ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 юни 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции за изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (1), и по-специално член 140, параграф 7, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
За изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер е необходимо да се установи географското местоположение на капиталовите изисквания за всички кредитни експозиции на съответната институция, в т.ч. експозициите от търговския портфейл и всички секюритизиращи експозиции.
(2)
Географското местоположение следва да се определя според местоположението на риска по експозициите. Това ще гарантира, че натрупаните допълнителни резерви от прилагането на антицикличния буфер се разпределят към финансовата система с прекомерен растеж на кредитирането.
(3)
Местопребиваването на длъжника или на задълженото лице следва по принцип да се използва за определяне на географското местоположение на всички кредитни експозиции, тъй като се счита, че то най-добре отразява мястото, където е разположен рискът и което следователно е от значение за финансовата система. Географското местоположение на кредитните експозиции, определени като експозиции „специализирано кредитиране“ съгласно член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да се основава на местонахождението на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението.
(4)
С оглед на ясното и недвусмислено разбиране на мерките за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции е изключително важно да се посочи списък с определения на техническите термини, използвани в настоящия регламент.
(5)
Експозициите към юридическо лице следва по принцип да бъдат разпределени към държавата членка или третата държава, в която се намира седалището на това юридическо лице. Централното управление на юридическо лице може обаче в действителност да е разположено на различно място от неговото седалище. Това бе постановено от Съда в решенията му по дела C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) и C-210/06 (Cartesio). За да се гарантира целесъобразното разпределение на антицикличния капиталов буфер в тези случаи, институциите, които са наясно със съществуването на подобно несъответствие по отношение на даден длъжник, следва да разпределят съответните експозиции към мястото, където в действителност се намира централното управление на съответното юридическо лице.
(6)
Експозициите към предприятия за колективно инвестиране (ПКИ) е целесъобразно да бъдат разпределяни към местоположението на длъжника по базисната експозиция, както е определено в настоящия регламент. Когато установяването на длъжника по базисната експозиция е твърде трудно, експозицията към ПКИ може да бъде разпределена към държавата членка по произход на институцията.
(7)
Експозициите към други активи следва да бъдат разпределяни към държавата членка по произход на институцията, ако длъжникът по тях не може да бъде установен.
(8)
За институциите с ограничени съвкупни чуждестранни експозиции и ограничени позиции в търговския портфейл са предвидени съображения за пропорционалност и същественост, позволяващи им да прилагат опростени методи на разпределение. С това се цели облекчаване на бремето за по-малките институции с ограничен обем чуждестранни експозиции и позиции в търговския портфейл.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(10)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„обща кредитна експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
2.
„експозиция в търговския портфейл“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква б) от Директива 2013/36/ЕС;
3.
„секюритизираща експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква в) от Директива 2013/36/ЕС;
4.
„местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - контрагент на институцията по обща кредитна експозиция, емитент на финансов инструмент, който не е включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в банковия портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
5.
„местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - емитент на финансов инструмент, включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в търговския портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
6.
„местоположение на дохода“ е държавата членка или третата държава на местонахождение на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението във връзка с експозиция „специализирано кредитиране“;
7.
„чуждестранна експозиция“ е обща кредитна експозиция, длъжникът по която не се намира в държавата членка по произход на институцията;
8.
„експозиция „специализирано кредитиране““ е обща кредитна експозиция, притежаваща характеристиките, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 2
Местоположение на общите кредитни експозиции
1. Всички общи кредитни експозиции, които не попадат в обхвата на параграфи 2-5 от настоящия член, се разпределят към местоположението на длъжника.
2. Общите кредитни експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжниците по базисните експозиции на дадена експозиция към ПКИ, член 4, параграф 2 от настоящия регламент може да се прилага по отношение на тази експозиция към ПКИ.
3. Експозициите „специализирано кредитиране“, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на дохода.
4. Общите кредитни експозиции към други позиции, посочени в член 112, буква р) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да установи длъжника по тях.
5. Към държавата членка по произход на институцията може да бъдат разпределяни следните общи кредитни експозиции:
а)
експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, ако институцията не може да определи местоположението на длъжника или длъжниците по базисните експозиции въз основа на своята вътрешна информацията или на външна информация, за чието получаване не е необходимо прекомерно усилие.
б)
чуждестранни експозиции, чиято съвкупна сума не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията. Съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции се изчислява, като се изключат общите кредитни експозиции, разположени в съответствие с буква а) от настоящия параграф и параграф 4.
6. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 5, буква б), както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 3
Географско местоположение на експозициите в търговския портфейл
1. Експозициите в търговския портфейл се разпределят към местоположението на длъжника при спазване на разпоредбите по параграфи 2 и 3.
2. Институциите определят географското местоположение на експозициите в търговския портфейл, които подлежат на капиталовите изисквания по трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като умножат съвкупната сума на своята рискова експозиция със следното отношение:
а)
капиталовите изисквания по подпортфейли, разпределени според географското местоположение, определено по модела, предвиден в трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към
б)
сумата на капиталовите изисквания по буква а) за всички географски местоположения.
3. Институциите, чиито общ размер на експозиции в търговския портфейл не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията, могат да разпределят тези експозиции към държавата членка по произход на институцията.
4. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 3, както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 4
Географско местоположение на секюритизиращите експозиции
1. Секюритизиращата експозиция се разпределя към местоположението на длъжника по базисните експозиции.
2. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжника по базисните експозиции на дадена секюритизираща експозиция, експозицията се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции с най-голям дял от базисните секюритизиращи експозиции.
3. Секюритизиращите експозиции, за които липсва информация за базисните секюритизиращи експозиции, могат да бъдат разпределени към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да определи мястото на установяване на длъжника по базисните експозиции въз основа на наличната вътрешна или външна информация или без да прилага прекомерно усилие за получаването на тази информация.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 юни 2014 година.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1152/2014
z dne 4. junija 2014
o dopolnitvi Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi za določitev geografske lokacije ustreznih kreditnih izpostavljenosti za izračun stopenj posamezni instituciji lastnega proticikličnega kapitalskega blažilnika
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij (1) ter zlasti tretjega pododstavka člena 140(7) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za izračun stopenj posamezni instituciji lastnega proticikličnega kapitalskega blažilnika je potrebno, da se geografsko določi lokacija kapitalskih zahtev za vse kreditne izpostavljenosti določene institucije, vključno z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi in vsemi izpostavljenostmi iz naslova listinjenja.
(2)
Geografska lokacija bi se morala določiti na podlagi lokacije tveganja iz naslova izpostavljenosti. To bo zagotovilo, da se bo povečanje dodatnih rezerv zaradi uporabe proticikličnega blažilnika razporedilo v finančni sistem s prekomerno kreditno rastjo.
(3)
Za določitev geografske lokacije bi se za vse kreditne izpostavljenosti morala na splošno uporabljati dejansko prebivališče oziroma sedež dolžnika, saj to najbolje odraža lokacijo, kjer se nahaja tveganje in ki je zato pomembna za finančni sistem. Vendar bi morala geografska lokacija kreditnih izpostavljenosti, opredeljenih kot izpostavljenosti iz naslova posebnih kreditnih aranžmajev v skladu s členom 147(8) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (2), temeljiti na lokaciji sredstev, ki ustvarjajo dohodke in so primarni vir za poplačilo obveznosti.
(4)
Da bodo ukrepi za določitev geografske lokacije ustreznih kreditnih izpostavljenosti jasni in nedvoumni, je bistveno, da se določi seznam opredelitev tehničnih izrazov, uporabljenih v tej uredbi.
(5)
Izpostavljenosti do pravne osebe bi se načeloma morale razporediti na državo članico oziroma tretjo državo, v kateri ima navedena pravna oseba statutarni sedež. Vendar se lokacija dejanske glavne uprave in lokacija statutarnega sedeža pravne osebe lahko razlikujeta. To je potrdilo Sodišče s sodbami v zadevah C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) in C-210/06 (Cartesio). Da bi se v takih primerih zagotovila ustrezna razporeditev proticikličnega kapitalskega blažilnika, bi morale institucije, ki se zavedajo, da obstaja tako razhajanje v zvezi z dolžnikom, razporediti ustrezne izpostavljenosti na lokacijo dejanske glavne uprave zadevne pravne osebe.
(6)
Za izpostavljenosti do kolektivnih naložbenih podjemov (KNP) je ustrezno, da se razporedijo na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti, kot je opredeljena v tej uredbi. Če določitev dolžnika osnovne izpostavljenosti predstavlja nesorazmerno obremenitev, se lahko izpostavljenost do KNP razporedi na matično državo članico institucije.
(7)
Izpostavljenosti do drugih sredstev bi se morale razporediti na matično državo članico institucije, če se njihovega dolžnika ne more določiti.
(8)
Vidiki v zvezi s sorazmernostjo in pomembnostjo bi morali biti upoštevani pri institucijah z majhno skupno tujo izpostavljenostjo in majhno aktivnostjo v trgovalni knjigi, in sicer tako, da se zanje dovoli uporaba preprostejših metod razporejanja. To naj bi zmanjšalo obremenitev za manjše institucije, ki se s čezmejnimi aktivnostmi in aktivnostmi v trgovalni knjigi ukvarjajo le v omejenem obsegu.
(9)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji predložil Evropski bančni organ.
(10)
Evropski bančni organ je opravil javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral morebitne povezane stroške in koristi ter prosil za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„splošna kreditna izpostavljenost“ pomeni znesek izpostavljenosti tveganju, izračunan v skladu s členom 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, za izpostavljenost iz člena 140(4)(a) Direktive 2013/36/EU;
2.
„izpostavljenost v trgovalni knjigi“ pomeni znesek izpostavljenosti tveganju, izračunan v skladu s členom 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, za izpostavljenost iz člena 140(4)(b) Direktive 2013/36/EU;
3.
„izpostavljenost iz naslova listinjenja“ pomeni znesek izpostavljenosti tveganju, izračunan v skladu s členom 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, za izpostavljenost iz člena 140(4)(c) Direktive 2013/36/EU;
4.
„lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, v kateri ima fizična ali pravna oseba, ki je nasprotna stranka institucije pri splošni kreditni izpostavljenosti ali izdajatelj finančnega instrumenta, ki ni vključen v trgovalno knjigo, ali nasprotna stranka pri izpostavljenosti v netrgovalni knjigi, običajno prebivališče (v primeru fizične osebe) ali statutarni sedež (v primeru pravne osebe); za pravno osebo, katere dejanska glavna uprava je v državi članici ali v tretji državi, ki ni država članica oziroma država njenega statutarnega sedeža, „lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, kjer se nahaja njena dejanska uprava;
5.
„lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, v kateri ima fizična ali pravna oseba, ki je izdajatelj finančnega instrumenta v trgovalni knjigi ali nasprotna stranka pri izpostavljenosti v trgovalni knjigi, običajno prebivališče (v primeru fizične osebe) ali statutarni sedež (v primeru pravne osebe); za pravno osebo, katere dejanska glavna uprava je v državi članici ali v tretji državi, ki ni država članica oziroma država njenega statutarnega sedeža, „lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, kjer se nahaja njena dejanska uprava;
6.
„lokacija dohodkov“ pomeni državo članico ali tretjo državo, v kateri se nahajajo sredstva, ki ustvarjajo dohodke, ki so primarni vir poplačila obveznosti v zvezi z izpostavljenostmi iz naslova posebnih kreditnih aranžmajev;
7.
„tuja izpostavljenost“ pomeni splošno kreditno izpostavljenost, katere dolžnik z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi se ne nahaja v matični državi članici institucije;
8.
„izpostavljenost iz naslova posebnih kreditnih aranžmajev“ pomeni splošne kreditne izpostavljenosti, ki imajo značilnosti iz člena 147(8) Uredbe (EU) št. 575/2013.
Člen 2
Lokacija splošnih kreditnih izpostavljenosti
1. Vse splošne kreditne izpostavljenosti, ki ne spadajo pod odstavke 2 do 5 tega člena, se razporedijo na lokacijo dolžnika z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi.
2. Splošne kreditne izpostavljenosti do KNP iz člena 112(o) Uredbe (EU) št. 575/2013 se razporedijo na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti. Če dolžnikom osnovne izpostavljenosti v dani izpostavljenosti do KNP ustreza več kot ena lokacija, se lahko člen 4(2) te uredbe uporablja tudi za navedeno izpostavljenost.
3. Posebni kreditni aranžmaji iz člena 147(8) Uredbe (EU) št. 575/2013 se razporedijo na lokacijo dohodka.
4. Splošne kreditne izpostavljenosti do drugih postavk iz člena 112(q) Uredbe (EU) št. 575/2013 se razporedijo na matično državo članico institucije, če slednja ne more opredeliti njihovega dolžnika.
5. Na matično državo članico institucije se lahko razporedijo naslednje splošne kreditne izpostavljenosti:
(a)
izpostavljenosti do KNP iz člena 112(o) Uredbe (EU) št. 575/2013, če institucija ne more določiti lokacije dolžnika ali dolžnikov osnovne izpostavljenosti na podlagi informacij znotraj institucije ali informacij, ki so na voljo zunaj institucije, brez nesorazmernih prizadevanj;
(b)
tuje izpostavljenosti, ki skupaj ne presegajo 2 % vsote splošnih kreditnih izpostavljenosti, izpostavljenosti v trgovalni knjigi in izpostavljenosti iz naslova listinjenja navedene institucije. Pri izračunu vsote splošnih kreditnih izpostavljenosti, izpostavljenosti v trgovalni knjigi in izpostavljenosti iz naslova listinjenja se izključijo splošne kreditne izpostavljenosti, ki se nahajajo na lokacijah iz točke (a) tega odstavka in odstavka 4.
6. Institucije izračunajo odstotek iz točke (b) odstavka 5 tako na letni osnovi kot tudi priložnostno. Priložnostni izračun se zahteva, če pride do dogodka, ki vpliva na finančni ali ekonomski položaj institucije.
Člen 3
Geografska lokacija izpostavljenosti v trgovalni knjigi
1. Ob upoštevanju odstavkov 2 in 3 se izpostavljenosti v trgovalni knjigi razporedijo na lokacijo dolžnika z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi.
2. Za izpostavljenosti v trgovalni knjigi, za katere se uporabljajo kapitalske zahteve iz dela 3, naslova IV, poglavja 5 Uredbe (EU) št. 575/2013, institucije določijo geografsko lokacijo tako, da pomnožijo skupni znesek izpostavljenosti tveganju z razmerjem med:
(a)
kapitalskimi zahtevami za podportfelje, razdeljenimi glede na geografsko lokacijo, določeno v skladu z modelom iz dela 3, naslova IV, poglavja 5 Uredbe (EU) št. 575/2013, in
(b)
vsoto kapitalskih zahtev, določenih v skladu s točko (a), za vse geografske lokacije.
3. Institucije, katerih skupni znesek izpostavljenosti v trgovalni knjigi ne presega 2 % vsote splošnih kreditnih izpostavljenosti, izpostavljenosti v trgovalni knjigi in izpostavljenosti iz naslova listinjenja, lahko te izpostavljenosti razporedijo na matično državo članico institucije.
4. Institucije izračunajo odstotek iz odstavka 3 tako na letni osnovi kot tudi priložnostno. Priložnostni izračun se zahteva, če pride do dogodka, ki vpliva na finančni ali ekonomski položaj institucije.
Člen 4
Geografska lokacija izpostavljenosti iz naslova listinjenja
1. Izpostavljenosti iz naslova listinjenja se razporedijo na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti.
2. Če dolžniku osnovnih izpostavljenosti v dani izpostavljenosti v listinjenju ustreza več kot ena lokacija, se lahko navedena izpostavljenost razporedi na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti z največjim deležem v osnovnih izpostavljenostih v listinjenju.
3. Izpostavljenosti iz naslova listinjenja, za katere informacije o osnovnih izpostavljenostih iz naslova listinjenja niso na voljo, se lahko razporedijo na matično državo članico institucije, če institucija ne more določiti osnovnega dolžnika na osnovi obstoječih razpoložljivih informacij iz notranjih ali zunanjih virov ali brez nesorazmernih prizadevanj, da pridobi informacije.
Člen 5
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 4. junija 2014