ДИРЕКТИВА 2014/28/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара и надзор на взривните вещества за граждански цели (преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 93/15/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. за хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначение (3) е била съществено изменяна (4). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
Необходимо е да се изясни в настоящата директива, че някои изделия са определени в съответствие с Препоръките на ООН за превоз на опасни товари като пиротехнически изделия и боеприпаси, като по този начин попадат извън приложното поле на настоящата директива. Директива 2004/57/ЕО на Комисията от 23 април 2004 година относно идентификацията на пиротехнически изделия и някои боеприпаси по смисъла на Директива 93/15/ЕИО на Съвета относно хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначение (5), която понастоящем съдържа списък на такива изделия, следва в тази връзка да бъде отменена.
(3)
С Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (6) се определят правилата за акредитацията на органите за оценяване на съответствието, предвижда се рамка за надзора на пазара на продукти и за осъществяване на контрол върху продуктите от трети държави и се установяват основните принципи относно маркировката „СЕ“.
(4)
С Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти (7) се установяват общи принципи и референтни разпоредби, предназначени да се прилагат в секторното законодателство, с цел да се създаде последователна основа за преразглеждането или преработването на това законодателство. Поради това Директива 93/15/ЕИО следва да бъде съобразена с посоченото решение.
(5)
Безопасността при складиране се урежда с Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (8), като с посочената директива се установяват изисквания за безопасност за предприятията, в които има взривни вещества. Безопасността на взривните вещества по време на превоза е регламентирана от международни конвенции и споразумения, включително Препоръките на ООН за превоз на опасни товари. Поради това тези аспекти не следва да са в приложното поле на настоящата директива.
(6)
Пиротехническите изделия изискват приемането на подходящи мерки за гарантиране на защитата на крайните ползватели и безопасността на хората. Пиротехническите изделия са обхванати от разпоредбите на Директива 2013/29/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на пиротехнически изделия (9). Поради това настоящата директива не следва да се прилага за пиротехническите изделия.
(7)
Приложното поле на настоящата директива следва да обхваща боеприпаси, но само по отношение на правилата, уреждащи контрола при транспортирането, и свързаните разпоредби. Тъй като боеприпасите се транспортират при условия, сходни с тези, които се прилагат за оръжията, транспортирането на боеприпаси следва да се урежда от разпоредби, сходни с тези, които се прилагат за оръжията, както е посочено в Директива 91/477/ЕИО на Съвета от 18 юни 1991 г. относно контрола на придобиването и притежаването на оръжие (10).
(8)
Настоящата директива се прилага за всички начини на доставка, включително за продажбите от разстояние.
(9)
Определението за взривните вещества, попадащи в обхвата на настоящата директива, следва да се основава на определението на тези продукти, установено в Препоръките на ООН за превоз на опасни товари.
(10)
За да се гарантира свободното движение на взривни вещества, е необходимо да се хармонизират законодателствата относно предоставянето на взривни вещества на пазара.
(11)
Икономическите оператори следва да отговарят за съответствието на взривните вещества с настоящата директива в зависимост от съответната си роля във веригата на доставка, за да се осигури високо ниво на защита на обществените интереси, като здравето и безопасността на хората и обществената сигурност, и да се гарантира лоялна конкуренция на пазара на Съюза.
(12)
Всички икономически оператори, които вземат участие във веригата на доставка и дистрибуция, следва да предприемат подходящите мерки, за да гарантират, че предоставят на пазара само взривни вещества, които са в съответствие с настоящата директива. Необходимо е да се предвиди ясно и пропорционално разпределение на задълженията, което отговаря на ролята на всеки икономически оператор във веригата на доставка и дистрибуция.
(13)
С цел да се улесни комуникацията между икономическите оператори, органите за надзор на пазара и крайните потребители, държавите членки следва да насърчават икономическите оператори да включват адрес на интернет страница в допълнение към пощенския адрес.
(14)
Производителят, имащ подробни познания за процеса на проектиране и производство, е в най-добра позиция да проведе процедурата за оценяване на съответствието. Поради това оценяването на съответствието следва да остане задължение само на производителя.
(15)
Необходимо е да се гарантира, че взривните вещества от трети държави, въвеждани на пазара на Съюза, съответстват на настоящата директива, и по-специално, че производителите са извършили подходящите процедури за оценяване на съответствието по отношение на тези взривни вещества. Поради това следва да се предвиди, че вносителите се уверяват, че взривните вещества, които пускат на пазара, отговарят на изискванията на настоящата директива и че не пускат на пазара взривни вещества, които не отговарят на тези изисквания или представляват риск. Следва също така да се предвиди, че вносителите се уверяват, че процедурите за оценяване на съответствието са били проведени и че маркировката и документацията на взривните вещества, изготвена от производителите, са на разположение за проверка от компетентните национални органи.
(16)
Дистрибуторът предоставя взривно вещество на пазара, след като то е било пуснато на пазара от производителя или вносителя, и следва да действа с дължимата грижа, така че да гарантира, че неговите действия спрямо взривното вещество не се отразяват неблагоприятно на съответствието на това вещество.
(17)
Всеки икономически оператор, който пуска на пазара взривно вещество със своето име или търговска марка или изменя взривното вещество по начин, който може да засегне съответствието с настоящата директива, следва да бъде считан за производител на съответното взривно вещество и следва да поеме задълженията на производителя.
(18)
Тъй като дистрибуторите и вносителите са близо до пазара, те следва да бъдат включени в задачите по надзор на пазара, изпълнявани от компетентните национални органи, и следва да бъдат готови да участват активно, като предоставят на компетентните органи цялата необходима информация, свързана със съответното взривно вещество.
(19)
Уникалната идентификация на взривните вещества е от съществено значение за поддържане на точна и пълна документация за взривните вещества на всички етапи от веригата на доставка. Това следва да позволява идентификацията и проследимостта на дадено взривно вещество от мястото на производство и пускането му на пазара до неговия краен ползвател и употреба, за да се предотвратяват злоупотреби и кражби, както и за да се подпомагат правоприлагащите органи при установяване на произхода на загубени или откраднати взривни вещества. Една ефективна система за проследимост улеснява също така задачата на органите за надзор на пазара да установяват кои са икономическите оператори, които са предоставили несъответстващи взривни вещества на пазара. Когато съхраняват информацията, необходима съгласно настоящата директива за идентифициране на икономически оператори, от икономическите оператори не следва да се изисква да актуализират тази информация по отношение на други икономически оператори, които са им доставили взривно вещество или на които те са доставили взривно вещество.
(20)
Разпоредбите на настоящата директива относно предоставянето на пазара следва да бъдат ограничени до определянето на съществените изисквания за безопасност по отношение на взривните вещества, за да се защитят здравето и безопасността на хората, вещите и околната среда. За да се улесни оценяването на съответствието с тези изисквания, е необходимо да се предвиди презумпция за съответствие за взривните вещества, които отговарят на хармонизираните стандарти, приети съгласно Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (11) с цел определяне на подробните технически спецификации за тези изисквания.
(21)
В Регламент (ЕС) № 1025/2012 се предвижда процедура за възражения срещу хармонизирани стандарти, когато тези стандарти не отговарят напълно на изискванията по настоящата директива.
(22)
За да се даде възможност на икономическите оператори да докажат, а на компетентните органи да гарантират, че предоставените на пазара взривни вещества отговарят на съществените изисквания за безопасност, е необходимо да се предвидят процедури за оценяване на съответствието. С Решение № 768/2008/ЕО се определят модули за процедурите за оценяване на съответствието, които включват процедури - от най-малко ограничителната до тази с най-строги изисквания, пропорционално на степента на риска и необходимото ниво на безопасност. За да се осигури междусекторна последователност и да се избегнат ad hoc варианти, процедурите за оценяване на съответствието следва да бъдат избрани измежду тези модули. Поради техните специфични особености и съпътстващи рискове взривните вещества винаги следва да подлежат на оценяване на съответствието от трета страна.
(23)
Производителите следва да изготвят ЕС декларация за съответствие, за да предоставят информацията, изисквана по настоящата директива, за съответствието на взривното вещество с настоящата директива и друго съответно законодателство на Съюза за хармонизация.
(24)
За да се гарантира реален достъп до информация за целите на надзора на пазара, информацията, необходима за определяне на всички приложими актове на Съюза, следва да бъде налична в единна ЕС декларация за съответствие. За да се намали административната тежест за икономическите оператори, тази единна ЕС декларация за съответствие може да представлява досие, включващо съответните отделни ЕС декларации за съответствие.
(25)
Маркировката „CE“, указваща съответствието на взривно вещество, е видимата последица от цял един процес, включващ оценяване на съответствието в широк смисъл. Основните принципи, уреждащи маркировката „СЕ“, са установени в Регламент (ЕО) № 765/2008. Правилата за нанасяне на маркировката „СЕ“ следва да бъдат установени в настоящата директива.
(26)
Процедурите за оценяване на съответствието, установени в настоящата директива, изискват намесата на органи за оценяване на съответствието, които са нотифицирани от държавите членки на Комисията.
(27)
Опитът показа, че критериите, установени в Директива 93/15/ЕИО, които трябва да бъдат изпълнени от органите за оценяване на съответствието, за да бъдат нотифицирани на Комисията, не са достатъчни, за да гарантират еднакво високи резултати от работата на нотифицираните органи в целия Съюз. От съществено значение е обаче нотифицираните органи да осъществяват функциите си на едно и също ниво и в условията на лоялна конкуренция. Това налага установяването на задължителни изисквания за органите за оценяване на съответствието, желаещи да бъдат нотифицирани с оглед извършване на услуги по оценяване на съответствието.
(28)
С цел осигуряване на сходно ниво на качеството при оценяването на съответствието, е необходимо също така да се определят изискванията за нотифициращите органи и другите органи, участващи в оценката, нотифицирането и наблюдението на нотифицираните органи.
(29)
Ако орган за оценяване на съответствието докаже съответствие с критериите, установени в хармонизирани стандарти, следва да се счита, че той отговаря на съответните изисквания, определени в настоящата директива.
(30)
Системата, установена с настоящата директива, следва да се допълни със системата за акредитация, предвидена в Регламент (ЕО) № 765/2008. Тъй като акредитацията е важно средство за проверка на компетентността на органите за оценяване на съответствието, тя също следва да бъде използвана за целите на нотифицирането.
(31)
Прозрачната акредитация, предвидена в Регламент (ЕО) № 765/2008, осигуряваща необходимото ниво на доверие в сертификатите за съответствие, следва да се разглежда от националните органи на публичната власт в целия Съюз като предпочитано средство за доказване на техническата компетентност на органите за оценяване на съответствието. Въпреки това, националните органи могат да счетат, че притежават подходящите средства сами да извършват тази оценка. В такива случаи, с цел да се гарантира подходящото ниво на доверие в оценките, извършвани от други национални органи, те следва да предоставят на Комисията и на другите държави членки необходимите документи, доказващи съответствието на оценените органи за оценяване на съответствието с приложимите регулаторни изисквания.
(32)
Органите за оценяване на съответствието често възлагат части от своите дейности, свързани с оценяването на съответствието, на подизпълнители или използват свои поделения за тази цел. С цел запазване нивото на защита, изисквано за взривните вещества, които се пускат на пазара на Съюза, е от съществено значение подизпълнителите и поделенията, извършващи оценяване на съответствието, да отговарят на същите изисквания като нотифицираните органи във връзка с изпълнението на задачи по оценяване на съответствието. Следователно е важно оценката на компетентността и работата на органите за оценяване на съответствието, които ще бъдат нотифицирани, както и наблюдението на нотифицираните органи, да обхващат също и дейностите, извършвани от подизпълнители и поделения.
(33)
Необходимо е да се повишат ефикасността и прозрачността на процедурата по нотифициране и, по-специално, тя да бъде адаптирана към новите технологии, за да се даде възможност за нотифициране по електронен път.
(34)
Тъй като нотифицираните органи могат да предлагат своите услуги в целия Съюз, е целесъобразно да се даде възможност на другите държави членки и на Комисията да повдигат възражения относно нотифициран орган. Следователно е важно да се определи срок, през който всякакви съмнения или съображения относно компетентността на органите за оценяване на съответствието да бъдат изяснени, преди те да започнат да функционират като нотифицирани органи.
(35)
В интерес на конкурентоспособността е от съществено значение нотифицираните органи да прилагат процедурите за оценяване на съответствието, без да се създава ненужна тежест за икономическите оператори. По същата причина, както и за да се гарантира еднаквото третиране на икономическите оператори, трябва да се осигури съответствие в техническото прилагане на процедурите за оценяване на съответствието. Това може да се постигне най-добре посредством съответната координация и сътрудничество между нотифицираните органи.
(36)
С цел гарантиране на правна сигурност е необходимо да се поясни, че предвидените в Регламент (ЕО) № 765/2008 правила за надзора на пазара на Съюза и за контрола на продуктите, въвеждани на пазара на Съюза, се прилагат и по отношение на взривните вещества. Настоящата директива не следва да възпрепятства държавите членки при избора на компетентните органи за изпълнението на тези задачи.
(37)
Държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че взривните вещества могат да бъдат пускани на пазара, само ако не застрашават здравето и безопасността на хората при подходящото им съхранение и употреба по предназначение или при условия на употреба, които разумно могат да бъдат предвидени. Взривните вещества следва да бъдат считани за несъответстващи на съществените изисквания за безопасност, установени в настоящата директива, само при условия на употреба, които разумно могат да бъдат предвидени, т.е. когато такава употреба би могла да възникне от законосъобразно и лесно предвидимо човешко поведение.
(38)
Съществуващата система следва да бъде допълнена от процедура, при която заинтересованите страни да бъдат информирани относно планираните мерки по отношение на взривните вещества, представляващи риск за здравето или безопасността на хората или за вещите или околната среда. Тя следва също така да позволява на органите за надзор на пазара, в сътрудничество със съответните икономически оператори, да предприемат действия на по-ранен етап по отношение на такива взривни вещества.
(39)
Не следва да се изисква допълнителна намеса на Комисията в случаите, когато между държавите членки и Комисията е постигнато съгласие по въпроса дали е оправдана мярка, предприета от дадена държава членка, освен когато несъответствието се дължи на недостатъци на хармонизиран стандарт.
(40)
В случай на сериозна заплаха или посегателство върху обществената сигурност в резултат на незаконно притежаване или употреба на взривни вещества или боеприпаси, следва да се даде право на държавите членки на дерогация при определени условия от разпоредбите на настоящата директива по отношение на транспортирането на взривни вещества и боеприпаси, за да се предотврати такова незаконно притежаване или употреба.
(41)
От съществено значение е да бъдат създадени механизми за административно сътрудничество между компетентните органи на държавите членки. Поради това компетентните органи следва да основават своя подход на Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на правото в областта на митническите и земеделските въпроси (12).
(42)
Настоящата директива не следва да засяга правото на държавите членки да предприемат мерки с оглед предотвратяване на незаконната търговия с взривни вещества и боеприпаси.
(43)
За да се постигнат целите на настоящата директива, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с мерките на Съюза, свързани със съобразяването на настоящата директива с Препоръките на ООН за превоз на опасни товари. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да гарантира едновременното и своевременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(44)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (13).
(45)
Процедурата по консултиране следва да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение, изискващи от нотифициращата държава членка да предприеме необходимите коригиращи мерки спрямо нотифицираните органи, които не изпълняват или са престанали да изпълняват изискванията за тяхната нотификация.
(46)
Процедурата по разглеждане следва да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение с цел определяне на практическите ред и условия за функционирането на системата за уникална идентификация и проследимост на взривните вещества, както и на техническия ред и условия за прилагане на разпоредбите за транспортиране на взривни вещества, и по-специално образеца на документ, който да се използва.
(47)
Процедурата по разглеждане следва също така да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение по отношение на съответстващи взривни вещества, които представляват риск за здравето или безопасността на хората, или за други аспекти на защитата на обществения интерес.
(48)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато - в надлежно обосновани случаи, свързани със съответстващи взривни вещества, които представляват риск за здравето или безопасността на хората, или за вещите или околната среда, наложителни причини за спешност изискват това.
(49)
В съответствие с установената практика комитетът,създаден с настоящата директива, може да бъде полезен при разглеждането на въпроси във връзка с прилагането на настоящата директива, повдигнати от неговия председател или от представител на държава членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(50)
Когато се разглеждат въпроси, свързани с настоящата директива, които не се отнасят до изпълнението ѝ или до нарушения, напр. в експертна група на Комисията, в съответствие със съществуващата практика Европейският парламент следва да получи пълната информация и документация и, когато е целесъобразно, покана да присъства на заседанията.
(51)
Комисията следва чрез актове за изпълнение и, предвид специалния им характер, без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да установи дали мерките, предприети от държавите членки по отношение на взривни вещества, които не са в съответствие с изискванията, са оправдани.
(52)
Държавите членки следва да установят система от санкции, приложими за нарушения на разпоредбите на националното право, приети съгласно настоящата директива, и да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(53)
Необходимо е да се предвидят разумни преходни разпоредби, които да дадат възможност за предоставянето на пазара, без да е необходимо спазване на допълнителни изисквания по отношение на продуктите, на взривните вещества, които вече са пуснати на пазара в съответствие с Директива 93/15/ЕИО преди началната дата на прилагане на националните мерки, транспониращи настоящата директива. Следователно дистрибуторите следва да могат да доставят взривни вещества, които са били пуснати на пазара, а именно които вече са във веригата на дистрибуция преди началната дата на прилагане на националните мерки по транспониране на настоящата директива.
(54)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно да се гарантира, че взривните вещества на пазара отговарят на изискванията за високо ниво на защита на здравето и безопасността и на другите обществени интереси, като едновременно с това се осигурява функционирането на вътрешния пазар, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради мащаба и последиците си може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, той може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(55)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви.
(56)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и датите на прилагане на директивите, установени в приложение V, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за взривните вещества за граждански цели.
2. Настоящата директива не се прилага за:
а)
взривните вещества, включително и боеприпасите, предназначени за употреба в съответствие с националното право, от въоръжените сили или полицията;
б)
пиротехническите изделия, които попадат в приложното поле на Директива 2013/29/ЕС;
в)
боеприпасите, без да се засягат разпоредбите на членове 12, 13 и 14.
Приложение I съдържа неизчерпателен списък на пиротехническите изделия и боеприпасите, посочени в буква б) от настоящия параграф и в член 2, точка 2, съответно идентифицирани съгласно Препоръките на ООН за превоз на опасни товари.
3. Настоящата директива не възпрепятства държавите членки да определят някои вещества, които не са включени в обхвата на настоящата директива, като взривни вещества съгласно националните законови или подзаконови разпоредби.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„взривни вещества“ означава материалите и изделията, които спадат към взривните вещества от клас 1 от Препоръките на ООН за превоз на опасни товари;
2)
„боеприпаси“ означава снаряди със или без метателни заряди и халосни боеприпаси, използвани в преносимо огнестрелно оръжие, други огнестрелни оръжия и артилерия;
3)
„безопасност“ означава превенцията на злополуките, а там където тази превенция е неуспешна - ограничаване на последствията;
4)
„сигурност“ означава предотвратяването на употреба, която противоречи на закона и обществения ред;
5)
„разрешение“ означава взетото решение, което позволява предвидено транспортиране на взривни вещества в рамките на Съюза;
6)
„транспортиране“ означава всяко физическо движение на взривни вещества на територията на Съюза, с изключение на движенията в рамките на една и съща площадка;
7)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на взривно вещество за дистрибуция или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
8)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на взривно вещество на пазара на Съюза за първи път;
9)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда взривно вещество или което възлага проектирането или производството на взривно вещество и предлага това взривно вещество на пазара със своето име или търговска марка или го използва за свои собствени цели;
10)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е упълномощено писмено от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
11)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза взривно вещество от трета държава;
12)
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя взривно вещество на пазара;
13)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят, дистрибуторът и всяко физическо или юридическо лице, което се занимава със съхранение, употреба, транспортиране, внос, износ или търговия с взривни вещества;
14)
„производител и търговец на оръжие“ означава всяко физическо или юридическо лице, което се занимава изцяло или частично с производство, търговия, обмен, отдаване под наем, ремонтиране или видоизменяне на огнестрелни оръжия и боеприпаси;
15)
„техническа спецификация“ означава документ, определящ техническите изисквания, които трябва да са изпълнени за определено взривно вещество;
16)
„хармонизиран стандарт“ означава хармонизиран стандарт по смисъла на член 2, точка 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1025/2012;
17)
„акредитация“ означава акредитацията по смисъла на член 2, точка 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
18)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация по смисъла на член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
19)
„оценяване на съответствието“ означава процес, който доказва дали са изпълнени съществените изисквания за безопасност на настоящата директива, свързани с дадено взривно вещество;
20)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, осъществяващ дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертификация и контрол;
21)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщане на взривно вещество, което вече е било предоставено на крайния ползвател;
22)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща предотвратяване на предоставянето на пазара на взривно вещество, което е във веригата на доставка;
23)
„законодателство на Съюза за хармонизация“ означава законодателството на Съюза, което хармонизира условията за предлагане на продукти на пазара;
24)
маркировка „CE“ означава маркировка, чрез която производителят указва, че взривното вещество е в съответствие с приложимите изисквания, установени в законодателството на Съюза за хармонизация, предвиждащо нейното нанасяне.
Член 3
Свободно движение
Държавите членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват предоставянето на пазара на взривни вещества, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
Член 4
Предоставяне на пазара
Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че взривните вещества могат да бъдат предоставяни на пазара само ако отговарят на изискванията на настоящата директива.
ГЛАВА 2
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 5
Задължения на производителите
1. Когато пускат своите взривни вещества на пазара или самите те ги използват за свои собствени цели, производителите се уверяват, че те са проектирани и произведени в съответствие със съществените изисквания за безопасност, установени в приложение II.
2. Производителите изготвят техническата документация по приложение III и организират провеждане на съответната процедура за оценяване на съответствието по член 20.
Когато съответствието на взривното вещество с приложимите изисквания е доказано от такава процедура, производителите изготвят ЕС декларация за съответствие и нанасят маркировката „СЕ“.
3. Производителите съхраняват техническата документация и ЕС декларацията за съответствие в продължение на 10 години, след като взривното вещество е било пуснато на пазара.
4. Производителите гарантират, че съществуват процедури, чрез които серийното производство да остане в съответствие с настоящата директива. Промените в проекта или характеристиките на взривното вещество и промените в хармонизираните стандарти или в други технически спецификации, чрез позоваване на които е декларирано съответствието на взривното вещество, трябва да бъдат взети предвид по подходящ начин.
5. Производителите гарантират, че върху взривните вещества, които са пуснали на пазара, е нанесена уникалната идентификация съгласно системата за идентификация и проследимост на взривните вещества, установена в член 15. За взривни вещества, които не са обхванати от тази система производителите:
а)
гарантират, че взривните вещества, които са пуснали на пазара, имат нанесен тип, партиден или сериен номер или някакъв друг елемент, който позволява тяхната идентификация, или когато малкият размер, формата или проектът на взривното вещество не позволяват това - че тази информация е нанесена върху опаковката или в документ, който придружава взривното вещество;
б)
посочват върху взривното вещество своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, или, когато това не е възможно, върху неговата опаковка или в документ, който придружава взривното вещество. Адресът посочва едно-единствено място, където производителят може да бъде намерен. Данните за осъществяване на връзка са на език, лесноразбираем за крайните ползватели и органите за надзор на пазара.
6. Производителите гарантират, че взривните вещества, които са пуснали на пазара, се придружават от инструкции и информация за безопасност на език, лесно разбираем за крайните ползватели, определен от съответната държава членка. Тези инструкции и информация относно безопасността, както и всички етикети, са ясни, разбираеми и смислени.
7. Производители, които считат или имат основание да считат, че дадено взривно вещество, което са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат взривното вещество в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато взривното вещество представлява риск, производителите информират незабавно компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили взривното вещество на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
8. Производителите, при обосновано искане от компетентен национален орган, му предоставят на хартиен или електронен носител цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на взривното вещество с настоящата директива, на език, лесно разбираем за този орган. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с взривните вещества, които са пуснали на пазара.
Член 6
Упълномощени представители
1. Производителят може да упълномощи писмено упълномощен представител.
Задълженията, предвидени в член 5, параграф 1, и задължението за изготвяне на техническата документация, посочена в член 5, параграф 2, не са част от пълномощието на упълномощения представител.
2. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощието от страна на производителя. Пълномощието позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява ЕС декларацията за съответствие и техническата документация на разположение на националните органи за надзор на пазара в продължение на 10 години след пускането на взривното вещество на пазара;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен национален орган, да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено взривно вещество;
в)
да сътрудничи на компетентните национални органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с взривните вещества, попадащи в рамките на пълномощието на упълномощения представител.
Член 7
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара само взривни вещества, съответстващи на изискванията.
2. Преди да пуснат взривно вещество на пазара, вносителите гарантират, че съответната процедура за оценяване на съответствието, посочена в член 20, е била проведена от производителя. Те гарантират, че производителят е изготвил техническата документация и че на взривното вещество е нанесена маркировката „СЕ“ и то е придружено от изискваните документи, както и че производителят е спазил изискванията, посочени в член 5, параграф 5.
Когато вносител счита или има основание да счита, че дадено взривно вещество не съответства на съществените изисквания за безопасност по приложение II, той не пуска взривното вещество на пазара, докато не бъде приведено в съответствие. Освен това, когато взривното вещество представлява риск, вносителят информира за това производителя и органите за надзор на пазара.
3. Вносителите посочват върху взривното вещество своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, или когато това не е възможно - върху неговата опаковка или в документ, който придружава взривното вещество. Данните за осъществяване на връзка са на език, лесноразбираем за крайните ползватели и органите за надзор на пазара.
4. Вносителите гарантират, че взривното вещество се придружава от инструкции и информация за безопасност, предоставени на език, лесно разбираем за крайните ползватели, определен от съответната държава членка.
5. Вносителите гарантират, че докато отговарят за дадено взривно вещество, условията на неговото съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие със съществените изисквания, посочени в приложение II.
6. Вносителите, които считат или имат основание да считат, че дадено взривно вещество, което са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат съответното взривно вещество в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато взривното вещество представлява риск, вносителите информират незабавно компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили на пазара взривното вещество, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
7. В продължение на 10 години след пускането на пазара на взривното вещество вносителите съхраняват копие от ЕС декларацията за съответствие на разположение на органите за надзор на пазара и гарантират, че при поискване техническата документация може да бъде предоставена на тези органи.
8. При обосновано искане от компетентен национален орган вносителите му предоставят на хартиен или на електронен носител цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено взривно вещество, на език, лесно разбираем за този орган. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с взривните вещества, които са пуснали на пазара.
Член 8
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят взривно вещество на пазара, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящата директива.
2. Преди да предоставят дадено взривно вещество на пазара, дистрибуторите проверяват дали на него е нанесена маркировката „СЕ“ и дали е придружено от изискваните документи, инструкции и информация за безопасност на език, който е лесно разбираем за крайните ползватели в държавата членка, в която взривното вещество ще бъде предоставено на пазара, както и дали производителят и вносителят са спазили изискванията, установени съответно в член 5, параграф 5 и член 7, параграф 3.
Когато дистрибутор счита или има основание да счита, че дадено взривно вещество не съответства на съществените изисквания за безопасност по приложение II, той не предоставя взривното вещество на пазара, докато то не бъде приведено в съответствие. Освен това, когато взривното вещество представлява риск, дистрибуторът информира за това производителя или вносителя, както и органите за надзор на пазара.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за дадено взривно вещество, условията на неговото съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие със съществените изисквания за безопасност, посочени в приложение II.
4. Дистрибуторите, които считат или имат основание да считат, че дадено взривно вещество, което са предоставили на пазара, не съответства на настоящата директива, се уверяват, че са предприети необходимите коригиращи мерки, за да приведат взривното вещество в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако е целесъобразно. Освен това, когато взривното вещество представлява риск, дистрибуторите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили взривното вещество на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
5. При обосновано искане от компетентен национален орган дистрибуторите му предоставят на хартиен или на електронен носител цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на дадено взривно вещество. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с взривните вещества, които са предоставили на пазара.
Член 9
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
Вносител или дистрибутор се счита за производител за целите на настоящата директива и е носител на задълженията на производителя по член 5, когато пуска взривно вещество на пазара със своето име или търговска марка или променя взривно вещество, което вече е пуснато на пазара, по такъв начин, че съответствието с настоящата директива може да бъде засегнато.
Член 10
Идентификация на икономическите оператори
За взривните вещества, които не са обхванати от системата, установена в член 15, по искане на органите за надзор на пазара икономическите оператори идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил взривно вещество;
б)
всеки икономически оператор, на когото те са доставили взривно вещество.
Икономическите оператори трябва да могат да предоставят информацията, посочена в първа алинея, в продължение на 10 години, след като взривното вещество им е било доставено, и в продължение на 10 години, след като те са доставили взривното вещество.
ГЛАВА 3
РАЗПОРЕДБИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СИГУРНОСТТА
Член 11
Транспортиране на взривни вещества
1. Транспортирането на взривните вещества може да се извършва само съгласно параграфи 2 - 8.
2. Получателят трябва да получи разрешение за транспортирането на взривните вещества от компетентния орган в получаващата държава членка. Компетентният орган проверява дали получателят има право да придобива взривни вещества и дали притежава необходимите лицензи или разрешения. Икономическият оператор, отговарящ за транспортирането, нотифицира компетентните органи на транзитната/транзитните държава членка/държави членки за всяко движение на взривни вещества през територията на съответните държави членки и трябва да получи предварително съгласие на съответната/ите транзитна/и държава/и членка/и.
3. Когато дадена държава членка счита, че има проблем с установяване на правото за придобиване на взривните вещества, посочено в параграф 2, тя предава наличната по въпроса информация на Комисията, която информира за това другите държави членки.
4. Ако компетентният орган в получаващата държава членка разреши транспортирането, той издава документ на получателя, съдържащ цялата информация, посочена в параграф 5. Този документ придружава взривните вещества до пристигането им до местоназначението. Той се предоставя при поискване от съответните компетентни органи. Получателят запазва копие от документа и при поискване го предоставя за проверка на компетентния орган в получаващата държава членка.
5. Ако транспортирането на взривните вещества изисква специален контрол, за да бъдат спазени специалните изисквания за сигурност на цялата територия на някоя държава членка или на част от нея, преди транспортирането получателят предоставя следната информация на компетентния орган в получаващата държава членка:
а)
имената и адресите на съответните икономически оператори;
б)
броя и количеството на взривните вещества, които ще бъдат транспортирани;
в)
пълно описание на съответните взривни вещества и идентификационни данни, включително и идентификационния номер, съгласно Препоръките на ООН за превоз на опасни товари;
г)
ако взривните вещества ще се пускат на пазара, информация за съответствието с условията за пускането на пазара;
д)
начин на транспортиране и маршрут;
е)
очакваните дати на изпращане и получаване;
ж)
при необходимост - точни входни и изходни пунктове в държавите членки.
Информацията по първа алинея, буква а) трябва да бъде достатъчно подробна, за да дава възможност на компетентните органи да осъществяват връзка с икономическите оператори и да получават потвърждение, че съответните икономически оператори имат право да получат пратката.
Компетентният орган в получаващата държавата членка проучва условията, при които може да се осъществи транспортирането, особено по отношение на специалните изискванията за сигурност. Ако специалните изисквания за сигурност са изпълнени, транспортирането се разрешава. При транзитно преминаване през територията на други държави членки те по същия начин проучват и дават предварително съгласие относно данните за транспортиране.
6. Ако компетентният орган на държава членка счита, че не са необходими специални изисквания за сигурност като посочените в параграфи 4 и 5, взривните вещества могат да се транспортират на цялата територия или на част от нея, без предварително да бъде предоставена информацията по смисъла на параграф 5. Компетентният орган в получаващата държава членка издава разрешение за определен период, действието на което може да бъде прекратено или то да бъде оттеглено по всяко време на базата на обосновано решение. В посочения в параграф 4 документ, който придружава взривните вещества до пристигането им до местоназначението, се посочва само това разрешение.
7. Без да се засягат обичайните проверки, които изпращащата държава членка извършва на своя територия, по искане на съответните компетентни органи получателите и икономическите оператори предоставят на органите на изпращащата държава членка и на тези на транзитната държава членка цялата необходима информация за транспортирането на взривните вещества, с която разполагат.
8. Икономически оператор не може да транспортира взривни вещества, освен ако получателят е получил необходимите разрешения за транспортирането съгласно параграфи 2, 4, 5 и 6.
Член 12
Транспортиране на боеприпаси
1. Боеприпасите могат да се транспортират от една държава членка в друга само съгласно установената в параграфи 2 - 5 процедура. Тези параграфи се прилагат и при транспортиране на боеприпаси в условия на продажба с пощенска пратка.
2. Ако боеприпасите трябва да се транспортират в друга държава членка, преди изпращането съответното лице съобщава на държавата членка, където се намират боеприпасите:
а)
имената и адресите на лицето, което продава или транспортира боеприпасите, на лицето, което ги закупува или придобива и когато е приложимо - на собственика;
б)
адреса, на който боеприпасите трябва да бъдат получени или транспортирани;
в)
количеството на боеприпасите, които ще бъдат получени или транспортирани;
г)
данните, които дават възможност за идентифициране на боеприпасите, както и информация, че боеприпасите са преминали проверка съгласно Конвенцията от 1 юли 1969 г. относно взаимното признаване на контролните щемпели върху преносимите огнестрелни оръжия;
д)
начин на транспортиране;
е)
датата на изпращане и очакваната дата на получаване.
Не е необходимо посочената в първа алинея, букви д) и е) информация да бъде предоставяна в случай на транспортиране от един производител и търговец на оръжие до друг. Държавата членка проучва условията на транспортиране по-специално по отношение на сигурността. Когато дадена държава членка разреши такова транспортиране, тя издава лиценз, в който се включват всички данни, посочени в първа алинея. Лицензът придружава боеприпасите до пристигането им до местоназначението. Лицензът се предоставя при всяко поискване от компетентните органи на държавите членки.
3. Всяка държава членка може да даде право на производителите и търговци на оръжие да транспортират боеприпаси от нейна територия до производител и търговец на оръжие, установен в друга държава членка, без предварителното разрешение по параграф 2. За целта тя издава разрешение с тригодишна валидност, като с обосновано решение във всеки един момент неговото действие може да бъде преустановено или самото разрешение да бъде отменено. До пристигане до местоназначението си боеприпасите се придружават от документ, съдържащ позоваване на това разрешение. Документът се предоставя при всяко поискване от компетентните органи на държавите членки.
Преди да бъде извършено транспортирането, производителят и търговец на оръжие съобщава на органите на държавата членка, от която ще бъде извършено транспортирането, всички данни, посочени в параграф 2, първа алинея.
4. Всяка държава членка предоставя на останалите държави членки списък на боеприпасите, които могат да бъдат транспортирани през територията ѝ без нейното предварително съгласие.
Такива списъци с боеприпаси се предоставят на производителите и търговци на оръжие, които са получили одобрение за транспортиране на боеприпаси без предварително разрешение съгласно процедурата, посочена в параграф 3.
5. Всяка държава членка предоставя цялата полезна информация, с която разполага относно окончателното транспортиране на боеприпаси, на държавата членка, на чиято територия е извършено транспортирането.
Цялата информация, получавана от държавите членки съгласно параграфи 2 и 3, се предоставя не по-късно от съответното транспортиране на държавите членки по местоназначение и когато е приложимо - на транзитните държави членки.
Член 13
Дерогации поради съображения във връзка със сигурността
Чрез дерогация от член 11, параграфи 2, 4, 5 и 6 и от член 12, и в случай на сериозни заплахи или посегателства върху обществената сигурност в резултат на незаконно притежаване или употреба на взривни вещества или боеприпаси, дадена държава членка може да вземе всички необходими мерки относно транспортирането на взривни вещества или боеприпаси, за да предотврати незаконното им притежаване или употреба.
Мерките по първа алинея трябва да са съобразени с принципа на пропорционалност. Те не трябва да представляват нито средство за произволна дискриминация, нито скрито ограничаване на търговията между държавите членки.
Всяка държава членка, която предприема такива мерки, незабавно уведомява за тях Комисията, която от своя страна го съобщава на останалите държави членки.
Член 14
Обмен на информация
1. Държавите членки създават мрежи за обмен на информация за изпълнението на членове 11 и 12. Те уведомяват останалите държави членки и Комисията за националните органи, отговарящи за изпращане или получаване на информацията и за прилагане на процедурите, посочени в тези членове.
Държавите членки съхраняват на разположение на другите държави членки и на Комисията актуализирана информация относно икономическите оператори, притежаващи лицензи или разрешения по член 16.
2. За целите на изпълнението на настоящата директива Регламент (ЕО) № 515/97, и по-специално изискванията, посочени в него, които се отнасят до поверителността, се прилагат mutatis mutandis.
Член 15
Идентификация и проследимост на взривните вещества
1. Икономическите оператори се придържат към единна система за уникална идентификация и проследимост на взривните вещества, която взема предвид техния размер, форма или проект, освен когато не е необходимо да се поставя уникална идентификация върху взривното вещество, поради ниската му степен на опасност, въз основа на неговите характеристики и фактори като ниско детонационно въздействие, неговата употреба и ниския риск за сигурността, който то представлява, поради ниско потенциално въздействие при злоупотреба.
Системата не се прилага за взривните вещества, транспортирани и доставяни неопаковани или в камиони помпи за директно зареждане в сондаж, или за взривните вещества, изработени на взривната площадка и заредени веднага след като са били произведени (производство „in situ“).
2. Тази система предвижда събиране и съхраняване на данни, включително, когато е необходимо по електронен път, което дава възможност за уникална идентификация и проследимост на взривното вещество, както и за поставянето на уникална идентификация върху взривното вещество и/или неговата опаковка, позволяваща достъп до тези данни. Тези данни се отнасят за уникалната идентификация на взривното вещество, включително неговото местонахождение, докато е притежание на икономическите оператори, както и за самоличността на тези икономически оператори.
3. Данните, посочени в параграф 2, редовно се проверяват и са защитени срещу случайна или злонамерена вреда или унищожаване. Тези данни се съхраняват в продължение на десет години след сделката за доставка или, в случай че взривните вещества са били използвани или унищожени, в продължение на 10 години след тяхното използване или унищожаване, дори и ако икономическият оператор е прекратил дейността си. Те трябва да бъдат на разположение незабавно по искане на компетентните органи.
4. Комисията може да приема актове за изпълнение:
а)
за определяне на практическия ред и условия за функционирането на системата за уникална идентификация и проследимост, посочена в параграф 1, като се вземе предвид размерът, формата или проектът на взривните вещества, и по-специално формата и структурата на уникалната идентификация, както е предвидено в параграф 2;
б)
за идентифициране на случаите, посочени в параграф 1, когато не е необходимо, поради ниската степен на опасност на взривното вещество, икономическите оператори да се придържат към системата за уникална идентификация и проследимост по смисъла на посочения параграф.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 49, параграф 3.
Член 16
Лиценз или разрешение
Икономическите оператори трябва да притежават лиценз или разрешение, което им дава правото да се занимават с производство, съхранение, употреба, внос, износ, транспортиране или търговия с взривни вещества.
Първа алинея не се прилага към служителите на икономически оператори, които притежават лиценз или разрешение.
Член 17
Лицензиране на производствените дейности
Когато дадена държава членка издава лиценз или разрешение по член 16 за производство на взривни вещества, тя по-специално проверява дали отговорните икономически оператори могат да изпълняват поетите от тях технически задължения.
Член 18
Изземване
Всяка държава членка приема необходимите мерки, за да оправомощи компетентните органи да изземат всяко взривно вещество, ако има достатъчно доказателства, че това взривно вещество ще бъде незаконно придобито, употребено или търгувано.
ГЛАВА 4
СЪОТВЕТСТВИЕ НА ВЗРИВНИТЕ ВЕЩЕСТВА
Член 19
Презумпция за съответствие на взривните вещества
Счита се, че взривните вещества, които съответстват на хармонизираните стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, отговарят на съществените изисквания за безопасност, установени в приложение II, обхванати от тези стандарти или части от тях.
Член 20
Процедури за оценяване на съответствието
За оценяване на съответствието на взривните вещества производителят следва една от следните процедури, посочени в приложение III:
а)
ЕС изследване на типа (модул В) и по избор на производителя - една от следните:
i)
съответствие с типа въз основа на вътрешен производствен контрол с надзор на проверката на продукта на случайни интервали (модул С2);
ii)
съответствие с типа въз основа на осигуряване на качеството на производството (модул D);
iii)
съответствие с типа въз основа на осигуряване на качеството на продукта (модул Е);
iv)
съответствие с типа въз основа на проверка на продукта (модул F);
б)
съответствие въз основа на проверка на единичен продукт (модул G).
Член 21
ЕС декларация за съответствие
1. ЕС декларацията за съответствие потвърждава, че е доказано изпълнението на съществените изисквания за безопасност, установени в приложение II.
2. ЕС декларацията за съответствие се съставя по образеца, установен в приложение IV, съдържа елементите, определени в съответните модули, установени в приложение III, и се актуализира редовно. Тя се превежда на езика(ците), изискван(и) от държавата членка, в която взривното вещество се пуска или предоставя на пазара.
3. Когато приложимите към взривното вещество актове на Съюза, които изискват ЕС декларация за съответствие, са повече от един, се изготвя само една ЕС декларация за съответствие във връзка с всички такива актове на Съюза. В тази декларация се посочват съответните актове на Съюза, включително данните за публикуването им.
4. Като изготвя ЕС декларацията за съответствие, производителят поема отговорността за съответствието на взривното вещество с изискванията, определени в настоящата директива.
Член 22
Основни принципи за маркировката „СЕ“
За маркировката „СЕ“ се прилагат основните принципи, установени в член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 23
Правила и условия за нанасянето на маркировката „СЕ“
1. Маркировката „CE“ се нанася върху самото взривно вещество така, че да бъде видима, четлива и незаличима. Когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано поради естеството на взривното вещество, тя се нанася върху опаковката и в придружаващите документи.
2. Маркировката „CE“ се нанася, преди взривното вещество да бъде пуснато на пазара.
3. Маркировката „CE“ е следвана от идентификационния номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на производствения контрол.
Идентификационният номер на нотифицирания орган се нанася от самия орган или по негови указания - от производителя или от негов упълномощен представител.
4. Маркировката „CE“ и ако е приложимо, идентификационният номер на нотифицирания орган могат да бъдат следвани от друг знак, указващ специален риск или употреба.
5. За взривните вещества, произвеждани за собствена употреба, взривните вещества, транспортирани и доставяни непакетирани или в мобилни производствени единици за взривни вещества за директно зареждане в сондаж, и взривните вещества, изработени на взривната площадка и заредени веднага след като са били произведени (производство „in situ“), маркировката „CE“ се нанася върху придружаващите документи.
6. Държавите членки се основават на съществуващите механизми за гарантиране на правилното прилагане на режима, уреждащ маркировката „СЕ“ и предприемат необходимите мерки в случай на неправомерно използване на тази маркировка.
ГЛАВА 5
НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 24
Нотификация
Държавите членки нотифицират Комисията и другите държави членки за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
Член 25
Нотифициращи органи
1. Държавите членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието, както и за наблюдението на тези нотифицирани органи, включително съответствието с разпоредбите на член 30.
2. Държавите членки могат да решат, че оценката и наблюдението, посочени в параграф 1, се провеждат от национален орган по акредитация по смисъла на и в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 26
Изисквания, свързани с нотифициращите органи
1. Нотифициращият орган се създава по такъв начин, че да няма конфликт на интереси с органите за оценяване на съответствието.
2. Нотифициращият орган е организиран и работи по такъв начин, че да бъдат запазени обективността и безпристрастността на неговата дейност.
3. Нотифициращият орган е организиран по такъв начин, че всяко решение, свързано с нотифицирането на органа за оценяване на съответствието, да бъде взето от компетентни лица, различни от тези, които са извършили оценката.
4. Нотифициращият орган не предлага и не извършва дейности, осъществявани от органите за оценяване на съответствието, или консултантски услуги с търговска цел или на конкурентна основа.
5. Нотифициращият орган запазва поверителността на получената информация.
6. Нотифициращият орган разполага с достатъчен брой компетентен персонал за правилното изпълнение на своите задачи.
Член 27
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
Държавите членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за наблюдението на нотифицираните органи, както и за всякакви промени в тази връзка.
Комисията прави тази информация обществено достояние.
Член 28
Изисквания, свързани с нотифицираните органи
1. За целите на нотификацията органите за оценяване на съответствието отговарят на изискванията, установени в параграфи 2 - 11.
2. Органът за оценяване на съответствието се създава съгласно националното право на дадена държава членка и притежава юридическа правосубектност.
3. Органът за оценяване на съответствието е трета страна, независима от организацията или от взривното вещество, които оценява.
4. Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персонал, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не могат да бъдат проектант, производител, снабдител, лице, което монтира, купувач, собственик, ползвател или структура по поддръжка на взривните вещества, нито представител на някое от тези лица. Това не изключва употребата на взривни вещества, които са необходими за дейностите на органа за оценяване на съответствието или употребата на взривни вещества за свои собствени цели.
Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персонал, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не вземат пряко участие в проектирането, производството или конструирането, продажбата, монтирането, използването или поддръжката на взривни вещества нито представляват лицата, ангажирани в тези дейности. Те не се включват в никаква дейност, която може да е в противоречие с тяхната независима преценка или почтено поведение по отношение на дейностите по оценяване на съответствието, за които са нотифицирани. Това се прилага по-конкретно към консултантски услуги.
Органите за оценяване на съответствието гарантират, че дейността на свързаните с тях подизпълнители и поделения не влияе върху поверителността, обективността и безпристрастността на тяхната дейност по оценяване на съответствието.
5. Органите за оценяване на съответствието и техният персонал осъществяват дейностите по оценяване на съответствието с най-висока степен на почтено професионално поведение и необходимата техническа компетентност в определената област и са напълно освободени от всякакъв натиск и облаги, най-вече финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяване на съответствието, особено по отношение на лица или групи лица с интереси от резултатите от тези дейности.
6. Органът за оценяване на съответствието трябва да бъде в състояние да осъществява всички задачи по оценяване на съответствието, предвидени за него съгласно приложение III и по отношение на които органът е бил нотифициран, независимо дали тези задачи се изпълняват от самия орган за оценяване на съответствието или от негово име и на негова отговорност.
По всяко време и за всяка процедура за оценяване на съответствието, и за всеки вид или категория взривни вещества, за които органът за оценяване на съответствието е нотифициран, той трябва да разполага с необходимите:
а)
персонал с технически знания и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите за оценяване на съответствието;
б)
описания на процедурите, в съответствие с които се извършва оценяването на съответствието, гарантиращи прозрачността и възможността за повтаряне на тези процедури. Той прилага подходящи политика и процедури, които да позволяват разграничение между задачите, които изпълнява като нотифициран орган, и всички други дейности;
в)
процедури за изпълнение на своите дейности, които надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, и неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или серийния характер на производството.
Органът за оценяване на съответствието трябва да разполага със средствата, необходими за изпълнение на технически и административни задачи, свързани с дейностите по оценяване на съответствието, по подходящ начин, както и с достъп до нужното оборудване или съоръжения.
7. Персоналът, отговорен за провеждането на задачите по оценяване на съответствието, трябва да разполага със следното:
а)
добро техническо и професионално обучение, обхващащо цялата дейност по оценяване на съответствието, във връзка с която е нотифициран органът за оценяване на съответствието;
б)
задоволително познаване на изискванията за оценките, които извършват, и подходящи правомощия за осъществяване на такива оценки;
в)
подходящи знания и разбиране на съществените изисквания за безопасност, установени в приложение II, на приложимите хармонизирани стандарти и на съответните разпоредби на законодателството на Съюза за хармонизация, както и националното законодателство;
г)
способност да изготвя сертификати, записи и доклади, доказващи, че оценките са били направени.
8. Осигурява се безпристрастността на органите за оценяване на съответствието, на тяхното висше ръководство и на персонала, отговорен за изпълнението на задачите за оценяване на съответствието.
Възнаграждението на висшето ръководство и на персонала, отговорен за изпълнението на задачите по оценяване на съответствието, на органа за оценяване на съответствието не зависи от броя на извършените оценки или от резултатите от тях.
9. Органите за оценяване на съответствието сключват застраховка за покриване на отговорността си, освен ако отговорността се поема от държавата съгласно националното право или ако държавата членка е пряко отговорна за оценяване на съответствието.
10. Персоналът на органа за оценяване на съответствието спазва задължение за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на своите задачи съгласно приложение III или съгласно разпоредба от националното право по прилагането му, освен по отношение на компетентните органи на държавата членка, в която осъществява дейността си. Осигурява се защита на правата на собственост.
11. Органите за оценяване на съответствието участват във или гарантират, че персоналът, отговорен за изпълнението на задачите по оценяване на съответствието, е информиран за съответните дейности по стандартизация и дейностите на координационната група на нотифицираните органи, създадена съгласно съответното законодателство на Съюза за хармонизация, и прилагат като общи насоки административните решения и документи, приети в резултат от работата на тази група.
Член 29
Презумпция за съответствие на органите за оценяване на съответствието
Когато органът за оценяване на съответствието доказва своето съответствие с критериите, определени в съответните хармонизирани стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, се счита, че той отговаря на изискванията, установени в член 28, доколкото приложимите хармонизирани стандарти обхващат тези изисквания.
Член 30
Поделения и възлагане на подизпълнители от нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието на подизпълнители или използва поделенията си, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, установени в член 28, и информира нотифициращия орган за това.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или изпълнявани от поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от тях съгласно приложение III.
Член 31
Заявление за нотифициране
1. Органът за оценяване на съответствието подава заявление за нотифициране до нотифициращия орган на държавата членка, в която е установен.
2. Заявлението за нотифициране се придружава от описание на дейностите по оценяване на съответствието, на модула или модулите за оценяване на съответствието и на взривното вещество или взривните вещества, за които този орган твърди, че е компетентен, както и от сертификат за акредитация, когато има такъв, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че органът за оценяване на съответствието отговаря на изискванията, определени в член 28.
3. Когато органът за оценяване на съответствието не може да предостави сертификат за акредитация, той представя пред нотифициращия орган всички документи, необходими за проверката, признаването и редовното наблюдение на неговото съответствие с изискванията, определени в член 28.
Член 32
Процедура по нотифициране
1. Нотифициращите органи могат да нотифицират само органи за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията, определени в член 28.
2. Те нотифицират Комисията и другите държави членки, като използват средство за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
3. Нотифицирането включва всички подробности за дейностите по оценяване на съответствието, модула или модулите за оценяване на съответствието и съответното взривно вещество или взривни вещества, както и съответното удостоверение за компетентност.
4. Когато нотифицирането не се основава на сертификат за акредитация, посочен в член 31, параграф 2, нотифициращият орган предоставя на Комисията и на другите държави членки документите, които удостоверяват компетентността на органа за оценяване на съответствието и съществуващите правила, гарантиращи, че органът ще бъде редовно наблюдаван и ще продължи да отговаря на изискванията, установени в член 28.
5. Съответният орган може да изпълнява дейностите на нотифициран орган, само ако от Комисията или от другите държави членки не са повдигнати възражения в срок от две седмици след нотифицирането - в случай че е използван сертификат за акредитация, или в срок от два месеца след нотифицирането - в случай че не е използвана акредитация.
Само такъв орган се счита за нотифициран орган за целите на настоящата директива.
6. Нотифициращите органи уведомяват Комисията и другите държави членки за всякакви последващи промени, свързани с нотификацията.
Член 33
Идентификационни номера и списък на нотифицираните органи
1. Комисията определя идентификационен номер на нотифицирания орган.
Тя определя само един такъв номер, дори когато органът е нотифициран съгласно няколко акта на Съюза.
2. Комисията прави обществено достояние списъка с органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, включително определените им идентификационни номера, които са им били определени, както и дейностите, за които те са нотифицирани.
Комисията осигурява актуализирането на списъка.
Член 34
Промени в нотификацията
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, установени в член 28, или че не изпълнява задълженията си, нотифициращият орган ограничава, спира действието или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира Комисията и другите държави членки за това.
2. В случай на ограничаване, спиране на действието или оттегляне на нотификацията или в случай че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 35
Оспорване на компетентността на нотифицирани органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които има съмнения или пред нея са изразени съмнения относно компетентността на нотифицирания орган или в непрекъснатото изпълнение от страна на нотифицирания орган на изискванията и възложените му отговорности.
2. Нотифициращата държава членка представя пред Комисията, при поискване, цялата информация, свързана с основанията за нотификацията или за поддържане компетентността на съответния нотифициран орган.
3. Комисията следи за това цялата чувствителна информация, получена по време на разследванията, да бъде третирана като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифициран орган не отговаря или престане да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя приема акт за изпълнение, с който от нотифициращата държава членка се изисква да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на нотификацията.
Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 49, параграф 2.
Член 36
Задължения на нотифицираните органи при осъществяване на дейността им
1. Нотифицираните органи осъществяват оценяване на съответствието съгласно процедурите за оценяване на съответствието, предвидени в приложение III.
2. Оценяването на съответствието се осъществява по пропорционален начин, като се избягва ненужната тежест за икономическите оператори. Органите за оценяване на съответствието осъществяват своите дейности, като надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или серийния характер на производството.
Като правят това, те все пак спазват степента на взискателност и нивото на защита, изисквани за съответствието на взривното вещество с настоящата директива.
3. Когато нотифицираният орган прецени, че определен производител не е изпълнил съществените изисквания за безопасност, установени в приложение II или в съответстващите хармонизирани стандарти или други технически спецификации, той изисква от този производител да предприеме подходящи коригиращи мерки и не издава сертификат за съответствие.
4. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата нотифицираният орган установи, че дадено взривно вещество вече не отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и спира действието или отнема сертификата, ако това се налага.
5. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дадат необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, спира действието или отнема всякакви сертификати, в зависимост от случая.
Член 37
Обжалване на решенията на нотифицираните органи
Държавите членки гарантират, че съществува процедура за обжалване на решенията на нотифицираните органи.
Член 38
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращите органи за следното:
а)
всеки отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификати;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата или условията за нотифициране;
в)
всички искания за получаване на информация, получени от органите за надзор на пазара относно дейности по оценяване на съответствието;
г)
при поискване - дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително презгранични, или възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на другите органи, нотифицирани съгласно настоящата директива, които извършват подобна дейност по оценяване на съответствието по отношение на същите взривни вещества, информация, свързана с отрицателните, както и, при поискване, положителните резултати от оценяването на съответствието.
Член 39
Обмен на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите членки, отговорни за политиката по нотификация.
Член 40
Координация на нотифицираните органи
Комисията осигурява установяването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, под формата на секторна група на нотифицирани органи.
Държавите членки осигуряват участието на нотифицираните от тях органи в работата на тази група, пряко или чрез определени представители.
ГЛАВА 6
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, КОНТРОЛ ВЪРХУ ВЗРИВНИТЕ ВЕЩЕСТВА, КОИТО СЕ ВЪВЕЖДАТ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, И ПРЕДПАЗНА ПРОЦЕДУРА НА СЪЮЗА
Член 41
Надзор на пазара на Съюз и контрол върху взривните вещества, които се въвеждат на пазара на Съюза
Членове 16 - 29 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилагат за взривните вещества.
Държавите членки предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират, че взривните вещества могат да бъдат пускани на пазара само ако при подходящо съхранение и употреба по предназначение не застрашават здравето или безопасността на хората.
Член 42
Процедура при взривни вещества, представляващи риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на държава членка имат основателна причина да считат, че дадено взривно вещество представлява риск за здравето или безопасността на хората или за вещите или околната среда, те извършват оценка по отношение на това взривно вещество, която обхваща всички съответни изисквания, определени в настоящата директива. За тази цел съответните икономически оператори сътрудничат на органите за надзор на пазара с всякакви необходими средства.
Когато в процеса на оценката, посочена в първа алинея, органите за надзор на пазара открият, че за взривното вещество не са спазени изискванията, определени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе взривното вещество в съответствие с тези изисквания или да изтегли взривното вещество от пазара, или да го изземе в определен от тях разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Органите за надзор на пазара информират съответния нотифициран орган за това.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага спрямо мерките, посочени във втора алинея от настоящия параграф.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено само до националната територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички съответни взривни вещества, които той е предоставил на пазара в целия Съюз.
4. Когато съответният икономически оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на взривното вещество на националния им пазар или за изтеглянето на взривното вещество от този пазар, или за неговото изземване.
Органите за надзор на пазара информират без забавяне Комисията и другите държави членки за тези мерки.
5. Информацията, посочена във втора алинея от параграф 4, включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващото взривно вещество, произхода на взривното вещество, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално, органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
невъзможност взривното вещество да спази изискванията, свързани със здравето или безопасността на хората или със защитата на вещите или околната среда; или
б)
недостатъци на хармонизираните стандарти, посочени в член 19, на които се основава презумпцията за съответствие.
6. Държавите членки, различни от започналата процедурата по настоящия член държава членка, информират без забавяне Комисията и другите държави членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на съответното взривно вещество, и - в случай на несъгласие с приетата национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от три месеца от получаването на информацията, посочена в параграф 4, втора алинея, не е повдигнато възражение нито от държава членка, нито от Комисията във връзка с временна мярка, предприета от държава членка, тази мярка се счита за оправдана.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на съответното взривно вещество са предприети без забавяне подходящи ограничителни мерки, като например изтегляне на взривното вещество от пазара.
Член 43
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато при приключването на процедурата, предвидена в член 42, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка на държава членка са повдигнати възражения или когато Комисия прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията без забавяне започва консултации с държавите членки и със съответния(те) икономически оператор(и) и оценява националната мярка. На основата на резултатите от тази оценка Комисията приема акт за изпълнение, с който определя дали националната мярка е оправдана или не.
Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
2. Ако се прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващото взривно вещество и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответните държави членки оттеглят тази мярка.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и несъответствието на взривното вещество се дължи на недостатъци в хармонизираните стандарти, посочени в член 42, параграф 5, буква б) от настоящата директива, Комисията прилага процедурата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Член 44
Съответстващи взривни вещества, които представляват риск
1. Когато държава членка, след като извърши оценката съгласно член 42, параграф 1, установи, че въпреки че дадено взривно вещество е в съответствие с настоящата директива, то представлява риск за здравето или безопасността на хората или за вещите или околната среда, тя изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че когато съответното взривно вещество бъде пуснато на пазара, то вече няма да представлява такъв риск, да изтегли взривното вещество от пазара или да го изземе в рамките на определен от нея разумен срок, съобразен с естеството на риска.
2. Икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички съответни взривни вещества, които той е предоставил на пазара в целия Съюз.
3. Държавата членка незабавно информира Комисията и другите държави членки. Тази информация включва всички налични подробни данни, по-специално свързани с идентификацията на съответното взривно вещество, като произход и верига на доставка на взривното вещество, естество на съществуващия риск, естество и продължителност на взетите на национално равнище мерки.
4. Комисията без забавяне започва консултации с държавите членки и съответния(те) икономически оператор(и) и оценява предприетата на национално равнище мярка. На основата на резултатите от тази оценка Комисията взема решение чрез актове за изпълнение дали националните мерки са оправдани или не и, когато е необходимо, предлага подходящи мерки.
Актовете за изпълнение, посочени в първа алинея от настоящия параграф, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 49, параграф 3.
По надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани със защитата на здравето и безопасността на хората, или със защитата на вещите или околната среда, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 49, параграф 4.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
Член 45
Формално несъответствие
1. Без да се засяга член 42, когато държава членка направи една от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор да прекрати съответното несъответствие:
а)
маркировката „СЕ“ е нанесена в нарушение на член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или на член 23 от настоящата директива;
б)
маркировката „СЕ“ не е нанесена;
в)
идентификационният номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на производствения контрол, е нанесен в нарушение на член 23 или не е нанесен;
г)
ЕС декларацията за съответствие не е съставена;
д)
ЕС декларацията за съответствие е неправилно съставена;
е)
техническата документация не е налице или не е пълна;
ж)
информацията, посочена в член 5, параграф 5 или в член 7, параграф 3, липсва, не е вярна или е непълна;
з)
не е изпълнено някое друго административно изискване, предвидено в член 5 или член 7.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки да ограничи или да забрани предоставянето на взривното вещество на пазара, или да осигури неговото изземване или изтегляне от пазара.
ГЛАВА 7
ДЕЛЕГИРАНИ И ИЗПЪЛНИТЕЛНИ ПРАВОМОЩИЯ И КОМИТЕТ
Член 46
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 47 като актуализира приложение I, за да го приведе в съответствие с Препоръките на ООН за превоз на опасни товари.
Член 47
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 46, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 18 април 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощие се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 46, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 46, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 48
Актове за изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение, с които се определят техническите разпоредби за прилагането на член 11, по-специално образецът на документа, който ще се използва.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 49, параграф 3.
Член 49
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитет по взривните вещества за граждански цели. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
5. Комисията се консултира с комитета по всеки въпрос, за който се изисква консултация със секторни експерти съгласно Регламент (ЕС) № 1025/2012 или съгласно друг законодателен акт на Съюза.
Комитетът може също така да разглежда всякакви други въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, които са повдигнати от неговия председател или от представител на държава членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
ГЛАВА 8
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 50
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушения от страна на икономическите оператори на разпоредбите на националното право, приети съгласно настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Тази система може да включва наказателноправни санкции за тежки нарушения.
Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 51
Преходни разпоредби
1. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара на взривни вещества, попадащи в обхвата на Директива 93/15/ЕИО, които съответстват на изискванията на тази директива и които са пуснати на пазара преди 20 април 2016 г.
2. Сертификатите, издадени в съответствие с Директива 93/15/ЕИО, са валидни по настоящата директива.
3. Директива 2008/43/ЕО на Комисията от 4 април 2008 г. относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества за граждански цели (14), продължава да се прилага, докато не бъде заменена от мерките, приети съгласно член 15 от настоящата директива.
Член 52
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват най-късно до 19 април 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 2, точка 2, точки 7 - 13 и 15 - 24, членове 3 - 10, член 14, параграф 1, членове 15 и 16, член 20, буква а), подточка i), членове 21 - 27, член 28, параграфи 1 - 4, 6, 7, 10 и 11, членове 29 - 45, 50 и 51 и приложения III и IV. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Те прилагат тези мерки, считано от 20 април 2016 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така уточнение, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на директивата, отменена с настоящата директива, се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване, както и формулировката на уточнението, се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 53
Отмяна
Директива 93/15/ЕИО, както е изменена с регламентите, изброени в приложение V, част А, и Директива 2004/57/ЕО се отменят от 20 април 2016 г., без да се засягат задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното право и датите на прилагане на директивите, установени в приложение V, част Б
Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 54
Влизане в сила и прилагане
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, член 2, точки 1, 3 - 6 и 14, членове 11, 12 и 13, член 14, параграф 2, членове 17 - 19, член 20, буква а), подточки ii) - iv), член 20, буква б), член 28, параграфи 5, 8 и 9, членове 46, 47, 48 и 49 и приложения I, II, V и VI се прилагат, считано от 20 април 2016 г.
Член 55
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
DIREKTIVA 2014/28/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 26. februarja 2014
o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z omogočanjem dostopnosti eksplozivov za civilno uporabo na trgu in njihovim nadzorom (prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva Sveta 93/15/EGS z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom (3) je bila bistveno spremenjena (4). Glede na potrebo po nadaljnjih spremembah bi bilo treba zaradi jasnosti navedeno direktivo prenoviti.
(2)
V tej direktivi je treba pojasniti, da so bili v skladu s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga nekateri izdelki določeni za pirotehnične izdelke ali strelivo, zato ne spadajo na področje uporabe te direktive. Direktivo Komisije 2004/57/ES z dne 23. aprila 2004 o določitvi pirotehničnih izdelkov in določenih vrst streliva za namen Direktive Sveta 93/15/EGS o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom (5), ki vsebuje seznam teh izdelkov, bi zato bilo treba razveljaviti.
(3)
Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov (6) določa pravila o akreditaciji organov za ugotavljanje skladnosti, zagotavlja okvir za nadzor trga proizvodov in proizvodov iz tretjih držav ter določa splošna načela glede oznake CE.
(4)
Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov (7) določa skupna načela in referenčne določbe za uporabo v sektorski zakonodaji z namenom zagotavljanja dosledne podlage za revizijo ali prenovitev navedene zakonodaje. Direktivo 93/15/ES bi bilo zato treba prilagoditi navedenemu sklepu.
(5)
Varnost med skladiščenjem zajema Direktiva Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (8), ki določa varnostne zahteve za organizacije, v katerih so prisotni eksplozivi. Varnost eksplozivov med prevozom urejajo mednarodne konvencije in sporazumi, vključno s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga. Navedeni vidiki zato ne bi smeli spadati v področje uporabe te direktive.
(6)
Pirotehnični izdelki zahtevajo ustrezne ukrepe za zagotavljanje zaščite končnih uporabnikov in javne varnosti. Pirotehnične izdelke zajema Direktiva 2013/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z dostopnostjo pirotehničnih izdelkov na trgu (9). Ta direktiva se torej ne bi smela uporabljati za pirotehnične izdelke.
(7)
Področje uporabe te direktive bi moralo vključevati strelivo, vendar le glede predpisov, ki urejajo nadzore prenosov in s tem povezane ureditve. Zaradi prevoza streliva po pogojih, ki so podobni tistim, po katerih se prevaža orožje, bi morale prevoze streliva urejati določbe, ki so podobne tistim, ki veljajo za orožje, kakor je določeno v Direktivi Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja (10).
(8)
To direktivo bi bilo treba uporabljati za vse vrste dobave, vključno s prodajo na daljavo.
(9)
Opredelitev eksplozivov, ki jih zajema ta direktiva, bi morala temeljiti na opredelitvi takšnih proizvodov, kakor je določena v priporočilih Združenih narodov o prevozu nevarnih snovi.
(10)
Za zagotovitev prostega pretoka eksplozivov je treba harmonizirati zakonodajo v zvezi z dostopnostjo eksplozivov na trgu.
(11)
Gospodarski subjekti bi morali biti odgovorni za skladnost eksplozivov s to direktivo, in sicer v povezavi z njihovo vlogo v dobavni verigi, da se zagotovi visoka raven zaščite javnih interesov, kot so zdravje in varnost ljudi ter javna varnost, ter pravična konkurenca na trgu Unije.
(12)
Vsi gospodarski subjekti, ki sodelujejo v dobavni in distribucijski verigi, bi morali sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev, da so na trgu dostopni samo tisti eksplozivi, ki so v skladu s to direktivo. Treba je določiti jasno in sorazmerno delitev obveznosti, ki ustrezajo vlogi vsakega gospodarskega subjekta v verigi dobave in distribucije.
(13)
Za lažjo komunikacijo med gospodarskimi subjekti, organi za nadzor trga in končnimi porabniki bi morale države članice spodbuditi gospodarske subjekte, da k poštnemu naslovu dodajo tudi spletnega.
(14)
Proizvajalec, ki natančno pozna postopek zasnove in proizvodnje, je najprimernejši za izvedbo postopka ugotavljanja skladnosti. Postopek ugotavljanja skladnosti bi zato moral ostati izključno obveznost proizvajalca.
(15)
Nujno je treba zagotoviti, da so eksplozivi iz tretjih držav, ki vstopajo na trg Unije, skladni s to direktivo, zlasti pa je treba zagotoviti, da so proizvajalci izvedli ustrezno ugotavljanje skladnosti navedenih eksplozivov. Zato bi bilo treba določiti, da morajo uvozniki zagotoviti, da eksplozivi, ki jih dajejo na trg, izpolnjujejo zahteve iz te direktive, in da na trg ne dajejo eksplozivov, ki ne izpolnjujejo teh zahtev ali pomenijo tveganje. Določiti bi bilo treba tudi, da morajo uvozniki zagotoviti, da so bili opravljeni postopki ugotavljanja skladnosti ter da je označevanje eksplozivov in dokumentacija, ki jo pripravijo proizvajalci, na voljo pristojnim nacionalnim organom za pregled.
(16)
Distributer omogoča dostopnost eksploziva na trgu, potem ko ga da na trg proizvajalec ali uvoznik, ter mora delovati skrbno in zagotoviti, da njegovo ravnanje z eksplozivom ne vpliva negativno na skladnost eksploziva.
(17)
Vsak gospodarski subjekt, ki da eksploziv na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali ga spremeni na tak način, da vpliva na skladnost s to direktivo, bi bilo treba šteti za proizvajalca in bi moral prevzeti obveznosti proizvajalca.
(18)
Distributerji in uvozniki, ki so blizu trga, bi morali biti vključeni v naloge nadzora trga, ki jih izvajajo pristojni nacionalni organi, in bi morali biti pripravljeni na dejavno udeležbo ter navedenim organom zagotoviti vse potrebne informacije v zvezi z zadevnim eksplozivom.
(19)
Edinstvena identifikacijska oznaka eksplozivov je bistvena za vodenje pravilne in popolne evidence eksplozivov na vseh stopnjah dobavne verige. To bi moralo omogočiti identifikacijo in sledljivost eksploziva od mesta njegove proizvodnje in dajanja na trg do njegovega končnega uporabnika in njegove uporabe, da se prepreči zloraba in kraja ter pomaga organom pregona pri sledenju izgubljenih ali ukradenih eksplozivov. Učinkovit sistem sledljivosti organom oblasti tudi olajša nalogo nadzora trga za izsleditev gospodarskih subjektov, ki so omogočili dostopnost neskladnih eksplozivov na trgu. Od gospodarskih subjektov ne bi smeli zahtevati, da pri hranjenju informacij za identifikacijo gospodarskih subjektov, ki jih zahteva ta direktiva, posodabljajo informacije o gospodarskih subjektih, ki so jim dobavili eksploziv ali katerim so tak proizvod dobavili.
(20)
Določbe te direktive glede omogočanja dostopnosti na trgu bi morale biti omejene na navedbo osnovnih varnostnih zahtev za eksplozive, da se zaščitijo zdravje in varnost oseb, premoženje in okolje. Za olajšanje ugotavljanja skladnosti z navedenimi zahtevami je treba določiti domnevo skladnosti za eksplozive, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi, sprejetimi v skladu z Uredbo (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o evropski standardizaciji (11) za namene navedbe podrobnih tehničnih specifikacij navedenih zahtev.
(21)
Uredba (EU) št. 1025/2012 določa postopek za pripombe k harmoniziranim standardom, kadar navedeni standardi ne izpolnjujejo zahtev iz te direktive v celoti.
(22)
Zato da lahko gospodarski subjekti dokažejo in pristojni organi zagotovijo, da so eksplozivi, ki so dostopni na trgu, skladni z bistvenimi varnostnimi zahtevami, je treba določiti postopke ugotavljanja skladnosti. Sklep št. 768/2008/ES določa module za postopke ugotavljanja skladnosti, ki vključujejo postopke od najmanj do najbolj strogega, sorazmerno s stopnjo tveganja in stopnjo zahtevane varnosti. Za zagotovitev medsektorske skladnosti in preprečitev ad hoc možnosti bi bilo treba izbrati postopke ugotavljanja skladnosti med navedenimi moduli. Za eksplozive bi morala zaradi njegovih posebnih značilnosti in tveganj tretja oseba vedno opraviti postopek ugotavljanja skladnosti.
(23)
Proizvajalci bi morali pripraviti izjavo EU o skladnosti, da se zagotovijo informacije na podlagi te direktive o skladnosti eksploziva s to direktivo in druge zadevne zakonodaje Unije o harmonizaciji.
(24)
Da bi zagotovili učinkovit dostop do informacij za namen nadzora trga, bi morale biti informacije, ki so potrebne za identifikacijo vseh veljavnih aktov Unije, na voljo v enotni izjavi EU o skladnosti. Da bi zmanjšali upravno breme gospodarskih subjektov, je lahko ta enotna izjava EU o skladnosti sestavljena iz dokumentacije ustreznih posameznih izjav o skladnosti.
(25)
Oznaka CE, ki navaja skladnost eksploziva, je vidna posledica celotnega procesa, ki obsega ugotavljanje skladnosti v širšem pomenu. Splošna načela, ki urejajo oznako CE, so določena v Uredbi (ES) št. 765/2008. Pravila, ki urejajo namestitev oznake CE, bi bilo treba določiti v tej direktivi.
(26)
V postopkih ugotavljanja skladnosti iz te direktive je potrebno posredovanje organov za ugotavljanje skladnosti, ki jih države članice priglasijo Komisiji.
(27)
Izkušnje so pokazale, da merila iz Direktive 93/15/EGS, ki jih morajo izpolnjevati organi za ugotavljanje skladnosti, da se priglasijo Komisiji, ne zadostujejo za zagotovitev enako visoke stopnje učinkovitosti priglašenih organov po vsej Uniji. Zato je bistveno, da vsi priglašeni organi opravljajo svoje funkcije enako in pod pogoji poštene konkurence. To zahteva določitev obveznih zahtev za organe za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni kot ponudniki storitev ugotavljanja skladnosti.
(28)
Za zagotovitev dosledne ravni kakovosti ugotavljanja skladnosti je prav tako treba določiti zahteve za priglasitvene organe in druge organe, vključene v ugotavljanje skladnosti, priglaševanje in monitoring priglašenih organov.
(29)
Če organ za ugotavljanje skladnosti dokaže skladnost z merili iz usklajenih standardov, bi bilo treba domnevati, da ustreza zadevnim zahtevam iz te direktive.
(30)
Sistem iz te direktive bi bilo treba dopolniti s sistemom akreditacije, določenim v Uredbi (ES) št. 765/2008. Ker je akreditacija pomembno sredstvo za preverjanje usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti, bi jo bilo treba uporabljati tudi za namene priglasitve.
(31)
Pregledno akreditacijo, kakor je določena v Uredbi (ES) št. 765/2008 za zagotovitev potrebne stopnje zaupanja v certifikate o skladnosti, bi morali javni nacionalni organi po vsej Uniji šteti za prednostno sredstvo za dokazovanje tehnične usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti. Vendar pa lahko nacionalni organi menijo, da razpolagajo z ustreznimi sredstvi, s katerimi lahko sami opravijo to vrednotenje. Da se zagotovi primerna stopnja verodostojnosti vrednotenja, ki jo opravijo drugi nacionalni organi, bi morali v takih primerih ti organi Komisiji in drugim državam članicam zagotoviti potrebna dokumentarna dokazila, da ocenjeni organi za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo ustrezne zakonske zahteve.
(32)
Organi za ugotavljanje skladnosti za svoje dejavnosti, povezane z ugotavljanjem skladnosti, pogosto najemajo podizvajalce ali jih prenesejo na hčerinsko podjetje. Za ohranitev zahtevane varnostne ravni za eksplozive, ki so dani na trg Unije, je za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti bistveno, da podizvajalci in hčerinska podjetja za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo iste zahteve kot priglašeni organi. Zato je pomembno, da ocenjevanje usposobljenosti in delovanja organov za ugotavljanje skladnosti, ki bodo priglašeni, ter monitoring priglašenih organov vključuje tudi dejavnosti podizvajalcev in hčerinskih podjetij.
(33)
Treba je povečati učinkovitost in preglednost priglasitvenega postopka ter ga zlasti prilagoditi novim tehnologijam, da se omogoči uradno obveščanje prek spleta.
(34)
Ker priglašeni organi svoje storitve lahko ponujajo na celotnem ozemlju Unije, je treba dati državam članicam in Komisiji priložnost, da izrazijo svoje pripombe glede priglašenega organa. Zato je treba določiti obdobje, v katerem se lahko pojasnijo vsi dvomi ali pomisleki glede usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti, preden začnejo delovati kot priglašeni organi.
(35)
Za namene konkurenčnosti je ključnega pomena, da priglašeni organi uporabljajo postopke ugotavljanja skladnosti brez nepotrebne obremenitve gospodarskih subjektov. Iz istega razloga in za zagotovitev enake obravnave gospodarskih subjektov je treba zagotoviti doslednost tehnične uporabe postopkov ugotavljanja skladnosti. To je mogoče najbolje doseči z ustreznim usklajevanjem in sodelovanjem priglašenih organov.
(36)
Za zagotovitev pravne varnosti je treba pojasniti, da se pravila o nadzoru trga Unije in preverjanju proizvodov, danih na trg Unije, iz Uredbe (ES) št. 765/2008 uporabljajo za eksplozive. Ta direktiva državam članicam ne bi smela onemogočiti izbire pristojnih organov za izvedbo navedenih nalog.
(37)
Države članice bi morale sprejeti vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se lahko eksplozivi dajo na trg le, če pri ustreznem skladiščenju in uporabi za predviden namen ali v pogojih uporabe, ki jih je mogoče razumno predvideti, ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi. Za eksplozive bi bilo treba šteti, da ne izpolnjujejo bistvenih varnostnih zahtev iz te direktive le v pogojih uporabe, ki jih je mogoče razumno predvideti, to je, ko njihova uporaba sledi iz zakonitega in lahko predvidljivega človekovega ravnanja.
(38)
Obstoječi sistem bi bilo treba dopolniti s postopkom, ki omogoča zainteresiranim stranem, da so obveščene o ukrepih, ki se nameravajo izvajati v povezavi z eksplozivi, ki predstavljajo tveganje za zdravje ali varnost ljudi oziroma premoženje ali okolje. Organom za nadzor trga bi tudi moral omogočati, da v sodelovanju z ustreznimi gospodarskimi subjekti glede takih eksplozivov prej ukrepajo.
(39)
Kadar se države članice in Komisija dogovorijo glede upravičenosti ukrepa, ki ga izvaja država članica, nadaljnje posredovanje Komisije ne bi smelo biti potrebno, razen v primerih, kjer je neizpolnjevanje posledica pomanjkljivosti harmoniziranega standarda.
(40)
V primeru resne nevarnosti za javno varnost ali napadu nanjo bi bilo treba zaradi nedovoljenega posedovanja ali uporabe eksplozivov ali streliva državam članicam dovoliti, da v določenih okoliščinah odstopijo od te direktive v zvezi s prenosom eksplozivov ali streliva, da bi preprečile takšno nezakonito posedovanje ali uporabo.
(41)
Med pristojnimi organi držav članic je bistveno vzpostaviti mehanizme upravnega sodelovanja. Zato bi morali pristojni organi pri svojem ravnanju izhajati iz Uredbe Sveta (ES) št. 515/97 z dne 13. marca 1997 o medsebojni pomoči med upravnimi organi držav članic in o sodelovanju med njimi in Komisijo zaradi zagotavljanja pravilnega izvajanja carinske in kmetijske zakonodaje (12).
(42)
Ta direktiva ne bi smela vplivati na pooblastilo držav članic za sprejemanje ukrepov glede preprečevanja nezakonite trgovine z eksplozivi in strelivom.
(43)
Za doseganje ciljev te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z ukrepi Unije glede prilagoditve te direktive priporočilom Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(44)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (13).
(45)
Svetovalni postopek bi bilo treba uporabiti za sprejetje izvedbenih aktov, ki zahtevajo od države članice priglasiteljice, da izvede potrebne korektivne ukrepe v zvezi s priglašenimi organi, ki ne izpolnjujejo zahtev za njihovo priglasitev ali teh zahtev ne izpolnjujejo več.
(46)
Postopek pregleda bi bilo treba uporabiti za sprejetje izvedbenih aktov, da se vzpostavi praktična ureditev za delovanje sistema identifikacije za edinstveno identifikacijo eksplozivov in za sledenje eksplozivov, pa tudi za to, da se določi tehnična ureditev za določbe o prenosu eksplozivov, predvsem vzorec dokumenta, ki ga je treba uporabiti.
(47)
Postopek pregleda bi bilo treba uporabiti tudi za sprejetje izvedbenih aktov v zvezi s skladnimi eksplozivi, ki predstavljajo tveganje za zdravje in varnost ljudi ali za druge vidike varnosti v javnem interesu.
(48)
Komisija bi morala sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, kadar je to potrebno iz izredno nujnih razlogov v ustrezno utemeljenih primerih v zvezi s skladnimi civilnimi eksplozivi, ki predstavljajo tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali premoženje ali okolje.
(49)
Odbor, ustanovljen s to direktivo, ima lahko v skladu z uveljavljeno prakso pomembno vlogo pri preučitvi vprašanj v zvezi z uporabo te direktive, ki jih postavi njegov predsednik ali predstavnik države članice v skladu z njegovim poslovnikom.
(50)
Kadar skupina strokovnjakov Komisije preučuje vprašanja v zvezi s to direktivo, ki niso njeno izvajanje ali kršitve, bi moral Evropski parlament v skladu z obstoječo prakso prejeti vse informacije in popolno dokumentacijo ter, kadar je primerno, povabilo za udeležbo na takšnih sestankih.
(51)
Komisija bi morala z izvedbenimi akti in glede na njihov poseben značaj brez uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011 določiti, ali so ukrepi, ki jih izvajajo države članice v zvezi z neskladnimi eksplozivi, upravičeni ali ne.
(52)
Države članice bi morale določiti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb nacionalnega prava, sprejetega v skladu s to direktivo, in zagotoviti, da se ta pravila izvršujejo. Kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(53)
Treba je zagotoviti razumno prehodno ureditev, ki bo omogočala, da bodo pred datumom začetka uporabe nacionalnih ukrepov za prenos te direktive eksplozivi, ki so bili že dani na trg v skladu z Direktivo 93/15/EGS, dostopni na trgu brez izpolnjevanja dodatnih zahtev proizvodnje. Distributerji bi zato morali pred datumom uporabe nacionalnih predpisov, ki prenašajo to direktivo, imeti možnost dobavljati eksplozive, ki so bili dani na trg, to je zalogo, ki je že v distribucijski verigi.
(54)
Ker cilja te direktive, in sicer zagotovitve, da eksplozivi na trgu izpolnjujejo zahteve, s čimer se omogoča visoka raven zaščite zdravja in varnosti ter drugih javnih interesov in hkrati zagotavlja delovanje notranjega trga, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ta cilj zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(55)
Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki predstavljajo vsebinsko spremembo v primerjavi s predhodnimi direktivami. Obveznost prenosa nespremenjenih določb izhaja iz prejšnjih direktiv.
(56)
Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z rokom za prenos v nacionalno pravo in datumom uporabe direktiv, ki so navedene v delu B Priloge V -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
POGLAVJE 1
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Področje uporabe
1. Ta direktiva se uporablja za eksplozive za civilno uporabo.
2. Ta direktiva se ne uporablja za:
(a)
eksplozive, vključno s strelivom, ki so namenjeni za oborožene sile ali policijo v skladu z nacionalnimi predpisi;
(b)
pirotehnične izdelke, ki spadajo v področje uporabe Direktive 2013/29/EU;
(c)
strelivo, razen kakor je določeno v členih 12, 13 in 14.
Priloga I vsebuje neizčrpen seznam pirotehničnih izdelkov in streliva iz točke (b) tega odstavka oziroma točke 2 člena 2, določenih v skladu s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga.
3. Ta direktiva ne preprečuje državam članicam, da ne bi nekaterih snovi, ki jih ta direktiva ne vključuje, uvrstile med eksplozive v skladu z nacionalno zakonodajo.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporablja naslednja opredelitev pojmov:
1.
„eksplozivi“ pomeni materiale in proizvode, ki so kot eksplozivi obravnavani v priporočilih Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga in spadajo v prvi razred teh priporočil;
2.
„strelivo“ pomeni projektile s pogonskimi naboji ali brez njih in vadbeno strelivo, ki se uporabljajo v prenosnem, drugem strelnem in artilerijskem orožju;
3.
„varnost“ pomeni preprečevanje nesreč, in kadar preprečevanje ni uspešno, obvladovanje njihovih učinkov;
4.
„zaščita“ pomeni preprečevanje uporabe, ki je v nasprotju z javnim redom in mirom;
5.
„odobritev“ pomeni odločbo, ki je bila sprejeta, da omogoči predviden prenos eksplozivov v Uniji;
6.
„prenos“ pomeni vsak fizičen premik eksplozivov na ozemlju Unije, razen premikov znotraj enega in istega kraja;
7.
„omogočiti dostopnost na trgu“ pomeni vsako dobavo eksploziva za distribucijo ali uporabo na trgu Unije v okviru gospodarske dejavnosti, bodisi odplačno ali neodplačno;
8.
„dajanje na trg“ pomeni, da je eksploziv prvič dostopen na trgu Unije;
9.
„proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki proizvaja eksploziv ali za katero se eksploziv načrtuje ali proizvaja in ki trži ta eksploziv pod svojim imenom ali blagovno znamko ali ga uporablja za lastne namene;
10.
„pooblaščeni zastopnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo je proizvajalec pisno pooblastil, da v njegovem imenu izvaja določene naloge;
11.
„uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da eksploziv iz tretje države na trg Unije;
12.
„distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi razen proizvajalca ali uvoznika, ki omogoči dostopnost eksploziva na trgu;
13.
„gospodarski subjekt“ pomeni proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika, distributerja in vsako fizično ali pravno osebo, ki skladišči, uporablja, prenaša, uvaža, izvaža eksplozive ali trguje z njimi;
14.
„trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, katere poklic v celoti ali deloma vključuje proizvodnjo, izmenjavo, izposojo, popravilo ali zamenjavo strelnega orožja in streliva ali trgovanje z njima;
15.
„tehnična specifikacija“ pomeni dokument, s katerim so določene tehnične zahteve, ki jih mora izpolnjevati eksploziv;
16.
„harmonizirani standard“ pomeni harmonizirani standard, kakor je opredeljen v podtočki (c) točke 1 člena 2 Uredbe (EU) št. 1025/2012;
17.
„akreditacija“ pomeni akreditacijo, kakor je opredeljena v točki 10 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;
18.
„nacionalni akreditacijski organ“ pomeni nacionalni akreditacijski organ, kakor je opredeljen v točki 11 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;
19.
„ugotavljanje skladnosti“ pomeni proces ugotavljanja, ali so izpolnjene bistvene varnostne zahteve te direktive glede eksploziva;
20.
„organ za ugotavljanje skladnosti“ pomeni organ, ki izvaja dejavnosti ugotavljanja skladnosti, vključno z umerjanjem opreme, preskušanjem, certificiranjem in pregledovanjem;
21.
„odpoklic“ pomeni vsak ukrep za vrnitev eksploziva, ki je že dostopen končnemu uporabniku;
22.
„umik“ pomeni vsak ukrep za preprečitev omogočanja dostopnosti eksploziva iz dobavne verige na trgu;
23.
„zakonodaja Unije o harmonizaciji“ pomeni vsako zakonodajo Unije, ki harmonizira pogoje za trženje proizvodov;
24.
„oznaka CE“ pomeni oznako, s katero proizvajalec izjavlja, da je eksploziv v skladu z veljavnimi zahtevami iz zakonodaje Unije o harmonizaciji, ki zagotavlja njegovo namestitev;
Člen 3
Prosti pretok
Države članice ne smejo prepovedati, omejiti ali ovirati omogočanja dostopnosti na trgu za eksplozive, ki so skladni z zahtevami te direktive.
Člen 4
Omogočanje dostopnosti na trgu
Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da se omogoči dostopnost eksplozivov na trgu le, če so skladni z zahtevami te direktive.
POGLAVJE 2
OBVEZNOSTI GOSPODARSKIH SUBJEKTOV
Člen 5
Obveznosti proizvajalcev
1. Pri dajanju svojih eksplozivov na trg ali kadar jih uporabljajo za lastne namene proizvajalci zagotovijo, da so načrtovani in proizvedeni v skladu z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II.
2. Proizvajalci pripravijo tehnično dokumentacijo iz Priloge III ter zagotovijo, da se izvede ustrezni postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 20.
Kadar je bilo s tem postopkom že dokazano, da eksploziv izpolnjuje veljavne zahteve, proizvajalci pripravijo izjavo EU o skladnosti in namestijo oznako CE.
3. Proizvajalci hranijo tehnično dokumentacijo in izjavo EU o skladnosti 10 let po tem, ko je bil eksploziv dan na trg.
4. Proizvajalci zagotovijo, da se izvajajo postopki za ohranjanje skladnosti proizvodne serije s to direktivo. Ustrezno je treba upoštevati spremembe pri načrtovanju eksploziva ali njegovih lastnosti ter spremembe harmoniziranih standardov ali drugih tehničnih specifikacij glede skladnosti eksploziva.
5. Proizvajalci zagotovijo, da imajo eksplozivi, ki so jih dali na trg, edinstveno identifikacijsko številko v skladu s sistemom za identifikacijo in sledljivost eksplozivov iz člena 15. Za eksplozive, ki niso vključeni v ta sistem, proizvajalci:
(a)
zagotovijo, da imajo eksplozivi, ki so jih dali na trg, številko tipa, serijsko številko ali zaporedno številko ali drug element, ki omogoča njihovo identifikacijo, ali, kadar premajhna velikost, oblika ali zasnova eksploziva tega ne omogoča, da so zahtevane informacije navedene na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen eksplozivu;
(b)
na eksplozivu navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in poštni naslov, na katerem so dosegljivi, ali kadar to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen eksplozivu. V naslovu se navede center za stike, kjer je proizvajalec dosegljiv. Kontaktni podatki so v jeziku, ki je končnim uporabnikom in organom za nadzor trga zlahka razumljiv.
6. Proizvajalci zagotovijo, da so eksplozivom, ki so jih dali na trg, priložena navodila in varnostne informacije v jeziku, ki ga končni uporabniki zlahka razumejo, kakor ga določi zadevna država članica. Taka navodila in varnostne informacije ter vse označevanje je jasno, razumljivo in čitljivo.
7. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da eksploziv, ki so ga dali na trg, ni v skladu s to direktivo, nemudoma izvedejo korektivne ukrepe, potrebne za zagotovitev skladnosti eksploziva, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, proizvajalci o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je ta eksploziv dostopen na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih.
8. Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve pristojnih nacionalnih organov predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti eksploziva s to direktivo, in sicer v papirni ali elektronski obliki in v jeziku, ki ga navedeni organ brez težav razume. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzročajo eksplozivi, ki so jih dali na trg.
Člen 6
Pooblaščeni zastopniki
1. Proizvajalec lahko s pisnim pooblastilom določi pooblaščenega zastopnika.
Obveznosti iz člena 5(1) in obveznost priprave tehnične dokumentacije iz člena 5(2) niso del nalog pooblaščenega zastopnika
2. Pooblaščeni zastopnik opravlja naloge, določene v pooblastilu, ki ga prejme od proizvajalca. Pooblastilo pooblaščenemu zastopniku omogoča opravljati vsaj naslednje:
(a)
za obdobje 10 let po tem, ko je bil eksploziv dan na trg, nacionalnim organom za nadzor trga omogoča dostopnost do izjave EU o skladnosti in tehnične dokumentacije;
(b)
na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa zagotovi vse potrebne informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti eksploziva;
(c)
na zahtevo pristojnih nacionalnih organov sodeluje pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganja, ki jih predstavljajo eksplozivi v okviru pooblastil pooblaščenega zastopnika.
Člen 7
Obveznosti uvoznikov
1. Uvozniki dajejo na trg le skladne eksplozive.
2. Preden dajo eksploziv na trg, uvozniki zagotovijo, da je proizvajalec izvedel ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 20. Zagotovijo, da je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, da ima eksploziv oznako CE in da je opremljen z zahtevanimi dokumenti ter da je proizvajalec izpolnil zahteve iz člena 5(5).
Kadar uvoznik meni ali upravičeno domneva, da eksploziv ni skladen z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II, da eksploziv na trg šele po tem, ko je usklajen. Poleg tega uvoznik ustrezno obvesti proizvajalca in organe za nadzor trga, kadar eksploziv predstavlja tveganje.
3. Uvozniki na eksplozivu navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in poštni naslov, na katerem so dosegljivi, ali kadar to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen eksplozivu. Kontaktni podatki so v jeziku, ki je končnim uporabnikom in organom za nadzor trga zlahka razumljiv.
4. Uvozniki zagotovijo, da so eksplozivu priložena navodila in varnostne informacije v jeziku, ki ga končni uporabniki brez težav razumejo, kakor ga določi zadevna država članica.
5. Uvozniki zagotovijo, da v času, ko je eksploziv v okviru njihove odgovornosti, pogoji skladiščenja ali prevoza eksploziva ne ogrožajo njegovega izpolnjevanja bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II.
6. Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da eksploziv, ki so ga dali na trg, ni skladen s to direktivo, nemudoma izvedejo korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost eksploziva ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, uvozniki takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je ta eksploziv dostopen na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih.
7. Uvozniki 10 let po tem, ko je bil eksploziv dan na trg, omogočajo organom za nadzor trga dostop do kopije izjave EU o skladnosti in zagotovijo, da jim je tehnična dokumentacija na zahtevo na voljo.
8. Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve pristojnih nacionalnih organov posredujejo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti eksploziva v papirni ali elektronski obliki in v jeziku, ki ga pristojni nacionalni organ brez težav razume. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzročajo eksplozivi, ki so jih dali na trg.
Člen 8
Obveznosti distributerjev
1. Ko distributerji omogočajo dostopnost eksploziva na trgu, delujejo s potrebno skrbnostjo, da zagotovijo skladnost tega eksploziva z zahtevami iz te direktive.
2. Preden distributerji omogočijo dostopnost eksploziva na trgu, preverijo, ali ima eksploziv oznako CE, ali mu je priložena zahtevana dokumentacija in ali je opremljen z navodili in varnostnimi informacijami v jeziku, ki ga brez težav razumejo končni uporabniki v državi članici, kjer bo omogočena dostopnost eksploziva na trgu, in ali sta proizvajalec in uvoznik izpolnila zahteve iz člena 5(5) oziroma člena 7(3).
Kadar distributer meni ali utemeljeno domneva, da eksploziv ni skladen z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II, omogoči dostopnost eksploziva na trgu šele po tem, ko je usklajen. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, distributer o tem obvesti tudi proizvajalca ali uvoznika in organe za nadzor trga.
3. Distributerji zagotovijo, da v času, ko je eksploziv v okviru njihove odgovornosti, pogoji skladiščenja ali prevoza eksploziva ne ogrožajo njegovega izpolnjevanja bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II.
4. Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da eksploziv, katerega dostopnost na trgu so omogočili, ni v skladu s to direktivo, zagotovijo sprejetje ustreznih korektivnih ukrepov, s katerimi se doseže skladnost navedenega eksploziva, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, distributerji takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je ta eksploziv dostopen na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih.
5. Distributerji na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa posredujejo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti eksploziva v papirni ali elektronski obliki. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzročajo eksplozivi, katerih dostopnost na trgu so omogočili.
Člen 9
Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje
Uvoznik ali distributer se za namene te direktive obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca iz člena 5, kadar da eksploziv na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni eksploziv, ki je že bil dan na trg, tako, da to lahko vpliva na skladnost s to direktivo.
Člen 10
Identifikacija gospodarskih subjektov
Za eksplozive, ki jih ne zajema sistem iz člena 15, gospodarski subjekti organom za nadzor trga na zahtevo sporočijo:
(a)
vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil eksploziv;
(b)
vsak gospodarski subjekt, ki so mu dobavili eksploziv.
Gospodarski subjekti lahko predložijo informacije iz prvega odstavka 10 let po tem, ko jim je bil eksploziv dobavljen, in 10 let po tem, ko so eksploziv dobavili.
POGLAVJE 3
DOLOČBE O VARNOSTI
Člen 11
Prenos eksplozivov
1. Eksplozivi se lahko prenašajo samo v skladu z odstavki 2 do 8.
2. Dovoljenje za prenos eksplozivov mora prejemnik blaga dobiti pri pristojnem organu države članice prejemnika blaga. Pristojni organ potrdi, da je prejemnik blaga zakonito pooblaščen za nabavo eksplozivov in da ima potrebne licence ali dovoljenja. Gospodarski subjekt, ki je odgovoren za prenos, obvesti pristojne organe prehodne države članice o kakršnem koli pretoku eksplozivov skozi zadevno državo članico in pridobi predhodno dovoljenje zadevne prehodne države članice.
3. Kadar država članica meni, da obstaja težava v zvezi s preveritvijo upravičenosti do nabave eksplozivov, navedenih v odstavku 2, pošlje razpoložljive podatke o tem Komisiji, ki o tem obvesti druge države članice.
4. Kadar pristojni organ države članice prejemnika blaga odobri prenos, prejemniku blaga izda dokument, ki vključuje vse podatke, navedene v odstavku 5. Takšen dokument spremlja eksplozive, dokler ne prispejo na navedeni cilj. Predloži se ga na zahtevo ustreznih pristojnih organov. Kopijo navedenega dokumenta obdrži prejemnik blaga in ga na zahtevo predloži v pregled pristojnemu organu v državi članici prejemnika blaga.
5. Kadar je ob prenosu eksplozivov potreben poseben nadzor zaradi izrednih varnostnih zahtev na ozemlju ali delu ozemlja države članice, mora prejemnik blaga pristojnemu organu v državi članici prejemnika blaga pred prenosom posredovati naslednje podatke:
(a)
imena in naslove zadevnih gospodarskih subjektov;
(b)
število in količino eksplozivov, ki se prenašajo;
(c)
popoln opis zadevnih eksplozivov in identifikacij, vključno z identifikacijsko številko Združenih narodov;
(d)
kadar je treba eksplozive dati na trg informacije o izpolnjevanju pogojev za dajanje na trg;
(e)
sredstva za prenos in predpisano pot;
(f)
pričakovane datume odhoda in prihoda;
(g)
po potrebi natančne vstopne in izstopne točke v državah članicah.
Podatki iz točke (a) prvega pododstavka so dovolj podrobni, da omogočijo pristojnim organom vzpostavitev stika z gospodarskimi subjekti in pridobitev potrditve, da so zadevni gospodarski subjekti upravičeni do prejema pošiljke.
Pristojni organ države članice prejemnika blaga preveri pogoje, po katerih je mogoč prenos, zlasti glede posebnih varnostnih zahtev. Če so posebne varnostne zahteve izpolnjene, se izda dovoljenje za prenos. Pri prenosu čez ozemlje drugih držav članic tudi navedene države članice preverijo in odobrijo podrobne podatke o prenosu.
6. Kadar pristojni organ države članice meni, da posebne varnostne zahteve iz odstavkov 4 in 5 niso potrebne, se lahko eksplozive na njihovem ozemlju prenaša brez predhodne zagotovitve podatkov po odstavku 5. Pristojni organ v državi članici prejemnika blaga potem izda dovoljenje za določeno obdobje, ki ga je na podlagi utemeljenega razloga mogoče kadar koli začasno razveljaviti ali umakniti. V odstavku 4 navedeni dokument, ki spremlja eksplozive, dokler ne prispejo na cilj, se nanaša samo na navedeno dovoljenje.
7. Brez vpliva na normalne preglede, ki jih na svojem ozemlju opravi odhodna država članica, na zahtevo zadevnih pristojnih organov zadevni prejemniki blaga in gospodarski subjekti predložijo pristojnim organom odhodne države članice in pristojnim organom prehodnih držav članic vse ustrezne podatke, ki jih imajo o prenosu eksplozivov.
8. Noben gospodarski subjekt ne sme prenašati eksplozivov, razen če ni prejemnik blaga pridobil potrebnih dovoljenj za prenos v skladu z odstavki 2, 4, 5 in 6.
Člen 12
Prenos streliva
1. Strelivo se lahko prenaša iz ene države članice v drugo le v skladu s postopkom, določenim v odstavkih 2 do 5. Navedeni odstavki veljajo tudi za prenose streliva, naročenega s poštno naročilnico.
2. Kadar je treba strelivo prenesti v drugo državo članico, zadevna oseba pred vsako pošiljko sporoči državi članici, v kateri je strelivo:
(a)
ime in naslov osebe, ki strelivo prodaja ali prenaša, osebe, ki strelivo kupuje ali ga nabavlja, in po potrebi lastnika;
(b)
naslov, na katerega je treba strelivo poslati ali prepeljati;
(c)
količino streliva, ki ga je treba poslati ali prepeljati;
(d)
podatke, ki omogočajo identifikacijo streliva z navedbo, da je bilo strelivo pregledano v skladu s Konvencijo z dne 1. julija 1969 o medsebojnem priznavanju žigov o preizkušanju lahkega strelnega orožja;
(e)
sredstva prenosa;
(f)
datum odhoda in predviden datum prihoda.
V primeru prenosa med trgovci ni treba navesti podatkov iz točk (e) in (f) prvega pododstavka. Država članica preuči pogoje, po katerih naj bi potekal prenos, zlasti v zvezi z varnostjo. Kadar država članica takšen prenos odobri, izda dovoljenje, ki vključuje vse podrobne podatke iz prvega pododstavka. To dovoljenje spremlja strelivo, dokler ne doseže svojega cilja. Predložiti ga je treba vselej, kadar to zahtevajo pristojni organi držav članic.
3. Vsaka država članica lahko trgovcem dodeli pravico do prenosa streliva z njenega ozemlja do trgovca s sedežem v drugi državi članici brez predhodnega dovoljenja iz odstavka 2. V ta namen izda dovoljenje, ki velja tri leta in ga je mogoče iz utemeljenih razlogov kadar koli začasno razveljaviti ali preklicati. Dokument, ki se nanaša na to dovoljenje, spremlja strelivo, dokler ne doseže svojega cilja. Predložiti ga je treba vselej, kadar to zahtevajo pristojni organi držav članic.
Pred izvedbo prenosa trgovec pristojnemu organu države članice, iz katere naj bi se prenos začel, sporoči vse podrobne podatke, navedene v prvem pododstavku odstavka 2.
4. Vsaka država članica posreduje drugi državi članici seznam streliva, katerega prenos na njeno ozemlje je mogoče odobriti brez njenega predhodnega soglasja.
Takšne sezname streliva je treba posredovati trgovcem, ki so pridobili dovoljenje za prenos streliva brez predhodnega dovoljenja v skladu s postopkom iz odstavka 3.
5. Vsaka država članica sporoči vse koristne informacije, ki jih ima na voljo v zvezi z dokončnimi prenosi streliva v državo članico, na katere ozemlje je bil takšen prevoz opravljen.
Vse informacije, ki jih prejmejo države članice v skladu z odstavkoma 2 in 3, je treba sporočiti ciljnim državam članicam najpozneje do roka ustreznih prenosov, in kadar je primerno, prehodnim državam članicam najpozneje do prenosa.
Člen 13
Odstopanja zaradi varnosti
Z odstopanjem od člena 11(2), (4) (5) in (6) in člena 12 lahko država članica pri resnih ogrožanjih javne varnosti ali napadu nanjo zaradi nezakonitega posedovanja ali uporabe eksplozivov ali streliva sprejme vse potrebne ukrepe, ki se nanašajo na prenose eksplozivov ali streliva, da bi preprečila takšno nezakonito posedovanje ali uporabo.
Pri ukrepih iz prvega odstavka je treba spoštovati načelo sorazmernosti. Ukrepi ne pomenijo niti sredstva samovoljne diskriminacije niti prikritega omejevanja trgovine med državami članicami.
Vsaka država članica, ki sprejme takšne ukrepe, o tem nemudoma obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice.
Člen 14
Izmenjava informacij
1. Države članice za izvajanje členov 11 in 12 vzpostavijo omrežje za izmenjavo informacij. Druge države članice in Komisijo obvestijo o državnih organih, ki so odgovorni za dajanje ali sprejemanje informacij in za uporabo postopkov iz navedenih členov.
Države članice hranijo za druge države članice in Komisijo posodobljene informacije o gospodarskih subjektih, ki imajo licence ali dovoljenja iz člena 16.
2. Za namene izvajanja te direktive se smiselno uporablja Uredba (ES) št. 515/97, zlasti zahteve iz navedene uredbe, ki se nanašajo na zaupnost.
Člen 15
Identifikacija in sledljivost eksplozivov
1. Gospodarski subjekti spoštujejo enoten sistem edinstvene identifikacije in sledljivosti eksplozivov, ki upošteva njihovo velikost, obliko in zasnovo, razen kadar ni potrebno namestiti edinstvene identifikacijske številke na eksploziv zaradi nizke stopnje nevarnosti eksploziva na podlagi njegovih značilnosti in dejavnikov, kot so nizka eksplozivnost, uporaba in majhno varnostno tveganje zaradi majhnih morebitnih učinkov zlorabe.
Sistem se ne uporablja za eksplozive, prevažane in dobavljene nepakirane ali v tovornjakih črpalkah za njihovo neposredno raztovarjanje v razstrelno vrtino, ter eksplozive, ki se izdelajo na razstreliščih in ki se napolnijo nemudoma po proizvodnji (proizvodnja na mestu samem).
2. Navedeni sistem zagotavlja zbiranje in hranjenje podatkov, tudi elektronsko, kadar je to primerno, in omogoča edinstveno identifikacijo in sledljivost eksploziva ter namestitev edinstvene identifikacijske številke na eksploziv in/ali njegovo embalažo, ki omogoča dostop do teh podatkov. Podatki se nanašajo na edinstveno identifikacijsko številko eksploziva, vključno z njegovo lokacijo, kadar je v lasti gospodarskih subjektov, ter identiteto teh gospodarskih subjektov.
3. Podatki iz odstavka 2 se preverjajo v rednih časovnih presledkih ter zaščitijo pred naključnimi ali zlonamernimi poškodbami ali uničenjem. Podatki se shranijo 10 let po tem, ko je bila opravljena transakcija, oziroma, kadar je bil eksploziv uporabljen ali odstranjen, 10 let po uporabi ali odstranitvi, četudi je gospodarski subjekt prenehal trgovati. Ti so na zahtevo pristojnih organov takoj na voljo.
4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte:
(a)
za opredelitev praktične ureditve za delovanje sistema edinstvene identifikacije in sledljivosti iz odstavka 1, pri čemer upošteva velikost, obliko ali zasnovo eksploziva, zlasti obliko in strukturo edinstvene identifikacijske številke, kakor je določeno v odstavku 2;
(b)
za določitev primerov iz odstavka 1, v katerih zaradi nizke stopnje nevarnosti eksploziva gospodarskim subjektom ni treba upoštevati sistema edinstvene identifikacije in sledljivosti v smislu navedenega odstavka.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(3).
Člen 16
Licenca ali dovoljenje
Gospodarski subjekti imajo licenco ali dovoljenje za proizvodnjo, skladiščenje, uporabo, uvoz, izvoz, prenos eksplozivov ali trgovanje z njimi.
Prvi odstavek se ne uporablja za zaposlene v gospodarskem subjektu z licenco ali dovoljenjem.
Člen 17
Izdajanje licenc za opravljanje dejavnosti
Kadar država članica izda licenco ali dovoljenje iz člena 16 za proizvodnjo eksplozivov, zlasti preveri, ali so odgovorni gospodarski subjekti sposobni izpolnjevati tehnične obveznosti, ki jih prevzamejo.
Člen 18
Zasegi
Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, da pristojni organi lahko zasežejo kakršen koli eksploziv, če obstajajo zadostni dokazi, da bo pridobivanje ali uporaba navedenega eksploziva ali trgovanje z njim nezakonito.
POGLAVJE 4
SKLADNOST EKSPLOZIVA
Člen 19
Domneva o skladnosti eksplozivov
Za eksplozive, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi ali delom harmoniziranih standardov, katerih sklicevanja so bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da so v skladu z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II, zajetimi v navedenih standardih ali delih standardov.
Člen 20
Postopki ugotavljanja skladnosti
Za ugotavljanje skladnosti eksplozivov proizvajalec uporabi enega od naslednjih postopkov iz Priloge III:
(a)
EU-pregled tipa (modul B) in, po izbiri proizvajalca, katerega koli od naslednjih postopkov:
(i)
skladnost s tipom na podlagi notranjega nadzora proizvodnje in nadzorovani preskusi proizvodov v naključno izbranih časovnih presledkih (modul C2);
(ii)
skladnost na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvodnega procesa (modul D);
(iii)
skladnost na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvoda (modul E);
(iv)
skladnost na podlagi preverjanja proizvoda (modul F);
(b)
skladnost na podlagi preverjanja enote (modul G).
Člen 21
Izjava EU o skladnosti
1. V izjavi EU o skladnosti je navedeno, da je bilo dokazano izpolnjevanje bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II.
2. Izjava EU o skladnosti ima vzorčno strukturo, določeno v Prilogi IV, vsebuje elemente, opredeljene v ustreznih modulih iz Priloge III, in se stalno posodablja. Prevede se v jezik ali jezike, ki ga/jih zahteva država članica, kjer se eksploziv da na trg ali je dostopen na trgu.
3. Kadar se za eksploziv uporablja več kot en akt Unije, ki zahteva izjavo EU o skladnosti, se pripravi enotna izjava EU o skladnosti v zvezi z vsemi temi akti Unije. Navedena izjava vsebuje opredelitev zadevnih aktov Unije, vključno z njihovim sklicevanjem na objave.
4. Proizvajalec s pripravo izjave EU o skladnosti prevzame odgovornost za to, da eksploziv izpolnjuje zahteve iz te direktive.
Člen 22
Splošna pravila za oznako CE
Za oznako CE veljajo splošna načela iz člena 30 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Člen 23
Pravila in pogoji za namestitev oznake CE
1. Oznaka CE se namesti na vidno, čitljivo in neizbrisno mesto na eksplozivu. Kadar to zaradi narave eksploziva ni mogoče ali upravičeno, se namesti na embalažo in v spremne dokumente.
2. Oznako CE se namesti, preden je eksploziv dan na trg.
3. Oznaki CE sledi identifikacijska številka priglašenega organa, kadar ta sodeluje v fazi nadzora proizvodnje.
Identifikacijsko številko priglašenega organa namesti organ sam ali pa jo v skladu z njegovimi navodili namesti proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik.
4. Oznaki CE in po potrebi identifikacijski številki priglašenega organa lahko sledi oznaka, ki označuje posebno tveganje ali uporabo.
5. Kadar gre za eksplozive, proizvedene za lastno uporabo, eksplozive, prevažane in dobavljene nepakirane ali v mobilnih enotah za izdelavo eksploziva za njihovo neposredno raztovarjanje v razstrelno vrtino, ter eksplozive, ki se izdelajo na razstreliščih in se napolnijo nemudoma po izdelavi (proizvodnja na mestu samem), se oznako CE namesti v spremne dokumente.
6. Države članice nadalje razvijajo obstoječe mehanizme, da zagotovijo pravilno izvajanje ureditve, ki ureja oznako CE, in v primeru nepravilne rabe te oznake ustrezno ukrepajo.
POGLAVJE 5
PRIGLASITEV ORGANOV ZA UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI
Člen 24
Priglasitev
Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o organih, ki so v skladu s to direktivo pristojni za opravljanje nalog ugotavljanja skladnosti tretjih strani.
Člen 25
Priglasitveni organi
1. Države članice določijo priglasitveni organ, ki je pristojen za uvedbo in izvajanje potrebnih postopkov za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter monitoring priglašenih organov, vključno s skladnostjo s členom 30.
2. Države članice lahko določijo, da ocenjevanje in monitoring iz odstavka 1 izvaja nacionalni akreditacijski organ v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 in v skladu z njo.
Člen 26
Zahteve v zvezi s priglasitvenimi organi
1. Priglasitveni organ se ustanovi tako, da ne pride do navzkrižja interesov z organi za ugotavljanje skladnosti.
2. Priglasitveni organ je organiziran in deluje tako, da zaščiti objektivnost in nepristranskost svojih dejavnosti.
3. Priglasitveni organ je organiziran tako, da vsako odločitev o priglasitvi organa za ugotavljanje skladnosti sprejmejo pristojne osebe, ki niso tiste, ki so izvedle ugotavljanje skladnosti.
4. Priglasitveni organ ne sme ponujati ali izvajati dejavnosti, ki jih izvajajo organi za ugotavljanje skladnosti, ali svetovanja na komercialni ali konkurenčni osnovi.
5. Priglasitveni organ zagotovi zaupnost pridobljenih podatkov.
6. Priglasitveni organ ima na voljo zadostno število strokovnega osebja za pravilno izvajanje svojih nalog.
Člen 27
Obveznosti obveščanja za priglasitvene organe
Države članice Komisijo obvestijo o svojih postopkih za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter monitoring priglašenih organov ter o vseh spremembah v zvezi s tem.
Komisija zagotovi, da so navedene informacije javno dostopne.
Člen 28
Zahteve v zvezi s priglašenimi organi
1. Za namene priglasitve organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz odstavkov 2 do 11.
2. Organ za ugotavljanje skladnosti se ustanovi v skladu z nacionalnim pravom države članice in ima pravno osebnost.
3. Organ za ugotavljanje skladnosti je organ tretje stranke, neodvisen od organizacije ali eksploziva, ki ga ocenjuje.
4. Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, niso niti načrtovalci, proizvajalci, dobavitelji monterji, kupci, lastniki, uporabniki ali vzdrževalci eksplozivov niti zastopniki katere od teh strani. To ne izključuje uporabe eksplozivov, nujnih za delovanje organa za ugotavljanje skladnosti, ali uporabe eksplozivov v zasebne namene.
Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne sodelujejo neposredno pri načrtovanju, proizvodnji ali konstrukciji, trženju, namestitvi, uporabi ali vzdrževanju eksplozivov niti ne zastopajo strani, ki sodelujejo pri teh dejavnostih. Ne sodelujejo pri nobenih dejavnostih, ki bi lahko nasprotovale njihovi neodvisni presoji in integriteti v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, za katere so priglašeni. To zlasti velja za svetovalne storitve.
Organi za ugotavljanje skladnosti zagotovijo, da dejavnosti njihovih hčerinskih družb ali podizvajalcev ne vplivajo na zaupnost, objektivnost ali nepristranskost njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti.
5. Organi za ugotavljanje skladnosti in njihovo osebje izvajajo dejavnosti ugotavljanja skladnosti z največjo strokovno neoporečnostjo in potrebno tehnično usposobljenostjo na določenem področju, brez pritiskov in spodbud, zlasti finančnih, ki bi lahko vplivali na njihovo presojo ali rezultate njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti, zlasti kar zadeva osebe ali skupine oseb, za katere so rezultati navedenih dejavnosti pomembni.
6. Organ za ugotavljanje skladnosti je zmožen izvajati vse naloge ugotavljanja skladnosti, ki so takšnemu organu dodeljene v Prilogi III in za katere je bil priglašen, bodisi da navedene naloge izvede sam bodisi da so izvedene v njegovem imenu in v okviru njegove odgovornosti.
Organ za ugotavljanje skladnosti ima vedno in za vsak postopek ugotavljanja skladnosti ter za vsako vrsto ali kategorijo eksplozivov, za katere je priglašen, na razpolago potrebno:
(a)
osebje s tehničnim znanjem ter zadostnimi in ustreznimi izkušnjami za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti;
(b)
opise postopkov, glede na katere se izvaja ugotavljanje skladnosti, ki zagotavljajo preglednost in zmožnost reprodukcije teh postopkov. Imeti mora ustrezno politiko in postopke za razlikovanje med nalogami, ki jih izvaja kot priglašeni organ, in drugimi dejavnostmi;
(c)
postopke za izvajanje dejavnosti, pri katerih je ustrezno upoštevana velikost podjetja, sektor, v katerem deluje, in njegova struktura, stopnja zahtevnosti tehnologije zadevnega proizvoda ter masovna ali serijska narava proizvodnega postopka.
Organ za ugotavljanje skladnosti ima potrebna sredstva za ustrezno izvajanje tehničnih in upravnih nalog, povezanih z dejavnostmi za ugotavljanje skladnosti, ter dostop do vse potrebne opreme ali prostorov.
7. Osebje, pristojno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti:
(a)
je dobro tehnično in poklicno usposobljeno, kar zajema vse dejavnosti ugotavljanja skladnosti, za katere je bil organ za ugotavljanje skladnosti priglašen;
(b)
ima zadovoljivo znanje o zahtevah glede ocenjevanj, ki jih izvaja, in ustrezna pooblastila za izvedbo teh ocenjevanj;
(c)
primerno znanje in razumevanje bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II, veljavnih harmoniziranih standardov ter ustreznih določb zakonodaje Unije o harmonizaciji in nacionalne zakonodaje;
(d)
je usposobljeno za pripravo certifikatov, zapisov in poročil, ki dokazujejo, da so bila ocenjevanja izvedena.
8. Zagotovljena je nepristranskost organa za ugotavljanje skladnosti, njegovega najvišjega vodstva in osebja, odgovornega za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti.
Plačilo najvišjega vodstva in osebja, odgovornega za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti organa za ugotavljanje skladnosti, ni odvisno od števila izvedenih ugotavljanj ali rezultatov navedenih ugotavljanj.
9. Organ za ugotavljanje skladnosti sklene zavarovanje odgovornosti, razen če odgovornost prevzame država v skladu z nacionalnim pravom ali če je država članica sama neposredno odgovorna za ugotavljanje skladnosti.
10. Osebje organa za ugotavljanje skladnosti je zavezano k poklicni molčečnosti v zvezi z vsemi informacijami, pridobljenimi med izvajanjem nalog v skladu s Prilogo III ali katero koli izvedbeno določbo nacionalnega prava, razen pred pristojnimi organi države članice, v kateri izvaja svoje dejavnosti. Lastninske pravice so zaščitene.
11. Organi za ugotavljanje skladnosti sodelujejo pri ustreznih dejavnostih standardizacije in dejavnostih skupine za usklajevanje priglašenega organa, ustanovljene v skladu z ustrezno zakonodajo Unije o harmonizaciji, ali zagotovijo, da je njihovo osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, obveščeno o teh dejavnostih, upravne odločbe in dokumente, ki izhajajo iz rezultatov dela navedene skupine, pa uporabljajo kot splošne smernice.
Člen 29
Domneva o skladnosti organov za ugotavljanje skladnosti
Kadar organ za ugotavljanje skladnosti dokaže skladnost z merili, določenimi v zadevnih harmoniziranih standardih ali njihovih delih, na katere so bila objavljena sklicevanja v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da izpolnjuje zahteve iz člena 28, če veljavni harmonizirani standardi zajemajo navedene zahteve.
Člen 30
Hčerinske družbe in podizvajalci priglašenih organov
1. Kadar priglašen organ za določene naloge, povezane z ugotavljanjem skladnosti, sklene pogodbo s podizvajalci ali jih prenese na hčerinsko podjetje, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinsko podjetje izpolnjuje zahteve iz člena 28 ter o tem ustrezno obvesti priglasitveni organ.
2. Priglašeni organi v celoti prevzamejo odgovornost za naloge, ki jih izvajajo podizvajalci ali hčerinska podjetja, ne glede na njihov sedež.
3. Dejavnosti se lahko prenesejo na podizvajalca ali hčerinsko podjetje samo, če stranka s tem soglaša.
4. Priglašeni organi za priglasitvene organe hranijo zadevne dokumente v zvezi z ocenjevanjem kvalifikacij podizvajalca ali hčerinskega podjetja ter nalogami, ki jih izvaja v skladu s Prilogo III.
Člen 31
Vloga za priglasitev
1. Organ za ugotavljanje skladnosti predloži vlogo za priglasitev priglasitvenemu organu države članice, v kateri ima sedež.
2. Vlogi za priglasitev je priložen opis dejavnosti ugotavljanja skladnosti, modul ali moduli za ugotavljanje skladnosti in eksploziv ali eksplozivi, za katere navedeni organ trdi, da je pristojen, ter certifikat o akreditaciji, če obstaja, ki ga izda nacionalni akreditacijski organ, ki potrjuje, da organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz člena 28.
3. Kadar zadevni organ za ugotavljanje skladnosti ne more predložiti certifikata o akreditaciji, priglasitvenemu organu predloži vsa dokazila, potrebna za preverjanje, priznavanje in redni monitoring njegovega izpolnjevanja zahtev iz člena 28.
Člen 32
Priglasitveni postopek
1. Priglasitveni organi lahko priglasijo samo tiste organe za ugotavljanje skladnosti, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 28.
2. Komisijo in druge države članice obvestijo z uporabo elektronskega orodja za priglasitev, ki ga je razvila in ga upravlja Komisija.
3. Priglasitev vključuje vse podrobnosti o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, modul ali module za ugotavljanje skladnosti in zadevni eksploziv ali eksplozive ter ustrezno potrdilo o usposobljenosti.
4. Kadar priglasitev ne temelji na certifikatu o akreditaciji iz člena 31(2), priglasitveni organ Komisiji in drugim državam članicam predloži dokumentarna dokazila, ki potrjujejo pristojnost organa za ugotavljanje skladnosti in uvedene ukrepe, s čimer se zagotovi, da bo organ pod rednim nadzorom in da bo še naprej izpolnjeval zahteve iz člena 28.
5. Zadevni organ lahko izvaja dejavnosti priglašenega organa le, kadar Komisija ali druge države članice ne predložijo ugovora v dveh tednih od priglasitve v primeru uporabe certifikata o akreditaciji oziroma v dveh mesecih od priglasitve v primeru, da akreditacija ni uporabljena.
Za namene te direktive za priglašeni organ šteje samo tak organ.
6. Priglasitveni organ obvesti Komisijo in druge države članice o vseh naknadnih spremembah priglasitve.
Člen 33
Identifikacijske številke in seznami priglašenih organov
1. Komisija priglašenemu organu dodeli identifikacijsko številko.
Dodeli mu samo eno številko, tudi kadar je organ priglašen v skladu z različnimi akti Unije.
2. Komisija javno objavi seznam organov, priglašenih v skladu s to direktivo, vključno z identifikacijskimi številkami, ki so jim bile dodeljene, in dejavnostmi, za katere so bili priglašeni.
Komisija zagotovi, da se seznam posodablja.
Člen 34
Spremembe priglasitev
1. Kadar priglasitveni organ ugotovi ali je obveščen, da priglašeni organ ne izpolnjuje več zahtev iz člena 28 ali da ne more izpolniti svojih obveznosti, priglasitveni organ omeji, začasno prekliče ali umakne priglasitev, kot je primerno, glede na resnost neizpolnjevanja navedenih zahtev ali nespoštovanja navedenih obveznosti. O tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice.
2. V primeru omejitve, začasnega preklica ali umika priglasitve ali če je priglašeni organ prenehal z dejavnostjo, država članica priglasiteljica sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da dokumente navedenega organa obravnava drug priglašeni organ ali da so na zahtevo na voljo pristojnim priglasitvenim organom in organom za nadzor trga.
Člen 35
Izpodbijanje pristojnosti priglašenih organov
1. Komisija razišče vse primere, pri katerih dvomi oziroma je bila seznanjena z dvomom v pristojnost priglašenega organa ali njegovo stalno izpolnjevanje zahtev in obveznosti, ki veljajo zanj.
2. Država članica priglasiteljica Komisiji na zahtevo predloži vse informacije z zvezi s podlago za priglasitev ali ohranjanjem pristojnosti zadevnega priglašenega organa.
3. Komisija zagotovi, da se vse informacije občutljive narave, pridobljene v okviru njenih preiskav, obravnavajo zaupno.
4. Kadar Komisija ugotovi, da priglašeni organ ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za priglasitev, sprejme izvedbeni akt, s katerim zahteva od države članice priglasiteljice, da sprejme potrebne korektivne ukrepe, po potrebi vključno s preklicem priglasitve.
Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 49(2).
Člen 36
Operativne obveznosti priglašenih organov
1. Priglašeni organi izvajajo ugotavljanje skladnosti v skladu s postopki ugotavljanja skladnosti iz Priloge III.
2. Ugotavljanje skladnosti se izvaja sorazmerno, tako da se prepreči nepotrebna obremenitev gospodarskih subjektov. Organi za ugotavljanje skladnosti pri izvajanju svojih postopkov upoštevajo velikost podjetja, sektor, v katerem deluje, in njegovo strukturo, stopnjo zahtevnosti zadevne proizvodne tehnologije ter masovno ali serijsko naravo proizvodnega postopka.
Pri tem spoštujejo stopnjo strogosti in zaščite, potrebno za to, da je eksploziv skladen s to direktivo.
3. Kadar priglašeni organ ugotovi, da proizvajalec ne izpolnjuje bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II ali ustreznih harmoniziranih standardov ali drugih tehničnih specifikacij, od proizvajalca zahteva, da sprejme ustrezne korektivne ukrepe, in ne izda certifikata o skladnosti.
4. Kadar med spremljanjem skladnosti po izdaji certifikata priglašeni organ ugotovi, da eksploziv ni več skladen, od proizvajalca zahteva, da izvede ustrezne korektivne ukrepe, in po potrebi začasno prekliče ali prekliče certifikat.
5. Kadar popravni ukrepi niso sprejeti ali nimajo zahtevanega učinka, priglašeni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali prekliče vse certifikate.
Člen 37
Pritožba zoper odločitve priglašenih organov
Države članice zagotovijo, da je na voljo pritožbeni postopek zoper odločitve priglašenih organov.
Člen 38
Obveznosti obveščanja za priglašene organe
1. Priglašeni organi obveščajo priglasitveni organ o:
(a)
vseh zavrnitvah, omejitvah, začasnih preklicih ali preklicih certifikata;
(b)
vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe priglasitve ali pogoje zanjo;
(c)
vseh zahtevah po informacijah, ki so jih prejeli od organov za nadzor trga v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti;
(d)
na zahtevo o vseh dejavnostih ugotavljanja skladnosti, izvedenih v okviru njihove priglasitve, in o vseh drugih izvedenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci.
2. Priglašeni organi drugim organom, ki so priglašeni v okviru te direktive ter izvajajo podobne dejavnosti ugotavljanja skladnosti in zajemajo enake eksplozive, zagotavljajo zadevne informacije o vprašanjih v zvezi z negativnimi in na zahtevo pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti.
Člen 39
Izmenjava izkušenj
Komisija omogoči izmenjavo izkušenj med nacionalnimi organi držav članic, ki so pristojni za politiko glede priglasitev.
Člen 40
Usklajevanje priglašenih organov
Komisija zagotovi vzpostavitev in pravilno delovanje ustreznega usklajevanja in sodelovanja med organi, ki so bili priglašeni v okviru te direktive, in sicer v obliki sektorske skupine priglašenih organov.
Države članice zagotovijo, da organi, ki jih priglasijo, sodelujejo pri delu te skupine, neposredno ali s pooblaščenimi zastopniki.
POGLAVJE 6
NADZOR TRGA UNIJE, NADZOR EKSPLOZIVOV, KI VSTOPAJO NA TRG UNIJE, IN ZAŠČITNI POSTOPEK UNIJE
Člen 41
Nadzor trga Unije in nadzor eksplozivov, ki vstopajo na trg Unije
Za eksplozive se uporabljajo členi 16 do 29 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da se lahko eksplozivi dajo na trg le, ko ustrezno skladiščeni in uporabljeni za predvideni namen ne ogrožajo zdravja ali varnosti ljudi.
Člen 42
Postopek za ravnanje z eksplozivi, ki pomenijo tveganje na nacionalni ravni
1. Kadar imajo organi za nadzor trga ene države članice zadostne razloge za domnevo, da eksploziv predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi oziroma premoženje ali okolje, izvedejo vrednotenje zadevnega eksploziva glede izpolnjevanja vseh ustreznih zahtev iz te direktive. Zadevni gospodarski subjekti v ta namen po potrebi sodelujejo z organi za nadzor trga.
Kadar organi za nadzor trga med navedenim vrednotenjem iz prvega pododstavka ugotovijo, da eksploziv ne izpolnjuje zahtev iz te direktive, od zadevnega gospodarskega subjekta nemudoma zahtevajo, da sprejme vse ustrezne korektivne ukrepe, da zagotovi, da eksploziv izpolni navedene zahteve, ga umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, ki ga določijo glede na naravo tveganja.
Organi za nadzor trga o tem ustrezno obvestijo zadevni priglašeni organ.
Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Kadar organi za nadzor trga menijo, da neskladnost ni omejena na njihovo nacionalno ozemlje, Komisijo in druge države članice obvestijo o rezultatih vrednotenja in ukrepih, ki jih zahtevajo od gospodarskega subjekta.
3. Gospodarski subjekt zagotovi sprejetje vseh ustreznih korektivnih ukrepov glede vseh eksplozivov, katerih dostopnost je omogočil na trgu po vsej Uniji.
4. Kadar gospodarski subjekt v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne sprejme korektivnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo ustrezne začasne ukrepe za prepoved ali omejitev dostopnosti eksploziva na nacionalnem trgu ali pa ga umaknejo ali odpokličejo s trga.
Organi za nadzor trga Komisijo in druge države članice nemudoma obvestijo o navedenih ukrepih.
5. Informacije iz drugega pododstavka odstavka 4 vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo neskladnega eksploziva, njegovega porekla, vrste domnevne neskladnosti in tveganja, vrste in trajanja sprejetih nacionalnih ukrepov ter stališča zadevnega gospodarskega subjekta. Organi za nadzor trga zlasti navedejo, ali je neskladnost posledica naslednjih vzrokov:
(a)
eksploziv ne izpolnjuje pogojev, ki so povezani z ogrožanjem zdravja ali varnosti oseb ali varstvom premoženja ali okolja; ali
(b)
harmonizirani standardi iz člena 19 v zvezi z domnevo o skladnosti so pomanjkljivi.
6. Države članice, razen države članice, ki je začela postopek po tem členu, Komisijo in ostale države članice nemudoma obvestijo o vseh sprejetih ukrepih in vseh dodatnih razpoložljivih informacijah, ki so jim na voljo v zvezi z neskladnostjo zadevnega eksploziva, v primeru nestrinjanja s sprejetim nacionalnim ukrepom pa predložijo svoje ugovore.
7. Kadar država članica ali Komisija v obdobju treh mesecev po prejemu informacij iz drugega pododstavka odstavka 4 ne predloži ugovorov glede začasnega ukrepa, ki ga je sprejela država članica, se šteje, da je navedeni ukrep upravičen.
8. Države članice zagotovijo takojšnje izvajanje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevnim eksplozivom, na primer umik eksploziva s trga.
Člen 43
Zaščitni postopek Unije
1. Kadar so ob zaključku postopka iz člena 42(3) in (4) vloženi ugovori zoper ukrep države članice ali kadar Komisija meni, da je ta ukrep v nasprotju z zakonodajo Unije, Komisija nemudoma začne posvetovanje z državami članicami in ustreznimi gospodarskimi subjekti ter oceni nacionalni ukrep. Komisija na podlagi rezultatov navedenega vrednotenja sprejme izvedbeni akt, s katerim določi, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne.
Komisija svojo odločitev naslovi na vse države članice in jo nemudoma predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu oziroma subjektom.
2. Če se nacionalni ukrep šteje kot upravičen, vse države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo umik neskladnega eksploziva z nacionalnih trgov in o tem obvestijo Komisijo. Če se šteje, da je nacionalni ukrep neupravičen, ga zadevna država članica umakne.
3. Kadar se šteje, da je nacionalni ukrep upravičen, eksploziv pa ni skladen zaradi pomanjkljivosti harmoniziranih standardov iz točke (b) člena 42(5) te direktive, Komisija uporabi postopek iz člena 11 Uredbe (EU) št. 1025/2012.
Člen 44
Skladni eksplozivi, ki predstavljajo tveganje
1. Kadar država članica po izvedbi vrednotenja iz člena 42(1) ugotovi, da eksploziv, čeprav je skladen s to direktivo, predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali za premoženje ali okolje, od zadevnega gospodarskega subjekta zahteva, da sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da zadevni eksploziv takrat, ko bo dan na trg, ne bo več predstavljal navedenega tveganja, ali pa eksploziv umakne s trga ali ga odpokliče v razumnem obdobju glede na naravo tveganja, kakor lahko predpiše.
2. Gospodarski subjekt zagotavlja izvajanje korektivnih ukrepov za vse eksplozive, katerih dostopnost na trgu po vsej Uniji je omogočil.
3. Država članica nemudoma obvesti Komisijo in druge države članice. Te informacije vključujejo vse podrobnosti, ki so na voljo, zlasti podatke za identifikacijo zadevnega eksploziva, poreklo in dobavno verigo eksploziva, vrsto tveganja ter vrsto in trajanje sprejetih nacionalnih ukrepov.
4. Komisija se nemudoma posvetuje z državami članicami in zadevnimi gospodarskimi subjekti ter nadaljuje presojo nacionalnega ukrepa. Na podlagi rezultatov navedenega vrednotenja Komisija z izvedbenimi akti odloči, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne, in po potrebi predlaga ustrezne ukrepe.
Izvedbeni akti iz prvega pododstavka tega odstavka se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(3).
V izredno nujnih ustrezno utemeljenih primerih v zvezi z varovanjem zdravja in varnostjo ljudi oziroma varovanjem premoženja ali varstvom okolja sprejme Komisija v skladu s postopkom iz člena 49(4) izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj.
5. Komisija svojo odločitev naslovi na vse države članice in jo nemudoma predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu oziroma subjektom.
Člen 45
Formalna neskladnost
1. Brez poseganja v člen 42 država članica od gospodarskega subjekta zahteva, da zadevno neskladnost odpravi, kadar ugotovi eno od naslednjih dejstev:
(a)
oznaka CE ni nameščena v skladu s členom 30 Uredbe (ES) št. 765/2008 ali členom 23 te direktive;
(b)
oznaka CE ni bila nameščena;
(c)
identifikacijska številka priglašenega organa, kadar je bil udeležen v fazi nadzora proizvodnje, je bila nameščena tako, da je kršen člen 23, ali ni bila nameščena;
(d)
izjava EU o skladnosti ni bila izdana;
(e)
izjava EU o skladnosti ni bila pravilno izdana;
(f)
tehnična dokumentacija ni na voljo ali ni popolna;
(g)
informacije iz člena 5(5) ali člena 7(3) manjkajo, so napačne ali nepopolne;
(h)
niso izpolnjene druge upravne zahteve iz člena 5 ali člena 7.
2. Kadar se neskladnost iz odstavka 1 nadaljuje, zadevna država članica sprejme vse ustrezne ukrepe za omejevanje ali prepoved dostopnosti eksploziva na trgu ali pa zagotovi njegov odpoklic ali umik s trga.
POGLAVJE 7
DELEGIRANA IN IZVEDBENA POOBLASTILA TER ODBOR
Člen 46
Prenos pooblastila
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 47 v zvezi s posodobitvijo Priloge I, da bi jo uskladili s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga.
Člen 47
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 46 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 18. aprila 2014. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Prenos pooblastila iz člena 46 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 46, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 48
Izvedbeni akti
Komisija sprejme izvedbene akte, ki določajo tehnično ureditev za uporabo člena 11, zlasti vzorec dokumenta, ki ga je treba uporabiti.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(3).
Člen 49
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga Odbor za civilne eksplozive. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 v povezavi s členom 5 Uredbe.
5. Komisija se z odborom posvetuje o vseh vprašanjih, za katera se po Uredbi (EU) št. 1025/2012 ali po kateri koli drugi zakonodaji Unije zahteva posvetovanje s panožnimi strokovnjaki.
Odbor lahko poleg tega obravnava vsa vprašanja v zvezi z uporabo te direktive, ki jih sproži njegov predsednik ali predstavnik države članice v skladu z njegovim poslovnikom.
POGLAVJE 8
PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 50
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo v primerih, ko gospodarski subjekti kršijo določbe nacionalnega prava, sprejete v skladu s to direktivo, in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihovega izvajanja. Taka pravila lahko v primeru resnih kršitev vključujejo kazenskopravne sankcije.
Kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
Člen 51
Prehodne določbe
1. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti eksplozivov na trgu, ki so skladni z Direktivo 93/15/EGS in ki so bili dani na trg pred 20. aprilom 2016.
2. Certifikati, izdani v skladu z Direktivo 93/15/EGS, so veljavni v skladu s to direktivo.
3. Direktiva Komisije 2008/43/ES z dne 4. aprila 2008 o vzpostavitvi sistema za identifikacijo in sledljivost eksplozivov za civilno uporabo v skladu z Direktivo Sveta 93/15/EGS (14) se še naprej uporablja, dokler je ne bodo nadomestili ukrepi, sprejeti v skladu s členom 15 te direktive.
Člen 52
Prenos
1. Države članice najpozneje do 19. aprila 2016 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s točkami 2 in 7 do 13 in 15 do 24 člena 2, členi 3 do 10, členom 14(1), členoma 15 in 16, podtočko (i) točke (a) člena 20, členi 21 do 27, členom 28(1) do (4), (6), (7), (10) in (11), členi 29 do 45, 50 in 51 ter prilogama III in IV. Komisiji takoj sporočijo besedilo teh predpisov.
Države članice te predpise uporabljajo od 20. aprila 2016.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se v veljavnih zakonih in drugih predpisih sklicevanja na direktivo, razveljavljeno s to direktivo, štejejo kot sklicevanja na to direktivo. Način sklicevanja in obliko izjave določijo države članice.
2. Države članice Komisiji sporočijo besedila temeljnih predpisov nacionalnega prava, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 53
Razveljavitev
Direktiva 93/15/EGS, kakor je bila spremenjena z uredbami, navedenimi v delu A Priloge V, in Direktiva 2004/57/ES se razveljavita z učinkom od 20. aprila 2016 brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo in datumov začetka uporabe direktiv iz dela B Priloge V.
Sklicevanja na razveljavljene direktive se štejejo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VI.
Člen 54
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 1, točke 1, 3 do 6 in 14 člena 2, členi 11, 12 in 13, člen 14(2), členi 17 do 19, podtočke (ii) do (iv) točke (a) in točka (b) člena 20, člen 28(5), (8) in (9), členi 46, 47, 48 in 49 ter priloge I, II, V in VI se uporabljajo od 20. aprila 2016.
Člen 55
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 26. februarja 2014