РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1163/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2014 година
относно надзорните такси
(ЕЦБ/2014/41)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3, втора алинея, член 30 и член 33, параграф 2, втора алинея от него,
като взе предвид публичната консултация и анализа, проведени в съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 установява единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО).
(2)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ за всички кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги във всички държави членки от еврозоната, както и в държави членки извън еврозоната, които установяват тясно сътрудничество с ЕЦБ. Правилата и процедурите, уреждащи сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ и с определените на национално равнище органи, са установени в Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2).
(3)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено налагане на годишна надзорна такса от ЕЦБ на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Налаганите от ЕЦБ такси покриват, без да надхвърлят, разноските на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове 4 - 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(4)
Годишната надзорна такса следва да се състои от сума, която се плаща ежегодно от всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, и клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, над които се осъществява надзор в рамките на ЕНМ.
(5)
В рамките на ЕНМ надзорните отговорности на ЕЦБ и всеки НКО са разпределени въз основа на значимостта на поднадзорните лица.
(6)
ЕЦБ има пряка надзорна компетентност по отношение на значими кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове, установени в участващи държави членки, на значими кредитни институции, установени в неучастващи държави членки.
(7)
ЕЦБ осъществява надзор и над функционирането на ЕНМ, който включва всички кредитни институции, независимо дали са значими или по-малко значими. ЕЦБ притежава изключителна компетентност по отношение на всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, да издава лицензи на лица за осъществяване на дейност на кредитна институция, да отнема лицензи и да оценява придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия.
(8)
НКО носят отговорност за прекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да упражнява пряк надзор в конкретни случаи, когато това е необходимо за последователното прилагане на високи надзорни стандарти. При разпределяне на сумата, която подлежи на възстановяване чрез надзорните такси, между категориите значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица се взема предвид разделянето на надзорни отговорности в рамките на ЕНМ и свързаните с това разходи на ЕЦБ.
(9)
Съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 от ЕЦБ се изисква да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(10)
Съгласно член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 таксите се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
(11)
Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки. Това означава, че когато кредитните институции са част от поднадзорна група, установена в участващите държави членки, на равнището на групата се изчислява и плаща една такса.
(12)
При изчисляване на годишната надзорна такса не следва да се вземат предвид дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки. Във връзка с това и с оглед на определянето на съответните фактори за таксата на поднадзорната група, се предоставят подконсолидирани данни за всички дъщерни предприятия и операции, контролирани от предприятието майка в участващите държави членки. Разходите за изготвянето на такива подконсолидирани данни обаче могат да бъдат високи и поради това поднадзорните лица следва да могат да изберат такса, изчислена въз основа на данни, предоставени на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, включително дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки, дори ако в резултат на това таксата е по-висока.
(13)
Институциите, посочени в член 2, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са изключени от надзорните задачи, възложени на ЕЦБ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и поради това ЕЦБ няма да им налага такси.
(14)
Регламентът е акт с общо приложение, задължителен е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки от еврозоната. Поради това той е подходящият правен инструмент за определяне на практическите ред и условия за изпълнението на член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(15)
В съответствие с член 30, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 настоящият регламент не засяга правото на НКО да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени надзорни задачи или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните указания - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително членове 6 и 12 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят:
а)
редът и условията за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, налагани по отношение на поднадзорните лица и поднадзорните групи;
б)
методологията и критериите за изчисляване на годишната надзорна такса, която се заплаща от всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група;
в)
процедурата за събирането от ЕЦБ на годишните надзорни такси.
2. Общата сума на годишните надзорни такси включва годишната надзорна такса по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група и на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, като се изчислява от ЕЦБ на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки.
Член 2
Определения
Освен ако е предвидено друго, за целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), заедно със следните определения:
1.
„годишна надзорна такса“ е таксата, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група, изчислена в съответствие с реда и условията, предвидени в член 10, параграф 6;
2.
„годишни разходи“ са сумата, определена в съответствие с разпоредбите на член 5, която ЕЦБ възстановява посредством годишните надзорни такси за определен период на таксуване;
3.
„задължено лице за таксата“ е кредитната институция, заплащаща такса, или клонът, заплащащ такса, които са определени в съответствие с член 4 и до които е адресирано известието за таксата;
4.
„фактори за таксата“ са данните, отнасящи се до поднадзорно лице или поднадзорна група, определени в член 10, параграф 3, буква а), които се използват за изчисляване на годишната надзорна такса;
5.
„известие за таксата“ е известие, в което се посочва годишната надзорна такса, по което съответното задължено лице за таксата дължи плащане и което е издадено до това лице в съответствие с настоящия регламент;
6.
„кредитна институция, заплащаща такса“ е кредитна институция, установена в участваща държава членка;
7.
„клон, заплащащ такса“ е клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка;
8.
„период на таксуване“ означава календарна година;
9.
„първи период на таксуване“ е периодът от време между датата, на която ЕЦБ поема възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, и края на календарната година, през която ЕЦБ поема тези задачи;
10.
„група лица, заплащащи такса“ е i) поднадзорна група и ii) няколко клона, заплащащи такса, които се считат за един клон в съответствие с член 3, параграф 3;
11.
„държава членка“ е държава членка на Съюза;
12.
„общи активи“ са общата стойност на активите, определена в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). В случай на група лица, заплащащи такса, от общите активи се изключват дъщерни предприятия, установени в неучастващи държави членки и трети държави;
13.
„обща рискова експозиция“ по отношение на група лица, заплащащи такса, и на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от група лица, заплащащи такса, е сумата, определена на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и изчислена при прилагане на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 3
Общо задължение за плащане на годишната надзорна такса
1. ЕЦБ налага годишна надзорна такса по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група за всеки период на таксуване.
2. Годишната надзорна такса за всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група ще бъде посочена в известието за таксата, което е издадено до задълженото лице и по което то дължи плащане. Задълженото лице за таксата е адресат на известието за таксата и на всяко известие или съобщение от ЕЦБ във връзка с надзорните такси. Задълженото лице за таксата има задължение за плащането на годишната надзорна такса.
3. Два или повече клона, заплащащи такса, установени от една и съща кредитна институция в една и съща участваща държава членка, се считат за един клон. Клонове, заплащащи такса, на една и съща кредитна институция, установени в различни участващи държави членки, не се считат за един клон.
4. За целите на настоящия регламент клоновете, заплащащи такса, се считат за обособени от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, установени в същата участваща държава членка.
Член 4
Задължено лице за таксата
1. Задълженото лице за таксата по отношение на годишната надзорна такса е:
а)
кредитната институция, заплащаща такса, в случай на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от поднадзорна група;
б)
клонът, заплащащ такса, в случай на клон, заплащащ такса, който не е обединен с друг клон, заплащащ такса;
в)
определено в съответствие с разпоредбите на параграф 2, в случай на поднадзорна група от лица, заплащащи такса.
2. Без да се засягат договореностите в рамките на групата лица, заплащащи такса, по отношение на разпределянето на разходите, групата лица, заплащащи такса, се счита за едно цяло. Всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за цялата група и уведомява ЕЦБ за това кое е задълженото лице за таксата. Задълженото лице за таксата трябва да е установено в участваща държава членка. Това уведомление се счита за валидно, само ако:
а)
в него са посочени наименованията на всички поднадзорни лица от групата, обхванати от уведомлението;
б)
е подписано от името на всички поднадзорни лица от групата;
в)
е получено от ЕЦБ най-късно до 1 юли всяка година, за да бъде взето предвид за издаването на известието за таксата по отношение на следващия период на таксуване.
Ако ЕЦБ получи навреме повече от едно уведомление за група лица, заплащащи такса, предимство има уведомлението, което е получено от ЕЦБ най-близо до, но преди крайния срок.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ си запазва правото да определи задълженото лице за таксата.
ЧАСТ II
РАЗНОСКИ И РАЗХОДИ
Член 5
Годишни разходи
1. Основата за определяне на годишните надзорни такси са годишните разходи, като те се възстановяват чрез плащането на тези годишни надзорни такси.
2. Сумата на годишните разходи се определя въз основа на сумата на годишните разноски, състоящи се от разноските, направени от ЕЦБ през съответния период на таксуване, които са свързани пряко или косвено с надзорните ѝ задачи.
Общата сума на годишните надзорни такси покрива, но без да надхвърля, направените от ЕЦБ разноски, свързани с надзорните ѝ задачи, през съответния период на таксуване.
3. При определяне на годишните разходи ЕЦБ взема предвид:
а)
суми от такси, отнасящи се до предходни периоди на таксуване, които не са били събираеми;
б)
плащания за лихви, получени в съответствие с член 14;
в)
суми, получени или възстановени в съответствие с член 7, параграф 3.
Член 6
Оценяване и определяне на годишните разходи
1. Без да се засягат отчетните ѝ задължения съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, до края на всяка календарна година ЕЦБ изчислява прогнозните годишни разходи по отношение на периода на таксуване за следващата календарна година.
2. В срок до четири месеца след края на всеки период на таксуване ЕЦБ определя действителните годишни разходи за този период на таксуване.
3. Прогнозните годишни разходи и действителните годишни разходи служат като основа за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, посочена в член 9, параграф 1.
ЧАСТ III
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГОДИШНАТА НАДЗОРНА ТАКСА
Член 7
Нови поднадзорни лица или промяна в статута
1. Когато спрямо поднадзорно лице или поднадзорна група се осъществява надзор само за част от периода на таксуване, годишната надзорна такса се изчислява според броя на пълните месеци от периода на таксуване, за които спрямо поднадзорното лице или поднадзорната група се осъществява надзор.
2. Когато след решение на ЕЦБ с такова действие статутът на поднадзорно лице или поднадзорна група се промени от значимо/значима на по-малко значимо/значима или обратното, годишната надзорна такса се изчислява въз основа на броя на месеците, за които поднадзорното лице или поднадзорната група е било/била значимо или по-малко значимо лице/група на последния ден на месеца.
3. Когато сумата на наложената годишна надзорна такса се отклонява от сумата на таксата, изчислена в съответствие с параграф 1 или 2, ЕЦБ изплаща възстановяване на разликата на задълженото лице за таксата или издава допълнителна фактура, която се плаща от задълженото лице за таксата.
Член 8
Разделяне на годишните разходи между значими и по-малко значими поднадзорни лица
1. За да се изчисли годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, годишните разходи се разделят на две части, по една за всяка категория поднадзорни лица или поднадзорни групи, както следва:
а)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от значими поднадзорни лица;
б)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от по-малко значими поднадзорни лица.
2. Разделянето на годишните разходи в съответствие с параграф 1 се извършва въз основа на разходите, разпределени на съответните функционални звена, които извършват прекия надзор над значими поднадзорни лица и непрекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица.
Член 9
Сума на налаганите такси
1. Общата сума на налаганите от ЕЦБ годишни надзорни такси е сумата от:
а)
прогнозните годишни разходи за текущия период на таксуване, основани на одобрения бюджет за периода на таксуване;
б)
излишъка или дефицита от предходния период на таксуване, определен с приспадане на действителните годишни разходи, направени по отношение на предходния период на таксуване, от прогнозните годишни разходи, събрани през предходния период на таксуване.
2. ЕЦБ взема решение за общата сума, която да бъде събрана чрез годишните надзорни такси, за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, което се публикува на уебсайта ѝ до 30 април на съответния период на таксуване.
Член 10
Годишна надзорна такса, дължима по отношение на поднадзорни лица или поднадзорни групи
1. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи между отделните значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
2. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи между отделните по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
3. Факторите за таксата на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки се изчисляват въз основа на следното:
а)
факторите за таксата, използвани за определяне на годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице или всяка поднадзорна група, са размерът към референтната дата на:
i)
общите активи;
ii)
общата рискова експозиция. В случай на клон, заплащащ такса, общата рискова експозиция се счита за нула;
б)
данните относно факторите за таксата се определят и събират в съответствие с решение на ЕЦБ, в което са изложени приложимата методология и приложимите процедури. Това решение се публикува на уебсайта на ЕЦБ;
в)
за целите на изчисляването на факторите за таксата поднадзорните групи следва по правило да изключват активите на дъщерните предприятия, намиращи се в неучастващи държави членки и в трети държави. Поднадзорните групи могат да решат да не изключват тези активи при определянето на факторите за таксата;
г)
за поднадзорни лица или поднадзорни групи, които са класифицирани като по-малко значими въз основа на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, факторът за таксата на общите активи няма да надвишава 30 млрд. евро;
д)
относителната тежест, използвана по отношение на факторите за таксата, е:
i)
общи активи: 50 %;
ii)
обща рискова експозиция: 50 %.
4. Задължените лица за таксата предоставят факторите за таксата с референтна дата 31 декември на предходната година и подават изискуемите данни до съответния НКО за изчисляване на годишните надзорни такси от ЕЦБ до края на работното време на 1 юли на годината, следваща посочената референтна дата, или на следващия работен ден, ако 1 юли е неработен ден. В случай че поднадзорните лица изготвят годишните си отчети въз основа на годишно счетоводно приключване, което се отклонява от календарната година, задължените лица за таксата могат да предоставят фактори за таксата с референтна дата на годишното им счетоводно приключване. НКО подават тези данни до ЕЦБ в съответствие с процедури, които ще бъдат установени от ЕЦБ. Сумата на общите активи на всички задължени лица за таксата и сумата на обща рискова експозиция на всички задължени лица за таксата се публикуват на уебсайта на ЕЦБ.
5. В случай че задължено лице за таксата не предостави факторите за таксата, ЕЦБ определя факторите за таксата в съответствие с методологията, изложена в решението на ЕЦБ. Непредоставянето на факторите за таксата, посочено в параграф 4 от настоящия член, се счита за нарушение на настоящия регламент.
6. Изчисляването на годишната надзорна такса, дължима от всяко задължено лице за таксата, се извършва съгласно посоченото по-долу:
а)
годишната надзорна такса е сумата от минималния компонент на таксата и променливия компонент на таксата;
б)
минималният компонент на таксата се изчислява като фиксиран процент от общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, както е определено в съответствие с членове 8 и 9. За категорията на значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. За значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи с общи активи на стойност не по-голяма от 10 млрд. евро минималният компонент на таксата е наполовина. За категорията на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. Минималният компонент на таксата представлява долната граница на годишната надзорна такса за всяко задължено лице за таксата;
в)
променливият компонент на таксата е разликата между общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица, както е определено в съответствие с членове 8 и 9, и минималния компонент на таксата за същата категория. Променливият компонент на таксата се разпределя между задължените лица за индивидуалната такса във всяка категория според дела на всяко задължено лице за таксата в сумата на претеглените фактори за таксата на всички задължени лица за таксата, както са определени съгласно параграф 3.
ЕЦБ взема решение относно годишната надзорна такса, която се плаща от всяко задължено лице за такса, въз основа на извършеното в съответствие с предходните параграфи изчисление и на предоставените в съответствие с параграф 4 от настоящия член фактори за таксата. Годишната надзорна такса, която се плаща, ще бъде съобщена на задълженото лице за таксата посредством известието за таксата.
ЧАСТ IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НКО
Член 11
Сътрудничество с НКО
1. ЕЦБ осъществява връзка с НКО, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, за да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички съответни кредитни институции и клонове. За тази цел ЕЦБ разработва и прилага подходящи средства за комуникация в сътрудничество с НКО.
2. НКО подпомагат ЕЦБ при налагане на таксите, ако ЕЦБ поиска това.
3. В случай на кредитни институции в участваща държава членка извън еврозоната, чието тясно сътрудничество с ЕЦБ не е спряно или прекратено, ЕЦБ издава указания до НКО на тази държава членка относно събирането на фактори за таксата и фактурирането на годишната надзорна такса.
ЧАСТ V
ФАКТУРИРАНЕ
Член 12
Известие за таксата
1. Известие за таксата се издава ежегодно от ЕЦБ до всяко задължено лице за таксата.
2. В известието за таксата се посочват начините, чрез които се плаща годишната надзорна такса. Задълженото лице за таксата изпълнява изискванията, посочени в известието за таксата по отношение на плащането на годишната надзорна такса.
3. Дължимата сума съгласно известието за таксата се плаща от задълженото лице за таксата в срок до 35 дни от датата на издаване на известието за таксата.
Член 13
Уведомяване относно известието за таксата
1. Задълженото лице за таксата има задължение да актуализира данните за контакт за подаването на известието за таксата и съобщава на ЕЦБ всяка промяна в данните за контакт (т.е. име, длъжност, структурно звено, адрес, имейл адрес, телефонен номер, номер на факс). Задълженото лице за таксата съобщава на ЕЦБ най-късно до 1 юли на всеки период на таксуване всяка промяна в данните за контакт. Тези данни за контакт се отнасят до физическо лице или за предпочитане до длъжност в рамките на организацията на задълженото лице за таксата.
2. ЕЦБ извършва уведомяване относно известието за таксата по някой от следните начини: а) по електронен път или чрез друго подобно средство за комуникация; б) по факс; в) чрез експресна куриерска услуга; г) чрез препоръчано писмо с обратна разписка; д) чрез връчване или доставяне на ръка. Известието за таксата се счита за действително, без да е подписано.
Член 14
Лихва в случай на неплащане
Без да се засягат другите средства за правна защита, с които ЕЦБ разполага, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на условията за плащане, посочени в известието за таксата, се начислява лихва на дневна база върху непогасената сума от годишната надзорна такса с лихвения процент по основните операции по рефинансиране на ЕЦБ плюс 8 процентни пункта от датата, на която е било дължимо плащането.
ЧАСТ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Санкции
В случай на нарушение на настоящия регламент ЕЦБ може да налага санкции на поднадзорните лица в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета (5), допълнен от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
Член 16
Преходни разпоредби
1. Известието за таксата за първия период на таксуване се издава заедно с известието за таксата за периода на таксуване 2015 година.
2. За да се даде възможност на ЕЦБ да започне да налага годишната надзорна такса, всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за групата и уведомява ЕЦБ до 31 декември 2014 г. за това кое е задълженото лице за таксата в съответствие с член 4, параграф 2.
3. В срок до 1 март 2015 г. задълженото лице за таксата предоставя за първи път посочените в член 13, параграф 1 данни.
Член 17
Доклад и преглед
1. В съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ представя всяка година на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Европейската комисия и Еврогрупата доклад за предвижданото развитие на структурата и размера на годишните надзорни такси.
2. В срок до 2017 г. ЕЦБ извършва преглед на настоящия регламент, по-специално по отношение на методологията и критериите за изчисляване на налаганите на всяко поднадзорно лице и група годишни надзорни такси.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2014 година.
UREDBA (EU) št. 1163/2014 EVROPSKE CENTRALNE BANKE
z dne 22. oktobra 2014
o nadomestilih za nadzor
(ECB/2014/41)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) in zlasti drugega pododstavka člena 4(3), člena 30 in drugega pododstavka člena 33(2) Uredbe,
ob upoštevanju javnega posvetovanja in preučitve, ki sta bila opravljena v skladu s členom 30(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 1024/2013 vzpostavlja enotni mehanizem nadzora (EMN), ki ga sestavljajo Evropska centralna banka (ECB) in pristojni nacionalni organi.
(2)
V skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013 je ECB odgovorna za učinkovito in skladno delovanje EMN za vse kreditne institucije, finančne holdinge in mešane finančne holdinge v vseh državah članicah euroobmočja in državah članicah zunaj euroobmočja, ki so vzpostavile tesno sodelovanje z ECB. Pravila in postopki, ki urejajo sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN in z imenovanimi nacionalnimi organi, so določeni v Uredbi (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke (ECB/2014/17) (2).
(3)
Člen 30 Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa, da ECB kreditnim institucijam s sedežem v sodelujočih državah članicah in podružnicam, ki jih v sodelujoči državi članici ustanovi kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, zaračunava letno nadomestilo za nadzor. Nadomestila, ki jih zaračuna ECB, bi morala kriti izdatke ECB v zvezi z nalogami, ki so nanjo prenesene s členi 4 do 6 Uredbe (EU) št. 1024/2013, vendar pa jih ne bi smela presegati.
(4)
Letno nadomestilo za nadzor bi moralo obsegati znesek, ki ga enkrat letno plačajo vse znotraj EMN nadzirane kreditne institucije s sedežem v sodelujočih državah članicah in podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici.
(5)
Znotraj EMN se nadzorne odgovornosti ECB in vsakega pristojnega nacionalnega organa dodelijo na podlagi pomembnosti nadzorovanih subjektov.
(6)
ECB je pristojna za neposredni nadzor v zvezi s pomembnimi kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi, mešanimi finančnimi holdingi s sedežem v sodelujočih državah članicah in podružnicami, ki se nahajajo v sodelujočih državah članicah in so jih ustanovile pomembne kreditne institucije s sedežem v nesodelujočih državah članicah.
(7)
ECB tudi nadzira delovanje EMN, kar vključuje vse kreditne institucije, bodisi pomembne bodisi manj pomembne. ECB je v zvezi z vsemi kreditnimi institucijami s sedežem v sodelujočih državah članicah izključno pristojna, da subjektom izda dovoljenje za opravljanje dejavnosti kreditne institucije, da odvzame dovoljenja ter oceni pridobitve in odsvojitve kvalificiranih deležev.
(8)
Pristojni nacionalni organi so odgovorni za neposredni nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ne da bi to posegalo v pravico ECB, da v posameznih primerih sama izvaja neposredni nadzor, če je to potrebno za skladno uporabo visokih nadzornih standardov. Ta delitev nadzornih odgovornosti znotraj EMN in s tem povezani izdatki ECB se upoštevajo pri razdelitvi zneska, ki se povrne preko nadomestil za nadzor, med kategoriji pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih subjektov.
(9)
Člen 33(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 zahteva, da ECB v uredbah in sklepih objavi podrobno operativno ureditev za izvajanje nalog, ki se nanjo prenesejo z Uredbo (EU) št. 1024/2013.
(10)
Po členu 30(3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 nadomestila temeljijo na objektivnih merilih, povezanih s pomembnostjo in profilom tveganosti zadevnih kreditnih institucije, vključno z njihovo tveganju prilagojeno aktivo.
(11)
Nadomestila se izračunajo na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah. To pomeni, da se v primeru, ko so kreditne institucije del nadzorovane skupine s sedežem v sodelujočih državah članicah, izračuna in plača eno nadomestilo na ravni skupine.
(12)
Pri izračunu letnega nadomestila za nadzor se podrejene družbe s sedežem v nesodelujočih državah članicah ne bi smele upoštevati. V tej zvezi in zaradi določitve upoštevnih faktorjev za izračun nadomestila za nadzorovano skupino bi bilo treba zagotoviti podatke na podkonsolidirani osnovi za vse podrejene družbe in posle, ki jih nadzira nadrejena družba v sodelujočih državah članicah. Ker so stroški priprave takšnih podatkov na podkonsolidirani ravni lahko visoki, bi morali nadzorovani subjekti imeti možnost, da se odločijo za nadomestilo, izračunano na podlagi podatkov, zagotovljenih na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah, vključujoč podrejene družbe s sedežem v nesodelujočih državah članicah, čeprav bi to imelo za posledico višje nadomestilo.
(13)
Institucije, navedene v členu 2(5) Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3), so izvzete iz nadzorniških nalog, prenesenih na ECB v skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013, zato jim ECB nadomestil ne bo zaračunala.
(14)
Uredba se splošno uporablja, je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah euroobmočja. Zato je ustrezni pravni instrument za določitev praktične ureditve za izvajanje člena 30 Uredbe (EU) št. 1024/2013.
(15)
V skladu s členom 30(5) Uredbe (EU) št. 1024/2013 ta uredba ne posega v pravico pristojnih nacionalnih organov, da zaračunajo nadomestila v skladu z nacionalnim pravom in kolikor nadzorniške naloge niso bile prenesene na ECB ali v zvezi s stroški, nastalimi pri sodelovanju z ECB in zagotavljanju pomoči ECB ter ravnanju po njenih navodilih, v skladu z upoštevnim pravom Unije in ob upoštevanju ureditev za izvajanje Uredbe (EU) št. 1024/2013, vključno s členoma 6 in 12 navedene uredbe -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
DEL I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta uredba določa:
(a)
ureditve za izračun skupnega zneska letnih nadomestil za nadzor, ki se zaračunajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami;
(b)
metodologijo in merila za izračun letnega nadomestila za nadzor, ki jih nosi vsak nadzorovani subjekt in vsaka nadzorovana skupina;
(c)
postopek, po katerem ECB pobira letna nadomestila za nadzor.
2. Skupni znesek letnih nadomestil za nadzor obsega letno nadomestilo za nadzor v zvezi z vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali skupino in vsakim manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali skupino ter ga izračuna ECB na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov, ki so vsebovane v Uredbi (EU) št. 1024/2013 in Uredbi (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17), razen če je v tej uredbi določeno drugače in skupaj z naslednjimi opredelitvami pojmov:
1.
„letno nadomestilo za nadzor“ pomeni nadomestilo, ki se plača v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom in vsako nadzorovano skupino ter kot se izračuna v skladu z ureditvami, določenimi v členu 10(6);
2.
„letni stroški“ pomenijo znesek, kot se določi v skladu z določbami člena 5 in ki se povrne ECB prek letnih nadomestil za nadzor za določeno obdobje zaračunavanja nadomestila;
3.
„zavezanec za plačilo nadomestila“ pomeni kreditno institucijo, ki je plačnica nadomestila, ali podružnico, ki je plačnica nadomestila, kot se določi v skladu s členom 4 in na katero se naslovi obvestilo o nadomestilu;
4.
„faktorji za izračun nadomestila“ pomenijo podatke v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ki so opredeljeni v členu 10(3)(a) in se uporabijo za izračun letnega nadomestila za nadzor;
5.
„obvestilo o nadomestilu“ pomeni obvestilo, v katerem je določeno letno nadomestilo za nadzor, ki ga plača zadevni zavezanec za plačilo nadomestila, in ki se izda zadevnemu zavezancu za plačilo nadomestila v skladu s to uredbo;
6.
„kreditna institucija, ki je plačnica nadomestila“ pomeni kreditno institucijo s sedežem v sodelujoči državi članici;
7.
„podružnica, ki je plačnica nadomestila“ pomeni podružnico, ki jo v sodelujoči državi članici ustanovi kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici;
8.
„obdobje zaračunavanja nadomestila“ pomeni koledarsko leto;
9.
„prvo obdobje zaračunavanja nadomestila“ pomeni časovno obdobje med datumom, na katerega ECB prevzame naloge, ki so nanjo prenesene z Uredbo (EU) št. 1024/2013, in koncem koledarskega leta, v katerem ECB prevzame te naloge;
10.
„skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila“ pomeni (i) nadzorovano skupino in (ii) več podružnic, ki so plačnice nadomestila in za katere se šteje, da so ena podružnica v skladu s členom 3(3);
11.
„država članica“ pomeni državo članico Unije;
12.
„skupna sredstva“ pomenijo skupno vrednost sredstev, kot se določi v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). V primeru skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila, skupna sredstva ne vključujejo podrejenih družb s sedežem v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah;
13.
„skupna izpostavljenost tveganju“ pomeni v zvezi s skupino subjektov, ki so plačniki nadomestila, in kreditno institucijo, ki je plačnica nadomestila in ni del skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila, znesek, ki se določi na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah in izračuna z uporabo člena 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
Člen 3
Splošna obveznost plačila letnega nadomestila za nadzor
1. ECB zaračuna letno nadomestilo za nadzor v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom in vsako nadzorovano skupino za vsakokratno obdobje zaračunavanja nadomestila.
2. Letno nadomestilo za nadzor za vsak nadzorovani subjekt in nadzorovano skupino bo določeno v obvestilu o nadomestilu, ki se izda zavezancu za plačilo nadomestila, ta pa ga mora plačati. Obvestilo o nadomestilo in katero koli obvestilo ali sporočilo ECB v zvezi z nadomestili za nadzor bodo naslovljeni na zavezanca za plačilo nadomestila. Zavezanec za plačilo nadomestila bo odgovoren za plačilo letnega nadomestila za nadzor.
3. Dve ali več podružnic, ki so plačnice nadomestila in jih je ustanovila ista kreditna institucija v isti sodelujoči državi članici, se štejejo za eno podružnico. Podružnice iste kreditne institucije, ki so plačnice nadomestila in imajo sedež v različnih sodelujočih državah članicah, se ne štejejo za eno podružnico.
4. Podružnice, ki so plačnice nadomestila, se za namene te uredbe štejejo za ločene od podrejenih družb iste kreditne institucije s sedežem v isti sodelujoči državi članici.
Člen 4
Zavezanec za plačilo nadomestila
1. Zavezanec za plačilo letnega nadomestila za nadzor je:
(a)
kreditna institucija, ki je plačnica nadomestila, v primeru kreditne institucije, ki je plačnica nadomestila in ni del nadzorovane skupine;
(b)
podružnica, ki je plačnica nadomestila, v primeru podružnice, ki je plačnica nadomestila in se ne združi z drugo podružnico, ki je plačnica nadomestila;
(c)
določen v skladu z določbami odstavka 2 v primeru nadzorovane skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila.
2. Brez poseganja v ureditve znotraj skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila, glede razdelitve stroškov se skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila, obravnava kot ena enota. Vsaka skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila, imenuje zavezanca za plačilo nadomestila za celotno skupino in o njegovi identiteti uradno obvesti ECB. Zavezanec za plačilo nadomestila mora imeti sedež v sodelujoči državi članici. To uradno obvestilo se šteje za veljavno samo, če:
(a)
so v njem navedena imena vseh nadzorovanih subjektov v skupini, na katere se nanaša uradno obvestilo;
(b)
je podpisano v imenu vseh nadzorovanih subjektov v skupini;
(c)
ga ECB prejme najpozneje do 1. julija v vsakokratnem letu, da se lahko upošteva pri izdaji obvestila o nadomestilu v zvezi z naslednjim obdobjem zaračunavanja nadomestila.
Če ECB pravočasno prejme več kakor eno uradno obvestilo za skupino subjektov, ki so plačniki nadomestila, prevlada tisto uradno obvestilo, ki ga ECB prejme najbližje roku, vendar pred iztekom tega roka.
3. Brez poseganja v odstavek 2 obdrži ECB pravico, da določi zavezanca za plačilo nadomestila.
DEL II
IZDATKI IN STROŠKI
Člen 5
Letni stroški
1. Letni stroški so osnova za določitev letnih nadomestil za nadzor in se povrnejo prek plačila teh letnih nadomestil za nadzor.
2. Znesek letnih stroškov se določi na osnovi zneska letnih izdatkov, ki obsegajo vse stroške, ki nastanejo ECB v zadevnem obdobju zaračunavanja nadomestila in so neposredno ali posredno povezani z njenimi nadzorniškimi nalogami,
Skupni znesek letnih nadomestil za nadzor krije izdatke ECB v zvezi z nadzorniškimi nalogami v upoštevnem obdobju zaračunavanja nadomestila, vendar pa teh izdatkov ne presega.
3. Pri določitvi letnih stroškov ECB upošteva:
(a)
vse zneske nadomestil, ki se nanašajo na pretekla obdobja zaračunavanja nadomestila in jih ni bilo mogoče pobrati;
(b)
vsa plačila obresti, prejeta v skladu s členom 14;
(c)
vse zneske, prejete ali vrnjene v skladu s členom 7(3).
Člen 6
Ocenitev in določitev letnih stroškov
1. Brez poseganja v obveznosti glede poročanja po Uredbi (EU) št. 1024/2013 ECB do konca vsakokratnega koledarskega leta izračuna ocenjene letne stroške v zvezi z obdobjem zaračunavanja nadomestila za naslednje koledarsko leto.
2. V štirih mesecih po koncu vsakokratnega obdobja zaračunavanja nadomestila ECB določi dejanske letne stroške za to obdobje zaračunavanja nadomestila.
3. Ocenjeni letni stroški in dejanski letni stroški so osnova za izračun skupnega zneska letnih nadomestil za nadzor iz člena 9(1).
DEL III
DOLOČITEV LETNEGA NADOMESTILA ZA NADZOR
Člen 7
Novi nadzorovani subjekti ali sprememba statusa
1. Če sta nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pod nadzorom samo del obdobja zaračunavanja nadomestila, se pri izračunu letnega nadomestila za nadzor upošteva število polnih mesecev v obdobju zaračunavanja nadomestila, v katerih sta bila nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pod nadzorom.
2. Če se na podlagi odločitve ECB status nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine spremeni iz pomembnega v manj pomembnega ali obratno, se letno nadomestilo za nadzor izračuna na podlagi števila mesecev, v katerih sta se nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina štela za pomembna oziroma manj pomembna na zadnji dan v mesecu.
3. Če znesek zaračunanega letnega nadomestila za nadzor odstopa od zneska nadomestila, izračunanega v skladu z odstavkom 1 ali 2, ECB vrne zavezancu za plačilo nadomestila preveč plačani znesek ali pa izda dodaten račun, ki ga mora plačati zavezanec za plačilo nadomestila.
Člen 8
Razdelitev letnih stroškov med pomembnimi in manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti
1. Da bi se lahko izračunalo letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom in nadzorovano skupino, se letni stroški razdelijo na dva dela, in sicer eden za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov in nadzorovanih skupin, na naslednji način:
(a)
letni stroški, ki se povrnejo od pomembnih nadzorovanih subjektov;
(b)
letni stroški, ki se povrnejo od manj pomembnih nadzorovanih subjektov.
2. Razdelitev letnih stroškov v skladu z odstavkom 1 se opravi na podlagi stroškov, dodeljenih upoštevnim funkcijam, ki opravljajo neposredni nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti in posredni nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti.
Člen 9
Zneski, ki se zaračunajo
1. Skupni znesek letnih nadomestil za nadzor, ki jih zaračuna ECB, je vsota:
(a)
ocenjenih letnih stroškov za tekoče obdobje zaračunavanja nadomestila, ki temeljijo na odobrenem proračunu za to obdobje zaračunavanja nadomestila;
(b)
kakršnega koli presežka ali primanjkljaja iz preteklega obdobja zaračunavanja nadomestila, ki se določi tako, da se dejanski letni stroški, nastali v zvezi s preteklim obdobjem zaračunavanja nadomestila, odštejejo od ocenjenih letnih stroškov, zaračunanih za preteklo obdobje zaračunavanja nadomestila.
2. ECB za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov in nadzorovanih skupin določi skupen znesek, ki se zaračuna prek letnih nadomestil za nadzor, in ga objavi na svoji spletni strani do 30. aprila v zadevnem obdobju zaračunavanja nadomestila.
Člen 10
Letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z nadzorovanimi subjekti ali nadzorovanimi skupinami
1. Letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino, se določi tako, da se znesek, ki se zaračuna za kategorijo pomembnih nadzorovanih subjektov in pomembnih nadzorovanih skupin, dodeli posameznim pomembnim nadzorovanim subjektom in pomembnim nadzorovanim skupinam na podlagi njihovih faktorjev za izračun nadomestila.
2. Letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino, se določi tako, da se znesek, ki se zaračuna za kategorijo manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin, dodeli posameznim manj pomembnim nadzorovanim subjektom in manj pomembnim nadzorovanim skupinam na podlagi njihovih faktorjev za izračun nadomestila.
3. Faktorji za izračun nadomestila na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah se izračunajo na naslednji podlagi.
(a)
Faktorji za izračun nadomestila, ki se uporabijo za določitev letnega nadomestila za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, so znesek na referenčni datum:
(i)
skupnih sredstev;
(ii)
skupne izpostavljenosti tveganju. V primeru podružnice, ki je plačnica nadomestila, se šteje, da je skupna izpostavljenost tveganju enaka nič.
(b)
Podatki o faktorjih za izračun nadomestila se določijo in zberejo v skladu s sklepom ECB, v katerem se opišejo upoštevni metodologija in postopki. Ta sklep se objavi na spletni strani ECB.
(c)
Za namene izračunavanja faktorjev za izračun nadomestila nadzorovana skupina - praviloma - ne bi smela vključiti sredstev podrejenih družb v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah. Nadzorovane skupine se lahko odločijo, da ta sredstva pri določitvi faktorjev za izračun nadomestila vključijo.
(d)
Za nadzorovane subjekte ali nadzorovane skupine, razvrščene kot manj pomembne na podlagi člena 6(4) Uredbe (EU) št. 1024/2013, faktor za izračun nadomestila za skupna sredstva ne presega 30 milijard EUR.
(e)
Relativno ponderiranje, ki se uporabi v zvezi s faktorji za izračun nadomestila, je naslednje:
(i)
skupna sredstva: 50 %;
(ii)
skupna izpostavljenost tveganju: 50 %.
4. Zavezanci za plačilo nadomestila zagotovijo faktorje za izračun nadomestila na referenčni datum 31. december preteklega leta in predložijo zahtevane podatke zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu zaradi izračuna letnih nadomestil za nadzor Evropske centralne banke do zaključka poslovanja na dan 1. julij v letu po navedenem referenčnem datumu ali na naslednji delovni dan, če 1. julij ni delovni dan. Kadar nadzorovani subjekti pripravljajo svoje letne račune na podlagi računovodskega leta, ki odstopa od koledarskega leta, lahko zavezanci za plačilo nadomestila zagotovijo faktorje za izračun nadomestila na referenčni datum ob koncu njihovega računovodskega leta. Pristojni nacionalni organi predložijo te podatke ECB v skladu s postopki, ki jih določi ECB. Vsota skupnih sredstev vseh zavezancev za plačilo nadomestila in vsota skupne izpostavljenosti tveganju vseh zavezancev za plačilo nadomestila se objavi na spletni strani ECB.
5. V primeru, da zavezanec za plačilo nadomestila ne zagotovi faktorjev za izračun nadomestila, določi te faktorje ECB v skladu z metodologijo, določeno v sklepu ECB. Nezagotovitev faktorjev za izračun nadomestila v skladu z odstavkom 4 tega člena se šteje za kršitev te uredbe.
6. Izračun letnega nadomestila za nadzor, ki ga mora plačati posamezni zavezanec za plačilo nadomestila se opravi, kot je opisano v nadaljevanju.
(a)
Letno nadomestilo za nadzor je vsota minimalnega dela nadomestila in spremenljivega dela nadomestila.
(b)
Minimalni del nadomestila se izračuna kot fiksni odstotek skupnega zneska letnih nadomestil za nadzor za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov in nadzorovanih skupin, kot je določen v skladu s členoma 8 in 9. Za kategorijo pomembnih nadzorovanih subjektov in pomembnih nadzorovanih skupin znaša fiksni odstotek 10 %. Ta znesek se enako razdeli med vse zavezance za plačilo nadomestila. Za pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine, ki imajo skupna sredstva v višini 10 milijard EUR ali manj, se minimalni del nadomestila prepolovi. Za kategorijo manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin znaša fiksni odstotek 10 %. Ta znesek se enako razdeli med vse zavezance za plačilo nadomestila. Minimalni del nadomestila pomeni spodnjo mejo letnega nadomestila za nadzor za posameznega zavezanca za plačilo nadomestila.
(c)
Spremenljivi del nadomestila je razlika med skupnim zneskom letnih nadomestil za nadzor za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov, kot je določen v skladu s členoma 8 in 9, in minimalnim delom nadomestila za isto kategorijo. Spremenljivi del nadomestila se posameznim zavezancem za plačilo nadomestila v vsaki kategoriji dodeli glede na delež vsakega zavezanca za plačilo nadomestila v vsoti ponderiranih faktorjev za izračun nadomestila za vse zavezance za plačilo nadomestila, kot se določijo po odstavku 3.
Na podlagi izračuna, opravljenega v skladu s predhodnimi odstavki, in faktorjev za izračun nadomestila, zagotovljenih v skladu z odstavkom 4 tega člena, ECB odloči o letnem nadomestilu za nadzor, ki ga mora plačati vsak zavezanec za plačilo nadomestila. Letno nadomestilo za nadzor, ki ga je treba plačati, se zavezancem za plačilo nadomestila sporoči z obvestilom o nadomestilu.
DEL IV
SODELOVANJE S PRISTOJNIMI NACIONALNIMI ORGANI
Člen 11
Sodelovanje s pristojnimi nacionalnimi organi
1. ECB pred odločitvijo o dokončni višini nadomestila komunicira s pristojnimi nacionalnimi organi, da zagotovi, da nadzor ostane stroškovno učinkovit in razumen za vse zadevne kreditne institucije in podružnice. Za ta namen ECB oblikuje in uvede ustrezne komunikacijske poti v sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi organi.
2. Pristojni nacionalni organi pomagajo ECB pri zaračunavanju nadomestil, če ECB tako zahteva.
3. V primeru kreditnih institucij v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja, s katero tesno sodelovanje z ECB ni bilo niti začasno niti dokončno prekinjeno, ECB izda navodila pristojnemu nacionalnemu organu te države članice v zvezi z zbiranjem podatkov o faktorjih za izračun nadomestila in izdajanjem računov za letno nadomestilo za nadzor.
DEL V
IZDAJANJE RAČUNOV
Člen 12
Obvestilo o nadomestilu
1. ECB izda obvestilo o nadomestilu enkrat letno za vsakega zavezanca za plačilo nadomestila.
2. V obvestilu o nadomestilu se navedejo načini plačila letnega nadomestila za nadzor. Zavezanec za plačilo nadomestila mora izpolniti zahteve, ki so v zvezi s plačilom letnega nadomestila za nadzor določene v obvestilu o nadomestilu.
3. Zavezanec za plačilo nadomestila mora zapadli znesek po obvestilu o nadomestilu plačati v 35 dneh od dneva izdaje obvestila o nadomestilu.
Člen 13
Uradno pošiljanje obvestila o nadomestilu
1. Zavezanec za plačilo nadomestila je odgovoren za posodabljanje kontaktnih podatkov za posredovanje obvestila o nadomestilu in sporoči ECB kakršne koli spremembe teh podatkov (tj. ime, funkcija, organizacijska enota, naslov, elektronski naslov, telefonska številka, številka telefaksa). Zavezanec za plačilo nadomestila sporoči ECB kakršne koli spremembe kontaktnih podatkov najkasneje do 1. julija v vsakokratnem obdobju zaračunavanja nadomestila. Ti kontaktni podatki se nanašajo na fizično osebo ali po možnosti na funkcijo v organizaciji zavezanca za plačilo nadomestila.
2. ECB uradno pošlje obvestilo o nadomestilu na enega od naslednjih načinov: (a) elektronsko ali z drugim primerljivim komunikacijskim sredstvom, (b) po telefaksu, (c) s hitro kurirsko službo, (d) s priporočeno pošto s povratnico, (e) z vročitvijo ali osebno dostavo. Obvestilo o nadomestilu je veljavno brez podpisa.
Člen 14
Obresti v primeru neplačila
Brez poseganja v katero koli drugo pravno sredstvo, ki ga ima na voljo ECB, se v primeru delnega plačila, neplačila ali neizpolnjevanja pogojev za plačilo, določenih v obvestilu o nadomestilu, na neporavnani znesek letnega nadomestila za nadzor dnevno natečejo obresti po obrestni meri ECB za operacije glavnega refinanciranja, povečani za osem odstotnih točk, od datuma zapadlosti plačila.
DEL VI
KONČNE DOLOČBE
Člen 15
Sankcije
V primeru kršitve te uredbe lahko ECB naloži nadzorovanim subjektom sankcije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2532/98 (5), dopolnjeno z Uredbo (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
Člen 16
Prehodni določbi
1. Obvestilo o nadomestilu za prvo obdobje zaračunavanja nadomestila se izda skupaj z obvestilom o nadomestilu za obdobje zaračunavanja nadomestila v letu 2015.
2. Da se ECB omogoči začetek zaračunavanja letnega nadomestila za nadzor, mora vsaka skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila, imenovati zavezanca za plačilo nadomestila za skupino in o njegovi identiteti uradno obvestiti ECB do 31. decembra 2014 v skladu s členom 4(2).
3. Zavezanec za plačilo nadomestila prvič predloži podatke iz člena 13(1) do 1. marca 2015.
Člen 17
Poročilo in pregled
1. V skladu s členom 20(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 ECB vsako leto predloži Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije, Evropski komisiji in Euroskupini poročilo o predvideni sestavi in znesku letnih nadomestil za nadzor.
2. ECB do leta 2017 pregleda to uredbo, zlasti v zvezi z metodologijo in merili za izračun letnih nadomestil za nadzor, ki se zaračunajo vsakemu nadzorovanemu subjektu in skupini.
Člen 18
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s pogodbami.
V Frankfurtu na Majni, 22. oktobra 2014