fotonapetostnih naprav. Prejetih je bilo 13 izpolnjenih vprašalnikov gospodarskih subjektov, ki so nižje v prodajni verigi, tj. sedem vprašalnikov od subjektov, katerih dejavnost je neposredno povezana s podobnim izdelkom (in sicer razvijalcev projektov in monterjev), ter šest vprašalnikov od ponudnikov storitev iz fotonapetostnega sektorja (logistika, prevoz, odnosi z javnostjo itd.), tj. subjektov katerih dejavnost ni neposredno povezana z izdelkom v preiskavi. Enega od teh izpolnjenih vprašalnikov je predložil nepovezan uvoznik, za katerega se je izkazalo, da spada med gospodarske subjekte nižje v prodajni verigi, saj je njegova glavna dejavnost montaža (glej uvodno izjavo (25)).
(785)
V uvodni izjavi (242) začasne protidampinške uredbe je bilo ocenjeno, da se je dejavnost gospodarskih subjektov nižje v prodajni verigi (tj. monterjev in razvijalcev projektov) v zvezi z izdelkom v preiskavi na splošno razlikovala v primerjavi z njihovo celotno dejavnostjo. V povprečju je v OP predstavljala 41 %. Povprečna dobičkonosnost sodelujočih gospodarskih subjektov, povezana z izdelkom v preiskavi, je bila v OP 11 %. V smislu delovnih mest je osem sodelujočih gospodarskih subjektov, ki so višje v prodajni verigi, v OP zaposlovalo približno 550 ljudi.
(786)
Več strani je izpodbijalo reprezentativnost podatkov o prihodkih, dobičkonosnosti in zaposlitvi gospodarskih subjektov nižje v prodajni verigi, ki jih je Komisija zbrala na podlagi izpolnjenih vprašalnikov sedmih gospodarskih subjektov, ki so nižje v prodajni verigi. Združenje AFASE je predložilo „anketo“, ki jo je izvedlo med svojimi člani (monterji), da bi prikazalo, da je poslovanje na področju fotovoltaike primarni vir dohodka za večino monterjev. Združenje AFASE je nadalje trdilo, da gospodarski subjekti nižje v prodajni verigi, zlasti monterji, v nasprotju z ugotovitvami iz uvodne izjave (242) začasne protidampinške uredbe realizirajo le enomestne stopnje dobička, ki ne omogočajo absorpcije dajatev.
(787)
Kar zadeva reprezentativnost podatkov, uporabljenih v začasni protidampinški uredbi, je Komisija uporabila vse podatke, ki so jih zagotovili gospodarski subjekti nižje v prodajni verigi, ki so izpolnili posebni vprašalnik, ter stališča, ki jih je predložilo združenje AFASE, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (737).
(788)
V zvezi s trditvijo, da je poslovanje na področju fotovoltaike primarni vir dohodka za monterje, je nadaljnja analiza izpolnjenih vprašalnikov, ki jih je predložilo sedem gospodarskih subjektov, ki so nižje v prodajni verigi (monterji in razvijalci projektov), potrdila, da so dejavnosti, neposredno povezane s podobnim izdelkom v preiskavi, v povprečju pomenile približno 42 % celotne dejavnosti teh gospodarskih subjektov in v povprečju 11 % njihove dobičkonosnosti. Vendar, če se upoštevajo tudi njihove dejavnosti (ki niso neposredno povezane z izdelkom v preiskavi), se njihov skupni pomen znatno poveča za tri od sedmih gospodarskih subjektov. Zato bi se pripadajoči delež v OP gibal med približno 45 % in 100 %. Poleg tega bi za sedem gospodarskih subjektov (monterjev in razvijalcev projektov) dobičkonosnost dejavnosti na fotonapetostnem področju, vključno z dejavnostmi, ki niso neposredno povezane z izdelkom v preiskavi, v povprečju znašala 9 %. V smislu zaposlenosti bi dejavnost na fotonapetostnem področju, vključno z dejavnostmi, ki niso neposredno povezane z izdelkom v preiskavi, za teh sedem gospodarskih subjektov v OP pomenila približno 660 delovnih mest s polnim delovnim časom. Poleg fotonapetostnih projektov in napravso se ti gospodarski subjekti ukvarjali tudi z napravami za vetrno energijo in proizvajali električno opremo.
(789)
Šteje se, da je treba vsak vpliv ukrepov na gospodarske subjekte, ki so nižje v prodajni verigi, v prvi vrsti oceniti v zvezi z njihovo dejavnostjo, ki je neposredno povezana z izdelkom v preiskavi in je v OP v povprečju dosegla 11-odstotno dobičkonosnost. Vendar sklepi ne bodo bistveno drugačni, tudi če se vpliv oceni na podlagi skupnih fotonapetostnih dejavnosti, ki niso neposredno povezane z izdelkom v preiskavi, saj se različni upoštevani dejavniki, kot sta dobičkonosnost in možnost absorpcije dela dajatev, na splošno ne spremenijo bistveno (dobičkonosnost se zmanjša s povprečno 11 % na povprečno 9 %). Ena stran, v katere prostorih je Komisija opravila preveritveni obisk, je v odgovor na dokončno razkritje izpodbijala reprezentativnost sklepa o dobičkonosnosti monterjev in razvijalcev, ki naj bi vsaj pri njej domnevno temeljil le na enem poslu. Ta argument se zavrne, saj je Komisija dobičkonosnost gospodarskih subjektov nižje v prodajni verigi izračunala na podlagi vseh podatkov, ki so jih v izpolnjenih vprašalnikih zagotovili gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi.
(790)
V zvezi z anketo, ki jo je združenje AFASE izvedlo med svojimi člani, je najprej treba omeniti, da so imeli vsi gospodarski subjekti možnost sodelovanja ob začetku preiskave in izpolnitve posebnega vprašalnika, namenjenega gospodarskim subjektom, ki so nižje v prodajni verigi, katerega cilj je bilo zbiranje informacij za oceno vpliva dajatev na te gospodarske subjekte. Identiteta monterjev, ki so sodelovali v anketi, ni bila razkrita, zato ni bilo mogoče preveriti na primer relevantnosti in zanesljivosti predloženih podatkov. Čeprav so se številna vprašanja v anketi nanašala na zmogljivost monterjev, da absorbirajo morebitne dajatve, se anketa ni sklicevala na prihodek teh monterjev v OP, zato je manjkal pomemben element za ocenjevanje vpliva ukrepov. Zato na podlagi predložene ankete ni mogoče sprejeti smiselnih sklepov.
(791)
Podan je bil argument, da ukrepi niso v interesu Unije, saj bodo zvišali ceno modulov in tako končne uporabnike/potrošnike odvrnili od postavitve naprav. Zato bi imeli gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi, veliko manj naročil in bi morali zmanjšati svoje poslovanje. Ta ocena temelji na raziskavi podjetja Prognos o morebitnih izgubah delovnih mest, ki je bila predložena med preiskavo. Raziskava predvideva, da bo ogrožena velika večina delovnih mest na fotonapetostnem trgu Unije, če se dajatve uvedejo. V raziskavi je bila uporabljena ocena združenja EPIA, glede na katero je skupno število neposrednih delovnih mest v letu 2011 na vseh stopnjah fotonapetostnega trga Unije, vključno s proizvajalci, uvozniki in gospodarskimi subjekti v Uniji, ki so višje ali nižje v prodajni verigi, enako 265 000. V raziskavi podjetja Prognos, v kateri se je ocena skupnega števila neposrednih delovnih mest na fotonapetostnem trgu za leto 2011 upoštevala kot izhodišče, je bilo ugotovljeno, da bo od vseh 265 000 delovnih mest v treh letih izgubljenih do 242 000 delovnih mest, odvisno od ravni dajatev. Domnevno bo največ delovnih mest izgubljenih na podrejenem trgu, ki je po navedbah podjetja Prognos v letu 2011 zaposloval približno 220 000 ljudi.
(792)
Preiskava ni potrdila zgoraj navedenega scenarija in je pokazala, da je v letih 2011 in 2012 ter v OP na fotonapetostnem trgu Unije obstajalo veliko manjše število neposrednih delovnih mest.
(793)
Najprej je preiskava vzbudila dvom o točnosti skupnega števila neposrednih delovnih mest na fotonapetostnem trgu, kot ga je ocenilo združenje EPIA. Med preveritvenim obiskom pri EPIA se je zlasti izkazalo, da so bili podatki, na katerih je temeljilo ugotovljeno število 265 000, nenatančni in niso omogočali takšne ugotovitve. Informacije, pridobljene med preveritvenim obiskom, dejansko kažejo, da bi pri številu neposrednih delovnih mest na fotonapetostnem trgu, izračunanemu za leto 2011, obstajala stopnja napake do 20 %. Poleg tega ocena vključuje zaposlenost v drugih evropskih državah zunaj Unije ter zaposlenost v zvezi s tankoslojnim izdelkom, ki ne spada na področje te preiskave.
(794)
Pojasniti je treba, da je 20-odstotna stopnja napake pri skupnem številu neposrednih delovnih mest na fotonapetostnem trgu, kot ga je ocenilo Evropsko industrijsko združenje za fotovoltaiko, postala očitna med preveritvenim obiskom pri EPIA. Kaže, kako težko je oceniti natančno število zaposlenih v sektorju, ki je nižje v prodajni verigi, saj obstaja malo virov zbiranja podatkov, ki pa si pogosto nasprotujejo.
(795)
Tudi če se je za analizo učinka ukrepov uporabila prvotna ocena števila delovnih mest, je kljub tem dvomom treba opozoriti na naslednja dejstva. Ocena zajema delovna mesta na fotonapetostnem trgu v Evropi v letu 2011, ki so bila povezana z zelo visokim številom fotonapetostnih napravv Uniji v navedenem letu (približno 20 GW). Smiselno je domnevati, da se je zaradi znižanja ravni naprav, ki je dosegla približno 17,5 GW v OP in 15 GW v letu 2012, ustrezno zmanjšalo zlasti število delovnih mest na podrejenem trgu, ki so neposredno povezana z ravnjo naprav. Zato so javno dostopni strokovni tiskani mediji navajali, da se je v Nemčiji, ki je največji nacionalni trg, zaposlitev v fotonapetostnem sektorju med letoma 2011 in 2012 zmanjšala s 128 000 na 100 000, kar vključuje delovna mesta na strani proizvajalcev. Poleg tega je preiskava vzbudila resne dvome o tem, ali je številka vključevala samo delovna mesta s polnim delovnim časom, namenjena zgolj fotonapetostni industriji. Preiskava je tako razkrila, da je fotonapetostna dejavnost zlasti na podrejenem trgu (naprave) na splošno le del veliko širše poslovne dejavnosti, primarna poslovna dejavnost pa so ogrevalne, električne ali vodovodne napeljave itd.
(796)
Glede na zgoraj navedeno je verjetno, da bi uvedba ukrepov lahko privedla do zvišanja cen izdelka v preiskavi v Uniji in tako do morebitnega kratkoročnega zmanjšanja števila fotonapetostnih naprav. Kljub temu bi bila delovna mesta v tem delu trga negativno prizadeta le v omejenem obsegu, in sicer zaradi naslednjih dejstev. Prvič, dejavnost v zvezi s fotonapetostnimi napravami vsaj za nekaj monterjev pomeni le del njihovih poslovnih dejavnosti in je poleg tega sezonska. Zato bi morali imeti monterji možnost, da v razmerah zmanjšanega povpraševanja po fotonapetostnih napravah opravljajo druge dejavnosti. Ker so cilji v zvezi z obnovljivo energijo in energetsko učinkovitostjo, ki so bili dogovorjeni na ravni Unije, pravno zavezujoči za države članice, je mogoče pričakovati, da se bo zaradi zmanjšanega povpraševanja po solarnih napravah povečalo povpraševanje po drugih oblikah obnovljive energije in energetske učinkovitosti. Mnogi od zaposlenih v sektorjih, ki so nižje v prodajni verigi, verjetno imajo potrebne veščine, da lahko izkoristijo povečano povpraševanje v teh sosednjih sektorjih. Drugič, glede na sedanje dobičke na podrejenem trgu (glej uvodno izjavo (785)) bi morali biti monterji sposobni prevzeti del zvišanja cen in tako omejiti vpliv na končne cene in na povpraševanje po fotonapetostnih napravah.
(797)
Neodvisno od uvedbe dajatev javno dostopne napovedi glede povpraševanja po fotonapetostnih napravah kažejo, da se bo povpraševanje v letu 2013 verjetno zmanjšalo, in sicer naj bi se letna raven naprav leta 2013 gibala med 9,8 GW in 16,5 GW, kar bi verjetno v vsakem primeru negativno vplivalo na število delovnih mest na podrejenem trgu.
(798)
Treba je še poudariti, da bi se cene fotonapetostnih izdelkov verjetno v vsakem primeru zvišale, saj se zdi, da proizvodnja LRK, ki oskrbuje trg Unije, ustvarja velike izgube, kar je nevzdržen položaj.
(799)
V zvezi z izgubo delovnih mest so informacije, zbrane med preiskavo, potrdile, da se sektor, ki je nižje v prodajni verigi, sooča z izgubo delovnih mest, kar je posledica zmanjšanja povpraševanja po fotonapetostnih napravah v Uniji med letoma 2011 in 2012 za približno 5 GW. Te izgube delovnih mest ni mogoče pripisati ukrepom, saj je posledica razvoja trga. Poleg tega je za leti 2013 in 2014 predvideno nadaljnje zmanjšanje povpraševanja, ki bo najverjetneje povzročilo nadaljnjo izgubo delovnih mest v fotonapetostnem sektorju. Tak razvoj povpraševanja so glavna raziskovalna središča predvidela že pred začetkom preiskave, zato take izgube delovnih mest ni mogoče pripisati uvedbi ukrepov.
(800)
Industrija Unije je predložila raziskavo svetovalne družbe PriceWaterHouseCoopers („PWC“) o morebitnem vplivu ukrepov na delovna mesta na fotonapetostnem trgu. Raziskava PWC se sklicuje na raziskavo podjetja Prognos, ki je predvidela veliko izgubo delovnih mest na fotonapetostnem trgu kot posledico uvedbe ukrepov in jo je predložilo združenje AFASE pred uvedbo začasnih protidampinških dajatev ter je obravnavana v uvodni izjavi (791). Raziskava PWC je kritizirala raziskavo, ki jo je opravilo podjetje Prognos, in izpostavila dejstvo, da je bila skupna izguba delovnih mest, ki jo je predvidelo podjetje Prognos, pravzaprav večja od skupnega števila obstoječih delovnih mest na fotonapetostnem trgu v Uniji. PWC je glede vpliva dajatev na trg Unije sprejel sklepe, ki nasprotujejo ugotovitvam podjetja Prognos, in predvidel neto pozitivni vpliv na delovna mesta v Uniji ter koristi, ki bodo odtehtale morebitne negativne učinke dajatev (npr. na povpraševanje).
(801)
Združenje AFASE je trdilo, da Komisija ni razkrila vira 20-odstotne stopnje napake v zvezi s številom neposrednih delovnih mest na fotonapetostnem trgu, ki ga je združenje EPIA izračunalo za leto 2011.
(802)
Ta 20-odstotna stopnja napake, ki lahko pomeni, da je število toliko nižje ali višje, je postala očitna med preveritvenim obiskom pri EPIA. Kaže, kako težko je oceniti natančno število zaposlenih v sektorju, ki je nižje v prodajni verigi, saj obstaja malo virov zbiranja podatkov, ki pa si pogosto nasprotujejo.
(803)
Nekaj strani je v odgovor na dokončno razkritje trdilo, da Komisija v svoji analizi ni niti omenila dejstva, da bodo dajatve še povečale izgubo delovnih mest zaradi zmanjšanja števila fotonapetostnih naprav po letu 2011. Trdilo se je, da so takšne izgube delovnih mest, zlasti v sektorju nižje v prodajni verigi, tesno povezane z dejstvom, da so monterji v fotonapetostni industriji odvisni od solarnih naprav. Poleg tega je združenje AFASE kritično navedlo, da Komisija ni ustrezno upoštevala njegove ankete, ki jo je izvedlo med svojimi člani, ter podobne ankete, ki jo je izvedlo britansko trgovinsko združenje za fotovoltaiko Solar Trade Association in je domnevno prikazovala takšno odvisnost.
(804)
V zvezi s trditvijo, da Komisija ni omenila vpliva dajatev na delovna mesta, se je treba sklicevati na uvodni izjavi (799) in (800), v katerih se obravnavajo trditve v zvezi z vplivom ukrepov na delovna mesta v fotonapetostnem sektorju in kjer se priznava, da bi ukrepi res lahko kratkoročno negativno vplivali na delovna mesta v sektorju, ki je nižje v prodajni verigi.
(805)
Kar zadeva anketi združenj AFASE in Solar Trade Association, je bila identiteta družb, ki so sodelovale v anketah, razkrita v odgovor na dokončno razkritje. Vendar sta anketi ostali pomanjkljivi, saj so bili na primer nekateri odgovori nepopolni. Analiza anket je pokazala naslednje. V zvezi z anketo združenja AFASE je treba najprej opozoriti, da je večina od 50 monterjev, ki so odgovorili na vprašanja, navedla, da delujejo izključno na fotonapetostnem trgu. 15 od 50 monterjev je navedlo, da opravljajo tudi druge dejavnosti, ki niso povezane s fotovoltaiko, kot so ogrevalne in električne napeljave ter do neke mere naprave za vetrno energijo. V okviru britanske ankete je 21 od 31 britanskih družb, ki so odgovorile na vprašanja, opravljalo tudi druge dejavnosti, ki niso povezane s fotovoltaiko. Ti rezultati kažejo, da je ugotovitev v zvezi s skoraj polovico razvijalcev projektov in monterjev iz uvodne izjave (247) začasne protidampinške uredbe glede njihove sposobnosti, da opravljajo druge dejavnosti, kot so električne, ogrevalne ali vodovodne napeljave in druge naprave za zeleno energijo, pravilna. Vendar se priznava, da ta sposobnost morda obstaja v manjšem obsegu, kot se je domnevalo v začasni protidampinški uredbi. Zato bi bil njen ublažitveni učinek na izgube delovnih mest lahko manj pomemben, kot se je sprva domnevalo. Poleg tega so nekateri gospodarski subjekti, ki sta jih anketirali združenji AFASE in Solar Trade Association, uporabljali izdelke, izdelane v Uniji, nekateri pa so napovedali, da bodo po uvedbi ukrepov kupovali izdelke, ki niso proizvedeni na Kitajskem, da bi se izognili zvišanju cen.
Zato se pričakuje, da se bosta njihova odvisnost od kitajskega uvoza in vpliv ukrepov zmanjšala, saj so jim na voljo izdelki, izdelani v Uniji. Nadalje ocena učinka ukrepov na poslovanje vseh anketiranih gospodarskih subjektov ni dopuščala sprejetja zanesljivih sklepov, saj so se njihove ocene močno razlikovale. Nekatere družbe niso mogle niti oceniti takšnega učinka. Tudi odgovori na vprašanje o številu fotonapetostnih projektov, ki jih bo v primeru uvedbe dajatev verjetno treba ukiniti, so se v britanski anketi razlikovali in so vključevali vse od „malo projektov“ do „vsi projekti“. Nekateri gospodarski subjekti tega niso mogli oceniti. Nazadnje je v obeh anketah manjkalo vprašanje o dobičkonosnosti anketiranih gospodarskih subjektov, ki je pomembna za oceno možnosti absorpcije v primeru, da bi se cene zaradi dajatev zvišale.
(806)
Več strani je trdilo, da monterji ne morejo zlahka spremeniti svojih dejavnosti ali preusmeriti svoje delovanje na druge naprave za zeleno energijo, saj gre za drugačne tehnologije ter tehnično znanje in izkušnje. Zato bi ob uvedbi dajatev prenehale poslovati. Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran ponovila to trditev in poudarila, da so monterji vložili znatna sredstva v specializacijo na področju fotovoltaike, ki pomeni zelo specifično usposabljanje, ter da to kaže, da so usmerjeni predvsem na fotonapetostni sektor in se ne bi mogli enostavno preusmeriti na druge dejavnosti.
(807)
Ta argument ni bil dovolj utemeljen, saj ni bilo dokazano, kakšno podrobno znanje bi moral monter pridobiti ter kako težko in drago ga je pridobiti. Ne glede na to institucije priznavajo, da so monterji razvili znanje in izkušnje, specifične za nameščanje fotonapetostnih modulov. Vendar pa je razvoj tega tehničnega znanja razmeroma nedaven in dopolnjuje primarno strokovno znanje monterjev, tj. znanje na področju električnih, ogrevalnih in vodovodnih napeljav itd. Razvil se je tudi v odziv na nepoštene prakse, in sicer zaradi množičnega dotoka subvencioniranega uvoza iz LRK. Neodvisno od specializiranih spretnosti osebja monterjev je treba ta argument obravnavati vzporedno z analizo iz uvodnih izjav od (792) do (800) v zvezi s položajem na področju zaposlovanja v sektorju nižje v prodajni verigi, ki bo morda kratkoročno občutil negativne učinke, vendar se bo zaposlovanje monterjev v tem sektorju zaradi trajnostne trgovine srednje- in dolgoročno povečalo. Zato je bil argument zavrnjen.
(808)
Več strani je ugovarjalo trditvi, da lahko gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi, vsaj delno absorbirajo morebitno povišanje cen. Ta argument ni bil dovolj utemeljen in ni omogočal ocene njegove točnosti. Povprečna dobičkonosnost sodelujočih gospodarskih subjektov nižje v prodajni verigi, ki je neposredno povezana z zadevnim izdelkom, je bila ocenjena na približno 11 %, kar zadevnim gospodarskih subjektom omogoča, da vsaj delno absorbirajo zvišanje cen, če bo do takšnega zvišanja sploh prišlo. V zvezi s tem je treba poudariti, da se cene na splošno znižujejo.
(809)
Nekaj strani je v odgovor na dokončno razkritje ponovilo trditev, da bi ukrepi povzročili resno tveganje upada povpraševanja po solarnih izdelkih, kar je po mnenju teh strani razlog proti uvedbi ukrepov. Ena stran je trdila, da ima sončna energija trenutno veliko cenovno elastičnost povpraševanja in da bi že omejeno zvišanje cen solarnih izdelkov povzročilo močen upad povpraševanja. Ta stran je ocenila, da bi lahko 30-odstotna izravnalna dajatev nadalje zmanjšala povpraševanje za 8 GW, 50-odstotna dajatev pa za 10 GW. Združenje AFASE se je v enakem tonu sklicevalo na raziskavo tržnega analitika, ki prav tako predvideva, da bi se v primeru 50-odstotne dajatve povpraševanje v letu 2013 zmanjšalo za do 2 GW, kar je precej manjši upad.
(810)
Čeprav so strani med preiskavo poleg zgoraj navedenih primerov predložile različne druge scenarije upada, njihovi rezultati niso bili primerljivi. Medtem ko ni mogoče izključiti, da bi dajatve lahko povzročile zmanjšanje povpraševanja po fotonapetostnih napravah, je ta učinek težko količinsko opredeliti zaradi različnih elementov, ki vplivajo na privlačnost fotonapetostnih naprav v Uniji. Poleg tega se pričakuje, da bodo srednje- in dolgoročne koristi, ki jih bo prineslo pošteno trgovanje, tudi v primeru kratkoročnega zmanjšanja povpraševanja odtehtale kratkoročne negativne učinke. Nazadnje je tudi združenje AFASE priznalo, da bi bila ocena neposredne povezave med povpraševanjem in dajatvami na voljo šele po uvedbi dajatev. Zato je bila ta trditev zavrnjena.
(811)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (784), je bilo prejetih šest vprašalnikov, ki so jih izpolnili ponudniki storitev v fotonapetostnem sektorju (logistika, prevoz, odnosi z javnostjo itd.), tj. gospodarski subjekti, katerih dejavnost ni neposredno povezana z izdelkom v preiskavi. Ugotovljeno je bilo, da ti izpolnjeni vprašalniki kažejo, kakšen relativni pomen imajo dejavnosti, povezane s fotonapetostnimi izdelki, v primerjavi s celotno dejavnostjo zadevnih sodelujočih gospodarskih subjektov. Kljub nekaterim pomanjkljivim odgovorom so podatki iz vprašalnikov omogočili oceno, da so dejavnosti teh gospodarskih subjektov, ki so povezane s fotonapetostnimi izdelki, postranskega pomena v primerjavi z njihovo celotno dejavnostjo. Dejavnosti v zvezi s fotonapetostnimi izdelki so v povprečju pomenile le približno 5 % skupnega prihodka teh subjektov in približno 8 % skupnega števila zaposlenih. V smislu dobičkonosnosti pa so v povprečju pomenile približno 7 %. Vendar je treba omeniti, da podatki v zvezi z dobičkonosnostjo niso bili popolni, saj o tej točki niso poročali vsi gospodarski subjekti. Zato je bilo sklenjeno, da ni verjetno, da bo morebiten vpliv ukrepov na gospodarski položaj ponudnikov storitev v fotonapetostnem sektorju znaten.
(812)
Glede na zgoraj navedeno se sklene, da bi bil kratkoročni vpliv ukrepov na gospodarske subjekte, ki so nižje v prodajni verigi, v omejenem obsegu negativen zaradi večjega znižanja števila naprav kot v obratnem scenariju brez dajatev, ki so ga napovedala glavna raziskovalna središča, in kolikor gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi, ne bodo mogli prevzeti dajatev. Kljub morebitnemu zmanjšanju povpraševanja po fotonapetostnih napravah bi morali biti monterji sposobni opravljati druge dejavnosti, povezane z drugimi viri zelene energije ali s primarno poslovno dejavnostjo monterjev, kot je navedeno zgoraj. Ob upoštevanju predloženih podatkov je bilo sklenjeno, da morebiten vpliv ukrepov na gospodarski položaj ponudnikov storitev v fotonapetostnem sektorju verjetno ne bo velik.
6.6. Interes končnih uporabnikov (potrošnikov)
(813)
Strani, ki neposredno zastopajo interese končnih uporabnikov, kot so zveze potrošnikov, niso predložile pripomb. V tem primeru se navajata dve vrsti končnih uporabnikov: potrošniki (gospodinjstva) in drugi končni uporabniki (npr. institucije, drugi vlagatelji). Preiskava je pokazala, da so samo približno četrtino obstoječih fotonapetostnih naprav v Uniji (tako imenovanih strešnih, manjših naprav) naročili potrošniki. Ostale naprave (talne, industrijske in komercialne naprave večjih velikosti) so naročili drugi končni uporabniki.
(814)
Več strani je trdilo, da bi v primeru uvedbe ukrepov zvišanje cen fotonapetostnih modulov prizadelo potrošnike. Čeprav se lahko pričakuje, da se bodo cene fotonapetostnih modulov na trgu Unije zaradi dajatev nekoliko zvišale, je verjetno, da bo to potrošnike in druge končne uporabnike prizadelo le v omejenem obsegu, saj je preiskava pokazala, da cena modula predstavlja do 50 % celotnih stroškov za fotonapetostno napravo. Glede na stopnje dobička razvijalcev projektov in monterjev je smiselno domnevati, da bi lahko morebitno zvišanje cen modulov vsaj delno prevzeli in ga tako ublažili v korist potrošnikov. Na podlagi razpoložljivih dokazov se sklene, da bo ukrepe na predlagani ravni dajatev vsaj delno prevzela dobavna veriga in zato ne bodo nujno povzročili zvišanja cen za potrošnike na maloprodajni ravni.
(815)
Poleg tega je treba opozoriti, da bi v primeru, da se dajatve ne uvedejo, potrošniki zaradi verjetnega prenehanja obstoja industrije Unije v prihodnosti imeli na voljo samo en vir dobave modulov. V tem primeru bi imeli kitajski proizvajalci izvozniki možnost, da dodatno okrepijo svoj zelo močan položaj na trgu, kar bi lahko kratko- in srednjeročno zvišalo cene v škodo potrošnikov/končnih uporabnikov. Kot je bilo omenjeno, bi se cene verjetno v vsakem primeru zvišale zaradi dejstva, da proizvodnja LRK ustvarja izgube.
(816)
Nekatere strani so trdile, da bi dajatve povečale ceno izdelka v preiskavi. Povpraševanje po fotonapetostnih napravah bi se zato zmanjšalo, saj bi bile predrage za potrošnike in ne bi bile dovolj privlačne za druge vlagatelje.
(817)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (752), je treba tudi v primeru, da se bodo cene začasno zvišale zaradi uvedbe ukrepov, upoštevati splošni trend zniževanja cen, ki ga je potrdilo več javnih virov. Ta argument se zato zavrne. Čeprav je težko natančno določiti, za koliko bi se cene lahko povečale zaradi uvedbe ukrepov in za koliko bi se povpraševanje lahko posledično zmanjšalo, je treba ponovno opozoriti na več zadev. Prvič, izdelek v preiskavi znaša 50 % vseh stroškov fotonapetostne naprave in se zato lahko dajatev vsaj deloma absorbira. Drugič, konkurenca industrije Unije s proizvajalci tretjih držav, ki so že prisotni na trgu Unije, bo verjetno pomagala ohraniti nizke cene. Obenem bi morala industrija Unije doseči boljše finančne rezultate zaradi ekonomij obsega, ki so posledica boljše izkoriščenosti proizvodnih obratov in manjših stroškov proizvodnje. Tretjič, povpraševanje po fotonapetostnih napravah je povezano tako z ravnmi cen izdelka v preiskavi kot tudi z ravnjo tarif za dovajanje toka. Zaradi trenutnih nizkih ravni povpraševanja v primerjavi z ravnmi iz leta 2011 in OP se pričakuje, da se tarife za dovajanje toka ne bi smele zmanjševati tako hitro kot v obravnavanem obdobju, kar bo omogočilo stalne naložbe v fotonapetostne projekte. Trditev je bila zato zavrnjena.
(818)
Ena stran je v odgovor na dokončno razkritje izpodbijala zgornjo obrazložitev. Trdila je, da trenda zniževanja cen ne bo mogoče ohraniti po uvedbi ukrepov. Stran je opozorila, da ukrepi pomenijo precejšnje povišanje stroškov, ki ga ni mogoče v celoti izravnati z znižanji stroškov in/ali uvozom iz tretjih držav. Poleg tega je ponovila, da industrija Unije ne bo mogla izvajati novih naložb v obrate in stroje ter da gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi, lahko prevzamejo le majhen del, če imajo 11-odstotni dobiček. Nazadnje ni nobenih dokazov, da bi lahko tarife za dovajanje toka nadomestile zvišanje cen.
(819)
Treba je opozoriti, da se v nasprotju s to trditvijo ne pričakuje, da se bo zvišanje cen kot posledica ukrepov lahko v celoti izravnalo, ampak da je mogoče, da se bodo po uvedbi ukrepov cene začasno zvišale (glej uvodno izjavo (247) začasne protidampinške uredbe). Takšno zvišanje cen je res lahko posledica razlike med ravnjo kitajskih subvencioniranih cen in ravnjo cen izdelkov, ki niso izdelani na Kitajskem. Vendar je na podlagi informacij, zbranih med preiskavo, mogoče trditi, da bi se morebitno zvišanje cen lahko delno absorbiralo s pomočjo več faktorjev zaradi povprečne 11-odstotne ravni dobička v sektorju, ki je nižje v prodajni verigi. V zvezi s trditvijo, da ni dokazov, da bi lahko tarife za dovajanje toka nadomestile zvišanje cen, je smiselno domnevati, da se bodo tarife za dovajanje toka skozi čas prilagajale v skladu z razvojem cen projektov.
(820)
Ena stran je trdila, da so se od marca 2013 cene modulov v Uniji povečale za 20 % in da od leta 2013 resno primanjkuje zalog. Trditev ni bila utemeljena in je v nasprotju z viri javnih informacij, ki potrjujejo relativno stabilnost cen v drugem četrtletju leta 2013. Tudi če bi bile navedene informacije pravilne, bi zgolj izražale dejstvo, da je bilo po registraciji uvoza vračunano tveganje morebitne izravnalne dajatve. Zato je bila trditev zavrnjena.
(821)
Druga stran je trdila, da fotonapetostni projekti ne bi ustvarili donosa za vlagatelja, če zmanjševanje tarif za dovajanje toka ni povezano z zmanjševanjem stroškov projekta, vključno s ceno modulov, saj so bistven del stroškov v zadevnem projektu. Zato se je trdilo, da bi dajatve vzbudile dvom o izvedljivosti mnogih fotonapetostnih projektov, ker zvišujejo ceno.
(822)
Kot je omenjeno v uvodni izjavi (752), se zdi, da se cene izdelka v preiskavi na splošno znižujejo. Poleg tega se pomen tarif za dovajanje toka glede na trg zmanjšuje, saj bo pariteta omrežja verjetno dosežena v več regijah. Na podlagi tega je bila trditev, da bi cena fotonapetostnih modulov lahko negativno vplivala na fotonapetostne projekte, vključno na vprašanje njihove izvedljivosti, zavrnjena.
(823)
Ena zainteresirana stran je predložila notranji model, da bi dokazala, da bodo mnogi fotonapetostni projekti ogroženi, če se uvedejo dajatve.
(824)
Ta model ni omogočal ustrezne točne opredelitve, v kakšni meri bi se privlačnost naložb v fotonapetostne naprave (na primer donosnost naložbe) lahko zmanjšala, če bi se cene izdelka v preiskavi povišale. Kljub temu domneva iz omenjenega modela, da bi se vse dajatve v celoti prenesle na končne uporabnike ali potrošnike, ni verjetna, če se upoštevajo obstoječe stopnje dobička gospodarskih subjektov, ki so nižje v prodajni verigi. Poleg tega odločitev o naložbi ne temelji le na ceni modulov, temveč tudi na mnogih drugih dejavnikih, med drugim vključno na obstoju splošnega ugodnega okvira za fotonapetostne naprave v zadevni državi in ravni podpore oziroma ceni električne energije (za pariteto omrežja). Zato je bilo treba ta argument zavrniti.
(825)
Na podlagi zgoraj navedenega se sklene, da bi imela uvedba ukrepov na splošno omejen vpliv na potrošnike in druge končne uporabnike. Ta vpliv ni odvisen od vloge nacionalnih shem podpore pri spodbujanju povpraševanja po fotonapetostnih napravah. Če se nacionalne sheme podpore prilagodijo višjim cenam solarnih panelov (z uvedbo višjih tarif za dovajanje toka), bi se lahko vpliv na potrošnike popolnoma odpravil.
6.7. Druge trditve
(826)
Nekatere strani so trdile, da industrija Unije ni sposobna oskrbovati trg Unije v potrebnih količinah, zato v primeru uvedbe izravnalnih dajatev obstaja resna nevarnost pomanjkanja v Uniji, kar bi lahko povzročilo dodatno zvišanje cen zadevnega izdelka.
(827)
Preiskava je pokazala, da je ta trditev neutemeljena. Proizvodna zmogljivost industrije Unije je od leta 2009 preslabo izkoriščena. Stopnja izkoriščenosti zmogljivosti Unije za proizvodnjo modulov je bila v OP 41 % z dodatno neizkoriščeno zmogljivostjo približno 5,7 GW, stopnja izkoriščenosti zmogljivosti Unije za proizvodnjo celic pa je bila 63 % z dodatno neizkoriščeno zmogljivostjo približno 1,2 GW. Zato bi industrija Unije zaradi neizkoriščenih zmogljivosti lahko kratkoročno tekmovala za dodatni del trga. Smiselno je domnevati, da bo industrija Unije poleg tega srednjeročno razširila svoje proizvodne zmogljivosti, da bo lahko bolj izkoristila ekonomije obsega in omogočila nadaljnja znižanja cen. Poleg tega na svetu obstajajo tudi drugi viri dobave, ki so prisotni na trgu Unije in bodo lahko na njem tekmovali v primeru zmanjšanja uvoza kitajskih izdelkov. Preiskava je pokazala, da je bila v OP obstoječa neizkoriščena zmogljivost proizvodnje zunaj Unije, razen na Kitajskem, 5,6 GW za module in 6 GW za celice. Zato se sklene, da je skupna neizkoriščena zmogljivost Unije in tretjih proizvajalcev zunaj Unije zadostna, da kratkoročno dopolni morebitno zmanjšanje kitajskega uvoza v primeru, da bo povpraševanje po fotonapetostnih napravah v EU skladno z napovedmi glavnih raziskovalnih središč, kot je EPIA, za leto 2013 (med 9,8 GW in 16,5 GW) in za leto 2014 (med 9 GW in 17,1 GW).
(828)
Tudi če bi bila predpostavka o proizvodni zmogljivosti Unije bolj previdna (glej uvodno izjavo (545)), bi skupne proste zmogljivosti Unije in tretjih držav zadostovale za kratkoročno dopolnitev morebitnega zmanjšanja kitajskega uvoza. Smiselno je domnevati, da bo industrija Unije poleg tega srednjeročno razširila svoje proizvodne zmogljivosti, da bo lahko dosegla ekonomije obsega, ki bi omogočile dodatno znižanje cen. Zato je bila ta trditev zavrnjena.
(829)
Nekatere strani so trdile tudi, da bo uvedba dajatev na zadevni izdelek škodila razvoju fotonapetostnega trga v Evropi in da zato ciljev agende 2020 EU v zvezi z obnovljivimi viri energije in zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov v EU ne bo mogoče doseči.
(830)
Prvič, cilji za leto 2020 niso odvisni izključno od sončne energije. Enako pomembne so tudi druge zelene energije, kot so: energija vetra in biomase, vodna energija itd. Ker sončni energiji ni pripisan določen odstotek za cilje za leto 2020, se pričakuje, da nekoliko nižje število fotonapetostnih naprav ne bo povzročilo povečanja splošnih stroškov za agendo 2020. Poleg tega je cena solarnih panelov le eden od številnih dejavnikov, ki so bistvenega pomena za razvoj fotonapetostne industrije v Uniji. Enako pomembni so: ugodni pravni in finančni okvir na ravni Unije in nacionalni ravni, boljši dostop do financiranja projektov na področju obnovljive energije ter naložbe v raziskave in razvoj. V zvezi s financiranjem naložb v sončno energijo bo uvedba dajatev izboljšala položaj industrije Unije in celotnega fotonapetostnega sektorja. Zato bo verjetno izboljšala tudi dostop do kapitala tako za industrijo Unije kot tudi za vlagatelje v fotonapetostni sektor. Poleg tega je treba opozoriti, da cilj dajatev ni odpraviti kitajski uvoz, ampak ponovno vzpostaviti pošteno konkurenco. Če se bo cena zadevnega izdelka zvišala, je na podlagi dokazov glede dobičkov, ustvarjenih na podrejenem trgu, mogoče domnevati, da bodo gospodarski subjekti na podrejenem trgu delno prevzeli zvišanje cene. Zato se cena modulov za končne uporabnike/potrošnike verjetno ne bo znatno povišala, povpraševanje po solarnih napravah pa bo mogoče ohraniti v napovedanem razponu.
(831)
Na podlagi zgoraj navedenega se sklene, da uvedba ukrepov na splošno ne bi znatno negativno vplivala na druge politike EU.
6.8. Sklep o interesu Unije
(832)
Splošni pozitivni učinki na industrijo Unije odtehtajo verjeten negativen vpliv na druge udeležence na fotonapetostnem trgu, vključno s končnimi uporabniki (potrošniki).
(833)
Glede na navedeno se sklene, da na podlagi razpoložljivih informacij v zvezi z interesom Unije ni utemeljenih razlogov proti uvedbi dokončnih ukrepov na uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz LRK.
7. DOKONČNI IZRAVNALNI UKREPI
(834)
Glede na sklepe o subvencioniranju, škodi, vzročni zvezi in interesu Unije je treba uvesti dokončne izravnalne ukrepe, da se tako prepreči, da bi subvencionirani uvoz še naprej povzročal škodo industriji Unije.
7.1. Stopnja odprave škode
(835)
Za določitev stopnje teh ukrepov so bile upoštevane ugotovljene stopnje subvencioniranja in višina dajatve, potrebne za odpravo škode, ki so jo utrpeli proizvajalci Unije, ne da bi bile pri tem presežene ugotovljene stopnje subvencioniranja.
(836)
Pri izračunu zneska dajatve, potrebnega za odpravo učinkov škodljivega subvencioniranja, se je štelo, da bi morali morebitni ukrepi industriji Unije omogočiti, da krije svoje stroške proizvodnje in ustvari dobiček pred obdavčitvijo, ki bi ga ta industrija od prodaje podobnega izdelka v Uniji lahko razumno ustvarila v običajnih konkurenčnih pogojih, tj. brez subvencioniranega uvoza. V skladu s sodno prakso Splošnega sodišča je tak dobiček dobiček, ki se realizira na začetku obravnavanega obdobja, tj. pred povečanjem subvencioniranega uvoza. Zato je bil ciljni dobiček določen na 8 % na podlagi tehtanega povprečnega dobička, ki ga je industrija EU realizirala v letih 2009 in 2010 za module in celice, ko so dobičkonosni.
(837)
Industrija Unije je po dokončnem razkritju trdila, da bi bilo treba za raven dobičkonosnosti, ki bi jo industrija Unije lahko razumno dosegla v odsotnosti subvencioniranega uvoza, uporabiti dobičkonosnost iz leta 2010 in ne povprečno stopnjo dobička iz let 2009 in 2010. V zvezi s tem se je trdilo, da je bila dobičkonosnost v letu 2009 nezadostna in da so se okoliščine v navedenih dveh letih jasno razlikovale, zlasti zaradi razvoja potrošnje v letu 2010, ki je omilil učinke subvencioniranja v istem letu. Glede tega je treba poudariti, da za določitev stopnje odprave škode ni pomembno, ali je bila povprečna stopnja dobička industrije Unije „zadostna“. Stopnja odprave škode bi morala temeljiti na dobičku, ki ga je mogoče razumno ustvariti v odsotnosti subvencioniranega uvoza. V skladu s prakso preiskovalnih organov se šteje, da je bila ta stopnja dosežena na začetku obravnavanega obdobja. Ker je v tem primeru industrija Unije na začetku obravnavanega obdobja v letu 2009 ustvarjala izgube v zvezi s prodajo celic, je bila ta metodologija neprimerna in se je zdelo zanesljivejše, da se stopnja odprave škode določi na podlagi povprečne stopnje dobička za prvo in drugo leto obravnavanega obdobja. V zvezi s tem se je štelo za nepomembno tudi dejstvo, da so bile okoliščine v teh dveh letih različne.
(838)
Druga stran je ponovno poudarila, da bi bilo treba za module in celice določiti različne ciljne dobičke, saj je dobičkonosnost teh vrst izdelkov v obravnavanem obdobju kazala različna trenda. Medtem ko so bili kazalniki prikazani ločeno za vsako vrsto izdelka, se sklepne ugotovitve za posamezen kazalnik nanašajo na izdelek v preiskavi kot celoto. Opozoriti je treba tudi, da so moduli in celice en sam izdelek, zato so bile stopnje subvencije in stopnja odprave škode določene na tej podlagi.
(839)
Na podlagi tega je bila izračunana neškodljiva cena za industrijo Unije za podobni izdelek. Neškodljiva cena je bila dobljena tako, da se je stroškom proizvodnje vzorčenih proizvajalcev Unije iz OP prištela zgoraj navedena 8-odstotna stopnja dobička.
(840)
Potrebno povišanje cen je bilo nato določeno na podlagi primerjave med tehtano povprečno uvozno ceno vzorčenih sodelujočih proizvajalcev izvoznikov v LRK, kot je bila ugotovljena za izračune nelojalnega nižanja cen in ustrezno prilagojena za stroške uvoza in carine, in tehtano povprečno neškodljivo ceno podobnega izdelka, ki so ga vzorčeni proizvajalci Unije prodajali na trgu Unije v OP. Kakršna koli razlika, ki izhaja iz te primerjave, je bila nato izražena kot odstotek tehtane povprečne uvozne vrednosti CIF.
(841)
Ena stran je trdila, da se je prodaja vzorčenih proizvajalcev Unije osredotočala na trg visokega cenovnega razreda, kot sta stanovanjski sektor/komercialni sektor, ki je povzročil višje tarife za dovajanje toka, ter predlagala, da bi se morale prodajne cene industrije Unije zato ustrezno prilagoditi. Treba je opozoriti, da ta trditev ne bi smela biti odločilna za izračun stopnje škode, saj je preiskava pokazala, da proizvajalci Unije niso bili dobičkonosni.
7.2. Dokončni ukrepi
(842)
Na podlagi navedenega in v skladu s členom 15 osnovne uredbe bi bilo treba uvesti dokončne izravnalne dajatve za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih gradnikov (tj. celic) s poreklom ali poslanih iz LRK na ravni najnižjih ugotovljenih stopenj subvencij in škode v skladu s pravilom nižje dajatve. V tem primeru se dajatev določi na ugotovljeno stopnjo subvencije.
(843)
Ob upoštevanju visoke stopnje sodelovanja kitajskih proizvajalcev izvoznikov je bila dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, določena na ravni najvišje dajatve, ki bo uvedena za družbe, ki so vzorčene ali sodelujejo v preiskavi. Dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, se bo uporabljala za družbe, ki v preiskavi niso sodelovale.
(844)
Za sodelujoče nevzorčene kitajske družbe iz Priloge je dokončna stopnja dajatve določena na stopnji tehtanega povprečja stopenj vzorčenih družb.
(845)
Na podlagi navedenega so stopnje, po katerih se bodo uvedle take dajatve, določene, kot je navedeno spodaj:
Ime družbe
Stopnja subvencije
Stopnja škode
Izravnalna dajatev
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (Kitajska) Co. Ltd.,
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.,
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Yingli Energy (Peking) Co. Ltd.
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.,
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.,
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.,
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.,
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.,
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.,
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd.
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd.
Renesola Zhejiang Ltd.
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Družbe iz priloge
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Vse druge družbe
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Navedeni dokončni izravnalni ukrepi se določijo v obliki dajatev ad valorem.
(847)
Stopnje izravnalnih dajatev za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev sedanje preiskave. Zato izražajo stanje, v kakršnem so bile te družbe med preiskavo. Te stopnje dajatev (v nasprotju z dajatvijo na ravni države, ki se uporablja za „vse druge družbe“) veljajo torej izključno za uvoz izdelkov s poreklom iz zadevne države, ki jih proizvajajo navedene družbe, torej posebej navedene pravne osebe. Za uvožene izdelke, ki jih je proizvedla družba, ki v členu 1 ni posebej navedena z imenom in naslovom, ter subjekti, ki so povezani s posebej navedenimi družbami, teh stopenj ni mogoče izkoristiti, ampak zanje velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“.
(848)
Vsak zahtevek za uporabo stopenj izravnalnih dajatev za posamezne družbe (npr. zaradi spremembe imena podjetja ali zaradi ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih obratov) se nemudoma naslovi na Komisijo (103) skupaj z vsemi ustreznimi informacijami, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje, domače prodaje in izvoza, povezanimi na primer s to spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih obratov. Uredba bo nato po potrebi ustrezno spremenjena s posodobitvijo seznama družb, upravičenih do individualnih stopenj dajatve.
(849)
Za zagotovitev ustreznega izvajanja izravnalne dajatve je treba stopnjo preostale dajatve uporabljati ne le za nesodelujoče proizvajalce izvoznike, ampak tudi za tiste proizvajalce, ki v OP niso izvažali v Unijo.
(850)
Da bi si proizvajalci v Uniji lahko opomogli od škodljivega učinka subvencij, se uvedejo ukrepi. Če bi nastalo začetno neravnovesje med morebitno koristjo za proizvajalce v Uniji in stroški za druge gospodarske subjekte v Uniji, bi to neravnovesje lahko odpravili s povečanjem in/ali ponovnim začetkom proizvodnje v Uniji. Vendar predvideni scenarij večje proizvodnje v Uniji morda ni v skladu z razvojem trga na tem nestanovitnem trgu. Potrošnja za module v Uniji se je med letoma 2009 in 2011 povečala za 264 % in se v šestmesečnem obdobju med letom 2011 in OP zmanjšala za 43-odstotnih točk. Nestanovitnost je še bolj očitna, če se prouči obdobje med leti 2006 in 2011, ko se je potrošnja za module v Uniji povečala z manj kot 1 GW na skoraj 20 GW, kar je približno 2 000-odstotno povečanje v samo petih letih. Pričakuje se, da se bo ta nestanovitnost nadaljevala, in napovedi, ki so jih objavila poslovna združenja, kažejo razlikovanja za 100 % in več med različnimi scenariji tudi za srednjeročno obdobje 2014-2015.
(851)
Zato se zdi primerno, da se v takih izjemnih okoliščinah trajanje ukrepov omeji le na dve leti.
(852)
To obdobje bi moralo zadostovati, da bi lahko proizvajalci v Uniji povečali in/ali ponovno začeli s svojo proizvodnjo, hkrati pa ne bi bistveno ogrozili položaja drugih gospodarskih subjektov v Uniji. Šteje se, da bo obdobje dveh let najbolj ustrezno za analizo vprašanja, ali je bil učinek uvedbe ukrepov dejansko povečanje proizvodnje Unije in s tem izravnava negativnih učinkov na druge gospodarske subjekte v Uniji.
(853)
En proizvajalec Unije je po dokončnem razkritju trdil, da je trajanje ukrepov, omejeno na obdobje dveh let, prekratko za okrevanje po povzročeni škodi. Poleg tega se je trdilo, da obdobje dveh let ni dovolj, da bi proizvajalci Unije lahko vložili poslovne načrte za sedanje in naslednje poslovno leto. V zvezi s tem je treba poudariti, da ukrepi trajajo do decembra 2015, kar bi moralo biti dovolj, da lahko proizvajalci Unije poslovne načrte vložijo do leta 2015.
(854)
Poleg tega proizvajalec Unije ni izpodbijal razlogov, zaradi katerih je bilo trajanje omejeno na dve leti, zlasti nestanovitnosti trga. Proizvajalec je celo izrecno pozdravil možnost, da se opravi pregled, če bo treba ukrepe spremeniti zaradi spremenjenega tržnega položaja. Ker je na tem nestanovitnem trgu verjetnost spremembe tržnih razmer v dveh letih res velika, se zdi primerno, da se trajanje ukrepov že na začetku omeji na dve leti.
(855)
Po dokončnem razkritju je pritožnik trdil, da obdobje dveh let ne zadostuje za vlaganje v proizvodnjo, in se skliceval na uvodno izjavo (852). Vendar je zaradi znatne neizkoriščene zmogljivosti industrije Unije proizvodnjo mogoče povečati z večjo uporabo obstoječih proizvodnih zmogljivosti, kar bi moralo biti izvedljivo brez znatnih dodatnih naložb.
(856)
Pritožnik je nadalje trdil, da uvedba dokončnih izravnalnih dajatev za obdobje dveh let ne zadostuje za okrevanje industrije Unije po škodi, ki jo je utrpela zaradi preteklega subvencioniranja. Uvedba izravnalnih dajatev pa ne more temeljiti samo na interesih industrije Unije, ampak mora uravnovesiti morebitne ugodnosti za proizvajalce v Uniji in stroške za druge gospodarske subjekte v Uniji. Na podlagi tega se odločitev o omejitvi ukrepov na dve leti ohrani.
(857)
Vse strani so bile obveščene o osnovnih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravala predlagati uvedba dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija in vrste celic, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK ali ki so od tam poslani (dokončno razkritje). Za vse strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe k dokončnemu razkritju.
(858)
Ustne in pisne pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile ustrezno obravnavane in upoštevane.
7.3. Registracija in retroaktivnost
(859)
Kot je omenjeno v uvodni izjavi (7), je Komisija 1. marca 2013 sprejela Uredbo št. 182/2013 o registraciji uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, za katere od 6. marca 2013 velja registracija.
(860)
Začasna protidampinška uredba je od 6. junija 2013 zaustavila registracijo uvoza za namen zaščite proti dampinškemu uvozu. V zvezi s to protisubvencijsko preiskavo in glede na zgoraj navedene ugotovitve bi bilo treba registracijo uvoza za namene protisubvencijske preiskave v skladu s členom 24(5) osnovne uredbe prav tako ukiniti.
(861)
V zvezi morebitno retroaktivno uporabo izravnalnih ukrepov je treba oceniti merila iz člena 16(4) osnovne uredbe. V skladu s tem členom se lahko dokončna izravnalna dajatev obračuna za izdelke, ki so bili uvoženi za potrošnjo največ 90 dni pred datumom začetka uporabe začasnih ukrepov, vendar ne pred začetkom preiskave.
(862)
V tem primeru se začasni izravnalni ukrepi niso uporabili. Posledično je bilo sklenjeno, da se dokončna izravnalna dajatev ne obračuna retroaktivno.
8. OBLIKA UKREPOV
(863)
Po sprejetju začasnih protidampinških ukrepov v vzporedni protidampinški preiskavi (104) je skupina sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, vključno z njihovimi povezanimi družbami v Ljudski republiki Kitajski in Evropski uniji ter skupaj s kitajsko gospodarsko zbornico za izvoz in uvoz strojev in elektronskih izdelkov („CCCME“), ponudila skupno cenovno zavezo v skladu s členom 8(1) osnovne protidampinške uredbe (105). Ponujeno zavezo so prav tako podprli kitajski organi. Komisija je proučila ponudbo in s Sklepom Komisije 2013/423/EU (106) sprejela ponujeno zavezo.
(864)
Po sprejetju Sklepa 2013/423/EU so proizvajalci izvozniki skupaj s CCCME predložili uradno obvestilo glede spremembe njihove prvotne ponudbe za zavezo. Zahtevali so, da se zaveza spremeni ob upoštevanju izključitve rezin iz obsega izdelka, kot je opisano v uvodnih izjavah (46) in (99). Poleg tega je več dodatnih izvoznikov v roku, določenem v členu 8(2) osnovne protidampinške uredbe, zahtevalo vključitev v zavezo.
(865)
Ista skupina proizvajalcev izvoznikov je skupaj s CCCME v roku, določenem v členu 13(2) osnovne uredbe (107), zahtevala, da Komisija sprejme pogoje iz te zaveze, da bi se odpravili tudi morebitni škodljivi učinki subvencioniranega uvoza. Komisija je glede na dokončne dajatve z Izvedbenim sklepom 2013/707/EU sprejela to ponudbo -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna izravnalna dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija in vrste celic, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija (celice in rezine so debeline največ 400 mikrometrov), ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 in 8541409039), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT.
Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka:
-
solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije,
-
tankoslojni fotonapetostni izdelki,
-
fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in kadar se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija,
-
moduli ali paneli z izhodno napetostjo, ki ne presega 50 V pri enosmernem toku, in izhodno močjo, ki ne presega 50 W, namenjeni izključno za neposredno polnjenje baterij v sistemih z enakimi značilnostmi glede napetosti in moči.
2. Stopnje dokončne izravnalne dajatve, ki se uporabljajo za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelke iz odstavka 1, ki jih proizvajajo naslednje družbe, so:
Družba
Stopnja dajatve
Dodatna oznaka TARIC
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.,
Suntech Power Co. Ltd.,
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd.,
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.,
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd., Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
B796
Yingli Energy (Kitajska) Co. Ltd.,
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.,
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
Yingli Energy (Peking) Co. Ltd.
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.,
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.,
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.,
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.,
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd.,
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.,
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.,
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd.
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd.
Renesola Zhejiang Ltd.
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Družbe iz priloge
6,4 %
Vse druge družbe
11,5 %
B999 (108)
3. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
Člen 2
1. Uvoz izdelkov, deklariranih za sprostitev v prosti promet, ki so trenutno uvrščeni pod oznako KN ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 in 8541409039), ki jih zaračunajo družbe, katerih zaveze je Komisija sprejela in katerih imena so našteta v prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, je oproščen protisubvencijske dajatve, ki jo določa člen 1, če:
(a)
je družba, ki je navedena v prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, proizvedla in odpremila zgoraj navedene izdelke ter zanje izdala račun neposredno ali prek povezane družbe, ki je tudi navedena v prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, njenim povezanim družbam v Uniji, ki delujejo kot uvozniki in carinijo blago za prosti promet v Uniji, ali prvi neodvisni stranki, ki deluje kot uvoznik in carini blago za prosti promet v Uniji;
(b)
je takemu uvozu priložen račun na podlagi zaveze, tj. trgovinski račun, ki vsebuje vsaj podatke in izjavo, določene v Prilogi 2 k tej uredbi,
(c)
je takemu uvozu priloženo potrdilo o izvozni zavezi v skladu s Prilogo 3 k tej uredbi in
(d)
blago, deklarirano in predloženo carini, natančno ustreza opisu na računu na podlagi zaveze.
2. Carinski dolg nastane v trenutku sprejema deklaracije za sprostitev v prosti promet:
(a)
kadar koli se v zvezi z uvozom, opisanim v odstavku 1, ugotovi, da ni izpolnjen eden ali več pogojev iz tega odstavka ali
(b)
ko Komisija umakne svoje sprejetje zaveze na podlagi člena 13(9) Uredbe (ES) št. 597/2009 v uredbi ali sklepu, ki velja za določene transakcije, ter razglasi zadevne račune na podlagi zaveze za neveljavne.
Člen 3
Družbe, katerih zaveze Komisija sprejme in katerih imena so našteta v prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU ter za katere veljajo nekateri pogoji iz te priloge, bodo prav tako izdale račun za transakcije, ki niso oproščene protisubvencijskih dajatev. Ta račun je trgovinski račun, ki vsebuje najmanj elemente iz Priloge 4 te uredbe.
Člen 4
Registracija uvoza, ki je posledica Uredbe (EU) št. 182/2013 o registraciji uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, za katere velja registracija, se ukine.
Člen 5
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Veljati preneha 7. decembra 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 2. decembra 2013.