РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 525/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза и отмяна на Решение № 280/2004/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (4) беше създадена рамка за мониторинг на антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията на парникови газове по поглътители, за оценка на напредъка по отношение на спазването на ангажиментите, свързани с тези емисии, и за изпълнение на изискванията за мониторинг и докладване съгласно Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) (5) и Протокола от Киото (6) в Съюза. За да се вземат предвид най-новите и бъдещите насоки на развитие в международен план, свързани с РКООНИК и Протокола от Киото, и за да се изпълнят новите изисквания за мониторинг и докладване, предвидени в правото на Съюза, решение № 280/2004/ЕО следва да бъде заменено.
(2)
Решение № 280/2004/ЕО следва да бъде заменено с регламент предвид по-големия обхват на правото на Съюза, включването на допълнителни категории лица, до които се отнасят задълженията, по-комплексното и в голяма степен техническо естество на въведените разпоредби, нарасналата нужда от уеднаквени правила, приложими в целия Съюз, както и с цел да се улесни прилагането.
(3)
Крайната цел на РКООНИК е стабилизирането на концентрациите на парникови газове в атмосферата на ниво, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система. За постигането на тази цел общото повишение на световната средногодишна температура на повърхността не трябва да надхвърля прединдустриалните равнища с повече от 2 °C.
(4)
Съществува необходимост от задълбочен мониторинг и докладване и от редовна оценка на емисиите на парникови газове в Съюза и държавите членки, както и на усилията на Съюза и държавите членки за противодействие на изменението на климата.
(5)
Решение 1/CP.15 на Конференцията на страните по РКООНИК („Решение 1/CP.15“) и Решение 1/CP.16 на Конференцията на страните по РКООНИК („Решение 1/CP.16“) допринесоха значително за напредъка към преодоляването на свързаните с изменението на климата предизвикателства по балансиран начин. С тези решения се въведоха нови изисквания за мониторинг и докладване, приложими към осъществяването на амбициозните намаления на емисиите, за които Съюзът и неговите държави членки са поели ангажимент, и се предостави помощ на развиващите се страни. В тези решения беше отчетено също, че е важно адаптирането към изменението на климата да се разглежда в същия приоритетен ред, както смекчаването на последиците от него. В Решение 1/СР.16 също се изисква развитите страни да разработят стратегии или планове за развитие с ниски нива на въглеродни емисии. Очаква се тези стратегии или планове да допринесат за изграждането на общество с ниски нива на въглеродни емисии и да осигурят траен висок растеж и устойчиво развитие, както и икономически ефективно преминаване към изпълнението на дългосрочната цел за климата с надлежно отчитане на междинните етапи. Настоящият регламент следва да улесни изпълнението на тези изисквания за мониторинг и докладване.
(6)
Наборът от правни актове на Съюза, приет през 2009 г., наричан „пакет относно климата и енергетиката“, и по-специално Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (7) и Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за изменение на Директива 2003/87/ЕО с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (8), отбелязва още един твърд ангажимент от страна на Съюза и държавите членки значително да намалят своите емисии на парникови газове. Системата на Съюза за мониторинг и докладване на емисиите следва също да бъде актуализирана в светлината на новите изисквания съгласно посочените два законодателни акта.
(7)
РКООНИК задължава Съюза и неговите държави членки да разработват, периодично да осъвременяват, да публикуват и да предоставят на Конференцията на страните национални инвентаризации на антропогенните емисии по източници и поглъщането от поглътители за всички парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол от 1987 г. за веществата, които нарушават озоновия слой, към Виенската конвенция за защита на озоновия слой (9) („Монреалски протокол“), като използват сравними методологии, договорени от Конференцията на страните.
(8)
В член 5, параграф 1 от Протокола от Киото се изисква от Съюза и от държавите членки да създадат и поддържат национална система за оценка на антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за всички парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол, за да се гарантира изпълнението на другите разпоредби на Протокола от Киото. При спазването на това изискване Съюзът и държавите членки следва да прилагат ръководните принципи за националните системи, които се съдържат в приложението към Решение 19/CMP.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото („Решение 19/СМР.1“). Освен това в Решение 1/СР.16 също се изисква въвеждането на национални мерки за оценка на антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за всички парникови газове, неконтролирани от Монреалския протокол. Настоящият регламент следва да даде възможност тези две изисквания да бъдат изпълнени.
(9)
Кипър и Малта са включени в приложение I към РКООНИК съгласно Решение 10/CP.17 на Конференцията на страните по РКООНИК, което поражда действие от 9 януари 2013 г., и съответно Решение 3/CP.15 на Конференцията на страните по РКООНИК, което поражда действие от 26 октомври 2010 г.
(10)
Опитът при изпълнението на Решение № 280/2004/ЕО показа, че е необходимо да се увеличат взаимодействието и съгласуваността с докладването по други правни инструменти, по-специално с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (10), с Регламент (ЕО) № 166/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 г. за създаване на Европейски регистър за изпускането и преноса на замърсители (11), с Директива 2001/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители (12), с Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно някои флуорирани парникови газове (13) и с Регламент (ЕО) № 1099/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 г. относно статистиката за енергийния сектор (14). Макар рационализирането на изискванията за докладване да налага изменението на отделни правни инструменти, използването на съгласувани данни за докладване на емисиите на парникови газове е от решаващо значение, за да се осигури качеството на докладването на емисиите.
(11)
В четвъртия доклад за оценка на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК) беше установено, че потенциалът за глобално затопляне (ПГЗ) на азотния трифлуорид (NF3) е около 17 000 пъти по-голям от този на въглеродния диоксид (CO2). NF3 все по-често се използва в електрониката като заместител на перфлуорвъглеродите (PFC) и серния хексафлуорид (SF6). В съответствие с член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) политиката на Съюза в областта на околната среда трябва да се основава на принципа на предпазните мерки. Този принцип изисква мониторинг на NF3, за да се оценят нивата на емисиите в Съюза и, ако е необходимо, да се определят действия за смекчаване на последиците.
(12)
Данните, които понастоящем се докладват от националните инвентаризации на парниковите газове, в националните регистри и в регистрите на Съюза, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО. При приемането на задължения за докладване Съюзът следва да не налага на държавите членки и на малките и средните предприятия (МСП) тежест, която не е пропорционална на преследваните цели. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само малка част от общите емисии на парникови газове и създаването на система за докладване на тези емисии би представлявало неоправдана тежест, като се имат предвид съществуващите изисквания за сектора в по-широк смисъл съгласно Директива 2003/87/ЕО. Ето защо емисиите на CO2 от категорията източник „1.А.3.А. гражданско въздухоплаване“ съгласно МКИК следва да се разглеждат като равни на нула за целите на член 3 и член 7, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО.
(13)
За да се осигури ефективността на системата за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове, е необходимо да се избягва всякакво допълнително добавяне на финансова и административна тежест към тежестта, която държавите членки вече носят.
(14)
Докато емисиите и поглъщанията на парникови газове, свързани със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство (ЗПЗГС), се отчитат за изпълнението на целта на Съюза за намаляване на емисиите съгласно Протокола от Киото, те не са част от целта за намаление с 20 % до 2020 г. съгласно пакета относно климата и енергетиката. Съгласно член 9 от Решение № 406/2009/ЕО от Комисията се изисква да извърши оценка на реда и условията за включване на емисиите и поглъщанията от дейности, свързани със ЗПЗГС, в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове, като гарантира постоянство и екологична насоченост на приноса от земеползването, от промените в земеползването и от горското стопанство и осигури точен мониторинг и отчитане на съответните емисии и поглъщания. От Комисията се изисква също да направи законодателно предложение по целесъобразност с цел то да влезе в сила от 2013 г. На 12 март 2012 г. Комисията представи на Европейския парламент и на Съвета предложение като първа стъпка към включването на сектора ЗПЗГС в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите, което доведе до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (15).
(15)
Съюзът и държавите членки следва да се стремят да представят възможно най-актуална информация за своите емисии на парникови газове, по-специално в рамките на стратегията „Европа 2020“ и в определения за нея график. Настоящият регламент следва да дава възможност за изготвянето на такива оценки във възможно най-кратки срокове чрез използването на статистическа и друга информация, напр., доколкото е уместно, данни, получени с космически средства и предоставяни от програмата „Глобален мониторинг на околната среда и сигурността“ и от други сателитни системи.
(16)
Тъй като Комисията обяви, че възнамерява да предложи нови изисквания за мониторинг и докладване на емисиите от морския транспорт, в т.ч. необходимите изменения на настоящия регламент, настоящият регламент следва да не предопределя подобно предложение и поради това засега в него следва да не бъдат включвани разпоредби относно мониторинга и докладването на емисиите от морския транспорт.
(17)
Опитът при изпълнението на Решение № 280/2004/ЕО показа, че е необходимо да се подобрят прозрачността, точността, съгласуваността, пълнотата и сравнимостта на докладваната информация относно политиките, мерките и прогнозите. В Решение № 406/2009/ЕО от държавите членки се изисква да докладват прогнозирания напредък по отношение на изпълнението на техните задължения по това решение, включително информация относно националните политики и мерки, и национални прогнози. В стратегията „Европа 2020“ е изложена програма за интегрирана икономическа политика, в която от Съюза и държавите членки се изисква да положат допълнителни усилия за своевременно докладване относно политиките и мерките в областта на изменението на климата и относно предвиденото им въздействие върху емисиите. Създаването на системи на равнището на Съюза и на държавите членки, придружено от по-добри указания във връзка с докладването, следва значително да допринесе за постигането на тези цели. За да гарантира, че Съюзът изпълнява своите международни и вътрешни изисквания за докладване на прогнозите за парниковите газове, и да оцени напредъка му в изпълнението на неговите международни и вътрешни ангажименти и задължения, Комисията следва да може също така да изготвя и използва прогнозни оценки за парниковите газове.
(18)
Необходима е по-добра информация от държавите членки, за да се проследят напредъкът и действията им за адаптиране към изменението на климата. Тази информация е необходима, за да се разработи всеобхватна стратегия на Съюза за адаптация в съответствие с Бялата книга от 1 април 2009 г., озаглавена „Адаптиране спрямо изменението на климата - към европейска рамка за действие“. Докладването на информация относно адаптирането ще позволи на държавите членки да обменят добри практики и да преценяват своите потребности и равнището си на подготвеност за противодействие на изменението на климата.
(19)
Съгласно Решение 1/СР.15 Съюзът и държавите членки поеха ангажимент да предоставят съществено финансиране в подкрепа на действия за адаптиране и смекчаване на изменението на климата в развиващите се страни. В съответствие с точка 40 от Решение 1/СР.16 всяка развита страна, участваща в РКООНИК, трябва да подобри докладването относно финансовата и технологичната помощ и помощта за изграждане на капацитет, която предоставя на развиващите се страни, участващи в конвенцията. По-доброто докладване е от съществено значение, за да бъдат признати усилията, които Съюзът и държавите членки полагат в изпълнение на ангажиментите си. С Решение 1/СР.16 беше създаден и нов „технологичен механизъм“ за подобряване на международния трансфер на технологии. Настоящият регламент следва да осигури докладването на актуална информация за дейностите за трансфер на технологии към развиващите се страни въз основа на най-добрите налични данни.
(20)
С Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16) беше изменена Директива 2003/87/ЕО като авиационните дейности бяха включени в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Съюза. Директива 2003/87/ЕО съдържа разпоредби относно използването на приходите от търгове, докладването относно използването на приходите от търгове от държавите членки и действията, предприети съгласно член 3г от същата директива. В резултат на измененията, внесени с Директива 2009/29/ЕО, Директива 2003/87/ЕО понастоящем съдържа и разпоредби относно използването на приходите от търгове и постановява, че поне 50 % от тези приходи следва да се използват за целите на една или повече от дейностите, посочени в член 10, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. Прозрачността при използването на приходите от търгове на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО е от ключова важност в подкрепа на ангажиментите на Съюза.
(21)
РКООНИК задължава Съюза и неговите държави членки да съставят, редовно да актуализират, да публикуват и да докладват на Конференцията на страните национални съобщения и двугодишни доклади, като използват насоките, методиките и форматите, договорени от Конференцията на страните. В Решение 1/СР.16 се настоява за по-добро докладване относно целите, свързани със смекчаването на изменението на климата, и относно финансовата и технологичната помощ и помощта за изграждане на капацитет, която се предоставя на развиващите се страни, участващи в конвенцията.
(22)
С Решение № 406/2009/ЕО сегашният годишен цикъл на докладване беше заменен с годишен цикъл от ангажименти, при което се изисква цялостен преглед на данните от инвентаризациите на парниковите газове в държавите членки в по-кратък срок от прегледа на данните от инвентаризациите съгласно РКООНИК, за да се даде възможност за гъвкавост и за прилагане на коригиращи мерки в края на съответната година, когато е необходимо. За да се гарантира, че оценката на спазването на Решение № 406/2009/ЕО се извършва по надежден, съгласуван, прозрачен и навременен начин, е необходимо да се установи на равнището на Съюза процедура за преглед на данните от инвентаризациите на парникови газове, представени от държавите членки.
(23)
В рамките на процеса по РКООНИК понастоящем се обсъждат няколко технически елемента, свързани с докладването на емисиите на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, като ПГЗ, обхватът на докладваните парникови газове и методическите ръководства от МКИК, които да се използват при подготовката на националните инвентаризации на парниковите газове. Преразглеждането на тези методически елементи в контекста на процеса по РКООНИК и последващите преизчисления на времевите серии от емисии на парникови газове могат да променят равнището и тенденциите на емисиите на парниковите газове. Комисията следва да следи подобни насоки на развитие на международно равнище и, когато е необходимо, да предложи преразглеждане на настоящия регламент, за да се гарантира съгласуваността с методиките, използвани в контекста на процеса по РКООНИК.
(24)
Съгласно настоящите ръководства за докладване на парниковите газове по линия на РКООНИК изчислението и докладването на емисиите от метан се основават на ПГЗ в стогодишна перспектива. Предвид високия потенциал за глобално затопляне и относително краткия живот на метана в атмосферата, Комисията следва да анализира ефекта от приемането на двадесетгодишна перспектива за метана по отношение на политиките и мерките.
(25)
Като се вземе под внимание Резолюцията на Европейския парламент от 14 септември 2011 г. относно всеобхватен подход към антропогенните емисии на газове, различни от CO2, които оказват въздействие върху климата, и след като бъде постигнато споразумение в рамките на РКООНИК за използване на утвърдените и публикувани ръководства на МКИК за мониторинг и докладване на емисиите от сажди, Комисията следва да анализира последиците по отношение на политиките и мерките и, ако е уместно, да измени приложение I към настоящия регламент.
(26)
Емисиите на парникови газове, докладвани във времевите серии, следва да се изчисляват, като се използват едни и същи методи. Данните за обуславящите емисиите дейности и емисионните фактори следва да се получават и използват по съгласуван начин, като се гарантира, че изменения на тенденциите в емисиите не са в резултат на промени в методите за изчисление или в допусканията. Преизчисления на емисиите на парникови газове следва да се извършват съгласно утвърдени ръководства и да се използват за подобряване на съгласуваността, точността и пълнотата на докладваните времеви серии, както и прилагането на по-подробни методи. Когато се променя методиката или начинът, по който се събират данните за обуславящите емисиите дейности и емисионните фактори, държавите членки следва да преизчислят данните от инвентаризацията за докладваните времеви серии и да преценят необходимостта от преизчисления, като изхождат от съображенията, посочени в утвърдените ръководства, по-специално за ключовите категории. С настоящия регламент следва да се установи дали и при какви условия резултатите от тези преизчисления следва да се вземат предвид при определянето на годишно разпределените количества емисии.
(27)
Въздухоплаването оказва въздействие върху климата в световен мащаб в резултат на изпускането на CO2, както и на други емисии, в т.ч. емисиите на азотни оксиди и механизми като увеличаването на перестите облаци. С оглед на бързо развиващото се разбиране на науката за това въздействие, в контекста на настоящия регламент следва редовно да се извършва актуална оценка на въздействието на въздухоплаването върху климата в световен мащаб, несвързано с емисиите на CO2. Моделирането, което се използва в това отношение, следва да бъде приведено в съответствие с научния прогрес. Въз основа на своите оценки на това въздействие Комисията би могла да разгледа съответни варианти на мерки за противодействие.
(28)
Европейската агенция за околната среда има за цел да подпомага устойчивото развитие и постигането на значително и измеримо подобрение на състоянието на околната среда в Европа, като предоставя своевременна, целенасочена, подходяща и надеждна информация на лицата, определящи политиките, на публичните институции и на обществеността. Европейската агенция за околната среда следва да съдейства на Комисията, по целесъобразност, при дейности по мониторинга и докладването, особено в контекста на системата на Съюза за инвентаризация и системата му за политики и мерки, и прогнози, при осъществяването на годишен експертен преглед на инвентаризациите на държавите членки, при оценката на напредъка в изпълнението на ангажиментите на Съюза за намаляване на емисиите, при поддържането на Европейската платформа за адаптиране към изменението на климата относно въздействията, уязвимостта и адаптирането към изменението на климата, както и при предоставянето на обществеността на достоверна информация относно климата.
(29)
Всички изисквания за предоставяне на информация и данни съгласно настоящия регламент следва да се подчиняват на правилата на Съюза за защита на данните и търговската тайна.
(30)
Събраните по силата на настоящия регламент информация и данни може да допринесат и за определянето и оценката на бъдещата политика на Съюза по отношение на изменението на климата.
(31)
За да осигури съгласуваност, Комисията следва да наблюдава изпълнението на изискванията за мониторинг и докладване съгласно настоящия регламент и бъдещите насоки на развитие във връзка с РКООНИК и Протокола от Киото. Във връзка с това Комисията следва да представи по целесъобразност на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение.
(32)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на член член 5, параграф 4, член 7, параграфи 7 и 8, член 8, параграф 2, член 12, параграф 3, член 17, параграф 4 и член 19, параграфи 5 и 6 от настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. С изключение на член 19, параграф 6, тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (17).
(33)
С цел да бъдат установени хармонизирани изисквания за докладване с оглед мониторинг на емисиите на парникови газове и за друга информация, свързана с политиката в областта на изменението на климата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на приложение I и приложение III към настоящия регламент в съответствие с взетите решения в рамките на РКООНИК и Протокола от Киото, във връзка с промените в потенциала за глобално затопляне на различните газове и международно утвърдените ръководства за инвентаризациите, във връзка с установяване на съществени изисквания по отношение на системата на Съюза за инвентаризация и във връзка със създаването на регистъра на Съюза. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(34)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно създаване на механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно, поради обхвата и последиците на предлаганото действие, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява механизъм за:
а)
осигуряване на своевременно, прозрачно, точно, съгласувано, съпоставимо и пълно докладване от страна на Съюза и неговите държави членки до секретариата на РКООНИК;
б)
докладване и проверка на информацията, свързана със задълженията на Съюза и неговите държави членки съгласно РКООНИК, Протокола от Киото и приетите в съответствие с тях решения, и оценка на напредъка при изпълнението на тези задължения;
в)
мониторинг и докладване на всички антропогенни емисии по източници и поглъщания по поглътители за парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол за веществата, които нарушават озоновия слой, в държавите членки;
г)
мониторинг, докладване, преглед и проверка на емисиите на парникови газове и на друга информация съгласно член 6 от Решение № 406/2009/ЕО;
д)
докладване на използването на приходите от търговете на квоти по член 3г, параграфи 1 или 2 или член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО в съответствие с член 3г, параграф 4 и член 10, параграф 3 от същата директива;
е)
мониторинг и докладване на действията на държавите членки за адаптиране по икономически ефективен начин към неизбежните последствия от изменението на климата;
ж)
оценка на напредъка на държавите членки при изпълнението на техните задължения съгласно Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага за:
а)
докладването относно стратегиите за развитие с ниски нива на въглеродни емисии на Съюза и на неговите държави членки и относно техните актуализации в съответствие с Решение 1/СР.16;
б)
емисиите на парникови газове, изброени в приложение I към настоящия регламент по сектори и източници, и поглъщанията по поглътители, обхванати от националните инвентаризации на парниковите газове съгласно член 4, параграф 1, буква а) от РКООНИК и изпуснати в атмосферата на територията на държавите членки;
в)
емисиите на парникови газове, попадащи в обхвата на член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО;
г)
въздействието върху климата поради емисии от гражданското въздухоплаване, несвързани с емисии на CO2;
д)
прогнозите на Съюза и неговите държави членки за антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол, и свързаните с това политики и мерки на държавите членки;
е)
обобщената финансова и технологична помощ за развиващите се страни в съответствие с изискванията по РКООНИК;
ж)
използването на приходите от търговете на квоти по член 3г, параграфи 1 и 2 и член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО;
з)
действията на държавите членки за адаптиране към изменението на климата.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„потенциал за глобално затопляне“ или „ПГЗ“ на даден газ означава общият принос към глобалното затопляне в резултат на отделянето на една единица от този газ в съотношение към една единица от референтния газ - CO2, за която е определена стойност 1;
(2)
„национална система за инвентаризация“ означава система от институционални, правни и процедурни договорености, установени в дадена държава членка, за оценка на антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол, и за докладване и архивиране на информацията от инвентаризацията в съответствие с Решение 19/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
3)
„компетентни органи по инвентаризацията“ означава органи, на които е поверена задачата да съберат данните от инвентаризацията на парниковите газове съгласно дадена национална система за инвентаризация;
4)
„осигуряване на качеството“ означава планова система от процедури за преглед, с оглед осигуряване на изпълнението на целите по отношение на качеството на данните и докладването на възможно най-добрите оценки и информация, за да се подобри ефективността на програмата за контрол на качеството и да се окаже съдействие на държавите членки;
5)
„контрол на качеството“ означава система от рутинни технически дейности за измерване и контрол на качеството на събираните информация и оценки с цел осигуряване на целостта, точността и пълнотата на данните, установяване и отстраняване на грешки и пропуски, документиране и архивиране на данните и другите използвани материали и водене на отчет за всички дейности по осигуряване на качеството;
6)
„показател“ означава количествен или качествен фактор или променлива величина, които допринасят за по-добро разбиране на напредъка в осъществяването на политиките и мерките, както и на тенденциите, свързани с емисиите на парникови газове;
7)
„предписана емисионна единица“ или „ПЕЕ“ означава единица, отпусната съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото („Решение 13/СМР.1“) или от съответните решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
8)
„единица погълнати емисии“ или „ЕПЕ“ означава единица, отпусната съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
9)
„единица редуцирани емисии“ или „ЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложимите решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
10)
„сертифицирана единица редуцирани емисии“ или „СЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно член 12 от Протокола от Киото и свързаните с него изисквания, както и съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото;
11)
„временна сертифицирана единица редуцирани емисии“ или „вСЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно член 12 от Протокола от Киото и свързаните с него изисквания, както и съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, т.е. кредити за поглъщания на емисии, които са удостоверени за проект с дейност залесяване или повторно залесяване в рамките на механизма за чисто развитие и които предстои да бъдат заменени след изтичане на втория период на поети задължения;
12)
„дългосрочна сертифицирана единица редуцирани емисии“ или „дСЕРЕ“ означава единица, отпусната съгласно член 12 от Протокола от Киото и свързаните с него изисквания, както и съгласно съответните разпоредби от приложението към Решение 13/СМР.1 или други приложими решения на органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, т.е. кредити за дългосрочни поглъщания на емисии, които са удостоверени за проект с дейност залесяване или повторно залесяване в рамките на механизма за чисто развитие и които предстои да бъдат заменени след изтичане на периода за кредитиране на проекта или в случай на обръщане на тенденциите във връзка със съхранението или при непредставяне на доклад за сертифициране;
13)
„национален регистър“ означава регистър под формата на стандартизирана електронна база данни, която включва данни за отпускането, притежаването, прехвърлянето, придобиването, анулирането, изтеглянето, пренасянето, замяната или промяната на срока на валидност, в зависимост от случая, на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ, и дСЕРЕ;
14)
„политики и мерки“ означава всички инструменти, чиято цел е изпълнението на задълженията по член 4, параграф 2, букви а) и б) от РКООНИК, сред които може да се включват тези, които нямат за основна цел ограничаването и намаляването на емисиите на парникови газове;
15)
„система за политики и мерки, и прогнози“ означава система от институционални, правни и процедурни договорености, установени за докладване относно политиките и мерките, и прогнозите за антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители на парниковите газове, неконтролирани от Монреалския протокол, както се изисква в член 12 от настоящия регламент;
16)
„предварителна оценка на политиките и мерките“ означава оценка на предвиденото въздействие на дадена политика или мярка;
17)
„последваща оценка на политиките и мерките“ означава оценка на постигнатото въздействие от дадена политика или мярка;
18)
„прогнози без отчитане на мерките“ означава прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, от които е изключено въздействието на всички политики и мерки, които се планират, приемат или прилагат след годината, определена като отправна точка за съответната прогноза;
19)
„прогнози с отчитане на мерките“ означава прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, в които е включено въздействието по отношение на намаляването на емисиите на парникови газове от приетите и прилаганите политики и мерки;
20)
„прогнози с отчитане на допълнителните мерки“ означава прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, в които е включено въздействието по отношение на намаляването на емисиите на парникови газове от политиките и мерките, приети и прилагани с цел смекчаване на изменението на климата, както и въздействието на планираните за тази цел политики и мерки;
21)
„анализ на чувствителността“ означава изследване на алгоритмичен модел или допускане с цел да се определи количествено доколко чувствителни или стабилни са изходящите данни на модела в зависимост от промените на входящите данни или на допусканията, на които се основават. Той се извършва, като се променят входящите стойности или уравненията в модела и като се проследява по какъв начин се променят изходящите данни на модела;
22)
„подкрепа, свързана със смекчаването на изменението на климата“ означава подкрепа за дейности в развиващите се страни, допринасящи за постигането на целта за стабилизация на концентрациите на парникови газове в атмосферата на равнище, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система;
23)
„подкрепа, свързана с адаптацията към изменението на климата“ означава подкрепа за дейности в развиващите се страни, чиято цел е да се намали уязвимостта на човешките или природните системи от въздействието на изменението на климата и свързаните с климата рискове, като се поддържат или увеличават капацитетът за адаптация и устойчивостта на развиващите се страни;
24)
„технически корекции“ означава корекции на оценките от националните инвентаризации на парниковите газове, които се правят в контекста на прегледа, извършен съгласно член 19, когато представените при инвентаризацията данни са непълни или са изготвени по начин, несъгласуван с приложимите международни правила или насоки или с правилата или насоките на Съюза, и които са предназначени да заменят първоначално представените оценки;
25)
„преизчисления“, в съответствие с насоките на РКООНИК за докладване по отношение на годишните инвентаризации, означава процедура за преразглеждане на оценките за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители от вече представени инвентаризации, в резултат на промени в методиките, в начина, по който се получават и използват данните за емисионните фактори и за дейностите, включване на нови категории източници и поглътители или на нови газове или промени в ПГЗ на парниковите газове.
ГЛАВА 2
СТРАТЕГИИ ЗА РАЗВИТИЕ С НИСКИ НИВА НА ВЪГЛЕРОДНИ ЕМИСИИ
Член 4
Стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии
1. Държавите членки и от името на Съюза Комисията изготвят стратегиите си за развитие с ниски нива на въглеродни емисии в съответствие с всички разпоредби за докладване, договорени в международен план в контекста на процеса по РКООНИК, за да допринесат за:
а)
прозрачния и точен мониторинг на действителния и предвидения напредък на държавите членки, включително приноса на мерките на Съюза за изпълнение на ангажиментите на Съюза и на държавите членки съгласно РКООНИК за ограничаване или намаляване на антропогенните емисии на парникови газове;
б)
изпълнението на ангажиментите на държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове съгласно Решение № 406/2009/ЕО и постигането на дългосрочно намаляване на емисиите и засилване на поглъщанията по поглътители във всички сектори в съответствие с целта на Съюза, в контекста на необходимите намаления на емисиите според МКИК от страна на развитите страни като група, да намали по икономически ефективен начин емисиите с 80 до 95 % до 2050 г. в сравнение с равнищата от 1990 г.
2. Държавите членки докладват на Комисията относно етапа на изпълнение на стратегията си за развитие с ниски нива на въглеродни емисии до 9 януари 2015 г. или съгласно график, договорен в международен план в контекста на процеса по РКООНИК.
3. Комисията и държавите членки незабавно предоставят на обществеността достъп до своите стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии и всички техни актуализации.
ГЛАВА 3
ДОКЛАДВАНЕ ОТНОСНО ЕМИСИИ В МИНАЛОТО И ПОГЛЪЩАНИЯ НА ПАРНИКОВИ ГАЗОВЕ
Член 5
Национални системи за инвентаризация
1. Държавите членки подготвят, поддържат и се стремят постоянно да усъвършенстват националните системи за инвентаризация в съответствие с изискванията на РКООНИК по отношение на националните системи с цел да оценяват антропогенните емисии по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове, посочени в приложение I към настоящия регламент, и да осигуряват навременност, прозрачност, точност, съгласуваност, сравнимост и пълнота на своите инвентаризации на парниковите газове.
2. Държавите членки гарантират, че компетентните им органи по инвентаризацията имат достъп:
а)
до данните и методите, докладвани за дейностите и инсталациите съгласно Директива 2003/87/ЕО за целите на националните инвентаризации на парниковите газове, и с цел да се гарантира съгласуваността на докладваните данни за емисиите на парникови газове в рамките на схемата на Съюза за търговия с емисии и в рамките на националните инвентаризации на парниковите газове;
б)
по целесъобразност до данните, събирани чрез системите за докладване на флуорираните газове за различните сектори по силата на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 842/2006, за целите на националните инвентаризации на парниковите газове;
в)
по целесъобразност до емисиите, основните данни и методиките, докладвани по инсталации съгласно Регламент (ЕО) № 166/2006, за целите на националните инвентаризации на парниковите газове;
г)
до данните, докладвани съгласно Регламент (ЕО) № 1099/2008.
3. Държавите членки гарантират, че компетентните им органи по инвентаризацията по целесъобразност:
а)
използват системите за докладване, установени съгласно член 6, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 842/2006, за да подобрят оценките за флуорираните газове при националните инвентаризации на парниковите газове;
б)
са в състояние да провеждат годишните проверки за съгласуваност, посочени в член 7, параграф 1, букви л) и м).
4. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя правила за структурата, формата и процедурите за представяне на информацията, свързана с националните системи за инвентаризация, както и с изискванията относно установяването, управлението и функционирането на националните системи за инвентаризация съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 6
Система на Съюза за инвентаризация
1. Създава се система на Съюза за инвентаризация, за да се осигурят навременността, прозрачността, точността, съгласуваността, сравнимостта и пълнотата на националните инвентаризации по отношение на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза. Комисията управлява, поддържа и се стреми постоянно да усъвършенства тази система, която включва:
а)
програма за осигуряване и контрол на качеството, която включва определяне на цели за качеството и съставяне на план за осигуряване и контрол на качеството на инвентаризациите. Комисията подпомага държавите членки при изпълнението на техните програми за осигуряване и контрол на качеството;
б)
процедура за определяне в консултации със съответната държава членка на данните, които липсват от нейната национална инвентаризация;
в)
прегледите на инвентаризациите на парниковите газове в държавите членки, посочени в член 19.
2. Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 25 по отношение на съществените изисквания за системата на Съюза за инвентаризация, с цел изпълнението на задълженията по силата на Решение 19/СМР.1. Комисията не приема разпоредби съгласно параграф 1, ако тяхното спазване обременява държавите членки повече от разпоредбите на актовете, приети по силата на член 3, параграф 3 и член 4, параграф 2 от Решение № 280/2004/ЕО.
Член 7
Инвентаризации на парниковите газове
1. До 15 януари всяка година („година Х“) държавите членки определят и докладват на Комисията следното:
a)
антропогенните си емисии на парникови газове, посочени в приложение I към настоящия регламент, и антропогенните емисии на парникови газове, посочени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, за годината Х-2 в съответствие с изискванията за докладване на РКООНИК. Без да се засяга докладването на парниковите газове, посочени в приложение I към настоящия регламент, емисиите на CO2 от категорията източник „1.А.3.А. гражданско въздухоплаване“ съгласно МКИК се разглеждат като равни на нула за целите на член 3 и член 7, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО;
б)
данните в съответствие с изискванията за докладване на РКООНИК за антропогенните емисии на въглероден моноксид (СО), серен диоксид (SO2), азотни оксиди (NOx) и летливи органични съединения, които са съгласувани с вече докладваните данни съгласно член 7 от Директива 2001/81/ЕО и Конвенцията на ИКЕООН за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, за годината Х-2;
в)
антропогенните си емисии на парникови газове по източници и поглъщанията на CO2 по поглътители в резултат на ЗПЗГС, за годината Х-2 в съответствие с изискванията за докладване на РКООНИК;
г)
антропогенните си емисии на парникови газове по източници и поглъщанията на CO2 по поглътители в резултат на дейности, свързани със ЗПЗГС, съгласно Решение № 529/2013/ЕС и Протокола от Киото и информация за отчитането на тези емисии и поглъщания на парникови газове от дейности, свързани със ЗПЗГС, в съответствие с Решение № 529/2013/ЕС и член 3, параграфи 3 и 4 от Протокола от Киото и съответните решения, свързани с него, за годините между 2008 г. или други приложими години и годината Х-2. Когато държавите членки отчитат управлението на обработваемите площи и управлението на пасища, рекултивацията или пресушаването и възстановяването на влажни зони, те докладват освен това емисиите на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители за всяка от тези дейности за съответната базова година или период, посочен в приложение VI към Решение № 529/2013/ЕС и в приложението към Решение 13/CMP.1. При спазване на задълженията си за докладване съгласно настоящата буква и по-специално, когато представят информация относно емисиите и поглъщанията, която е свързана с техните задължения за отчитане в съответствие с Решение № 529/2013/ЕС, държавите членки представят информация, като отчитат изцяло приложимите насоки на МКИК за добра практика в областта на ЗПЗГС;
д)
всякакви промени в информацията, посочена в букви а)-г) за годините между съответната базова година или период и годината X-3, като посочват причините за тези промени;
е)
информацията относно показателите, както са изложени в приложение III, за годината Х-2;
ж)
информация от националните си регистри за отпускането, придобиването, притежаването, прехвърлянето, анулирането, изтеглянето и пренасянето на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ за годината Х-1;
з)
обобщена информация за извършените прехвърляния съгласно член 3, параграфи 4 и 5 от Решение № 406/2009/ЕО за годината Х-1;
и)
информация за използването на съвместно изпълнение, на механизма за чисто развитие и на международната търговия с емисии съгласно членове 6, 12 и 17 от Протокола от Киото или на други гъвкави механизми, предвидени в други инструменти, приети от Конференцията на страните по РКООНИК или Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, за изпълнение на количествените ангажименти на държавите членки за ограничаване или намаляване на емисиите съгласно член 2 от Решение 2002/358/ЕО и Протокола от Киото, или за бъдещи ангажименти съгласно РКООНИК или Протокола от Киото, за годината Х-2;
й)
информация за стъпките, предприети за подобряване на оценките при инвентаризациите, по-специално в областите, които са подлежали на корекция или за които е имало препоръки след експертните прегледи;
к)
действителното или прогнозираното разпределение на проверените емисии, докладвани по инсталации и оператори съгласно Директива 2003/87/ЕО, по категории източници от националните инвентаризации на парниковите газове, когато е възможно, и съотношението на тези проверени емисии към общите докладвани емисии на парникови газове за тези категории източници за годината Х-2;
л)
когато е целесъобразно, резултатите от проверките за съгласуваност на докладваните при инвентаризациите на парниковите газове емисии за годината Х-2 с проверените емисии, докладвани съгласно Директива 2003/87/ЕО;
м)
когато е целесъобразно, резултатите от проверките за съгласуваност на използваните данни за оценка на емисиите при инвентаризациите на парниковите газове за годината Х-2 с:
i)
данните, използвани при инвентаризациите на замърсителите на въздуха съгласно Директива 2001/81/ЕО;
ii)
данните, докладвани съгласно член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 842/2006;
iii)
данните за енергийния сектор, докладвани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1099/2008 и приложение Б към него;
н)
описание на промените в националната система за инвентаризация;
о)
описание на промените в националния регистър;
п)
информация за плановете им за осигуряване и контрол на качеството, обща оценка за неточност, обща оценка за пълнота и, когато са налице, други елементи от доклада за националната инвентаризация на парниковите газове, необходими за изготвяне на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза.
През първата година на докладване съгласно настоящия регламент държавите членки уведомяват Комисията за намерението си да използват член 3, параграфи 4 и 5 от Решение № 406/2009/ЕО.
2. Държавите членки докладват на Комисията предварителни данни в срок до 15 януари и окончателните данни в срок до 15 март през втората година след края на всеки отчетен период, посочен в приложение I към Решение № 529/2013/ЕС, подготвени за отчитането на техните дейности, свързани с ЗПЗГС, за този отчетен период съгласно член 4, параграф 6 от това решение.
3. До 15 март всяка година държавите членки представят на Комисията пълен и актуализиран доклад за националната инвентаризация. Този доклад съдържа цялата информация, посочена в параграф 1 от настоящия член, и последващите актуализации на тази информация.
4. До 15 април всяка година държавите членки представят на секретариата на РКООНИК данните от националните инвентаризации, включващи информацията, представена на Комисията в съответствие с параграф 3.
5. Комисията, в сътрудничество с държавите членки, ежегодно прави инвентаризация на парниковите газове в Съюза и изготвя доклад за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и до 15 април всяка година ги представя на секретариата на РКООНИК.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 25 с цел:
a)
да добавя или заличава вещества от списъка на парниковите газове в приложение I към настоящия регламент или да добавя, заличава или изменя показатели в приложение III към настоящия регламент съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения;
б)
да взема предвид промените в ПГЗ на различните газове и международно утвърдените насоки за инвентаризациите съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения.
7. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя структурата, формата и процедурите за представяне от държавите членки на данните от инвентаризациите на парниковите газове по параграф 1 съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения. В същите актове за изпълнение се посочват и времевите рамки на сътрудничеството и координацията между Комисията и държавите членки при изготвянето на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
8. Комисията приема актове за изпълнение, в които определя структурата, формата и процедурите за представяне от държавите членки на данните за емисиите и поглъщанията на парникови газове и съгласно член 4 от Решение № 529/2013/ЕС. При приемането на посочените актове за изпълнение Комисията осигурява съвместимост между графика на Съюза и графика по линия на РКООНИК за мониторинг и докладване на тази информация. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 8
Приблизителни инвентаризации на парниковите газове
1. Когато е възможно, до 31 юли всяка година („година Х“) държавите членки представят на Комисията резултатите от приблизителни инвентаризации на парниковите газове за годината Х-1. Въз основа на приблизителните инвентаризации на парниковите газове на държавите членки или, ако дадена държава членка не е съобщила данните от приблизителната си инвентаризация до тази дата - въз основа на собствените си оценки, Комисията ежегодно извършва приблизителна инвентаризация на парниковите газове в Съюза. До 30 септември всяка година Комисията предоставя тази информация на обществеността.
2. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя структурата, формата и процедурите за представяне от държавите членки на данните от приблизителните инвентаризации на парниковите газове по параграф 1. Посочените актове за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 9
Процедури за изготвяне на оценки за емисиите за целите на инвентаризацията на Съюза
1. Комисията извършва първоначална проверка на точността на данните, представени от държавите членки съгласно член 7, параграф 1. Тя изпраща резултатите от посочената проверка на държавите членки в рамките на шест седмици от крайния срок за подаване. До 15 март държавите членки отговарят на всички съществени въпроси, възникнали по повод на предварителната проверка, и едновременно с това изпращат окончателните данни от инвентаризацията за годината Х-2.
2. Когато до 15 март дадена държава членка не е изпратила данните от инвентаризацията, необходими за целите на инвентаризацията на Съюза, Комисията може да изготви оценки, за да допълни представените от държавата членка данни, в консултации и тясно сътрудничество със съответната държава членка. За тази цел Комисията използва приложимите насоки за извършване на националните инвентаризации на парниковите газове.
ГЛАВА 4
РЕГИСТРИ
Член 10
Създаване и поддържане на регистри
1. Съюзът и държавите членки създават и поддържат регистри за точно отчитане на отпускането, притежаването, прехвърлянето, придобиването, анулирането, изтеглянето, пренасянето, замяната или промяната на срока на валидност, в зависимост от случая, на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ. Държавите членки могат да използват тези регистри и за точното отчитане на единиците, посочени в член 11а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО.
2. Съюзът и държавите членки могат да водят своите регистри в консолидирана система заедно с още една или повече държави членки.
3. Данните, посочени в параграф 1 от настоящия член, се предоставят на централния администратор, определен съгласно член 20 от Директива 2003/87/ЕО.
4. Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 25, за да създаде регистъра на Съюза, посочен в параграф 1 от настоящия член.
Член 11
Изтегляне на единици съгласно Протокола от Киото
1. След приключване на прегледа на данните от националните им инвентаризации по Протокола от Киото за всяка година от първия период на задължения, предвиден съгласно Протокола от Киото, включително решаването на всички въпроси, свързани с изпълнението, държавите членки изтеглят от регистъра ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ, еквивалентни на техните нетни емисии през съответната година.
2. По отношение на последната година от първия период на задължения, предвиден съгласно Протокола от Киото, държавите членки изтеглят единици от регистъра преди края на допълнителния период за изпълнение на задълженията, установен в Решение 11/СМР.1 на Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото.
ГЛАВА 5
ДОКЛАДВАНЕ ОТНОСНО ПОЛИТИКИТЕ И МЕРКИТЕ И ОТНОСНО ПРОГНОЗИТЕ ЗА АНТРОПОГЕННИТЕ ЕМИСИИ НА ПАРНИКОВИ ГАЗОВЕ ПО ИЗТОЧНИЦИ И ПОГЛЪЩАНИЯТА ПО ПОГЛЪТИТЕЛИ
Член 12
Системи за политики и мерки, и прогнози на национално равнище и на равнището на Съюза
1. До 9 юли 2015 г. държавите членки и Комисията установяват, поддържат и се стремят непрекъснато да усъвършенстват системи съответно на национално равнище и на равнището на Съюза за докладване относно политиките и мерките и за докладване на прогнозите за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители. Тези системи включват съответните институционални, правни и процедурни договорености, установени в рамките на дадена държава членка и на Съюза за оценяване на политиката и изготвяне на прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители.
2. Държавите членки и Комисията имат за цел да осигурят навременност, прозрачност, точност, съгласуваност, сравнимост и пълнота на докладваната информация относно политиките и мерките и относно прогнозите за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители съгласно посоченото в членове 13 и 14, включително по целесъобразност използването и прилагането на данни, методи и модели, както и осъществяването на дейности по осигуряване и контрол на качеството и анализ на чувствителността.
3. Комисията приема актове за изпълнение относно структурата, формата и процедурите за представяне на информацията, свързана с националните системи и системата на Съюза за политиките и мерките, и прогнозите съгласно настоящия член, параграфи 1 и 2, член 13 и член 14, параграф 1, както и съгласно съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения. Комисията осигурява спазването на международно утвърдените изисквания за докладване, както и съвместимостта между графика на Съюза и международния график за мониторинг и докладване на посочената информация. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
Докладване относно политиките и мерките
1. Държавите членки предоставят на Комисията в срок до 15 март 2015 г. и на всеки две години от тази дата следното:
a)
описание на своите национални системи за докладване относно политиките и мерките или относно групи от мерки и за докладване на прогнозите за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители съгласно член 12, параграф 1, ако това описание все още не е предоставено, или информация за всякакви промени, внесени в тези системи, когато посоченото описание вече е предоставено;
б)
актуална информация за стратегиите, които прилагат за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, посочени в член 4, както и за напредъка в изпълнението на тези стратегии;
в)
информация за националните политики и мерки или групи от мерки и за прилагането на политики и мерки или групи от мерки на Съюза, които водят до ограничаване или намаляване на емисиите на парникови газове по източници или до повишаване на поглъщанията по поглътители, представени по сектори и организирани по вид газ или група от газове (HFC и PFC), посочени в приложение I. Тази информация се отнася до приложимите и имащи отношение национални политики и политики на Съюза и включва:
i)
целта на политиката или мярката и кратко описание на политиката или мярката;
ii)
вида на инструмента на политиката;
iii)
състоянието на изпълнението на политиката или мярката, или групата от мерки;
iv)
показателите за наблюдение и оценка на напредъка във времето, ако се използват такива;
v)
ако са налични, количествените оценки на въздействието върху емисиите по източници и поглъщанията по поглътители за парниковите газове с разбивка на:
-
резултатите от предварителната оценка на въздействието на отделните политики и мерки или групите от тях върху смекчаването на изменението на климата. Оценките се извършват за поредица от четири бъдещи години, които завършват на 0 или 5 и които започват да се броят веднага след годината на докладване, като се разграничават емисиите на парникови газове, включени в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, и тези, включени в обхвата на Решение № 406/2009/ЕО,
-
резултатите от последващите оценки на въздействието на отделните политики и мерки или групите от тях върху смекчаването на изменението на климата, като се разграничават емисиите на парникови газове, включени в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, и тези, включени в обхвата на Решение № 406/2009/ЕО;
vi)
ако са налични, оценките на прогнозираните разходи и ползи от политиките и мерките, както и по целесъобразност оценките на направените разходи и постигнатите ползи от политиките и мерките;
vii)
ако са налични, всички позовавания на оценките и техническите доклади, на които тя се основава, посочени в параграф 3;
г)
информацията, посочена в член 6, параграф 1, буква г) от Решение № 406/2009/ЕО;
д)
информация за това до каква степен съответното действие на дадена държава членка съставлява значителен елемент от усилията, предприети на национално равнище, както и до каква степен предвиденото използване на съвместно изпълнение, на механизма за чисто развитие и на международната търговия с емисии е в допълнение на националните действия съгласно съответните разпоредби на Протокола от Киото и приетите в съответствие с него решения.
2. Съответната държава членка съобщава на Комисията всички съществени промени в информацията, докладвана съгласно настоящия член през първата година от периода на докладване, в срок до 15 март през годината след предишния доклад.
3. Държавите членки предоставят на обществеността в електронна форма всички имащи отношение оценки на разходите и на въздействието на националните политики и мерки, ако такива са налични, както и всякаква имаща отношение информация за прилагането на политиките и мерките на Съюза за ограничаване или намаляване на емисиите на парникови газове по източници или за повишаване на поглъщанията по поглътители, заедно с всички съществуващи технически доклади, на които се основават посочените оценки. Посочените оценки следва да включват описание на използваните модели и методически подходи, определения и основни допускания.
Член 14
Докладване на прогнозите
1. Държавите членки докладват на Комисията в срок до 15 март 2015 г. и на всеки две години от тази дата националните прогнози за антропогенните емисии на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, организирани по вид газ или група от газове (HFC и PFC), посочени в приложение I, и по сектори. Тези прогнози включват количествени оценки за поредица от 4 бъдещи години, които завършват на 0 или 5 и които започват да се броят веднага след годината на докладване. В националните прогнози се вземат под внимание всички политики и мерки, приети на равнището на Съюза, и се включват:
a)
прогнози без отчитане на мерките, ако такива са налични, прогнози с отчитане на мерките и прогнози с отчитане на допълнителните мерки, ако такива са налични;
б)
прогнози за общите количества парникови газове и отделни оценки за очакваните емисии на парникови газове за източниците на емисии, включени в обхвата на Директива 2003/87/ЕО и в обхвата на Решение № 406/2009/ЕО;
в)
въздействието на политиките и мерките, установени съгласно член 13. Когато тези политики и мерки не са включени, това изрично се посочва и обяснява;
г)
резултати от анализа на чувствителността, направен по отношение на прогнозите;
д)
всички имащи отношение позовавания на оценката и техническите доклади, на които се основават прогнозите, посочени в параграф 4.
2. Съответната държава членка съобщава на Комисията всички съществени промени в информацията, докладвана съгласно настоящия член през първата година от периода на докладване, в срок до 15 март през годината след предишния доклад.
3. Държавите членки докладват най-актуалните прогнози, с които разполагат. Когато дадена държава членка не представи пълни прогнозни очаквания до 15 март всяка втора година и Комисията установи, че пропуските в оценките не могат да бъдат попълнени от тази държава членка след откриването им чрез процедурите на Комисията за осигуряване или контрол на качеството, Комисията може да изготви изискваните оценки, за да състави прогнозите на Съюза, в консултации със съответната държава членка.
4. Държавите членки предоставят на обществеността в електронна форма своите национални прогнози за емисиите на парникови газове по източници и поглъщанията по поглътители, заедно със съответните технически доклади, на които се основават посочените прогнози. Посочените прогнози следва да включват описание на използваните модели и методически подходи, определения и основни допускания.
ГЛАВА 6
ДОКЛАДВАНЕ НА ДРУГА ИНФОРМАЦИЯ, СВЪРЗАНА С ИЗМЕНЕНИЕТО НА КЛИМАТА
Член 15
Докладване относно националните действия за адаптиране
Държавите членки докладват на Комисията в срок до 15 март 2015 г. и на всеки четири години от тази дата, съобразено със сроковете за докладване по РКООНИК, информация относно своите национални планове и стратегии за адаптиране, като излагат осъществените или планираните действия за улесняване на адаптирането към изменението на климата. Посочената информация включва основните цели и категорията въздействие на изменението на климата, към която са насочени, като наводнения, повишаване на морското равнище, екстремни температури, суша и други екстремни метеорологични явления.
Член 16
Докладване относно предоставяната на развиващите се страни финансова и технологична помощ
1. Държавите членки си сътрудничат с Комисията, за да осигурят своевременно съгласувано докладване от Съюза и неговите държави членки относно помощта, предоставяна на развиващите се страни съгласно съответните разпоредби на РКООНИК, когато е приложимо, включително всеки общ формат, договорен в рамките на РКООНИК, и да гарантират докладването на информацията до 30 септември всяка година.
2. Доколкото има отношение или е приложимо по силата на РКООНИК, държавите членки се стремят да представят информация за финансовите потоци, въз основа на така наречените „Рио показатели за помощта, свързана със смекчаването на изменението на климата и с адаптацията към изменението на климата“ („Рио показатели“), въведени от Комитета за подпомагане на развитието към ОИСР, и методологическа информация, свързана с прилагането на методологията на „Рио показателите“ за изменението на климата.
3. Когато се докладва информация относно мобилизирани частни финансови потоци, тя включва информация относно използваните дефиниции и методи за определяне на стойностите.
4. В съответствие с решенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващите ги споразумения информацията относно предоставената помощ включва информация относно помощта за смекчаване, адаптиране, изграждане на капацитет и пренос на технологии, както и, ако е възможно, информация дали финансовите ресурси са нови и допълнителни.
Член 17
Докладване за използването на приходи от търгове и кредити за проекти
1. До 31 юли всяка година („година Х“) държавите членки представят на Комисията за годината Х-1:
a)
подробна обосновка, посочена в член 6, параграф 2 от Решение № 406/2009/ЕО;
б)
информация за използването през годината Х-1 на приходите, генерирани от дадена държава членка чрез продажба на търг на квоти съгласно член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, включително информация за тези приходи, която е използвана за една или повече от целите, посочени в член 10, параграф 3 от същата директива, или финансовата равностойност на тези приходи, както и предприетите действия съгласно посочения член;
в)
информация за определеното от дадена държава членка използване на всички приходи, генерирани от нея чрез продажба на търг на квоти за въздухоплаването, съгласно член 3г, параграф 1 или 2 от Директива 2003/87/ЕО; посочената информация се предоставя в съответствие с член 3г, параграф 4 от същата директива;
г)
информацията, посочена в член 6, параграф 1, буква б) от Решение № 406/2009/ЕО, и информация как тяхната политика за закупуване спомага за постигането на международно споразумение относно изменението на климата;
д)
информация относно прилагането на член 11б, параграф 6 от Директива 2003/87/ЕО по отношение на дейности по линия на проекти, свързани с производството на енергия чрез водноелектрически централи с мощност над 20 MW.
2. Приходите от търгове, които не са изплатени към момента на представяне на доклада от държавата членка на Комисията съгласно настоящия член, се остойностяват количествено и се отчитат в докладите за следващите години.
3. Държавите членки предоставят на обществеността докладите, представени на Комисията съгласно настоящия член. Комисията предоставя на обществеността обобщената за Съюза информация в леснодостъпна форма.
4. Комисията приема актове за изпълнение, в който определя структурата, формата и процедурите за докладване на информация от държавите членки съгласно настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 18
Двугодишни доклади и национални съобщения
1. Съюзът и държавите членки представят на секретариата на РКООНИК двугодишни доклади съгласно Решение 2/СР.17 на Конференцията на страните по РКООНИК (Решение 2/СР.17) или съответните последващи решения, приети от органите по РКООНИК, и национални съобщения съгласно член 12 от РКООНИК.
2. Държавите членки предоставят на Комисията копия от националните съобщения и двугодишните доклади, изпратени на секретариата на РКООНИК.
ГЛАВА 7
ЕКСПЕРТЕН ПРЕГЛЕД ОТ СТРАНА НА СЪЮЗА НА ЕМИСИИТЕ НА ПАРНИКОВИ ГАЗОВЕ
Член 19
Преглед на данните от инвентаризациите
1. Комисията провежда цялостен преглед на данните от националните инвентаризации, представени от държавите членки съгласно член 7, параграф 4 от настоящия регламент, за да се определи годишното разпределено количество емисии, предвидено в член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО, за прилагането на членове 20 и 27 от настоящия регламент и с цел мониторинг доколко държавите членки са постигнали своите цели за намаляване или ограничаване на емисиите на парникови газове съгласно членове 3 и 7 от Решение № 406/2009/ЕО в годините, когато се извършва цялостен преглед.
2. Като започне с данните, докладвани за 2013 г., Комисията провежда годишен преглед на данните от националните инвентаризации, предоставени от държавите членки съгласно член 7, параграф 1 от настоящия регламент и със значение за мониторинга на намаляването или ограничаването на емисиите на парникови газове от страна на държавите членки съгласно членове 3 и 7 от Решение № 406/2009/ЕО и на други поставени в законодателството на Съюза цели за намаляване или ограничаване на емисиите на парникови газове. Държавите членки участват пълноценно в този процес.
3. Цялостният преглед, посочен в параграф 1, включва:
a)
проверки за прозрачност, точност, съгласуваност, сравнимост и пълнота на подадената информация;
б)
проверки за установяване на случаи, когато данните от инвентаризацията са подготвени по начин, който не съответства на ръководствата на РКООНИК или на правилата на Съюза; и
в)
изчисляване по целесъобразност на произтичащите от това необходими технически корекции в консултации с държавите членки.
4. Годишните прегледи включват проверките, посочени в параграф 3, буква а). Когато това бъде поискано от държава членка, съгласувано с Комисията, или когато при тези проверки се установят съществени проблеми като:
а)
неизпълнени препоръки от по-ранни прегледи на Съюза или РКООНИК или неизяснени от съответната държава членка въпроси; или
б)
надценяване или подценяване, свързани с ключова категория в инвентаризацията на държавата членка,
годишният преглед за съответната държава членка включва също проверките, посочени в параграф 3, буква б), за да бъдат извършени изчисленията, посочени в параграф 3, буква в).
5. Комисията приема актове за изпълнение, в които определя графика и стъпките за извършване на цялостния преглед и годишния преглед, посочени съответно в параграфи 1 и 2 от настоящия член, включващи изложените задачи в параграфи 3 и 4 от настоящия член и осигуряващи необходимите консултации с държавите членки с оглед на приключване на прегледите. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
6. Чрез акт за изпълнение Комисията определя общия сбор от емисиите за съответната година в резултат на коригираните данни от инвентаризацията за всяка държава членка след приключване на съответния преглед.
7. Данните за всяка държава членка, вписани в регистрите по член 11 от Решение № 406/2009/ЕО и член 19 от Директива 2003/87/ЕО към дата, която се пада четири месеца след датата на публикуване на акта за изпълнение, приет съгласно параграф 6 от настоящия член, са от значение за прилагането на член 7, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО. Това включва промените на тези данни в резултат на използването от тази държава членка на възможностите за гъвкавост съгласно членове 3 и 5 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 20
Разглеждане на въздействието от преизчисленията
1. Когато цялостният преглед на данните от инвентаризациите, които се отнасят за 2020 г., приключи в съответствие с член 19, Комисията изчислява съгласно формулата, посочена в приложение II, сбора на въздействието от преизчислените емисии на парникови газове за всяка държава членка.
2. Без да се засяга член 27, параграф 2 от настоящия регламент, Комисията използва наред с другото сбора, посочен в параграф 1 от настоящия член, когато предлага целите за намаляване или ограничаване на емисиите за всяка държава членка за периода след 2020 г. съгласно член 14 от Решение № 406/2009/ЕО.
3. Комисията публикува незабавно резултатите от изчисленията, направени съгласно параграф 1.
ГЛАВА 8
ДОКЛАДВАНЕ ОТНОСНО НАПРЕДЪКА ПРИ ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА АНГАЖИМЕНТИТЕ, ПОЕТИ В РАМКИТЕ НА СЪЮЗА, И НА МЕЖДУНАРОДНИТЕ АНГАЖИМЕНТИ
Член 21
Докладване относно напредъка
1. С оглед да определи дали е постигнат достатъчен напредък, всяка година въз основа на докладваната информация съгласно настоящия регламент и в консултации с държавите членки, Комисията прави оценка на постигнатия напредък от Съюза и неговите държави членки при изпълнение на следното:
a)
задълженията по член 4 от РКООНИК и по член 3 от Протокола от Киото, които впоследствие са залегнали в решенията, приети от Конференцията на страните по РКООНИК или от Конференцията на страните по РКООНИК, служеща като среща на страните по Протокола от Киото. Тази оценка се основава на докладваната информация в съответствие с членове 7, 8, 10 и 13-17;
б)
задълженията, определени в член 3 от Решение № 406/2009/ЕО. Тази оценка се основава на докладваната информация в съответствие с членове 7, 8, 13 и 14.
2. На всеки две години Комисията оценява общото въздействие на въздухоплаването върху климата в световен мащаб, включително чрез емисии, различни от емисии на CO2, или различни ефекти, въз основа на данните за емисиите, предоставени от държавите членки съгласно член 7, и подобрява тази оценка, като се позовава по целесъобразност на научния напредък и на данните за въздушния трафик.
3. До 31 октомври всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се обобщават заключенията от оценките, предвидени в параграфи 1 и 2.
Член 22
Доклад относно допълнителния период за изпълнение на ангажиментите по Протокола от Киото
Съюзът и всяка държава членка представят на секретариата на РКООНИК доклад относно допълнителния период за изпълнение на ангажиментите, посочен в точка 3 от Решение 13/CMP.1, след изтичането на този период.
ГЛАВА 9
СЪТРУДНИЧЕСТВО И ПОДКРЕПА
Член 23
Сътрудничество между държавите членки и Съюза
Държавите членки и Съюзът си сътрудничат и се координират изцяло във връзка със задълженията по настоящия регламент по отношение на:
a)
извършването на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и съставянето на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза съгласно член 7, параграф 5;
б)
изготвянето на националните съобщения на Съюза съгласно член 12 от РКООНИК и на двугодишния доклад на Съюза съгласно Решение 2/CP.17 или съответните последващи решения, приети от органите по РКООНИК;
в)
прегледа и процедурите за съответствие по РКООНИК и Протокола от Киото съгласно всички приложими решения по РКООНИК или Протокола от Киото, както и процедурата на Съюза за преглед на данните от инвентаризациите на парниковите газове на държавите членки, посочена в член 19 от настоящия регламент;
г)
всякакви корекции съгласно член 5, параграф 2 от Протокола от Киото или съгласно процедурата за преглед от страна на Съюза, посочена в член 19 от настоящия регламент, или други промени в инвентаризациите и в докладите за инвентаризациите, които са представени или предстои да бъдат предадени на секретариата на РКООНИК;
д)
извършването на приблизителната инвентаризация на парниковите газове в Съюза съгласно член 8;
е)
докладването във връзка с изтеглянето на ПЕЕ, ЕПЕ, ЕРЕ, СЕРЕ, вСЕРЕ и дСЕРЕ след допълнителния период, посочен в точка 14 от Решение 13/CMP.1, за изпълнение на задълженията съгласно член 3, параграф 1 от Протокола от Киото.
Член 24
Роля на Европейската агенция за околната среда
Европейската агенция за околната среда подпомага Комисията в нейната работа по спазване на членове 6-9, 12-19, 21 и 22 в съответствие с годишната си работна програма. Това включва съдействие при:
a)
извършване на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза и изготвяне на доклада за инвентаризацията на парниковите газове в Съюза;
б)
изпълняване на процедурите по осигуряване и контрол на качеството при извършването на инвентаризацията на парниковите газове в Съюза;
в)
изготвяне на оценки за данните, които не са докладвани при националните инвентаризации на парниковите газове;
г)
осъществяване на прегледите;
д)
извършване на приблизителната инвентаризация на парниковите газове в Съюза;
е)
обобщаване на докладваната от държавите членки информация за политиките и мерките, и за прогнозите;
ж)
изпълняване на процедурите за осигуряване и контрол на качеството на докладваната от държавите членки информация за прогнозите и за политиките и мерките;
з)
изготвяне на оценки за данните относно прогнози, които не са докладвани от държавите членки;
и)
обобщаване на необходимите данни за годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета, изготвян от Комисията;
й)
разпространяване на събраната по настоящия регламент информация, включително поддържане и актуализиране на база данни за политиките и мерките на държавите членки за смекчаване на изменението на климата и на Европейската платформа за адаптиране към изменението на климата относно въздействията, уязвимостта и адаптирането към изменението на климата.
ГЛАВА 10
ДЕЛЕГИРАНЕ
Член 25
Упражняване на делегирането на правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 6, 7 и 10, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 8 юли 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу удължаването не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 6, 7 и 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 6, 7 и 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от три месеца след уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА 11
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитет по изменението на климата. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 27
Преглед
1. Комисията редовно прави преглед на съответствието на разпоредбите за мониторинг и докладване на настоящия регламент с бъдещите решения, свързани с РКООНИК и Протокола от Киото или с друго законодателство на Съюза. Комисията прави редовно и оценка дали променените обстоятелства в рамките на РКООНИК водят до положение, при което задълженията съгласно настоящия регламент не са повече необходими, не са пропорционални на съответстващите им ползи, се нуждаят от корекции, дублират или не съответстват на изискванията за докладване съгласно РКООНИК, и по целесъобразност представя законодателно предложение на Европейския парламент и на Съвета.
2. До декември 2016 г. Комисията проучва дали ефектът от използването на ръководствата на МКИК от 2006 г. за националните инвентаризации на емисиите на парникови газове или значителна промяна в използваните методики по РКООНИК за определяне на данните от инвентаризациите на парниковите газове води до разлика от повече от 1 % в общите емисии на парникови газове на отделните държави членки със значение за член 3 от Решение № 406/2009/ЕО и може да преразгледа годишно разпределеното количество емисии на държавите членки, предвидено в член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 28
Отмяна
Решение № 280/2004/ЕО се отменя. Позовавания на отмененото решение се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат според таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 29
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
UREDBA (EU) št. 525/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 21. maja 2013
o mehanizmu za spremljanje emisij toplogrednih plinov in poročanje o njih ter za sporočanje drugih informacij v zvezi s podnebnimi spremembami na nacionalni ravni in ravni Unije ter o razveljavitvi Sklepa št. 280/2004/ES
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Z Odločbo št. 280/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o mehanizmu za spremljanje emisij toplogrednih plinov v Skupnosti in o izvajanju Kjotskega protokola (4) je bil vzpostavljen okvir za spremljanje antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, ocenjevanje napredka pri izpolnjevanju zavez v zvezi s temi emisijami ter izpolnjevanje zahtev za spremljanje in poročanje iz Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC) (5) in Kjotskega protokola (6) v Uniji. Da bi se upošteval nedavni in prihodnji razvoj dogodkov na mednarodni ravni v zvezi z UNFCCC in Kjotskim protokolom ter izpolnjevale nove zahteve za spremljanje in poročanje, ki jih določa pravo Unije, bi bilo treba Odločbo št. 280/2004/ES nadomestiti.
(2)
Zaradi širšega področja uporabe prava Unije, vključitve dodatnih kategorij oseb, na katere se obveznosti nanašajo, zapletenejše in zelo tehnične narave uvedenih določb, večje potrebe po enotnih pravilih, ki bi se uporabljala po vsej Uniji, ter za olajšanje izvajanja bi bilo treba Odločbo št. 280/2004/ES nadomestiti z uredbo.
(3)
Končni cilj UNFCCC je doseči ustalitev koncentracij toplogrednih plinov v ozračju na ravni, ki bi preprečila nevarno antropogeno poseganje v podnebni sistem. Zaradi dosege tega cilja splošno povečanje povprečne globalne letne temperature površja ne bi smelo preseči predindustrijske ravni za več kot 2 °C.
(4)
Potrebno je natančno spremljanje in poročanje ter redno ocenjevanje v zvezi z emisijami toplogrednih plinov v Uniji in državah članicah ter njihovimi prizadevanji v boju proti podnebnim spremembam.
(5)
Sklep 1/CP.15 konference pogodbenic UNFCCC (Sklep 1/CP.15) in Sklep 1/CP.16 konference pogodbenic UNFCCC (Sklep 1/CP.16) sta znatno prispevala k napredku pri iskanju uravnotežene rešitve za probleme, povezane s podnebnimi spremembami. Z navedenima sklepoma so bile uvedene nove zahteve za spremljanje in poročanje, ki veljajo za izvajanje ambicioznega zmanjšanja emisij, h kateremu so se zavezale Unija in njene države članice same, ter zagotovljena podpora državam v razvoju. Z navedenima sklepoma se tudi priznava, da je obravnavanje prilagajanja enako pomembno kot obravnavanje ublažitve. V skladu s Sklepom 1/CP.16 morajo razvite države tudi razvijati strategije ali načrte za razvoj z nizkimi emisijami ogljika. Pričakuje se, da bodo takšne strategije ali načrti prispevali k oblikovanju nizkoogljične družbe ter zagotovili neprekinjeno visoko rast in trajnostni razvoj, poleg tega pa k stroškovno učinkovitemu doseganju dolgoročnega podnebnega cilja ob ustreznem upoštevanju vmesnih faz. Ta uredba bi morala olajšati izvajanje navedenih zahtev za spremljanje in poročanje.
(6)
Sveženj pravnih aktov Unije, sprejet leta 2009, skupaj imenovan „podnebni in energetski paket“, zlasti Odločba št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o prizadevanju držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, da do leta 2020 izpolnijo zavezo Skupnosti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov (7), in Direktiva 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spremembi Direktive 2003/87/ES z namenom izboljšanja in razširitve sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov (8), pomeni še eno trdno zavezo Unije in držav članic k znatnemu zmanjšanju njihovih emisij toplogrednih plinov. Ob upoštevanju novih zahtev iz navedenih dveh pravnih aktov bi bilo treba posodobiti tudi sistem Unije za spremljanje emisij in poročanje o njih.
(7)
V okviru UNFCCC se od Unije in njenih držav članic zahteva, da z uporabo primerljivih metodologij, dogovorjenih v okviru konference pogodbenic, pripravijo, redno posodabljajo, objavijo in poročajo konferenci pogodbenic o nacionalnih evidencah antropogenih emisij vseh toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola iz leta 1987 o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, k Dunajski konvenciji o varstvu ozonskega plašča (9) (Montrealski protokol).
(8)
V skladu s členom 5(1) Kjotskega protokola se od Unije in držav članic zahteva, da vzpostavijo in vzdržujejo nacionalni sistem za ocenjevanje antropogenih emisij vseh toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola, iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, da se zagotovi izvajanje drugih določb Kjotskega protokola. Pri tem bi Unija in države članice morale uporabljati smernice za nacionalne sisteme iz Priloge k Sklepu 19/CMP.1 konference pogodbenic UNFCCC kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola (Sklep 19/CMP.1). Poleg tega je v skladu s Sklepom 1/CP.16 treba sprejeti nacionalne ureditve za ocenjevanje antropogenih emisij vseh toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola, iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov. Ta uredba bi morala omogočiti izvajanje obeh navedenih zahtev.
(9)
Ciper in Malta sta vključena v Prilogo I k UNFCCC v skladu s Sklepom 10/CP.17 konference pogodbenic UNFCCC, ki začne učinkovati 9. januarja 2013, in Sklepom 3/CP.15 konference pogodbenic UNFCCC, ki je začel učinkovati 26. oktobra 2010.
(10)
Izkušnje pri izvajanju Odločbe št. 280/2004/ES so pokazale potrebo po krepitvi sinergij in skladnosti s poročanjem na podlagi drugih pravnih instrumentov, zlasti Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti (10), Uredbe (ES) št. 166/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. januarja 2006 o Evropskem registru izpustov in prenosov onesnaževal (11), Direktive 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka (12), Uredbe (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o določenih fluoriranih toplogrednih plinih (13) ter Uredbe (ES) št. 1099/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o statistiki energetike (14). Medtem ko je za racionalizacijo zahtev za poročanje potrebna sprememba posameznih pravnih instrumentov, je za zagotavljanje kakovosti poročanja o emisijah bistvena uporaba skladnih podatkov za poročanje o emisijah toplogrednih plinov.
(11)
V četrtem ocenjevalnem poročilu Medvladnega odbora za podnebne spremembe (IPCC) je za dušikov trifluorid (NF3) opredeljen potencial globalnega segrevanja, ki je približno 17 000-krat višji kot za ogljikov dioksid (CO2). NF3 se vse pogosteje uporablja v elektronski industriji namesto perfluoriranih ogljikovodikov (PFC) in žveplovega heksafluorida (SF6). V skladu s členom 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) mora okoljska politika Unije temeljiti na previdnostnem načelu. V skladu s tem načelom je potrebno spremljanje NF3, da se oceni raven emisij v Uniji in po potrebi opredelijo blažilni ukrepi.
(12)
Podatki, ki se trenutno sporočajo prek nacionalnih evidenc toplogrednih plinov ter nacionalnih registrov in registra Unije, ne zadostujejo, da bi se na ravni držav članic določile nacionalne emisije CO2 iz civilnega letalstva, ki niso zajete v Direktivi 2003/87/ES. Unija pri sprejemanju obveznosti poročanja ne bi smela povzročati obremenitev držav članic ter malih in srednjih podjetij (MSP), ki niso sorazmerne z zastavljenimi cilji. Emisije CO2, ki jih povzročajo leti in niso zajete v Direktivi 2003/87/ES, predstavljajo le zelo majhen del skupnih emisij toplogrednih plinov, zato bi bila uvedba sistema poročanja o teh emisijah neupravičeno obremenjujoča glede na sedanje zahteve za širši sektor v skladu z Direktivo 2003/87/ES. Zato bi bilo treba za namene člena 3 in člena 7(1) Odločbe št. 406/2009/ES šteti, da so emisije CO2 iz vrste virov IPCC „1.A.3.A - Civilno letalstvo“ enake nič.
(13)
Da se zagotovi učinkovitost ureditev spremljanja emisij toplogrednih plinov in poročanja o njih, je treba preprečiti dodatno povečanje obstoječih finančnih in upravnih obremenitev držav članic.
(14)
Čeprav se emisije in odvzemi toplogrednih plinov v zvezi z rabo zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva (LULUCF) upoštevajo pri cilju zmanjšanja emisij Unije v okviru Kjotskega protokola, niso del cilja 20 % zmanjšanja za leto 2020 v skladu s svežnjem ukrepov za podnebne spremembe in obnovljivo energijo. Člen 9 Odločbe št. 406/2009/ES od Komisije zahteva, da oceni načine za vključitev emisij in odvzemov iz dejavnosti v zvezi z LULUCF, v zavezo Unije za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, s čimer bi zagotovili trajnost in okoljsko celovitost prispevka sektorja LULUCF ter natančno spremljanje in obračunavanje zadevnih emisij in odvzemov. Od Komisije tudi zahteva, da po potrebi pripravi zakonodajni predlog z namenom, da začne veljati od leta 2013. Komisija je 12. marca 2012 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila predlog, ki predstavlja prvi korak v smeri vključitve sektorja LULUCF v zavezo Unije za zmanjšanje emisij, ki je imel za posledico sprejetje Sklepa št. 529/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o pravilih za obračunavanje emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki nastanejo pri dejavnostih v zvezi z rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstvom, ter informacijah o ukrepih v zvezi s temi dejavnostmi (15).
(15)
Unija in države članice bi si morale prizadevati za zagotovitev najnovejših informacij o svojih emisijah toplogrednih plinov, zlasti v skladu z okvirom strategije Evropa 2020 in v njej določenimi časovnimi okviri. S to uredbo bi bilo treba omogočiti pripravo takšnih ocen v najkrajšem možnem času z uporabo statističnih in drugih informacij, kot so, kadar je to ustrezno, podatki iz vesolja, ki se zagotavljajo v okviru programa globalnega spremljanja okolja in varnosti ter drugih satelitskih sistemov.
(16)
Ker je Komisija napovedala, da namerava predlagati nove zahteve za spremljanje emisij iz pomorskega prometa in poročanje o njih, po potrebi vključno s spremembami te uredbe, ta uredba ne bi smela vplivati na kakršen koli takšen predlog, določbe o spremljanju emisij iz pomorskega prometa in poročanju o njih pa zato sedaj ne bi smele biti vključene v to uredbo.
(17)
Izkušnje, pridobljene pri izvajanju Odločbe št. 280/2004/ES, so pokazale potrebo po tem, da so sporočene informacije o politikah in ukrepih ter projekcijah bolj pregledne, točne, dosledne, celovite in primerljive. V skladu z Odločbo št. 406/2009/ES morajo države članice poročati o predvidenem napredku pri izpolnjevanju svojih obveznosti iz navedene odločbe, vključno z informacijami o nacionalnih politikah in ukrepih ter nacionalnih projekcijah. S strategijo Evropa 2020 je bil določen celosten program ekonomske politike, v skladu s katerim si morajo Unija in države članice dodatno prizadevati za pravočasno poročanje o politikah in ukrepih v zvezi s podnebnimi spremembami ter njihovih predvidenih učinkih na emisije. Vzpostavitev sistemov na ravni Unije in držav članic bi morala skupaj z boljšimi smernicami za poročanje bistveno prispevati k doseganju teh ciljev. Da bi se zagotovilo, da Unija izpolnjuje svoje mednarodne in notranje zahteve za poročanje o projekcijah toplogrednih plinov, ter za oceno njenega napredka pri izpolnjevanju njenih mednarodnih in notranjih zavez in obveznosti, bi moralo biti Komisiji omogočeno, da pripravi in uporablja tudi ocene projekcij toplogrednih plinov.
(18)
Za spremljanje napredka in ukrepanja držav članic pri prilagajanju podnebnim spremembam so potrebne boljše informacije s strani držav članic. Te informacije so potrebne za oblikovanje celostne strategije Unije za prilagajanje na podlagi bele knjige Komisije z dne 1. aprila 2009 z naslovom „Prilagajanje podnebnim spremembam: evropskemu okviru za ukrepanje naproti“. Sporočanje informacij o prilagajanju bo državam članicam omogočilo izmenjavo najboljših praks ter oceno njihovih potreb in stopnje pripravljenosti za boj proti podnebnim spremembam.
(19)
V okviru Sklepa 1/CP.15 so se Unija in države članice zavezale k zagotavljanju znatnega financiranja ukrepov proti podnebnim spremembam, namenjenega podpori prilagoditvenih in blažilnih ukrepov v državah v razvoju. V skladu z odstavkom 40 Sklepa 1/CP.16 mora vsaka razvita država pogodbenica UNFCCC izboljšati poročanje o zagotavljanju finančne in tehnološke podpore ter podpore za krepitev zmogljivosti, ki jo nameni državam pogodbenicam v razvoju. Izboljšano poročanje je bistveno za priznavanje opravljenih prizadevanj Unije in držav članic za izpolnjevanje njihovih zavez. S Sklepom 1/CP.16 je bil uveden tudi nov tehnološki mehanizem za izboljšanje mednarodnega prenosa tehnologije. S to uredbo bi bilo treba zagotoviti sporočanje najnovejših informacij o dejavnostih prenosa tehnologije državam v razvoju, ki temeljijo na najboljših razpoložljivih podatkih.
(20)
Direktiva 2008/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta (16) je spremenila Direktivo 2003/87/ES, tako da se uporablja sistem za trgovanje z emisijami toplogrednih plinov v Uniji tudi za letalske dejavnosti. Direktiva 2003/87/ES vsebuje določbe o uporabi prihodkov z dražb, poročanju o uporabi prihodkov z dražb s strani držav članic in sprejetih ukrepih v skladu s členom 3d navedene direktive. Direktiva 2003/87/ES, kot je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES, sedaj vsebuje tudi določbe o uporabi prihodkov z dražb, pri čemer je določeno, da bi bilo treba vsaj 50 % takih prihodkov uporabiti za namene ene ali več dejavnosti iz člena 10(3) Direktive 2003/87/ES. Preglednost uporabe prihodkov, ustvarjenih z dražbo pravic v skladu z Direktivo 2003/87/ES, je ključna za podporo zavez Unije.
(21)
V okviru UNFCCC se od Unije in njenih držav članic zahteva, da pripravijo, redno posodabljajo, objavijo in poročajo konferenci pogodbenic o nacionalnih sporočilih in dvoletnih poročilih z uporabo smernic, metodologij in oblik, dogovorjenih v okviru konference pogodbenic. Sklep 1/CP.16 poziva k izboljšanemu poročanju o ciljih ublažitve in zagotavljanju finančne in tehnološke podpore ter podpore za krepitev zmogljivosti državam pogodbenicam v razvoju.
(22)
Z Odločbo št. 406/2009/ES je bil sedanji letni ciklus poročanja spremenjen v letni ciklus zavez, za katerega je potreben celovit pregled evidenc držav članic o toplogrednih plinih v krajšem časovnem okviru od obstoječega časovnega okvira UNFCCC za pregled evidenc, da se po potrebi omogočita uporaba prilagodljivosti in uporaba popravnih ukrepov na koncu vsakega zadevnega leta. Na ravni Unije je treba uvesti postopek pregledovanja evidenc toplogrednih plinov, ki jih predložijo države članice, da se zagotovi verodostojnost, doslednost, preglednost in pravočasnost ocen skladno z Odločbo št. 406/2009/ES.
(23)
V okviru postopka UNFCCC se trenutno razpravlja o več tehničnih elementih v zvezi s poročanjem o emisijah toplogrednih plinov iz virov in odvzemov po ponorih, kot so potenciali globalnega segrevanja, obseg sporočenih toplogrednih plinov in metodološke smernice IPCC, ki se uporabljajo za pripravo nacionalnih evidenc toplogrednih plinov. Spremembe teh metodoloških elementov v okviru postopka UNFCCC in posledični preračuni časovnih vrst emisij toplogrednih plinov lahko vplivajo na raven in trende emisij toplogrednih plinov. Komisija bi morala spremljati tak razvoj na mednarodni ravni in po potrebi predlagati spremembo te uredbe, da se zagotovi skladnost z metodologijami, uporabljenimi v okviru postopka UNFCCC.
(24)
V skladu z obstoječimi smernicami UNFCCC za poročanje o emisijah toplogrednih plinov izračun emisij metana in poročanje o njih temeljita na potencialih globalnega segrevanja v obdobju 100 let. Zaradi visokega potenciala globalnega segrevanja in relativno kratke razpolovne dobe metana v atmosferi bi morala Komisija preučiti, kako bi sprejetje 20-letnega obdobja za metan vplivalo na politike in ukrepe.
(25)
Komisija bi morala ob upoštevanju Resolucije Evropskega parlamenta z dne 14. septembra 2011 o celovitem pristopu k podnebju škodljivim antropogenim emisijam, ki niso emisije CO2, in po doseženem soglasju v okviru UNFCC o uporabi dogovorjenih in objavljenih smernic IPCC za spremljanje in poročanje o emisijah črnega ogljika preučiti posledice za politike in ukrepe ter po potrebi spremeniti Prilogo I k tej uredbi.
(26)
Emisije toplogrednih plinov v sporočenih časovnih vrstah bi bilo treba oceniti z uporabo enakih metod. Temeljne podatke o dejavnostih in emisijske faktorje bi bilo treba pridobiti in uporabljati skladno ter zagotoviti, da spremembe trendov emisij niso posledica sprememb ocenjevalnih metod ali predpostavk. Preračune emisij toplogrednih plinov bi bilo treba izvajati v skladu z dogovorjenimi smernicami in z namenom izboljšanja enotnosti, natančnosti in popolnosti sporočenih časovnih vrst ter izvajanja podrobnejših metod. Če se metodologija ali način pridobivanja temeljnih podatkov o dejavnostih in emisijskih faktorjev spremeni, bi morale države članice preračunati evidence za sporočene časovne vrste in oceniti potrebo po preračunih na podlagi razlogov iz dogovorjenih smernic, zlasti za ključne kategorije. Ta uredba bi morala določiti, ali bi bilo treba učinke takih preračunov upoštevati za namene določanja dodeljenih letnih emisij ter pod katerimi pogoji.
(27)
Letalstvo vpliva na globalno podnebje z izpusti ogljikovega dioksida (CO2), pa tudi z drugimi emisijami, vključno z emisijami dušikovih oksidov in mehanizmi, kot so krepitev cirusov. Ob upoštevanju hitrega razvoja znanstvenega razumevanja teh vplivov bi bilo treba v okviru te uredbe redno izvajati posodobljeno oceno vplivov letalstva, ki niso povezani s CO2, na globalno podnebje. Pri tem uporabljeno modeliranje bi bilo treba prilagoditi znanstvenemu napredku. Komisija bi na podlagi svojih ocen takšnih vplivov lahko razmislila o ustreznih političnih možnostih za njihovo obravnavanje.
(28)
Cilj Evropske agencije za okolje je podpreti trajnostni razvoj ter prispevati k doseganju znatnega in merljivega izboljšanja okolja Evrope z zagotavljanjem pravočasnih, usmerjenih, pomembnih in zanesljivih informacij oblikovalcem politik, javnim institucijam ter javnosti. Evropska agencija za okolje bi morala Komisiji po potrebi pomagati pri spremljanju in poročanju, zlasti v okviru sistema evidenc Unije ter njenega sistema za politike in ukrepe ter projekcije; pri izvajanju letnega strokovnega pregleda evidenc držav članic; pri ocenjevanju napredka pri izpolnjevanju zavez Unije za zmanjšanje emisij; pri vzdrževanju evropskega mehanizma za prilagajanje podnebnim spremembam v zvezi z vplivi, ranljivostmi zaradi podnebnih sprememb in prilagajanjem podnebnim spremembam; ter pri sporočanju solidnih informacij o podnebnih spremembah javnosti.
(29)
Za vse zahteve glede zagotavljanja informacij in podatkov v skladu s to uredbo bi morala veljati pravila Unije o varstvu podatkov in poslovni zaupnosti.
(30)
Informacije in podatki, zbrani na podlagi te uredbe, lahko prispevajo tudi k oblikovanju in oceni prihodnje politike Unije o podnebnih spremembah.
(31)
Komisija bi morala za zagotovitev skladnosti spremljati izvajanje zahtev za spremljanje in poročanje v okviru te uredbe ter nadaljnji razvoj v okviru UNFCCC in Kjotskega protokola. V zvezi s tem bi morala Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu po potrebi predložiti zakonodajni predlog.
(32)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja člena 5(4), člena 7(7) in (8), člena 8(2), člena 12(3), člena 17(4) ter člena 19(5) in (6) te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Z izjemo člena 19(6), bi bilo treba ta pooblastila izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (17).
(33)
Da bi oblikovali harmonizirane zahteve za poročanje z namenom spremljanja emisij toplogrednih plinov in drugih informacij, pomembnih za politiko o podnebnih spremembah, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte, da bi spremenila Prilogo I in Prilogo III k tej uredbi v skladu s sklepi, sprejetimi v okviru UNFCCC in Kjotskega protokola; upoštevala spremembe potencialov globalnega segrevanja in mednarodno dogovorjenih smernic za evidence; določila vsebinske zahteve glede sistema evidenc Unije in vzpostavila register Unije. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(34)
Ker ciljev te uredbe, in sicer vzpostavitve mehanizma za spremljanje in poročanje o emisijah toplogrednih plinov ter za sporočanje drugih informacij v zvezi s podnebnimi spremembami na nacionalni ravni in ravni Unije države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se te cilje zaradi obsega in učinkov predlaganih ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE 1
VSEBINA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba vzpostavlja mehanizem za:
(a)
zagotavljanje pravočasnosti, preglednosti, točnosti, doslednosti, primerljivosti in popolnosti poročanja Unije in njenih držav članic sekretariatu UNFCCC;
(b)
sporočanje in preverjanje informacij v zvezi z zavezami Unije in njenih držav članic v skladu z UNFCCC, Kjotskim protokolom ter sklepi, sprejetimi na njuni podlagi, in oceno napredka pri izpolnjevanju teh zavez;
(c)
spremljanje vseh antropogenih emisij toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov v državah članicah ter poročanje o njih;
(d)
spremljanje emisij toplogrednih plinov in drugih informacij v skladu s členom 6 Odločbe št. 406/2009/ES, poročanje o njih ter njihovo pregledovanje in preverjanje;
(e)
poročanje o uporabi prihodka, ustvarjenega z dražbo pravic na podlagi člena 3d(1) ali (2) ali člena 10(1) Direktive 2003/87/ES, v skladu s členom 3d(4) in členom 10(3) navedene direktive;
(f)
spremljanje ukrepov držav članic za prilagoditev neizogibnim posledicam podnebnih sprememb na stroškovno učinkovit način in poročanje o njih;
(g)
ocenjevanje napredka držav članic pri izpolnjevanju obveznosti iz Odločbe št. 406/2009/ES.
Člen 2
Področje uporabe
Ta uredba se uporablja za:
(a)
poročanje o strategijah Unije in njenih držav članic za razvoj z nizkimi emisijami ogljika ter vseh njihovih posodobitvah v skladu s Sklepom 1/CP.16;
(b)
emisije toplogrednih plinov iz Priloge I k tej uredbi iz sektorjev in virov ter po ponorih odvzete toplogredne pline, zajete v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov v skladu s členom 4(1)(a) UNFCCC in izpuščene na ozemljih držav članic;
(c)
emisije toplogrednih plinov, ki spadajo v področje uporabe člena 2(1) Odločbe št. 406/2009/ES;
(d)
vplive emisij iz civilnega letalstva, ki niso povezani s CO2, na podnebje;
(e)
projekcije Unije in njenih držav članic v zvezi z antropogenimi emisijami toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola, iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov ter politike in ukrepe držav članic v zvezi s tem;
(f)
združeno finančno in tehnološko podporo državam v razvoju v skladu z zahtevami UNFCCC;
(g)
uporabo prihodkov, ustvarjenih z dražbo pravic na podlagi členov 3d(1) in (2) ter člena 10(1) Direktive 2003/87/ES;
(h)
ukrepe držav članic za prilagajanje podnebnim spremembam.
Člen 3
Opredelitve pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„potencial globalnega segrevanja plina“ pomeni celotni prispevek določenega plina h globalnemu segrevanju zaradi emisij ene enote tega plina v primerjavi z eno enoto referenčnega plina, CO2, ki mu je dodeljena vrednost 1;
2.
„nacionalni sistem evidenc“ pomeni sistem institucionalnih, pravnih in postopkovnih ureditev, vzpostavljenih v državi članici, za ocenjevanje antropogenih emisij toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola, iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov ter za poročanje in arhiviranje informacij iz evidenc v skladu s Sklepom 19/CMP.1 ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola;
3.
„pristojni organi za evidence“ pomenijo organe, ki so v okviru nacionalnega sistema evidenc zadolženi za pripravo evidenc toplogrednih plinov;
4.
„zagotavljanje kakovosti“ pomeni organiziran sistem postopkov za preverjanje, da se zagotovi izpolnjevanje ciljev kakovosti podatkov ter sporočanje čim boljših ocen in informacij v podporo učinkovitosti programa kontrole kakovosti in v pomoč državam članicam;
5.
„kontrola kakovosti“ pomeni sistem rednih tehničnih dejavnosti za merjenje in nadzor kakovosti zbranih informacij in ocen, da se zagotovijo celovitost, pravilnost in popolnost podatkov, opredelijo in odpravijo napake in opustitve, dokumentirajo in arhivirajo podatki in drugo uporabljeno gradivo ter evidentirajo vse dejavnosti zagotavljanja kakovosti;
6.
„kazalnik“ pomeni kvantitativni ali kvalitativni dejavnik ali spremenljivko, ki prispeva k boljšemu razumevanju napredka pri izvajanju politik in ukrepov ter trendov na področju emisij toplogrednih plinov;
7.
„enota dodeljene količine“ ali „AAU“ pomeni enoto, ki se izda v skladu z ustreznimi določbami Priloge k Sklepu 13/CMP.1 konference pogodbenic UNFCCC kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola (Sklep 13/CMP.1) ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola;
8.
„enota odvzema“ ali „RMU“ pomeni enoto, ki se izda v skladu z ustreznimi določbami Priloge k Sklepu 13/CMP.1 ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola;
9.
„enota zmanjšanja emisij“ ali „ERU“ pomeni enoto, ki se izda v skladu z ustreznimi določbami Priloge k Sklepu 13/CMP.1 ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola;
10.
„potrjeno zmanjšanje emisij“ ali „CER“ pomeni enoto, ki se izda v skladu s členom 12 Kjotskega protokola in zahtevami na podlagi navedenega člena ter ustreznimi določbami Priloge k Sklepu 13/CMP.1 ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola;
11.
„začasno potrjeno zmanjšanje emisij“ ali „tCER“ pomeni enoto, ki se izda v skladu s členom 12 Kjotskega protokola in zahtevami na podlagi navedenega člena ter ustreznimi določbami Priloge k Sklepu 13/CMP.1 ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola, torej dobropis, ki se dodeli za odvzem emisij, potrjen za pogozdovanje ali ponovno pogozdovanje v okviru projekta mehanizma čistega razvoja, ki se nadomesti ob izteku veljavnosti na koncu drugega ciljnega obdobja;
12.
„dolgoročno potrjeno zmanjšanje emisij“ ali „lCER“ pomeni enoto, ki se izda v skladu s členom 12 Kjotskega protokola in zahtevami na podlagi navedenega člena ter ustreznimi določbami Priloge k Sklepu 13/CMP.1, ali drugimi ustreznimi sklepi organov UNFCCC ali Kjotskega protokola, torej dobropis, ki se dodeli za dolgoročen odvzem emisij, potrjen za pogozdovanje ali ponovno pogozdovanje v okviru projekta mehanizma čistega razvoja, ki se nadomesti ob izteku veljavnosti na koncu obdobja dobropisa projekta ali v primeru ponovnega izpusta ali nepredložitve poročila o potrditvi;
13.
„nacionalni register“ pomeni register v obliki standardizirane elektronske zbirke podatkov, ki vsebuje podatke o izdajanju, posedovanju, prenašanju, pridobivanju, preklicu, umiku, prenosu, zamenjavi oziroma spremembi datuma izteka veljavnosti AAU, RMU, ERU, CER, tCER in lCER;
14.
„politike in ukrepi“ pomenijo vse instrumente, ki so namenjeni izvajanju zavez iz člena 4(2)(a) in (b) UNFCCC, lahko pa vključujejo tudi tiste, katerih glavni cilj ni omejevanje in zmanjševanje emisij toplogrednih plinov;
15.
„sistem za politike in ukrepe ter projekcije“ pomeni sistem institucionalnih, pravnih in postopkovnih ureditev, vzpostavljenih za poročanje o politikah in ukrepih ter projekcijah antropogenih emisij toplogrednih plinov, ki niso vključeni v nadzor v okviru Montrealskega protokola, iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, kot se zahteva v skladu s členom 12 te uredbe;
16.
„predhodna ocena politik in ukrepov“ pomeni oceno predvidenih učinkov politike ali ukrepa;
17.
„naknadna ocena politik in ukrepov“ pomeni oceno preteklih učinkov politike ali ukrepa;
18.
„projekcije brez ukrepov“ pomenijo projekcije antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, iz katerih so izključeni učinki vseh politik in ukrepov, načrtovanih, sprejetih ali izvajanih po letu, ki je izbrano za izhodišče zadevne projekcije;
19.
„projekcije z ukrepi“ pomenijo projekcije antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, ki zajemajo učinke sprejetih in izvajanih politik in ukrepov na zmanjšanje emisij toplogrednih plinov;
20.
„projekcije z dodatnimi ukrepi“ pomenijo projekcije antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, ki zajemajo učinke sprejetih ter izvajanih politik in ukrepov za blažitev podnebnih sprememb ter v ta namen načrtovanih politik in ukrepov na zmanjšanje emisij toplogrednih plinov;
21.
„analiza občutljivosti“ pomeni preučitev algoritma modela ali predpostavke za kvantificiranje občutljivosti ali stabilnosti izhodnih podatkov modela glede na spremembe vhodnih podatkov ali temeljnih predpostavk. Izvaja se tako, da se spreminjajo vhodne vrednosti ali enačbe ter, da se opazuje, kako se ustrezno spreminjajo izhodni podatki modela;
22.
„podpora za blažitev podnebnih sprememb“ pomeni podporo za dejavnosti v državah v razvoju, s katerimi se prispeva k cilju ustalitve koncentracij toplogrednih plinov v ozračju na ravni, ki bi preprečila nevarno antropogeno poseganje v podnebni sistem;
23.
„podpora za prilagajanje podnebnim spremembam“ pomeni podporo za dejavnosti v državah v razvoju, katerih cilj je zmanjšati ranljivost človeških ali naravnih sistemov zaradi vpliva podnebnih sprememb in tveganj, povezanih s podnebjem, in sicer z ohranjanjem ali povečevanjem sposobnosti prilagajanja in odpornosti držav v razvoju;
24.
„tehnični popravki“ pomenijo prilagoditve ocen v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov v okviru pregleda, opravljenega v skladu s členom 19, kadar so predloženi podatki iz evidenc nepopolni ali niso pripravljeni v skladu z ustreznimi mednarodnimi pravili ali smernicami ali pravili ali smernicami Unije, pri čemer bodo te prilagoditve ocen nadomestile prvotno predložene ocene;
25.
„preračuni“ v skladu s smernicami UNFCCC za poročanje o letnih evidencah pomenijo postopek za ponovno oceno antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov v predhodno predloženih evidencah zaradi sprememb metodologije ali načina pridobitve ter uporabe emisijskih faktorjev in podatkov o dejavnostih; vključitve novih kategorij virov in ponorov ali vključitve novih plinov; ali sprememb potenciala globalnega segrevanja toplogrednih plinov.
POGLAVJE 2
STRATEGIJE ZA RAZVOJ Z NIZKIMI EMISIJAMI OGLJIKA
Člen 4
Strategije za razvoj z nizkimi emisijami ogljika
1. Države članice, v imenu Unije pa Komisija, pripravijo - v skladu z vsemi določbami o poročanju, ki so bile dogovorjene na mednarodni ravni v okviru postopka UNFCCC - svoje strategije za razvoj z nizkimi emisijami ogljika, da prispevajo k:
(a)
preglednemu in natančnemu spremljanju dejanskega in predvidenega napredka držav članic, vključno s prispevkom ukrepov Unije, pri izpolnjevanju zavez Unije in držav članic iz UNFCCC, ki se nanašajo na omejevanje ali zmanjševanje antropogenih emisij toplogrednih plinov;
(b)
izpolnjevanju zavez držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov iz Odločbe št. 406/2009/ES ter uresničevanju dolgoročnega zmanjšanja emisij in povečanja odvzemanja po ponorih v vseh sektorjih v skladu s ciljem Unije, da bi se v okviru zmanjšanj, ki jih morajo po mnenju IPCC skupaj doseči razvite države, do leta 2050 emisije na stroškovno učinkovit način zmanjšale za 80 do 95 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990.
2. Države članice o stanju izvajanja svojih strategij za razvoj z nizkimi emisijami ogljika Komisiji poročajo do 9. januarja 2015 ali v skladu s kakršnimi koli časovnimi razporedi, dogovorjenimi na mednarodni ravni v okviru postopka UNFCCC.
3. Komisija in države članice takoj objavijo svoje strategije za razvoj z nizkimi emisijami ogljika in kakršne koli posodobitve teh strategij.
POGLAVJE 3
POROČANJE O PRETEKLIH EMISIJAH TOPLOGREDNIH PLINOV IN ODVZEMIH
Člen 5
Nacionalni sistemi evidenc
1. Države članice vzpostavijo in upravljajo nacionalne sisteme evidenc v skladu z zahtevami UNFCCC o nacionalnih sistemih ter si prizadevajo za njihovo stalno izboljševanje, da ocenijo antropogene emisije toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzete toplogredne pline iz Priloge I k tej uredbi ter zagotovijo pravočasnost, preglednost, točnost, doslednost, primerljivost in popolnost svojih evidenc toplogrednih plinov.
2. Države članice zagotovijo, da imajo njihovi pristojni organi za evidence dostop do:
(a)
podatkov in metod, o katerih se poroča za dejavnosti in naprave na podlagi Direktive 2003/87/ES za namene priprave nacionalnih evidenc toplogrednih plinov, da se zagotovi skladnost sporočenih emisij toplogrednih plinov v okviru sistema Unije za trgovanje z emisijami s podatki v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov;
(b)
kadar je ustrezno, podatkov, ki se zberejo v okviru sistemov poročanja o fluoriranih plinih v različnih sektorjih, vzpostavljenih v skladu s členom 6(4) Uredbe (ES) št. 842/2006, za namene priprave nacionalnih evidenc toplogrednih plinov;
(c)
kadar je ustrezno, emisij, temeljnih podatkov in metodologij, o katerih poročajo industrijski kompleksi v skladu z Uredbo (ES) št. 166/2006, za namene priprave nacionalnih evidenc toplogrednih plinov;
(d)
podatkov, o katerih se poroča v skladu z Uredbo (ES) št. 1099/2008.
3. Države članice zagotovijo, da njihovi pristojni organi za evidence, kadar je ustrezno:
(a)
uporabljajo sisteme poročanja, vzpostavljene v skladu s členom 6(4) Uredbe (ES) št. 842/2006, z namenom izboljšanja ocene fluoriranih plinov v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov;
(b)
lahko izvajajo letne preglede skladnosti iz točk (l) in (m) člena 7(1).
4. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi pravila o strukturi, obliki in postopku predložitve informacij v zvezi z nacionalnimi sistemi evidenc, ter zahteve glede vzpostavitve, upravljanja in delovanja nacionalnih sistemov evidenc o toplogrednih plinih v skladu z ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
Člen 6
Sistem evidenc Unije
1. Vzpostavi se sistem evidenc Unije, s katerim se zagotovi pravočasnost, preglednost, točnost, doslednost, primerljivost in popolnost nacionalnih evidenc glede na evidenco Unije o toplogrednih plinih. Komisija navedeni sistem upravlja, vzdržuje in si prizadeva za njegovo stalno izboljševanje, kar vključuje:
(a)
program zagotavljanja kakovosti in kontrole kakovosti, ki vključuje določitev ciljev kakovosti ter pripravo načrta zagotavljanja in kontrole kakovosti evidenc. Komisija državam članicam pomaga pri izvajanju njihovih programov zagotavljanja kakovosti in kontrole kakovosti;
(b)
postopek za oceno kakršnih koli podatkov, ki jih v nacionalni evidenci ni, v posvetovanju z zadevno državo članico;
(c)
preglede evidenc držav članic o toplogrednih plinih iz člena 19.
2. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 25 v zvezi z vsebinskimi zahtevami glede sistema evidenc Unije za izpolnitev obveznosti na podlagi Sklepa 19/CMP.1. Komisija na podlagi odstavka 1 ne sprejme predpisov, katerih upoštevanje bi bilo za države članice težje od upoštevanja določb aktov, sprejetih v skladu s členom 3(3) in členom 4(2) Odločbe št. 280/2004/ES.
Člen 7
Evidence toplogrednih plinov
1. Države članice do 15. januarja vsako leto (leto X) določijo in Komisiji poročajo o naslednjem:
(a)
o svojih antropogenih emisijah toplogrednih plinov iz Priloge I k tej uredbi in antropogenih emisijah toplogrednih plinov iz člena 2(1) Odločbe št. 406/2009/ES za leto X - 2 v skladu z zahtevami UNFCCC za poročanje. Brez poseganja v poročanje o toplogrednih plinih iz Priloge I k tej uredbi se za namene člena 3 in člena 7(1) Odločbe št. 406/2009/ES šteje, da so emisije CO2 iz vrste virov IPCC „1A3A - Civilno letalstvo“ enake nič;
(b)
v skladu z zahtevami UNFCCC za poročanje podatke o svojih antropogenih emisijah ogljikovega monoksida (CO), žveplovega dioksida (SO2), dušikovih oksidov (NOx) in hlapnih organskih spojin za leto X - 2, ki so skladni s podatki, o katerih se že poroča v skladu s členom 7 Direktive 2001/81/ES in Konvencijo Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o onesnaževanju zraka na velike razdalje prek meja;
(c)
v skladu z zahtevami UNFCCC za poročanje o svojih antropogenih emisijah toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetem CO2, ki so posledica LULUCF, za leto X - 2;
(d)
o svojih antropogenih emisijah toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetem CO2, ki so posledica dejavnosti LULUCF v skladu s Sklepom št. 529/2013/EU in Kjotskim protokolom, ter informacije glede obračunavanja teh emisij toplogrednih plinov in odvzemanja teh toplogrednih plinov zaradi LULUCF v skladu s Sklepom št. 529/2013/EU in členom 3(3) in (4) Kjotskega protokola ter ustreznimi sklepi na njegovi podlagi za obdobje med letom 2008 ali drugimi leti, ki se uporabijo, in letom X - 2. Če države članice obračunavajo gospodarjenje s polji, gospodarjenje s pašniki, obnovo vegetacije ali osuševanje in ponovno vzpostavitev mokrišč, poročajo tudi o emisijah toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov za vsako takšno dejavnost za ustrezno izhodiščno leto ali obdobje, določeno v Prilogi VI k Sklepu št 529/2013/EU ter Prilogi k Sklepu 13/CMP.1. Države članice v skladu s svojimi obveznostmi poročanja na podlagi te točke ter zlasti pri posredovanju informacij o emisijah in odvzemih v zvezi z njihovimi obveznostmi obračunavanja iz Sklepa št. 529/2013/EU, v celoti upoštevajo veljavne usmeritve za dobro prakso IPCC za LULUCF;
(e)
o vseh spremembah informacij iz točk (a) do (d) za leta med ustreznim izhodiščnim letom ali obdobjem in letom X - 3, pri čemer navedejo tudi razloge za te spremembe;
(f)
o informacijah o kazalnikih iz Priloge III za leto X - 2;
(g)
o informacijah iz svojega nacionalnega registra o izdajanju, pridobivanju, posedovanju, prenašanju, preklicu, umiku in prenosu AAU, RMU, ERU, CER, tCER in lCER za leto X - 1;
(h)
povzetek informacij o izvedenih prenosih iz člena 3(4) in (5) Odločbe št. 406/2009/ES za leto X - 1;
(i)
informacije o uporabi skupnega izvajanja, mehanizma čistega razvoja in mednarodnega trgovanja z emisijami v skladu s členi 6, 12 in 17 Kjotskega protokola ali katerega koli drugega prožnega mehanizma iz drugih instrumentov, sprejetih na konferenci pogodbenic UNFCCC ali na konferenci pogodbenic UNFCCC kot sestanku pogodbenic Kjotskega protokola, za izpolnjevanje njihovih zavez količinskega omejevanja ali zmanjševanja emisij v skladu s členom 2 Odločbe 2002/358/ES in Kjotskim protokolom ali kakršnih koli prihodnjih zavez na podlagi UNFCCC ali Kjotskega protokola za leto X - 2;
(j)
informacije o ukrepih, sprejetih za izboljšanje ocen v evidencah, zlasti za področja evidenc, ki so bila po strokovnih pregledih prilagojena ali pa je bilo zanje predloženo priporočilo;
(k)
dejansko ali ocenjeno dodelitev preverjenih emisij, sporočenih za naprave in upravljavce v skladu z Direktivo 2003/87/ES, za vrste virov v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov, če je to mogoče, ter delež teh preverjenih emisij glede na vse sporočene emisije toplogrednih plinov za te vrste virov za leto X - 2;
(l)
če je ustrezno, rezultate pregledov v zvezi s skladnostjo emisij, sporočenih za evidence toplogrednih plinov, za leto X - 2, skupaj s preverjenimi emisijami, sporočenimi v skladu z Direktivo 2003/87/ES;
(m)
če je ustrezno, rezultate pregledov v zvezi s skladnostjo podatkov, uporabljenih za oceno emisij pri pripravi evidenc toplogrednih plinov, za leto X - 2, skupaj s:
(i)
podatki, uporabljenimi za pripravo evidenc onesnaževal zraka v skladu z Direktivo 2001/81/ES;
(ii)
podatki, sporočenimi v skladu s členom 6(1) Uredbe (ES) št. 842/2006;
(iii)
podatki o energiji, sporočenimi v skladu s členom 4 in Prilogo B k Uredbi (ES) št. 1099/2008;
(n)
opis sprememb nacionalnega sistema evidenc;
(o)
opis sprememb nacionalnega registra;
(p)
informacije o svojih načrtih za zagotavljanje kakovosti in kontrolo kakovosti, splošno oceno negotovosti, splošno oceno popolnosti in, če so na voljo, druge elemente poročila o nacionalnih evidencah toplogrednih plinov, potrebne za pripravo poročila o evidenci Unije o toplogrednih plinih.
V prvem letu poročanja na podlagi te uredbe države članice Komisijo obvestijo o kakršnem koli namenu uporabiti člen 3(4) in (5) Odločbe št. 406/2009/ES.
2. Države članice Komisiji predhodne podatke sporočijo do 15. januarja, dokončne podatke pa do 15. marca drugega leta po koncu vsakega obračunskega obdobja, določenega v Prilogi I k Sklepu št. 529/2013/EU, kakor jih v skladu s členom 4(6) navedenega sklepa pripravijo za obračune LULUCF za zadevno obračunsko obdobje.
3. Države članice do 15. marca vsako leto predložijo Komisiji popolno in posodobljeno poročilo o nacionalnih evidencah. Takšno poročilo vsebuje vse informacije iz odstavka 1, in vse poznejše posodobitve teh informacij.
4. Države članice sekretariatu UNFCCC do 15. aprila vsako leto predložijo nacionalne evidence, ki vsebujejo informacije, predložene Komisiji v skladu z odstavkom 3.
5. Komisija v sodelovanju z državami članicami vsako leto pripravi evidenco Unije o toplogrednih plinih in poročilo o evidenci Unije o toplogrednih plinih, ki ju do 15. aprila vsako leto predloži sekretariatu UNFCCC.
6. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 25 za:
(a)
dodajanje ali črtanje snovi s seznama toplogrednih plinov iz Priloge I k tej uredbi oziroma za dodajanje, črtanje ali spreminjanje kazalnikov v Prilogi III k tej uredbi v skladu z ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo;
(b)
upoštevanje sprememb potencialov globalnega segrevanja in mednarodno dogovorjenih smernic o evidencah v skladu z ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo.
7. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi strukturo, obliko in postopek, ki jih morajo države članice upoštevati pri predložitvi evidenc toplogrednih plinov na podlagi odstavka 1, in sicer v skladu z ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo. V teh izvedbenih aktih se določijo tudi časovni okviri za sodelovanje in usklajevanje med Komisijo in državami članicami pri pripravi poročila o evidenci Unije o toplogrednih plinih. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
8. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi strukturo, obliko in postopek, ki jih morajo države članice upoštevati pri predložitvi podatkov o emisijah toplogrednih plinov in odvzemih v skladu s členom 4 Sklepa št. 529/2013/EU. Komisija pri sprejemanju teh izvedbenih aktov zagotovi združljivost časovnih okvirov Unije in UNFCCC za spremljanje teh informacij in poročanje o njih. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
Člen 8
Okvirne evidence toplogrednih plinov
1. Če je to mogoče, države članice do 31. julija vsako leto (leto X) Komisiji predložijo okvirne evidence toplogrednih plinov za leto X - 1. Komisija na podlagi okvirnih evidenc držav članic o toplogrednih plinih ali, če država članica svojih okvirnih evidenc ni sporočila do tega datuma, na podlagi svojih ocen vsako leto pripravi okvirno evidenco Unije o toplogrednih plinih. Komisija te informacije objavi do 30. septembra vsako leto.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi strukturo, obliko in postopek predložitve okvirnih evidenc držav članic o toplogrednih plinih na podlagi odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
Člen 9
Postopki za dopolnitev ocen emisij za pripravo evidence Unije
1. Komisija izvede začetni pregled točnosti podatkov, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 7(1). Rezultate tega pregleda v šestih tednih od roka za predložitev navedenih predlogov pošlje državam članicam. Države članice odgovore na kakršna koli zadevna vprašanja na podlagi začetnega pregleda predložijo do 15. marca skupaj s končnimi evidencami za leto X - 2.
2. Kadar država članica do 15. marca ne predloži evidenc podatkov, potrebnih za pripravo evidence Unije, lahko Komisija ob posvetovanju in v tesnem sodelovanju z zadevno državo članico pripravi ocene za dopolnitev podatkov, ki jih predloži država članica. Komisija v ta namen uporabi smernice, ki se uporabljajo za pripravo nacionalnih evidenc toplogrednih plinov.
POGLAVJE 4
REGISTRI
Člen 10
Vzpostavitev in upravljanje registrov
1. Unija in države članice vzpostavijo in vzdržujejo registre za točno obračunavanje izdajanja, posedovanja, prenašanja, pridobivanja, preklica, umika, prenosa, zamenjave oziroma spremembe datuma poteka veljavnosti AAU, RMU, ERU, CER, tCER in lCER. Države članice lahko te registre uporabijo tudi za točno obračunavanje enot iz člena 11a(5) Direktive 2003/87/ES.
2. Unija in države članice lahko svoje registre vzdržujejo prek združenega sistema skupaj z eno ali več drugimi državami članicami.
3. Podatki iz odstavka 1 tega člena so na voljo centralnemu administratorju, določenemu v skladu s členom 20 Direktive 2003/87/ES.
4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 25 za vzpostavitev registra Unije iz odstavka 1 tega člena.
Člen 11
Umik enot v skladu s Kjotskim protokolom
1. Države članice po zaključku pregleda svojih nacionalnih evidenc v skladu s Kjotskim protokolom za vsako leto prvega ciljnega obdobja iz Kjotskega protokola in po rešitvi morebitnih težav pri izvajanju iz registra umaknejo enote AAU, RMU, ERU, CER, tCER in lCER, ki so enakovredne njihovim neto emisijam v navedenem letu.
2. Države članice za zadnje leto prvega ciljnega obdobja iz Kjotskega protokola enote umaknejo iz registra pred koncem dodatnega obdobja za izpolnitev zavez iz Sklepa 11/CMP.1 konference pogodbenic UNFCCC kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola.
POGLAVJE 5
POROČANJE O POLITIKAH IN UKREPIH TER O PROJEKCIJAH ANTROPOGENIH EMISIJ TOPLOGREDNIH PLINOV IZ VIROV IN PO PONORIH ODVZETIH TOPLOGREDNIH PLINOV
Člen 12
Nacionalni sistemi in sistem Unije za politike in ukrepe ter projekcije
1. Države članice in Komisija do 9. julija 2015 vzpostavijo nacionalne sisteme in sistem Unije za poročanje o politikah in ukrepih ter za poročanje o projekcijah antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, te sisteme upravljajo in si prizadevajo za njihovo nenehno izboljševanje. Ti sistemi vključujejo ustrezne institucionalne, pravne in postopkovne ureditve, vzpostavljene v državi članici in Uniji, za ocenjevanje politike in pripravo projekcij antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov.
2. Države članice in Komisija imajo za cilj zagotoviti pravočasnost, preglednost, točnost, doslednost, primerljivost in popolnost sporočenih informacij o politikah in ukrepih ter projekcijah antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, kot je določeno v členih 13 in 14, vključno z uporabo podatkov, metod in modelov ter izvajanjem dejavnosti zagotavljanja kakovosti, kontrole kakovosti in analize občutljivosti, če je to ustrezno.
3. Komisija sprejme izvedbene akte o strukturi, obliki in postopku predložitve informacij o nacionalnih sistemih in sistemu Unije za politike in ukrepe ter projekcije v skladu z odstavkoma 1 in 2 tega člena, členom 13 in členom 14(1) ter v skladu z ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo. Komisija zagotovi usklajenost z mednarodno dogovorjenimi zahtevami glede poročanja ter združljivost časovnih okvirov Unije in mednarodnih časovnih okvirov za spremljanje teh informacij in poročanje o njih. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
Člen 13
Poročanje o politikah in ukrepih
1. Države članice do 15. marca 2015 in nato vsaki dve leti Komisiji predložijo naslednje:
(a)
opis svojega nacionalnega sistema za poročanje o politikah in ukrepih ali skupinah ukrepov ter za poročanje o projekcijah antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov v skladu s členom 12(1), če takšnega opisa še niso predložile, ali informacije o morebitnih spremembah navedenega sistema, kadar je bil takšen opis že predložen;
(b)
posodobitve v zvezi s strategijami za razvoj z nizkimi emisijami ogljika iz člena 4 ter informacije o napredku pri izvajanju teh strategij;
(c)
informacije o nacionalnih politikah in ukrepih ali skupinah ukrepov ter o izvajanju politik in ukrepov ali skupin ukrepov Unije, ki omejujejo ali zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov iz virov ali povečujejo odvzemanje po ponorih, razčlenjene po sektorjih ter plinih ali skupinah plinov (HFC in PFC) iz Priloge I. Te informacije se sklicujejo na veljavne in ustrezne nacionalne politike ali politike Unije in vključujejo:
(i)
cilj politike ali ukrepa in kratek opis politike ali ukrepa;
(ii)
vrsto instrumenta politike;
(iii)
stanje izvajanja politike ali ukrepa ali skupine ukrepov;
(iv)
če se uporabljajo, kazalnike za spremljanje in ocenjevanje napredka v določenem obdobju;
(v)
če so na voljo, količinske ocene učinkov na emisije toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzete toplogredne pline, razdeljene na:
-
rezultate predhodnih ocen učinkov posameznih politik in ukrepov ali skupin politik ali ukrepov za blažitev podnebnih sprememb. Predložijo se ocene za zaporedna štiri prihodnja leta po letu poročanja, ki se končajo z 0 ali 5, pri čemer se razlikuje med emisijami toplogrednih plinov iz Direktive 2003/87/ES in tistimi iz Odločbe št. 406/2009/ES,
-
rezultate naknadnih ocen učinkov posameznih politik in ukrepov ali skupin politik in ukrepov za blažitev podnebnih sprememb, pri čemer se razlikuje med emisijami toplogrednih plinov iz Direktive 2003/87/ES in tistimi iz Odločbe št. 406/2009/ES;
(vi)
če so na voljo, ocene predvidenih stroškov in koristi politik in ukrepov ter, če je primerno, ocene dejanskih stroškov in koristi politik in ukrepov;
(vii)
če so na voljo, vsa sklicevanja na ocene in tehnična poročila, na katerih temeljijo, iz odstavka 3;
(d)
informacije iz točke (d) člena 6(1) Odločbe št. 406/2009/ES;
(e)
informacije o obsegu, v katerem ukrepi držav članic predstavljajo pomemben element prizadevanj na nacionalni ravni, ter obsegu, v katerem načrtovana uporaba skupnega izvajanja, mehanizma čistega razvoja in mednarodnega trgovanja z emisijami dopolnjuje domače ukrepe v skladu z ustreznimi določbami Kjotskega protokola in sklepov, sprejetih na njegovi podlagi.
2. Država članica Komisiji sporoči kakršne koli bistvene spremembe informacij, sporočenih na podlagi tega člena v prvem letu poročevalnega obdobja, in sicer do 15. marca v letu, ki sledi predhodnemu poročilu.
3. Države članice v elektronski obliki objavijo - če so na voljo - vse ustrezne ocene stroškov in učinkov nacionalnih politik in ukrepov ter vse ustrezne informacije o izvajanju politik in ukrepov Unije, ki omejujejo ali zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov iz virov ali povečujejo odvzemanje po ponorih, skupaj z vsemi obstoječimi tehničnimi poročili, na katerih te ocene temeljijo. Te ocene bi morale vključevati opis uporabljenih modelov in metodoloških pristopov, opredelitev in temeljnih predpostavk.
Člen 14
Poročanje o projekcijah
1. Države članice Komisiji do 15. marca 2015 in po tem datumu vsaki dve leti sporočijo nacionalne projekcije antropogenih emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, prikazane za vsak plin ali skupino plinov (HFC in PFC) iz Priloge I in za vsak sektor. Navedene projekcije vključujejo količinske ocene za zaporedna štiri leta po letu poročanja, ki se končajo z 0 ali 5. Nacionalne projekcije upoštevajo vse politike in ukrepe, sprejete na ravni Unije, ter vključujejo:
(a)
projekcije brez ukrepov, če so te na voljo, projekcije z ukrepi in projekcije z dodatnimi ukrepi, če so te na voljo;
(b)
projekcije vseh emisij toplogrednih plinov in ločene ocene za predvidene emisije toplogrednih plinov za vire emisij iz Direktive 2003/87/ES in Odločbe št. 406/2009/ES;
(c)
učinke politik in ukrepov iz člena 13. Kadar takšne politike in ukrepi niso vključeni, je to jasno navedeno in obrazloženo;
(d)
rezultate analize občutljivosti, izvedene za projekcije;
(e)
vsa ustrezna sklicevanja na ocene in tehnična poročila, na katerih temeljijo projekcije iz odstavka 4.
2. Države članice obvestijo Komisijo o kakršnih koli bistvenih spremembah informacij, sporočenih na podlagi tega člena v prvem letu poročevalnega obdobja, in sicer do 15. marca v letu, ki sledi predhodnemu poročilu.
3. Države članice predložijo najnovejše razpoložljive projekcije. Kadar država članica ne predloži popolnih ocen projekcij do 15. marca vsako drugo leto in Komisija ugotovi, da ta država članica ne more zapolniti vrzeli v ocenah, opredeljenih na podlagi postopkov Komisije za zagotavljanje ali kontrolo kakovosti, lahko Komisija v posvetovanju z zadevno državo članico pripravi ocene, ki so potrebne za pripravo projekcij Unije.
4. Države članice v elektronski obliki objavijo svoje nacionalne projekcije emisij toplogrednih plinov iz virov in po ponorih odvzetih toplogrednih plinov, skupaj z vsemi ustreznimi tehničnimi poročili, na katerih te projekcije temeljijo. Te projekcije bi morale vključevati opise uporabljenih modelov in metodoloških pristopov, opredelitev in temeljnih predpostavk.
POGLAVJE 6
POROČANJE O DRUGIH INFORMACIJAH V ZVEZI S PODNEBNIMI SPREMEMBAMI
Člen 15
Poročanje o nacionalnih prilagoditvenih ukrepih
Države članice Komisiji do 15. marca 2015 in nato vsaka štiri leta, v skladu z roki za poročanje UNFCCC, sporočijo informacije o svojem nacionalnem načrtovanju prilagajanja in strategijah, v katerih navedejo svoje izvajane ali načrtovane ukrepe za olajševanje prilagajanja podnebnim spremembam. Te informacije vključujejo glavne cilje in obravnavano vrsto vpliva na podnebne spremembe, kot so poplave, dvig morske gladine, ekstremne temperature, suša in drugi izjemni vremenski pojavi.
Člen 16
Poročanje o finančni in tehnološki podpori državam v razvoju
1. Države članice sodelujejo s Komisijo, da bi omogočile pravočasno skladno poročanje Unije in njenih držav članic v zvezi s podporo državam v razvoju v skladu z ustreznimi določbami UNFCCC, kadar je to ustrezno, vključno s katero koli enotno obliko, dogovorjeno v okviru UNFCCC, in da bi zagotovile letno poročanje do 30. septembra.
2. Kadar je to ustrezno ali se uporablja na podlagi UNFCCC, si države članice prizadevajo za zagotavljanje informacij o finančnih tokovih na podlagi tako imenovanih „kazalnikov iz Ria“ za podporo za blažitev podnebnih sprememb in podporo za prilagajanje podnebnim spremembam, ki jih je uvedel odbor za razvojno pomoč pri OECD, ter metodoloških informacij v zvezi z uporabo metodologije kazalnikov iz Ria za podnebne spremembe.
3. Kadar se sporočajo informacije o mobiliziranih zasebnih finančnih tokovih, to vključuje informacije o opredelitvah in metodologijah, uporabljenih za določitev kakršnih koli zneskov.
4. V skladu s sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC ali Kjotskega protokola ali sporazumov, ki iz njiju izhajajo ali ju nadomeščajo, informacije o zagotovljeni podpori vključujejo informacije o podpori za blažilne ukrepe, prilagajanje, krepitev zmogljivosti in prenos tehnologije ter, če je mogoče, informacije o tem, ali so finančna sredstva nova ali dodatna.
Člen 17
Poročanje o uporabi prihodkov z dražb in dobropisi iz projektov
1. Države članice do 31. julija vsako leto (leto X) za leto X - 1 Komisiji predložijo:
(a)
natančno opravičilo iz člena 6(2) Odločbe št. 406/2009/ES;
(b)
informacije o uporabi prihodkov v letu X - 1, ki jih je država članica ustvarila s prodajo pravic na dražbi v skladu s členom 10(1) Direktive 2003/87/ES, ki vključujejo informacije o takem prihodku, ki je bil uporabljen za enega ali več namenov iz člena 10(3) navedene direktive, ali enakovredni finančni vrednosti tega prihodka ter ukrepih, sprejetih na podlagi navedenega člena;
(c)
informacije o uporabi, kot jo določijo države članice, vseh prihodkov, ki jih je država članica ustvarila s prodajo pravic za letalstvo na dražbi v skladu s členom 3d(1) ali (2) Direktive 2003/87/ES; te informacije se zagotovijo v skladu s členom 3d(4) navedene direktive;
(d)
informacije iz člena 6(1)(b) Odločbe št. 406/2009/ES in informacije o tem, kako njihova nakupna politika prispeva k doseganju mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah;
(e)
informacije v zvezi z uporabo člena 11b(6) Direktive 2003/87/ES glede projektnih dejavnosti za proizvodnjo električne energije v hidroelektrarnah s proizvodno močjo nad 20 MW.
2. Prihodek z dražb, ki v času, ko država članica Komisiji predloži poročilo v skladu s tem členom, ni izplačan, se količinsko opredeli in sporoči v poročilih za naslednja leta.
3. Države članice objavijo poročila, ki jih predložijo Komisiji v skladu s tem členom. Komisija združene informacije za Unijo posreduje javnosti v lahko dostopni obliki.
4. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi strukturo, obliko in postopke, ki jih morajo države članice upoštevati pri predložitvi informacij v skladu s tem členom. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
Člen 18
Dvoletna poročila in nacionalna sporočila
1. Unija in države članice sekretariatu UNFCCC predložijo dvoletna poročila v skladu s Sklepom 2/CP.17 konference pogodbenic UNFCCC (Sklep 2/CP.17) ali poznejšimi ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC, ter nacionalna sporočila v skladu s členom 12 UNFCCC.
2. Države članice Komisiji predložijo kopije nacionalnih sporočil in dvoletnih poročil, predloženih sekretariatu UNFCCC.
POGLAVJE 7
STROKOVNI PREGLED UNIJE V ZVEZI Z EMISIJAMI TOPLOGREDNIH PLINOV
Člen 19
Pregled evidenc
1. Komisija izvede celovit pregled podatkov iz nacionalnih evidenc, ki jih predložijo države članice v skladu s členom 7(4) te uredbe, da se določijo dodeljene letne emisije, kot je določeno v četrtem pododstavku člena 3(2) Odločbe št. 406/2009/ES, za uporabo členov 20 in 27 te uredbe in z namenom spremljanja, kako države članice uresničujejo cilje zmanjšanja ali omejitve emisij toplogrednih plinov v skladu s členoma 3 in 7 Odločbe št. 406/2009/ES v letih, ko se izvede celovit pregled.
2. Komisija izvaja letne preglede podatkov iz nacionalnih evidenc, ki jih predložijo države članice v skladu s členom 7(1) te uredbe in so relevantni za spremljanje zmanjšanja ali omejitve emisij toplogrednih plinov v državah članicah v skladu s členoma 3 in 7 Odločbe št. 406/2009/ES in vseh drugih ciljev zmanjšanja ali omejitve emisij toplogrednih plinov, določenih v zakonodaji Unije, pri čemer začne s podatki, sporočenimi za leto 2013. Države članice so v celoti vključene v ta proces.
3. Celovit pregled iz odstavka 1 zajema:
(a)
preglede za preverjanje preglednosti, točnosti, doslednosti, primerljivosti in popolnosti predloženih informacij;
(b)
preglede za opredelitev primerov, pri katerih so podatki iz evidence pripravljeni na način, ki ni skladen z usmeritvami UNFCCC ali pravili Unije, in
(c)
po potrebi izračun s tem povezanih potrebnih tehničnih popravkov, in sicer v posvetovanju z državami članicami.
4. Letni pregledi vključujejo preglede iz točke (a) odstavka 3. Kadar to zahteva država članica v posvetovanju s Komisijo ali kadar se pri teh pregledih ugotovijo pomembne zadeve, kot so:
(a)
neupoštevanje priporočil prejšnjih pregledov Unije ali UNFCCC ali vprašanja, ki jih države članice niso pojasnile, ali
(b)
previsoke ali prenizke ocene v zvezi s ključnimi vrstami v evidencah držav članic,
letni pregled za zadevno državo članico vključuje tudi preglede iz točke (b) odstavka 3, da bi se opravili izračuni iz točke (c) odstavka 3.
5. Komisija sprejme izvedbene akte, da se določijo časovni okvir in koraki za izvajanje celovitega pregleda in letnega pregleda iz odstavkov 1 oziroma 2 tega člena, vključno z nalogami iz odstavkov 3 in 4 tega člena ter za zagotovitev ustreznega posvetovanja držav članic, kar zadeva ugotovitve pregledov. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
6. Komisija z izvedbenim aktom določi skupno količino emisij za zadevno leto na podlagi popravljenih podatkov iz evidenc za posamezno državo članico po končanem zadevnem pregledu.
7. Podatki za posamezno državo članico, kot so v registrih, vzpostavljenih v skladu s členom 11 Odločbe št. 406/2009/ES in členom 19 Direktive 2003/87/ES, zabeleženi štiri mesece po datumu objave izvedbenega akta, sprejetega na podlagi odstavka 6 tega člena, so relevantni za uporabo člena 7(1) Odločbe št. 406/2009/ES. To vključuje spremembe takih podatkov zaradi uporabe prilagodljivosti s strani zadevne države članice v skladu s členoma 3 in 5 Odločbe št. 406/2009/ES.
Člen 20
Obravnavanje učinkov preračunov
1. Po dokončanem celovitem pregledu podatkov iz evidenc za leto 2020 v skladu s členom 19 Komisija z enačbo iz Priloge II izračuna vsoto učinkov preračunanih emisij toplogrednih plinov za posamezno državo članico.
2. Brez poseganja v člen 27(2) te uredbe Komisija vsoto iz odstavka 1 tega člena med drugim uporabi, ko predlaga cilje za zmanjšanje ali omejitev emisij za posamezno državo članico za obdobje po letu 2020 v skladu s členom 14 Odločbe št. 406/2009/ES.
3. Komisija takoj objavi rezultate izračunov v skladu z odstavkom 1.
POGLAVJE 8
POROČANJE O NAPREDKU PRI IZPOLNJEVANJU ZAVEZ UNIJE IN MEDNARODNIH ZAVEZ
Člen 21
Poročanje o napredku
1. Komisija na podlagi informacij, sporočenih v skladu s to uredbo, in po posvetovanju z državami članicami za določitev, ali je bil dosežen zadosten napredek, vsako leto oceni napredek Unije in njenih držav članic pri izpolnjevanju naslednjih obveznosti:
(a)
zaveze iz člena 4 UNFCCC in člena 3 Kjotskega protokola, kot so podrobneje opredeljene v sklepih, sprejetih na konferenci pogodbenic UNFCCC ali na konferenci pogodbenic UNFCCC kot sestanku pogodbenic Kjotskega protokola. Taka ocena temelji na informacijah, sporočenih v skladu s členi 7, 8, 10 in 13 do 17;
(b)
obveznosti iz člena 3 Odločbe št. 406/2009/ES. Taka ocena temelji na informacijah, sporočenih v skladu s členi 7, 8, 13 in 14.
2. Komisija vsaki dve leti oceni skupni vpliv letalskega prometa na svetovno podnebje, tudi zaradi emisij ali učinkov, ki niso povezani s CO2, na podlagi podatkov o emisijah, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 7, ter izboljša to oceno s sklicevanjem na znanstvene dosežke oziroma podatke o letalskem prometu.
3. Komisija do 31. oktobra vsako leto Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, v katerem povzame ugotovitve ocen iz odstavkov 1 in 2.
Člen 22
Poročilo o dodatnem obdobju za izpolnitev zavez iz Kjotskega protokola
Unija in posamezne države članice predložijo sekretariatu UNFCCC poročilo o dodatnem obdobju za izpolnitev zavez iz odstavka 3 Sklepa 13/CMP.1 ob izteku tega obdobja.
POGLAVJE 9
SODELOVANJE IN PODPORA
Člen 23
Sodelovanje med državami članicami in Unijo
Države članice in Unija sodelujejo in se v celoti usklajujejo v zvezi z obveznostmi iz te uredbe, in sicer v zvezi s:
(a)
zbiranjem evidence Unije o toplogrednih plinih in pripravo poročila o evidenci Unije o toplogrednih plinih Unije na podlagi člena 7(5);
(b)
pripravo nacionalnega sporočila za Unijo v skladu s členom 12 UNFCCC in dvoletnega poročila Unije v skladu s Sklepom 2/CP.17 ali poznejšimi ustreznimi sklepi, ki jih sprejmejo organi UNFCCC;
(c)
postopki pregledovanja in doseganja skladnosti na podlagi UNFCCC in Kjotskega protokola v skladu z vsemi sklepi, ki se uporabljajo in so sprejeti na podlagi UNFCCC ali Kjotskega protokola, ter v zvezi s postopkom Unije za pregled evidenc držav članic o toplogrednih plinih iz člena 19 te uredbe;
(d)
vsemi prilagoditvami v skladu s členom 5(2) Kjotskega protokola ali po zaključenem postopku pregleda Unije iz člena 19 te uredbe ali v zvezi z drugimi spremembami evidenc in poročil o evidencah, ki so bili ali bodo predloženi sekretariatu UNFCCC;
(e)
pripravo okvirnih evidenc toplogrednih plinov Unije v skladu s členom 8;
(f)
poročanjem v zvezi z umikom AAU, RMU, ERU, CER, tCER in ICER po poteku dodatnega obdobja iz odstavka 14 Sklepa 13/CMP.1 za izpolnitev zavez v skladu s členom 3(1) Kjotskega protokola.
Člen 24
Vloga Evropske agencije za okolje
Evropska agencija za okolje Komisiji pomaga pri izvajanju členov 6 do 9, 12 do 19, 21 in 22 v skladu s svojim letnim delovnim programom. To vključuje pomoč pri:
(a)
pripravi evidence Unije o toplogrednih plinih in poročila o evidenci Unije o toplogrednih plinih;
(b)
izvajanju postopkov zagotavljanja kakovosti in kontrole kakovosti, da se pripravi evidenca Unije o toplogrednih plinih;
(c)
pripravi ocen podatkov, o katerih se ne poroča v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov;
(d)
izvajanju pregledov;
(e)
pripravi okvirne evidence Unije o toplogrednih plinih;
(f)
zbiranju informacij o politikah in ukrepih ter projekcijah, ki jih sporočajo države članice;
(g)
izvajanju postopkov za zagotavljanje kakovosti in kontrolo kakovosti glede informacij o projekcijah ter politikah in ukrepih, ki jih sporočajo države članice;
(h)
pripravi ocen za podatke o projekcijah, o katerih države članice ne poročajo;
(i)
zbiranju podatkov, potrebnih za letno poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu, ki ga pripravi Komisija;
(j)
razširjanju informacij, zbranih v skladu s to uredbo, vključno z vodenjem in posodabljanjem zbirke podatkov o politikah in ukrepih držav članic za blažitev ter evropskega mehanizma za prilagajanje podnebnim spremembam v zvezi z vplivi, ranljivostmi zaradi podnebnih sprememb in prilagajanjem podnebnim spremembam.
POGLAVJE 10
POOBLASTILO
Člen 25
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je na Komisijo preneseno pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 6, 7 in 10 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 8. julija 2013. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz členov 6, 7 in 10 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členi 6, 7 in 10, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku treh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu ali Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za tri mesece.
POGLAVJE 11
KONČNE DOLOČBE
Člen 26
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga Odbor za podnebne spremembe. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 27
Pregled
1. Komisija redno pregleduje skladnost določb o spremljanju in poročanju iz te uredbe s prihodnjimi sklepi v zvezi z UNFCCC in Kjotskim protokolom ali drugo zakonodajo Unije. Poleg tega Komisija redno ugotavlja, ali zaradi dogodkov na ravni UNFCCC obveznosti iz te uredbe niso več potrebne ali niso sorazmerne z njihovimi koristmi ali bi morale biti prilagojene ali niso skladne z zahtevami za poročanje v okviru UNFCCC ali se podvajajo, ter po potrebi predloži zakonodajni predlog Evropskemu parlamentu in Svetu.
2. Komisija do decembra 2016 preuči, ali vpliv uporabe smernic IPCC iz leta 2006 za nacionalne evidence toplogrednih plinov ali znatna sprememba uporabljenih metodologij UNFCCC pri pripravi evidenc toplogrednih plinov povzroči razliko, večjo od 1 % vseh emisij toplogrednih plinov države članice, upoštevanih za namene člena 3 Odločbe št. 406/2009/ES, in lahko spremeni dodeljene letne emisije držav članic iz četrtega pododstavka člena 3(2) Odločbe št. 406/2009/ES.
Člen 28
Razveljavitev
Odločba št. 280/2004/ES se razveljavi. Sklicevanja na razveljavljeno odločbo se štejejo za sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge IV.
Člen 29
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 21. maja 2013