РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1262/2012 НА СЪВЕТА
от 20 декември 2012 година
за определяне на възможностите за риболов за 2013 и 2014 година на някои запаси от дълбоководна риба за корабите на ЕС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Член 43, параграф 3 от Договора предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да бъдат установи мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), както и с оглед на всеки съвет, получен от регионални консултативни съвети.
(3)
Съветът има задължение да приеме мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов по риболовни дейности или група риболовни дейности, включително на някои функционално свързани с тях условия, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и по-специално на срещите с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да бъдат в съответствие с международните споразумения и принципи, като Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2), и с подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които по-специално регулаторът трябва да е по-предпазлив, когато данните са несигурни, ненадеждни или недостатъчни. Липсата на адекватна научна информация не следва да се използва като основание за отлагането или невземането на мерки за опазване и управление.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и на НТИКР показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси не се извършва по устойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост, възможностите за риболов на споменатите запаси следва да бъдат намалени до появата на положителна тенденция в развитието на размера на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав във всички зони, както и на някои запаси от синя молва и северен пагел.
(7)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов.
(8)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, определени в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 г. за определяне на специалните условия за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси и за определяне на съответните изисквания (3), се определят на всеки две години. При все това се прави изключение за запасите от атлантическа аргентина и за основния риболов на синя молва, за които възможностите за риболов зависят от изхода на годишните преговори с Норвегия. Възможностите за риболов за тези запаси следва да бъдат установени в друг релевантен годишен регламент за определяне на възможностите за риболов.
(9)
С цел опростяване автономно взетото от Съюза решение относно ОДУ на синя молва следва да бъде регламентирано в същия правен акт. Следователно ОДУ на синя молва в международни води от зони II, III и IV и ОДУ на синя молва в международни води от зона ХII следва да бъдат включени в регламента за определяне на възможностите за риболов, налични за корабите на ЕС, на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, които не са обект на международни преговори или споразумения.
(10)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (4) запасите, които са предмет на различните мерки, посочени в него, следва да бъдат идентифицирани. Предпазен ОДУ следва да се прилага за запасите, за които не съществува никаква конкретна научна оценка по отношение възможностите за риболов за текущата година, за която трябва да бъде определен общият допустим улов; във всички останали случаи следва да се прилага аналитичният общ допустим улов. С оглед на становищата на ICES и НТИКР относно дълбоководните морски запаси, по отношение на онези от тях, за които няма научнообоснована оценка на съответните възможности за риболов, в настоящия регламент се предвижда предпазен ОДУ.
(11)
В контекста на научните становища биологичното разпределение на някои запаси гренадир не съответства непременно на зоните за ОДУ в настоящия регламент. С цел осигуряване на устойчивото използване на тези запаси е целесъобразно да бъде предвидена по-голяма гъвкавост между зоните на ОДУ Vb, VI и VII, от една страна, и зоните на ОДУ VIII, IX, X, XII и XIV - от друга.
(12)
С цел да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2013 г. По причини за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя годишните възможности за риболов за 2013 и 2014 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за корабите на ЕС във водите на ЕС и в определени води извън ЕС, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството от всеки рибен запас, което може да се улови и разтовари на суша в рамките на една година;
г)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зоните:
а)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5);
б)
зони на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от корабите на ЕС във водите на ЕС или в определени води извън ЕС, разпределението на тези ОДУ между държавите-членки и функционално свързаните с тях условия, според случая, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределенията на възможностите за риболов
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, извършени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (7) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (8);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
количествата, удържани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, извършени съгласно членове105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ, освен когато в приложението към настоящия регламент е посочено друго.
Член 5
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които е установен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва само ако уловът е извършен от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2012 година.
UREDBA SVETA (EU) št. 1262/2012
z dne 20. decembra 2012
o določitvi ribolovnih možnosti za plovila EU za nekatere staleže globokomorskih rib za leti 2013 in 2014
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43(3) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 43(3) Pogodbe določa, da Svet na predlog Komisije sprejme ukrepe o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti.
(2)
Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (1) zahteva določitev ukrepov za urejanje dostopa do voda in virov ter trajnostno izvajanje ribolovnih dejavnosti, pri čemer se upoštevajo razpoložljiva znanstvena, tehnična in gospodarska mnenja ter zlasti poročila, ki jih pripravi Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo (STECF), ter kakršna koli mnenja prejeta s strani regionalnih svetovalnih svetov.
(3)
Svet sprejme ukrepe o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti glede na ribolov ali skupino ribolova, po potrebi tudi z nekaterimi pogoji, ki so funkcionalno s tem povezani. Ribolovne možnosti bi bilo treba med države članice razdeliti tako, da se vsaki državi članici zagotovi sorazmerna stabilnost ribolovnih dejavnosti za vsak stalež ali ribolov, in ob upoštevanju ciljev skupne ribiške politike iz Uredbe (ES) št. 2371/2002.
(4)
Celotni dovoljeni ulovi (TAC) bi morali biti določeni na podlagi razpoložljivih znanstvenih mnenj ter ob upoštevanju bioloških in družbenogospodarskih vidikov, pri čemer se zagotovi pravična obravnava ribiških sektorjev, ter glede na mnenja, izražena na posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi, zlasti na zasedanjih Odbora za ribištvo in ribogojstvo ter zadevnih regionalnih svetovalnih svetov.
(5)
Ribolovne možnosti bi morale biti v skladu z mednarodnimi sporazumi in načeli, kot je Sporazum Združenih narodov iz leta 1995 glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib (2), ter v skladu s podrobnimi načeli upravljanja iz mednarodnih smernic Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo za upravljanje globokomorskega ribolova na odprtih morjih iz leta 2008, v skladu s katerimi bi moral biti upravni organ previdnejši, če so podatki negotovi, nezanesljivi ali nepopolni. Pomanjkanje ustreznih znanstvenih podatkov ne bi smelo biti razlog za odlaganje ali nesprejetje ukrepov ohranjanja in upravljanja.
(6)
V najnovejšem znanstvenem mnenju Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES) in STECF je navedeno, da se večina globokomorskih staležev ne lovi trajnostno, pri čemer bi bilo treba ribolovne možnosti za te staleže zaradi zagotovitve njihove trajnosti zmanjšati, dokler se obsegi staležev ne bi spet začeli povečevati. Poleg tega je ICES mnenja, da usmerjeni ribolov oranžne sluzoglavke ne bi smel biti dovoljen na vseh območjih in za nekatere staleže modrega lenga in okatega ribona.
(7)
Glede globokomorskih morskih psov štejejo glavne tržne vrste za izčrpane in zato ne bi smelo prihajati do usmerjenega ribolova.
(8)
Ribolovne možnosti za globokomorske vrste, kot so opredeljene v členu 2(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2347/2002 z dne 16. decembra 2002 o določitvi posebnih pogojev dostopa in z njimi povezanih pravil za ribolov globokomorskih staležev (3) se določijo vsaki dve leti. Vendar so izjema staleži velike srebrenke in glavni stalež modrega lenga, glede katerega so ribolovne možnosti odvisne od izida letnih pogajanj z Norveško. Ribolovne možnosti za te staleže bi bilo treba določiti v drugi zadevni letni uredbi o določitvi ribolovnih možnosti.
(9)
V interesu poenostavitve bi bilo treba TAC modrega lenga, ki jih Unija avtonomno določi, urediti v istem pravnem instrumentu. Zato bi bilo treba TAC za modrega lenga v mednarodnih vodah II, III in IV, skupaj s TAC za modrega lenga v mednarodnih vodah XII, vključiti v Uredbo o določitvi ribolovnih možnosti, ki so razpoložljive za plovila EU za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki niso predmet mednarodnih pogajanj ali sporazumov.
(10)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 847/96 z dne 6. maja 1996 o uvedbi dodatnih pogojev za upravljanje celotnih dovoljenih ulovov (TAC) in kvot iz leta v leto (4) bi bilo treba določiti staleže, za katere veljajo razni ukrepi iz navedene uredbe. Previdnostne TAC bi bilo treba uporabljati za staleže, za katere ni na voljo nobene znanstveno utemeljene ocene ribolovnih možnosti za leto, v katerem je treba določiti TAC; v vseh drugih primerih bi bilo treba uporabljati analitske TAC. Glede na mnenje ICES in STECF glede globokomorskih staležev ter predvsem dejstva, da za zadevne ribolovne možnosti večinoma ne obstaja znanstvena ocena, bi morali veljati previdnostni TAC iz te uredbe.
(11)
Glede na znanstveno mnenje biološka porazdelitev nekaterih staležev okroglonosega repaka nujno ne ustreza področjem TAC iz te uredbe. Da bi se olajšalo trajnostno izkoriščanje teh staležev, je primerno, da se dovoli povečana prožnost med področji TAC Vb, VI in VII na eni strani ter področji TAC VIII, IX, X, XII in XIV na drugi strani.
(12)
Da se izogne prekinitvi ribolovnih dejavnosti in da se zagotovi preživljanje ribičev Unije, bi se morala ta uredba uporabljati od 1. januarja 2013. Zaradi nujnosti bi morala ta uredba začeti veljati takoj po objavi -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa letne ribolovne možnosti, ki so na voljo za plovila EU za staleže rib nekaterih globokomorskih vrst za leti 2013 in 2014 v vodah EU in nekaterih vodah zunaj EU, za katere se zahtevajo omejitve ulova.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„plovilo EU“ pomeni ribiško plovilo, ki plove pod zastavo države članice in je registrirano v Uniji;
(b)
„vode EU“ pomeni vode pod suverenostjo ali pristojnostjo držav članic, razen voda, ki mejijo na ozemlja iz Priloge II k Pogodbi;
(c)
„celotni dovoljeni ulov“ (TAC) pomeni količino, ki se lahko iz posameznega staleža rib ulovi in iztovori vsako leto;
(d)
„kvota“ pomeni delež TAC, ki je dodeljen Uniji, državi članici ali tretji državi;
(e)
„mednarodne vode“ pomeni vode, ki so zunaj suverenosti ali pristojnosti katere koli države.
2. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve con:
(a)
cone ICES (Mednarodni svet za raziskovanje morja) so geografska območja, določena v Prilogi III k Uredbi (ES) št. 218/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (5);
(b)
cone CECAF (Odbor za ribištvo za vzhodni osrednji Atlantik) so geografska območja, določena v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 216/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (6).
Člen 3
TAC in dodelitve
TAC za globokomorske vrste, ki jih ulovijo plovila EU v vodah EU ali v nekaterih vodah zunaj EU, dodelitev takih TAC državam članicam ter po potrebi pogoji, ki so s tem funkcionalno povezani, so določeni v Prilogi k tej Uredbi.
Člen 4
Posebne določbe o dodelitvah ribolovnih možnosti
1. Dodelitev ribolovnih možnosti državam članicam, kot je določena v tej uredbi, ne posega v:
(a)
izmenjave v skladu s členom 20(5) Uredbe (ES) št. 2371/2002;
(b)
odbitke in ponovne dodelitve v skladu s členom 37 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 (7) ali členom 10(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1006/2008 (8);
(c)
dodatna iztovarjanja, dovoljena na podlagi člena 3 Uredbe (ES) št. 847/96;
(d)
zadržane količine v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 847/96;
(e)
odbitke v skladu s členi 105, 106 in 107 Uredbe (ES) št. 1224/2009.
2. Člen 3 Uredbe (ES) št. 847/96 se uporablja za staleže, za katere velja previdnostni TAC, člen 3(2) in (3) ter člen 4 navedene uredbe pa za staleže, za katere velja analitski TAC, razen kadar Priloga k tej uredbi določa drugače.
Člen 5
Pogoji za iztovarjanje ulova in prilova
Ribe iz staležev, za katere so določeni TAC, se obdržijo na krovu ali iztovarjajo le, če ulov ulovijo plovila, ki plovejo pod zastavo države članice in imajo kvoto ter ta kvota ni izčrpana.
Člen 6
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2013.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 20. decembra 2012