РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 март 2014 година
за създаване на специална програма за контрол и инспекции на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море, и на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море
(нотифицирано под номер C(2014) 1717)
(2014/156/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (1), и по-специално член 95 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1224/2009 се прилага за всички дейности, обхванати от общата политика в областта на рибарството, извършвани на територията на държавите членки или във водите на Съюза, или от негови риболовни кораби, или, без да се засяга основната отговорност на държавата членка на знамето, от граждани на държавите членки, и установява по-специално, че държавите членки гарантират, че контролът, инспекциите и правоприлагането се извършват на недискриминационна основа по отношение на секторите, корабите или лицата и въз основа на управлението на риска.
(2)
С Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (2) се определят общите правила за прилагане от страна на Съюза на многогодишен план за възстановяване на червения тон (Thunnus thynnus), за който съществува препоръка на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета (3) се установяват правила относно техническите мерки, плановете за управление, както и конкретни мерки за далекомигриращите видове за целите на опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси.
(4)
На 37-ото си годишно заседание през май 2013 г. Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) одобри Препоръка № 37/2013/1 на GFCM (4) относно многогодишен план за управление за риболова на малки пелагични запаси в географска подзона 17 на GFCM (Северно Адриатическо море) и относно преходните мерки за опазване за риболов на малки пелагични запаси в географска подзона 18 (южната част на Адриатическо море).
(5)
На годишното си заседание през 2011 г. ICCAT прие Препоръка [11-03] (5) относно мерките за управление на средиземноморската риба меч. Разпоредбите на препоръки, одобрени от регионалните организации за управление на рибарството, са задължителни за държавите членки и следователно са от значение за настоящото решение, което се отнася до начина, по който държавите членки планират и извършват контрол и инспекции на дейностите, провеждани в обхвата на общата политика в областта на рибарството.
(6)
В член 95 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда възможността Комисията да определи, заедно със съответните държави членки, областите на рибарството, които да бъдат обхванати от специална програма за контрол и инспекции. Тази специална програма за контрол и инспекции трябва да определи целите, приоритетите и процедурите, както и показателите за инспекционните дейности, които се установяват въз основа на управлението на риска и се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Съответните държави членки са длъжни да предприемат необходимите мерки, за да осигурят изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции, по-специално по отношение на необходимите човешки и материални ресурси и периодите и зоните, в които те се осъществяват.
(7)
В член 95, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда специалната програма за контрол и инспекции да определя референтните показатели за инспекционните дейности, които трябва да се основават на управление на риска. Затова е целесъобразно да се определят общи критерии за оценка и управление на риска за дейности по разглеждане, инспекция и проверка, за да могат да се направят навременни анализи на риска и глобални оценки на необходимата информация за контрол и инспекции. Целта на общите критерии е гарантирането на хармонизиран подход при инспекциите и проверките във всички държави членки и установяване на равностойни условия за всички оператори.
(8)
Специалната програма за контрол и инспекции следва да бъде разработена за периода от 16 март 2014 г. до 15 март 2018 г. и да се изпълнява от Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта, Португалия, Словения, Франция и Хърватия.
(9)
В член 98, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011 на Комисията (6) се предвижда компетентните органи на държавите членки да приемат отчитащ риска подход за избор на цели за инспектиране - без да се засягат разпоредбите, съдържащи се в многогодишните планове, като използват цялата налична информация, и в рамките на отчитаща риска стратегия за контрол и правоприлагане всяка държава членка да извършва необходимите инспекционни дейности по обективен начин, за да се избегне задържане на борда, трансбордиране, разтоварване, преработка, транспортиране, съхранение, предлагане за продажба и складиране на продукти от риболов, произхождащи от дейности, които не съответстват на правилата на общата политика в областта на рибарството.
(10)
Европейската агенция за контрол на рибарството, създадена с Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета (7) (EFCA), координира изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции чрез съвместен план за разполагане, който отчита целите, приоритетите, процедурите и референтните показатели за инспекционните дейности, определени в специалната програма за контрол и инспекции, и посочва средствата за контрол и инспекции, които могат да бъдат обединени от съответната държава членка. Затова следва да бъдат изяснени отношенията между процедурите, определени от специалната програма за контрол и инспекции, и тези, определени от съвместния план за разполагане.
(11)
За да се хармонизират процедурите за контрол и инспекции на риболовните дейности, насочени към запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море и запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море, и за да се гарантира успехът на многогодишните планове и мерките за управление за тези запаси и видове риболов, е целесъобразно да се изготвят правила относно контролните и инспекционни дейности, провеждани от компетентните органи на съответните държави членки, включително взаимния достъп до съответните данни. За тази цел интензитетът и приоритетите на контролните и инспекционни дейности следва да се определят чрез цели и целеви показатели.
(12)
Съвместни контролни и надзорни дейности на съответните държави членки следва да се провеждат, когато е приложимо, в съответствие със съвместните планове за разполагане, установени от EFCA, за да се постигне по-голямо уеднаквяване на практиките за контрол, инспекции и надзор и да се допринесе за развитието на координация на дейностите за контрол, инспекции и надзор между компетентните органи на тези държави членки.
(13)
Получените от прилагането на специалната програма за контрол и инспекции резултати следва да се оценяват посредством годишни доклади за оценка, които се предават от всяка от съответните държави членка до Комисията и до EFCA.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със съответните държави членки. Затова адресати на настоящото решение следва да са посочените държави членки.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и определения
С настоящото решение се установява специална програма за контрол и инспекции на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море и на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море.
Източната част на Атлантическия океан, Средиземно море и Северно Адриатическо море ще бъдат наричани по-долу „съответните зони“.
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„Северно Адриатическо море“ означава зоната, определена като такава в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8);
б)
„Средиземно море“ означава подзони 37.1, 37.2 и 37.3 на Организация на ООН за прехрана и земеделие (ФАО);
в)
„Източната част на Атлантическия океан“ означава зони VII, VIII, IX, X на Международния съвет за изследване на морето (ICES), както са определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и на подразделение на ФАО 34.1.2.
Член 2
Обхват
1. Специалната програма за контрол и инспекции обхваща по-специално следните дейности:
а)
риболовни дейности по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 в съответните зони;
б)
свързани с риболов дейности, включително отглеждане, претегляне, преработка, пускане на пазара, транспортиране и съхранение на продукти от риболов;
в)
спортен и любителски риболов;
г)
внос, както е определено в член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета (10);
д)
износ, както е определено в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕО) № 1005/2008.
2. Специалната програма за контрол и инспекция се прилага до 15 март 2018 г.
3. Специалната програма за контрол и инспекции се изпълнява от Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта, Португалия, Словения, Франция и Хърватия (наричани по-долу „съответните държави членки“).
ГЛАВА II
ЦЕЛИ, ПРИОРИТЕТИ, ПРОЦЕДУРИ И ПОКАЗАТЕЛИ
Член 3
Цели
1. Специалната програма за контрол и инспекции осигурява еднакво и ефективно прилагане на мерките за опазване и контрол, приложими към запасите, посочени в член 1.
2. Контролните и инспекционни дейности, които се осъществяват по специалната програма за контрол и инспекции, имат за цел по-специално да гарантират спазването на следните разпоредби:
а)
управление на възможностите за риболов и всички свързани с тях конкретни условия, включително наблюдение на усвояването на квотите, режима на риболовното усилие и техническите мерки, прилагани в съответните зони;
б)
задължения за докладване, приложими към риболовни дейности, по-специално по отношение на надеждността на записаните и докладваните данни;
в)
задължението за разтоварване на сушата на целия улов за запасите и областите, засегнати от настоящото решение, които са предмет на задължение за разтоварване в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
г)
специфични разпоредби, одобрени от регионалните организации за управление на рибарството по отношение на запасите и зоните, засегнати от настоящото решение.
Член 4
Приоритети
1. Съответните държави членки провеждат контролни и инспекционни дейности по отношение на риболовни дейности от страна на риболовни кораби и свързани с риболов дейности на други оператори въз основа на стратегия за управление на риска, в съответствие с член 4, параграф 18 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и член 98 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011.
2. Всеки риболовен кораб, група риболовни кораби, категория риболовен уред, оператор или свързана с риболов дейност за всеки запас, посочен в член 1, подлежи на контрол и инспекции в зависимост от степента на приоритет, определена по силата на параграф 3.
3. Всяка съответна държава членка определя приоритета въз основа на резултатите от оценката на риска, извършена в съответствие с процедурите, предвидени в член 5.
Член 5
Процедури за оценка на риска
1. Съответните държави членки оценяват рисковете по отношение на запасите и съответните зони въз основа на таблицата, съдържаща се в приложение I.
2. Оценката на риска на всяка съответна държава членка отчита, въз основа на досегашния опит и като използва цялата налична и подходяща информация, доколко е вероятно неспазване и при наличието на такова, какви са потенциалните последици. Чрез съчетаването на тези елементи всяка съответна държава членка определя нивото на риск („много ниско“, „ниско“, „средно“, „високо“ и „много високо“) за всяка категория инспекции, посочена в член 4, параграф 2.
3. Когато риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка, която не е съответна държава членка, или риболовен кораб на трета държава извършва дейност в зоните, посочени в член 1, му се определя ниво на риск в съответствие с параграф 3. При липса на информация и освен ако органите на държавата на знамето на риболовния кораб не предоставят в рамките на член 9 резултатите от собствената си оценка на риска, извършена в съответствие с член 4, параграф 2 и с параграф 3, които водят до различно ниво на риск, той се разглежда като риболовен кораб с „много високо“ ниво на риск.
Член 6
Стратегия за управление на риска
1. Въз основа на своята оценка на риска всяка засегната държава членка определя стратегия за управление на риска, насочена към гарантиране на спазването на разпоредбите. Тази стратегия включва определяне, описване и разпределяне на подходящи икономически ефективни инструменти за контрол и инспекционни средства в зависимост от същността и очакваното ниво на всеки риск, както и постигането на целевите показатели.
2. Стратегията за управление на риска, посочена в параграф 1, се съгласува на регионално равнище чрез съвместен план за разполагане, определен в член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 768/2005.
Член 7
Връзка с процедури на съвместни планове за разполагане
1. В рамките на съвместен план за разполагане, когато е приложимо, всяка съответна държава членка съобщава на EFCA резултатите от своята оценка на риска, извършена в съответствие с член 5, параграф 3, и по-специално списък на очакваните нива на риск със съответните цели за инспектиране.
2. Когато е целесъобразно, списъците с нивата на риск и целите, посочени в параграф 1, се актуализират, като се използва информацията, събрана по време на съвместни инспекционни и надзорни дейности. EFCA се уведомява незабавно след приключването на всяка актуализация.
3. EFCA използва информацията, получена от съответните държави членки, за да координира стратегията за управление на риска на регионално равнище в съответствие с член 6, параграф 2.
Член 8
Целеви показатели
1. Без да се засягат референтните показатели, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2008, целевите показатели, отнасящи се за „високо“ и „много високо“ ниво на риска за риболовни кораби, капани или други оператори, са изложени в приложение II.
2. За някои от видовете, посочени в настоящото решение, целите за всички нива на риска са посочени в приложение II.
3. Целевите показатели за „много ниско“, „ниско“, „средно“ ниво на риска за риболовни кораби, капани или други оператори се определят от съответните държави членки с националните програми за контролна дейност, посочени в член 46 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, и националните мерки, посочени в член 95, параграф 4 от същия регламент.
4. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 държавите членки могат да прилагат алтернативно други целеви показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, при условие че:
а)
подробен анализ на риболовните дейности или свързаните с риболов дейности и въпроси във връзка с правоприлагането оправдава необходимостта от установяване на целеви показатели под формата на подобряване на степента на спазване;
б)
референтните показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, се съобщят на Комисията и последната не направи възражение срещу тях в срок от 90 дни, те не са дискриминационни и не засягат целите, приоритетите и процедурите, базирани на анализ на риска, определени от специалната програма за контрол и инспекции.
5. Всички цели и целеви показатели се оценяват ежегодно въз основа на докладите за оценка, посочени в член 13, параграф 1, и при необходимост се изменят съответно в рамките на оценката, посочена в член 13, параграф 4.
6. Когато е приложимо, целевите показатели, посочени в настоящия член, влизат в сила чрез съвместен план за разполагане.
ГЛАВА III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 9
Сътрудничество между държавите членки и с трети държави
1. Съответните държави членки си сътрудничат при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
2. Където е необходимо, всички други държави членки си сътрудничат със съответните държави членки.
3. Държавите членки могат да си сътрудничат с компетентните органи на трети държави при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
Член 10
Съвместни инспекционни и надзорни дейности
1. За целите на повишаването на ефикасността и ефективността на своите национални системи за контрол на рибарството съответните държави членки предприемат съвместни инспекционни и надзорни дейности във водите под своя юрисдикция и когато е уместно, на своя територия. Когато е приложимо, тези дейности се извършват в рамките на съвместните планове за разполагане, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
2. За целите на съвместните инспекционни и надзорни дейности всяка съответна държава членка:
а)
предприема необходимото длъжностни лица от другите съответни държави членки да бъдат поканени да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности;
б)
разработва съвместни оперативни процедури, приложими за своите плавателни съдове, които осъществяват надзора;
в)
определя контактни точки, посочени в член 80, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, когато е уместно.
3. Длъжностни лица и инспектори на Съюза могат да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности.
Член 11
Обмен на данни
1. За целите на изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции всяка съответна държава членка осигурява пряк електронен обмен на данни, посочени в член 111 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и приложение XII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, с други съответни държави членки и EFCA.
2. Данните, посочени в параграф 1, се отнасят до риболовни дейности и свързани с риболов дейности, извършвани в зоните, обхванати от специалната програма за контрол и инспекции.
Член 12
Информация
1. До пълното изпълнение на дял XII, глава III от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в съответствие с формата, определен в приложение III към настоящото решение, всяка съответна държава членка съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA следната информация:
а)
обозначение, дата и вид на всяка извършена операция за контрол или инспекция;
б)
идентификация на всеки риболовен кораб (номер в регистъра на флота на Съюза), капан, превозно средство и оператор (наименование на дружеството), подложени на контрол или инспекции;
в)
когато е уместно, вида на риболовните уреди, които са били проверени; и
г)
в случай че са били установени едно или няколко нарушения:
i)
видовете нарушения;
ii)
фактическото положение на последващите действия по отношение на нарушенията (например разследване по делото, висящо дело, дело в процес на обжалване); и
iii)
санкциите, наложени в резултат на нарушенията: размер на глобите, стойност на конфискуваната риба или уреди, присъдените точки в съответствие с член 126, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, или друг вид санкции.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава за всеки контрол или инспекция и продължава да се записва и актуализира във всеки доклад, докато разследването приключи съгласно законодателството на съответната държава членка. Когато не се предприемат действия след откриване на тежко нарушение, се добавя обяснение.
3. За риболовните дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море и риба меч в Средиземно море, посочената в параграфи 1 и 2 информация се съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA на 15 септември и се актуализира на 31 януари следващата година.
4. За риболовните дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море, посочената в параграфи 1 и 2 информация се съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA на 15 април и се актуализира на 31 януари следващата година.
Член 13
Оценка
1. Всяка съответна държава членка изпраща до 31 март на годината, следваща съответната календарна година, на Комисията и на EFCA доклад за оценка на ефективността на контролните и инспекционни дейности, проведени съгласно специалната програма за контрол и инспекции.
2. Докладът за оценка, посочен в параграф 1, съдържа най-малко информацията, посочена в приложение IV. Съответните държави членки могат също така да включат в своя доклад за оценка други дейности, като обучение или информационни сесии, предназначени да подобрят спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби, капани и други оператори.
3. EFCA взема предвид докладите за оценка, посочени в параграф 1, за своята годишна оценка на ефективността на съвместните планове за разполагане, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
4. Веднъж годишно Комисията свиква заседание на Комитета по рибарство и аквакултури, за да оцени дали специалната програма за контрол и инспекции е подходяща, уместна и ефективна, както и цялостното ѝ въздействие върху спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби, капани и други оператори, въз основа на докладите за оценка, посочени в параграф 1. Целите и целевите показатели, посочени в приложение II, могат да бъдат съответно преразгледани.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 2014 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 19. marca 2014
o oblikovanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, in za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju
(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (1), ter zlasti člena 95 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 1224/2009 se uporablja za vse dejavnosti, zajete v skupni ribiški politiki, ki se izvajajo na ozemlju držav članic ali v vodah Unije ali jih izvajajo ribiška plovila Unije ali državljani držav članic, ne da bi to vplivalo na primarno odgovornost države zastave, pri čemer zlasti določa, da države članice zagotovijo, da se nadzor, inšpekcijski pregledi in uveljavljanje predpisov izvajajo na nediskriminatorni podlagi, kar zadeva sektorje, plovila ali osebe, in na podlagi obvladovanja tveganja.
(2)
Uredba Sveta (ES) št. 302/2009 (2) določa splošna pravila za uporabo večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna (Thunnus thynnus) s strani Unije, ki ga je priporočila Mednarodna komisija za ohranitev tunov v Atlantiku (v nadaljnjem besedilu: ICCAT).
(3)
Uredba Sveta (ES) št. 1967/2006 (3) določa pravila za tehnične ukrepe, načrte upravljanja in posebne ukrepe za izrazito selivske vrste za ohranjanje, upravljanje in izkoriščanje živih vodnih virov.
(4)
Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (v nadaljnjem besedilu: GFCM) je na svojem 37. letnem zasedanju maja 2013 odobrila Priporočilo GFCM 37/2013/1 (4) o večletnem načrtu upravljanja za ribolov na majhne pelagične staleže v geografskem podobmočju GFCM 17 (severno Jadransko morje) in o prehodnih ukrepih za ohranjanje ribištva na majhne pelagične staleže v geografskem podobmočju 18 (južno Jadransko morje).
(5)
Na svojem letnem srečanju leta 2011 je ICCAT sprejela Priporočilo [11-03] (5) za ukrepe upravljanja za sredozemsko mečarico. Določbe iz priporočil, ki so jih odobrile regionalne organizacije za upravljanje ribištva, so zavezujoče za države članice in so zato pomembne za ta sklep, ki obravnava način, na katerega države članice načrtujejo, organizirajo in izvajajo svoje nadzorne in inšpekcijske dejavnosti, izvedene v okviru skupne ribiške politike.
(6)
V členu 95 Uredbe (ES) št. 1224/2009 je navedena možnost, da lahko Komisija v dogovoru z zadevnimi državami članicami določi, za katero vrsto ribolova velja poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov. V takšnem posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov morajo biti določeni cilji, prednostne naloge, postopki in referenčna merila za dejavnosti inšpekcijskih pregledov, ki jih je treba oblikovati na podlagi obvladovanja tveganja in redno preverjati po opravljeni analizi doseženih rezultatov. Zadevne države članice morajo sprejeti potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo izvajanje posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, zlasti kar zadeva potrebne človeške in materialne vire ter obdobja in območja njihove uporabe.
(7)
Člen 95(2) Uredbe (ES) št. 1224/2009 določa, da so v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov navedena referenčna merila za inšpekcijske dejavnosti, ki jih je treba oblikovati na podlagi obvladovanja tveganja. V ta namen je ustrezno določiti merila za skupno oceno tveganja in upravljanje za dejavnosti preverjanja in inšpekcijskih pregledov, da se omogočijo pravočasne analize tveganja in celovite ocene zadevnih informacij o nadzoru in inšpekcijskih pregledih. Cilj skupnih meril je zagotoviti usklajen pristop k inšpekcijskim pregledom in preverjanju v vseh državah članicah ter vzpostaviti enake konkurenčne pogoje za vse gospodarske subjekte.
(8)
Za obdobje od 16. marca 2014 do 15. marca 2018 bi bilo treba oblikovati poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki bi ga morale izvajati Hrvaška, Ciper, Francija, Grčija, Italija, Malta, Portugalska, Slovenija in Španija.
(9)
Člen 98(1) in (3) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 404/2011 (6) določa, da morajo pristojni organi držav članic brez poseganja v določbe iz večletnih načrtov sprejeti pristop, ki temelji na oceni tveganja, za izbiro ciljev za inšpekcijski pregled, pri čemer uporabijo vse razpoložljive informacije, ter ob upoštevanju strategije za nadzor in uveljavljanje predpisov, ki temelji na oceni tveganja, izvajati potrebne inšpekcijske dejavnosti, da bi preprečili hranjenje na krovu, pretovarjanje, iztovarjanje, predelavo, prevoz, shranjevanje, trženje in skladiščenje ribiških proizvodov, ki izhajajo iz dejavnosti, ki niso v skladu s pravili skupne ribiške politike.
(10)
Evropska agencija za nadzor ribištva, ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 768/2005 (7) (v nadaljnjem besedilu: EFCA), usklajuje izvajanje posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov v okviru načrta skupne uporabe, v katerem se upoštevajo cilji, prednostne naloge, postopki in referenčna merila za dejavnosti inšpekcijskih pregledov, določene v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov, ter v katerem so opredeljeni načini nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki bi jih lahko združila vsaka zadevna država članica. Zato bi bilo treba pojasniti povezave med postopki, opredeljenimi v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov, in postopki, opisanimi v načrtu skupne uporabe.
(11)
Da bi se uskladili postopki nadzora in inšpekcijskih pregledov ribolova, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju, ter zagotovila uspešnost večletnih načrtov in ukrepov upravljanja za te staleže in njihov ribolov, je ustrezno pripraviti pravila za dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki jih morajo izvesti pristojni organi zadevnih držav članic, vključno z vzajemnim dostopom do ustreznih podatkov. V ta namen bi morali ciljna referenčna merila in cilji določati intenzivnost in prednostne naloge dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov.
(12)
Po potrebi bi bilo treba izvesti skupne dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov med zadevnimi državami članicami, in sicer v skladu z načrti skupne uporabe, ki jih določi EFCA, da se okrepi enotnost praks na področju nadzora, inšpekcijskih pregledov in spremljanja ter pripomore k usklajevanju dejavnosti nadzora, inšpekcijskih pregledov in spremljanja med pristojnimi organi zadevnih držav članic.
(13)
Rezultate, pridobljene z uporabo posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, bi bilo treba oceniti v okviru letnih ocenjevalnih poročil, ki jih vsaka država članica predloži Komisiji in EFCA.
(14)
Ukrepi iz tega sklepa so bili oblikovani v soglasju z zadevnimi državami članicami. Ta sklep bi zato moral biti naslovljen na zadevne države članice.
(15)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Odbora za ribištvo in ribogojstvo -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet urejanja in opredelitev pojmov
S tem sklepom se oblikuje poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, in za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju.
Vzhodni Atlantik, Sredozemsko morje in severno Jadransko morje se v nadaljnjem besedilu obravnavajo kot „zadevna območja“.
V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„Severno Jadransko morje“ pomeni območje, kakor je opredeljeno v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1343/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (8).
(b)
„Sredozemsko morje“ pomeni podobmočja 37.1, 37.2 in 37.3 Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO).
(c)
„Vzhodni Atlantik“ pomeni območja VII, VIII, IX in X Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES), kakor so opredeljena v Prilogi III k Uredbi (ES) št. 218/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (9) ter razdelek 34.1.2 FAO.
Člen 2
Področje uporabe
1. Poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov zajema zlasti naslednje dejavnosti:
(a)
ribolovne dejavnosti v smislu člena 4(1) Uredbe (ES) št. 1224/2009 na zadevnih območjih;
(b)
z ribolovom povezane dejavnosti, vključno z gojenjem, tehtanjem, predelavo, trženjem, prevozom in skladiščenjem ribiških proizvodov;
(c)
športni in rekreacijski ribolov;
(d)
uvoz, kot je opredeljen v členu 2(11) Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 (10);
(e)
izvoz, kot je opredeljen v členu 2(13) Uredbe (ES) št. 1005/2008.
2. Poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov se uporablja do 15. marca 2018.
3. Poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov izvajajo Hrvaška, Ciper, Francija, Grčija, Italija, Malta, Portugalska, Slovenija in Španija (v nadaljnjem besedilu: zadevne države članice).
POGLAVJE II
CILJI, PREDNOSTNE NALOGE, POSTOPKI IN REFERENČNA MERILA
Člen 3
Cilji
1. S posebnim programom nadzora in inšpekcijskih pregledov se zagotovi enotno in učinkovito izvajanje ukrepov za ohranjanje in nadzor, ki se uporabljajo za staleže iz člena 1.
2. Cilj dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, izvedenih v okviru posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, je zlasti zagotavljanje skladnosti z naslednjimi določbami:
(a)
upravljanje ribolovnih možnosti in vsi s tem povezani posebni pogoji, vključno s spremljanjem izkoriščenosti kvot, ureditvijo ribolovnega napora in tehničnimi ukrepi na zadevnih območjih;
(b)
obveznosti poročanja, ki se uporabljajo za ribolovne dejavnosti, zlasti kar zadeva zanesljivost zabeleženih in sporočenih informacij;
(c)
obveznost iztovarjanja celotnega ulova za staleže in območja, ki jih zadeva ta sklep, za katere velja obveznost iztovarjanja v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11);
(d)
posebne določbe, ki jih odobrijo regionalne organizacije za upravljanje ribištva v zvezi s staleži in območji, ki jih zadeva ta sklep.
Člen 4
Prednostne naloge
1. Zadevne države članice izvajajo dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolovne dejavnosti ribiških plovil in z ribolovom povezane dejavnosti drugih gospodarskih subjektov na podlagi strategije obvladovanja tveganja v skladu s členom 4(18) Uredbe (ES) št. 1224/2009 in členom 98 Izvedbene uredbe (EU) št. 404/2011.
2. Za vsako ribiško plovilo, skupino ribiških plovil, kategorijo ribolovnega orodja, gospodarski subjekt ali z ribolovom povezano dejavnost za vsak stalež iz člena 1 se nadzor in inšpekcijski pregledi opravijo glede na prednostno raven, določeno v skladu z odstavkom 3.
3. Vsaka zadevna država članica določi prednostno raven na podlagi rezultatov ocene tveganja, izvedene v skladu s postopki iz člena 5.
Člen 5
Postopki za oceno tveganja
1. Zadevne države članice na podlagi razpredelnice iz Priloge I ocenijo tveganja glede na zadevne staleže in območja.
2. Pri oceni tveganja vsake zadevne države članice se na podlagi preteklih izkušenj ter z uporabo vseh razpoložljivih in ustreznih informacij obravnava verjetnost neskladnosti in morebitnih posledic v primeru take neskladnosti. Z združevanjem teh elementov vsaka zadevna država članica za vsako kategorijo inšpekcijskega pregleda iz člena 4(2) oceni stopnjo tveganja („zelo nizka“, „nizka“, „srednje visoka“, „visoka“ ali „zelo visoka“).
3. V primerih, ko v območjih iz člena 1 dejavnosti opravlja ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice, ki ni zadevna država članica, ali ribiško plovilo tretje države, se mu določi stopnja tveganja v skladu z odstavkom 3. Če informacije niso na voljo, se ribiško plovilo obravnava kot ribiško plovilo z „zelo visoko“ stopnjo tveganja, razen če organi države zastave v okviru člena 9 predložijo rezultate lastnih ocen tveganja, izvedenih v skladu s členom 4(2) in odstavkom 3, ki kažejo na drugačno stopnjo tveganja.
Člen 6
Strategija obvladovanja tveganja
1. Vsaka zadevna država članica na podlagi svoje ocene tveganja določi strategijo obvladovanja tveganja, osredotočeno na zagotavljanje skladnosti. Takšna strategija vključuje opredelitev, opis in dodelitev ustreznih stroškovno učinkovitih instrumentov za nadzor in sredstev za opravljanje inšpekcijskih pregledov v povezavi z naravo in ocenjeno stopnjo posameznega tveganja ter izpolnjevanje ciljnih referenčnih meril.
2. Strategija obvladovanja tveganja iz odstavka 1 se usklajuje na regionalni ravni v okviru načrta skupne uporabe, kot je opredeljeno v členu 2(c) Uredbe (ES) št. 768/2005.
Člen 7
Povezava s postopki načrta skupne uporabe
1. V okviru načrta skupne uporabe vsaka zadevna država članica po potrebi EFCA sporoči rezultate ocene tveganja, ki je bila izvedena v skladu s členom 5(3), in zlasti seznam ocenjenih stopenj tveganja z ustreznimi cilji za inšpekcijski pregled.
2. Seznami stopenj tveganja in ciljev iz odstavka 1 se po potrebi ustrezno posodobijo na podlagi informacij, zbranih med skupnimi dejavnostmi inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja. Po vsaki posodobitvi je treba o tem takoj obvestiti EFCA.
3. EFCA uporabi informacije, ki jih predložijo zadevne države članice, za usklajevanje strategije obvladovanja tveganja na regionalni ravni v skladu s členom 6(2).
Člen 8
Ciljna referenčna merila
1. Ciljna referenčna merila za „visoko“ in „zelo visoko“ tveganje ribiških plovil, pasti ali drugih gospodarskih subjektov so brez poseganja v ciljna referenčna merila iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 1224/2009 in člena 9(1) Uredbe (ES) št. 1005/2008 določena v Prilogi II.
2. Za nekatere vrste, ki jih zajema ta sklep, so cilji glede nadzora za vse stopnje tveganja določeni v Prilogi II.
3. Ciljna referenčna merila za „zelo nizko“, „nizko“ in „srednje visoko“ stopnjo tveganja ribiških plovil, pasti ali drugih gospodarskih subjektov določijo zadevne države članice, in sicer na podlagi nacionalnih programov nadzora iz člena 46 Uredbe (ES) št. 1224/2009 in nacionalnih ukrepov iz člena 95(4) navedene Uredbe.
4. Države članice lahko z odstopanjem od odstavkov 1 in 2 uporabijo tudi druga ciljna referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, če:
(a)
je na podlagi podrobne analize ribolovnih dejavnosti ali z ribolovom povezanih dejavnosti ali vprašanj v zvezi z izvrševanjem upravičena potreba po določitvi ciljnih referenčnih meril v obliki večje skladnosti;
(b)
so referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, priglašena Komisiji, pri čemer jim ta v 90 dneh ne nasprotuje, hkrati pa niso diskriminatorna in ne vplivajo na cilje, prednostne naloge in postopke, ki temeljijo na tveganju, kot so opredeljeni v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov.
5. Vsa ciljna referenčna merila in cilji se vsako leto ocenijo na podlagi ocenjevalnih poročil iz člena 13(1) in se po potrebi ustrezno pregledajo v okviru ocenjevanja iz člena 13(4).
6. Kjer je primerno, se ciljna referenčna merila iz tega člena uveljavljajo v okviru načrta skupne uporabe.
POGLAVJE III
IZVAJANJE
Člen 9
Sodelovanje med državami članicami in s tretjimi državami
1. Zadevne države članice med seboj sodelujejo pri izvajanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov.
2. Z zadevnimi državami članicami po potrebi sodelujejo vse ostale države članice.
3. Države članice lahko pri izvajanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov sodelujejo s pristojnimi organi tretjih držav.
Člen 10
Skupne dejavnosti nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov
1. Da bi se povečali učinkovitost in uspešnost nacionalnih sistemov za nadzor ribolova, zadevne države članice izvajajo skupne dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja v vodah pod njihovo jurisdikcijo in po potrebi na njihovem ozemlju. Kjer je primerno, se takšne dejavnosti izvajajo v okviru načrtov skupne uporabe iz člena 9(1) Uredbe (ES) št. 768/2005.
2. Zadevne države članice za namene izvajanja skupnih dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzora:
(a)
zagotovijo, da so k udeležbi v skupnih dejavnostih inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja povabljeni uradniki iz drugih zadevnih držav članic;
(b)
določijo skupne operativne postopke, ki se nanašajo na njihova plovila za nadzorovanje;
(c)
po potrebi določijo kontaktne točke iz člena 80(5) Uredbe (ES) št. 1224/2009.
3. Uradniki in inšpektorji Unije lahko sodelujejo pri skupnih dejavnostih inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja.
Člen 11
Izmenjava podatkov
1. Za namene izvajanja posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov vsaka zadevna država članica zagotovi neposredno elektronsko izmenjavo podatkov iz člena 111 Uredbe (ES) št. 1224/2009 in Priloge XII k Izvedbeni uredbi (EU) št. 404/2011 z drugimi zadevnimi državami članicami in EFCA.
2. Podatki iz odstavka 1 se nanašajo na ribolovne dejavnosti in z ribolovom povezane dejavnosti, ki se izvajajo na območjih, zajetih v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov.
Člen 12
Obveščanje
1. Dokler se določbe iz poglavja III naslova XII Uredbe (ES) št. 1224/2009 ne izvedejo v celoti in v skladu z obliko, določeno v Prilogi III k temu sklepu, vsaka zadevna država članica Komisiji in EFCA v elektronski obliki sporoči naslednje informacije:
(a)
opredelitev, datum in vrsto posamezne dejavnosti nadzora ali inšpekcijskega pregleda;
(b)
opredelitev vsakega ribiškega plovila (številka iz registra ladjevja Unije), pasti, prevoznega sredstva ali gospodarskega subjekta (ime družbe), v zvezi s katerim se izvaja nadzor ali inšpekcijski pregled;
(c)
kjer je ustrezno, vrsta pregledanega ribolovnega orodja ter
(d)
v primeru ugotovljene hude kršitve ali več takih kršitev:
(i)
vrste kršitev;
(ii)
stanje glede nadaljnjega spremljanja kršitev (zlasti ali je zadeva v preiskavi, v postopku reševanja ali v postopku pritožbe) ter
(iii)
sankcije, uvedene kot ukrepanje zoper kršitve: višina glob, vrednost zaseženih rib ali orodja, število dodeljenih točk v skladu s členom 126(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 404/2011 ali druga vrsta sankcij.
2. Informacije iz odstavka 1 se sporočijo za vsak nadzor ali inšpekcijski pregled ter se nato navedejo in posodobijo v vsakem poročilu, dokler se ukrep ne zaključi v skladu z zakonodajo zadevne države članice. Kadar se po ugotovitvi hude kršitve ne sprejme noben ukrep, se doda pojasnilo.
3. Za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju ter mečarice v Sredozemskem morju, se informacije, navedene v odstavkih 1 in 2, pošljejo z elektronskimi sredstvi Komisiji in EFCA 15. septembra in se posodobijo 31. januarja naslednjega leta.
4. Za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju, se informacije iz odstavka 1 in 2 tega člena pošljejo z elektronskimi sredstvi Komisiji in EFCA 15. aprila in se posodobijo 31. januarja naslednjega leta.
Člen 13
Ocena
1. Vsaka zadevna država članica do 31. marca v letu, ki sledi ustreznemu koledarskemu letu, Komisiji in EFCA predloži poročilo o oceni glede učinkovitosti dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, izvedenih v okviru posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov.
2. Poročilo o oceni iz odstavka 1 vključuje vsaj informacije iz Priloge IV. Zadevne države članice lahko v svoje poročilo o oceni vključijo tudi druge ukrepe, kot so usposabljanje ali informativni sestanki, ki naj bi vplivali na skladnost ribiških plovil, pasti in drugih gospodarskih subjektov s predpisi.
3. EFCA pri svoji letni oceni učinkovitosti načrtov skupne uporabe iz člena 14 Uredbe (ES) št. 768/2005 upošteva poročila o oceni iz odstavka 1.
4. Komisija enkrat letno skliče sejo Odbora za ribištvo in ribogojstvo, da se ocenijo ustreznost, primernost in učinkovitost posebnega programa za nadzor in inšpekcijske preglede ter njegov splošen vpliv na skladnost ribiških plovil, pasti in drugih gospodarskih subjektov s predpisi na podlagi poročil o oceni iz odstavka 1. Ciljna referenčna merila in cilji iz Priloge II se ustrezno revidirajo.
Člen 14
Naslovniki
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 19. marca 2014