ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 152/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно капиталовите изисквания за централните контрагенти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 16, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 648/2012 г. определя, наред с други въпроси, пруденциалните изисквания по отношение на централните контрагенти (ЦК), за да се гарантира, че те са сигурни и стабилни и че винаги спазват капиталовите изисквания. Като се има предвид, че до голяма степен рисковете, произтичащи от клирингови дейности, се покриват със специални финансови ресурси, такива капиталови изисквания следва да подсигурят, че ЦК винаги разполага с достатъчно капитал срещу кредитен риск, риск от контрагента, пазарен риск, операционен риск, правен риск и бизнес риск, които не са покрити от споменатите специални финансови ресурси, и че той е в състояние при необходимост организирано да преустанови или преструктурира своите операции.
(2)
Разпоредбите относно капитала на кредитните институции и инвестиционните посредници следва по-специално да бъдат взети предвид във връзка с техническите стандарти, тъй като при изпълнение на дейности без покритие ЦК са изложени на рискове, сходни с рисковете, на които са изложени кредитните институции и инвестиционните посредници. Съответните части на Принципите за инфраструктурата на финансовите пазари, издадени от Комитета по платежни и сетълмент системи и Международната организация на комисиите по ценни книжа („принципи CPSS - IOSCO“), също следва да бъдат взети предвид. За да се гарантира, че те са в състояние да извършат организирано преустановяване на дейността или преструктуриране на своите дейности, ЦК следва да разполагат с достатъчно финансови ресурси, за да посрещнат оперативните си разходи за определен период от време. ЦК следва да могат през този период да въвеждат всякакви мерки, за да реорганизират най-важните си операции, включително посредством рекапитализация, смяна на ръководството, преразглеждане на бизнес стратегиите, структурата на разходите или таксите, преструктуриране на предоставяните услуги, ликвидация на клиринговия портфейл или сливане или прехвърляне на техните клирингови дейности на друг ЦК. В периода на преустановяване или преструктуриране е необходимо ЦК да продължава дейността си. Въпреки че в този случай някои разходи, като маркетинговите например, може да намалеят, други разходи, като например правните, може да се повишат. Поради това използването на брутните годишни оперативни разходи се счита за уместно приближение до действителните разходи при преустановяване или преструктуриране на операциите на ЦК. С цел да се вземе предвид разнообразието на счетоводните практики на различните ЦК, оперативните разходи следва да се разглеждат в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. за прилагането на международните счетоводни стандарти (3), или в съответствие с редица ограничени други правила, приложими в тази област, както е посочено в правото на Съюза.
(3)
Тъй като капиталът във всеки един момент следва да бъде достатъчен, за да осигури организирано преустановяване на дейността и подходяща защита срещу евентуални рискове, както се изисква от член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се създаде инструмент за ранно предупреждение, за да се даде възможност на компетентните органи да получат информация достатъчно време преди да възникне ситуация, при която капиталът на ЦК е близо до капиталовото изискване, чрез въвеждане на праг за уведомяване на равнище 110 % от размера на капиталовото изискване.
(4)
Въпреки трудностите при количественото определяне на експозицията към операционен риск, Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (4) е подходяща база са сравнение с цел определяне на капиталовото изискване за ЦК. В съответствие с Директива 2006/48/ЕО определението на операционния риск следва да включва правния риск по отношение на техническите стандарти за капиталовите изисквания за централните контрагенти.
(5)
Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (5) са подходяща база за сравнение за целите на определянето на капиталовите изисквания за покриване на кредитни рискове, рискове от контрагента и пазарни рискове, които не са покрити със специални финансови ресурси, тъй като те са сходни на рисковете, поемани от кредитните институции или инвестиционните посредници.
(6)
ЦК не следва да държат капитал за експозицията към търговски риск и за вноските в гаранционния фонд, които възникват по силата на споразумение за оперативна съвместимост, когато са изпълнени изискванията по членове 52 и 53 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Когато обаче тези изисквания не са изпълнени, връзките между различни ЦК биха могли да ги изложат на допълнителни рискове, ако предоставеното от тях обезпечение не е напълно защитено, а несъстоятелността достатъчно отдалечена, или ако вноските в гаранционния фонд са изложени на риск в случай на изпадане в несъстоятелност на клирингов член на получаващ ЦК. Следователно в такива случаи капиталовите изисквания следва да се прилагат по отношение на вноските в гаранционния фонд, както и по отношение на експозицията към търговски риск спрямо други ЦК. С цел да се избегне ефектът на доминото правилата за вноските в гаранционния фонд към други ЦК следва по принцип да бъдат по-консервативни от правилата за експозицията на кредитните институции спрямо ЦК. Собствените ресурси на ЦК, използвани за вноски в гаранционен фонд на друг ЦК, не трябва да се вземат предвид за целите на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, тъй като те не са инвестирани в съответствие с неговата инвестиционна политика. Също така те не следва да бъдат отчитани два пъти за целите на изчисляването на размера на рисково претеглената експозиция, произтичаща от тези вноски.
(7)
Времето, необходимо за организирано преустановяване на дейността, е строго зависимо от клиринговите услуги, предоставяни от ЦК, и от пазарната среда, в която той действа, особено в случаите, когато друг ЦК може да поеме неговите услуги. Поради това броят на месеците, необходими за преустановяване на дейността, следва да се основава на собствената оценка на ЦК, която следва да бъде одобрена от компетентния орган. Следва да бъде изискан като минимум шестмесечен период с цел да се осигури разумно равнище на капиталовите изисквания.
(8)
Бизнес риск е рискът, който даден ЦК поема поради своята ефективност и потенциалните промени в общите стопански условия, което е вероятно да накърни неговото финансово състояние в резултат на спад в приходите или увеличение на разходите, водещи до загуба, която трябва да се приспадне от неговия капитал. Тъй като равнището на бизнес риска е силно зависимо от конкретното състояние на всеки ЦК и е обусловено от различни фактори, като например неефективни процедури, неблагоприятни пазарни условия, неподходящ отговор на технологичния напредък или лошо изпълнение на бизнес стратегиите, капиталовото изискване следва да се основава на собствената оценка на ЦК, която се одобрява от компетентния орган. Необходимо е да бъде въведен долен праг с цел да се осигури разумно равнище на капиталовите изисквания.
(9)
Европейският банков орган (ЕБО) работи в тясно сътрудничество с Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и се консултира с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), преди да представи проектите на технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Той също така проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, анализира свързаните с тях възможни разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от банковия сектор, създадена в съответствие с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(10)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган) на Европейската комисия,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Капиталови изисквания
1. ЦК държи капитал, включително неразпределена печалба и резерви, който във всеки един момент е по-голям или равен на сбора от:
а)
капиталовите изисквания за ЦК за преустановяване или преструктуриране на дейността, изчислени в съответствие с член 2;
б)
капиталовите изисквания за ЦК за операционни и правни рискове, изчислени в съответствие с член 3;
в)
капиталовите изисквания за ЦК за кредитен риск, риск от контрагента и пазарен риск, изчислени в съответствие с член 4;
г)
капиталовите изисквания за ЦК за бизнес риск, изчислен в съответствие с член 5.
2. ЦК разполага с процедури за определяне на всички източници на рискове, които може да окажат въздействие върху текущото му функциониране, и взема под внимание вероятността от потенциални неблагоприятни последици за приходите или разходите си и равнището на своя капитал.
3. Ако размерът на капитала, държан от ЦК в съответствие с параграф 1, е по-нисък от 110 % от капиталовите изисквания или по-нисък от 110 % от 7,5 млн. евро („праг за уведомяване“), ЦК уведомява незабавно компетентния орган и актуализира представената информация поне веднъж седмично, докато размерът на капитала, държан от ЦК, отново надхвърли прага за уведомяване.
4. Уведомлението се прави в писмена форма и съдържа следните елементи:
а)
причините за спадане на капитала на ЦК под прага за уведомяване и описание на краткосрочната перспектива пред финансовото състояние на ЦК;
б)
подробно описание на мерките, които ЦК възнамерява да предприеме, за да подсигури текущото спазване на капиталовите изисквания.
Член 2
Капиталови изисквания за преустановяване или преструктуриране на дейността
1. ЦК разделя своите годишни брутни оперативни разходи на дванадесет, за да се изчислят неговите месечни брутни оперативни разходи, и умножава полученото число с продължителността на периода на преустановяване или преструктуриране на дейността, определен в съответствие с параграф 2. Резултатът от това изчисление представлява капиталът, необходим за подсигуряване на организирано преустановяване или преструктуриране на дейността на ЦК.
2. С цел да се определи продължителността на периода за преустановяване или преструктуриране на дейността, посочен в параграф 1, ЦК предоставя за одобрение на компетентния орган и в съответствие с правомощията на този компетентен орган съгласно дял III от Регламент (ЕС) № 648/2012 своята собствена оценка за подходящия период от време за преустановяване или преструктуриране на дейността. Периодът, определен с оценката, трябва да бъде достатъчен, за да подсигури, в това число и при неблагоприятни пазарни условия, организирано спиране или преструктуриране на дейността на ЦК чрез реорганизация на дейността, ликвидация на неговия клирингов портфейл или прехвърляне на клиринговата дейност към друг ЦК. Оценката следва да отчита ликвидността, падежната структура и потенциалните трансгранични пречки за позициите на ЦК и видовете продукти, подлежащи на клиринг. Продължителността на периода за преустановяване или преструктуриране на дейността, използван за изчисляването на капиталовото изискване, е най-малко шест месеца.
3. ЦК актуализира своята оценка за подходящия период от време за преустановяване или преструктуриране на дейността, когато е налице значителна промяна в допусканията, стоящи в основата на оценката, и представя тази актуализирана оценка за одобрение от компетентния орган.
4. За целите на настоящия член оперативните разходи следва да се разглеждат в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, или в съответствие с директиви 78/660/ЕИО (7), 83/349/ЕИО (8) и 86/635/ЕИО на Съвета (9), или в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на трета държава, които са приети за еквивалентни на МСФО в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10), или със счетоводните стандарти на трета държава, чието използване е разрешено в съответствие с член 4 от същия регламент, в зависимост от случая. ЦК използват най-новата проверена от одитор информация от своя годиш финансов отчет.
Член 3
Капиталови изисквания за операционни и правни рискове
1. ЦК изчислява капиталовите си изисквания за операционни рискове, включително правни рискове, споменати в член 1, като използва подхода на базисния индикатор или усъвършенстваните подходи за измерване, както е предвидено в Директива 2006/48/ЕО, при спазване на ограниченията, предвидени в параграфи 2-7.
2. ЦК може да използва подхода на базисния индикатор за изчисляване на капиталовите си изисквания за операционен риск в съответствие с член 103 от Директива 2006/48/ЕО.
3. ЦК разполага с добре документирана система за оценка и управление на операционния риск, с ясно определени отговорности за тази система. Той оценява експозициите си към операционен риск и проследява важните за операционния риск данни, включително за претърпени съществени загуби. Тази система е обект на редовен преглед, който се извършва от независимо лице, притежаващо необходимите знания за извършване на този преглед.
4. Системата на ЦК за оценка на операционния риск трябва да бъде тясно интегрирана в процеса за управление на рисковете на ЦК. Нейните резултати са неразделна част от процеса за наблюдение и контрол на профила на операционния риск на ЦК.
5. ЦК въвежда система за докладване на висшето ръководство, чрез която се представя информация за операционния риск на съответните звена в ЦК. ЦК разполага с процедури за предприемане на подходящи действия според информацията в докладите за ръководството.
6. ЦК може също така да поиска от съответния компетентен орган разрешение да използва усъвършенствани подходи за измерване. Компетентният орган може да даде на ЦК разрешение за използване на усъвършенствани подходи за измерване, основани на неговите собствени системи за измерване на операционния риск, в съответствие с член 105 от Директива 2006/48/ЕО.
7. ЦК, които използват усъвършенстваните подходи за измерване, посочени в параграф 6, за изчисляването на капиталовите си изисквания за операционен риск, притежават капитал, който е във всички случаи по-голям или равен на 80 % от капитала, изискван при подхода на базисния индикатор в съответствие с параграф 2.
Член 4
Капиталови изисквания за кредитен риск, кредитен риск от контрагента и пазарен риск, които не са обхванати от специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. ЦК изчислява капиталовите си изисквания, посочени в член 1, като сума от 8 % от размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск и кредитен риск от контрагента и неговите капиталови изисквания за пазарен риск, изчислени в съответствие с директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, при спазване на ограниченията, предвидени в параграфи от 2 до 5.
2. За изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск, който не е покрит със специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК използват методите, предвидени в приложения от I до IV към Директива 2006/49/ЕО.
3. За изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск, който не е обхванат от специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК прилага стандартизирания подход за кредитен риск, предвиден в членове от 78 до 83 от Директива 2006/48/ЕО.
4. За изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск от контрагента, който не е покрит със специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК използват подхода на оценяване по пазарна стойност, предвиден в приложение III, част 3 към Директива 2006/48/ЕО, както и разширения метод за финансово обезпечение, като прилагат надзорните корекции за променливост, предвидени в приложение VIII, част 3 към Директива 2006/48/ЕО.
5. Ако не са изпълнени всички условия, посочени в членове 52 и 53 от Регламент (ЕС) № 648/2012, и ако ЦК не използват собствените си ресурси, ЦК прилагат рисково тегло в размер на 1 250 % към експозицията си, произтичаща от вноските в гаранционния фонд на друг ЦК, и рисково тегло от 2 % към търговските си експозиции спрямо друг ЦК.
Член 5
Капиталови изисквания за бизнес риск
1. ЦК предоставят на компетентния орган за одобрение в съответствие с неговите правомощия съгласно дял III от Регламент (ЕС) № 648/2012 своята собствена оценка на капитала, необходим за покриване на загуби в резултат на бизнес риск, въз основа на разумно предвидими неблагоприятни сценарии, съобразени с техните бизнес модели.
2. Капиталовото изискване за бизнес риск е равно на одобрената оценка, но не по-малко от 25 % от годишните брутни оперативни разходи. За целите на настоящия член брутните оперативни разходи се разглеждат в съответствие с член 2, параграф 4.
Член 6
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 152/2013
z dne 19. decembra 2012
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi glede kapitalskih zahtev za centralne nasprotne stranke
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (2), zlasti člena 16(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 648/2012 med drugim uvaja bonitetne zahteve za centralne nasprotne stranke (v nadaljnjem besedilu: CNS) za zagotovitev, da so varne in vedno izpolnjujejo kapitalske zahteve. Glede na to, da so tveganja, ki izhajajo iz dejavnosti kliringa, v veliki meri krita s posebnimi finančnimi sredstvi, bi morale take kapitalske zahteve zagotoviti ustrezno in stalno kapitalizacijo CNS za nekrita kreditna tveganja, tveganja nasprotnih strank, tržna tveganja, operativna, pravna in poslovna tveganja, ki jih navedena posebna finančna sredstva še ne krijejo, ter da lahko CNS po potrebi in v skladu s predpisi preneha poslovati ali prestrukturira svoje dejavnosti.
(2)
Pri tehničnih standardih bi bilo treba zlasti upoštevati kapitalsko obravnavo kreditnih institucij in investicijskih družb, saj so CNS pri opravljanju nekritih dejavnosti izpostavljeni tveganjem, ki so podobna tveganjem kreditnih institucij in investicijskih družb. Upoštevati bi bilo treba tudi ustrezne dele načel za infrastrukturo finančnega trga, ki sta jih izdala Odbor za plačilne in poravnalne sisteme in Mednarodno združenje nadzornikov trga vrednostnih papirjev (v nadaljnjem besedilu: načela CPSS-IOSCO). CNS bi za zagotovitev ustrezne priprave prenehanja ali prestrukturiranja dejavnosti v skladu s predpisi morali imeti zadostna finančna sredstva za kritje operativnih stroškov v ustreznem časovnem obdobju. CNS bi moral biti v takšnem obdobju sposoben uvesti kakršne koli ukrepe za reorganizacijo svojih kritičnih dejavnosti, vključno z dokapitalizacijo, zamenjavo upravnih organov, revidiranjem svojih poslovnih strategij, stroškovnih struktur ali struktur pristojbin, prestrukturiranjem storitev, ki jih opravlja, likvidacijo svojega klirinškega portfelja ali združitvijo z drugim CNS ali prenosom svojih klirinških dejavnosti na drug CNS. Med prenehanjem ali prestrukturiranjem mora CNS še vedno nadaljevati svoje dejavnosti. Medtem ko se pri tem nekateri stroški, kot so stroški trženja, lahko zmanjšajo, se lahko drugi, na primer pravni stroški, povečajo. Zato se uporaba bruto letnih operativnih stroškov šteje za ustrezen približek dejanskih stroškov prenehanja ali prestrukturiranja dejavnosti CNS. Da bi se upoštevale različne računovodske prakse med CNS, bi bilo treba operativne stroške obravnavati v skladu z mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (MSRP), sprejetimi v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. julija 2002 o uporabi mednarodnih računovodskih standardov (3), ali v skladu s številnimi drugimi omejenimi pravili na tem področju, kot navaja zakonodaja Unije.
(3)
Ker mora kapital ves čas zadostovati za zagotavljanje prenehanja v skladu s predpisi in ustrezno zaščito pred pomembnimi tveganji, kot zahteva člen 16(2) Uredbe (EU) št. 648/2012, je treba vzpostaviti orodje za zgodnje opozarjanje, ki bo pristojnim organom omogočilo pridobivanje znanja dovolj časa pred položajem, ko se kapital CNS začne približevati kapitalski zahtevi, in sicer z uvedbo praga za obveščanje, ki znaša 110 % kapitalske zahteve.
(4)
Ne glede na težave pri ocenjevanju izpostavljenosti operativnemu tveganju je Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (4) ustrezno merilo za namene določitve kapitalskih zahtev za CNS. V skladu z Direktivo 2006/48/ES bi opredelitev operativnega tveganja morala vključevati pravno tveganje glede na tehnične standarde o kapitalskih zahtevah za nasprotne stranke.
(5)
Direktiva 2006/48/ES in Direktiva 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (5) sta ustrezno merilo za namen določitve kapitalskih zahtev za kritje kreditnega tveganja, tveganja nasprotne stranke in tržnega tveganja, ki jih posebna finančna sredstva ne krijejo, saj so podobna tveganjem kreditnih institucij ali investicijskih družb.
(6)
CNS-ju ni treba imeti kapitala za izpostavljenost pri trgovanju in prispevke v jamstveni sklad, ki izhajajo iz dogovora o interoperabilnosti, če sta izpolnjena člena 52 in 53 Uredbe (EU) št. 648/2012. Kadar pa te zahteve niso izpolnjene, bi povezave med CNS lahko povzročile njihovo izpostavljenost dodatnemu tveganju, če njihovo zavarovanje ni v celoti zaščiteno in njegova vrednost ni odvisna od tega ali če so ogroženi prispevki v jamstveni sklad, v primeru da klirinški član CNS prejemnika ne izpolni obveznosti. Zato bi v takih primerih za prispevke v jamstveni sklad in izpostavljenost pri trgovanju z drugimi CNS morale veljati kapitalske zahteve. Da bi se izognili učinkom širitve, bi obravnava prispevkov v jamstveni sklad za druge CNS na splošno morala biti bolj konzervativna od obravnave izpostavljenosti kreditnih institucij do CNS. Lastna sredstva CNS, ki se uporabljajo za prispevke v jamstveni sklad drugega CNS, se ne bi smela upoštevati za namene člena 16(2) Uredbe (EU) št. 648/2012, saj niso vložena v skladu z njegovo naložbeno politiko. Prav tako se ne bi smela šteti dvakrat za namene izračuna tveganju prilagojenih izpostavljenosti, ki izhajajo iz teh prispevkov.
(7)
Čas, potreben za prenehanje v skladu s predpisi, je strogo odvisen od klirinških storitev, ki jih opravlja posamezni CNS, in tržnega okolja, v katerem deluje, zlasti v primeru, ko lahko drug CNS prevzame njegove storitve. Zato bi moralo število mesecev, potrebnih za prenehanje, temeljiti na lastni oceni CNS, ki jo mora odobriti pristojni organ. Uvesti je treba najkrajše obdobje šestih mesecev, da se zagotovi varna raven kapitalskih zahtev.
(8)
Poslovno tveganje zadeva tveganje, ki ga CNS prevzame zaradi svoje učinkovitosti in morebitnih sprememb splošnih pogojev poslovanja, ki bi lahko škodovale njegovemu finančnemu položaju zaradi upada prihodkov ali povečanja stroškov, kar bi povzročilo izgubo, ki jo mora pokriti njegov kapital. Ker je stopnja poslovnega tveganja zelo odvisna od individualnega položaja posameznega CNS in je lahko posledica različnih dejavnikov, kot so neučinkoviti postopki, neugodno tržno okolje, neučinkovito odzivanje na tehnološki napredek ali slabo izvajanje poslovnih strategij, bi morale kapitalske zahteve temeljiti na lastni oceni CNS, ki jo mora odobriti pristojni organ. Uvesti je treba minimalno raven, da se zagotovi varna raven kapitalskih zahtev.
(9)
Evropski bančni organ (EBA) je, preden je predložil osnutke tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, tesno sodeloval z Evropskim sistemom centralnih bank (ESCB) in se posvetoval z Evropskim organom za vrednostne papirje in trge (ESMA). Opravil je tudi odprta javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, analiziral morebitne z njimi povezane stroške in koristi ter zahteval mnenje interesne skupine za bančništvo, ustanovljene v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (6).
(10)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Evropski nadzorni organ (Evropski bančni organ) predložil Evropski komisiji -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Kapitalske zahteve
1. CNS ima kapital, vključno z zadržanim dobičkom in rezervami, ki je vedno večji ali enak znesku:
(a)
kapitalskih zahtev CNS za prenehanje ali prestrukturiranje dejavnosti, izračunanih v skladu s členom 2;
(b)
kapitalskih zahtev CNS za operativno in pravno tveganje, izračunanih v skladu s členom 3;
(c)
kapitalskih zahtev CNS za kreditno tveganje, tveganje nasprotne stranke in tržno tveganje, izračunanih v skladu s členom 4;
(d)
kapitalskih zahtev CNS za poslovno tveganje, izračunanih v skladu s členom 5.
2. CNS ima vzpostavljene postopke za ugotavljanje vseh virov tveganj, ki bi lahko vplivali na njegove tekoče naloge, in upošteva verjetnost potencialnih škodljivih učinkov na njegove prihodke ali odhodke ter raven kapitala.
3. Če je znesek kapitala, ki ga ima CNS v skladu z odstavkom 1, nižji od 110 % kapitalskih zahtev ali 110 % od 7,5 milijona EUR („prag za obveščanje“), CNS o tem takoj obvesti pristojni organ in ga nato o tem vsaj enkrat tedensko obvešča, dokler se znesek kapitala, ki ga ima CNS, ne dvigne nad prag za obveščanje.
4. Navedeno obvestilo se poda pisno in vsebuje naslednje elemente:
(a)
razloge za to, da je kapital CNS pod pragom za obveščanje, in opis kratkoročnega finančnega stanja CNS;
(b)
celovit opis ukrepov, ki jih namerava sprejeti CNS za zagotovitev stalne skladnosti s kapitalskimi zahtevami.
Člen 2
Kapitalske zahteve za prenehanje ali prestrukturiranje
1. CNS deli svoje letne bruto operativne stroške z dvanajst, da izračuna svoje mesečne bruto operativne stroške, in dobljeno število pomnoži s časom, potrebnim za prenehanje ali prestrukturiranje njegovih dejavnosti v skladu z odstavkom 2. Rezultat tega izračuna je kapital, potreben za zagotovitev prenehanja ali prestrukturiranja dejavnosti CNS v skladu s predpisi.
2. CNS pri določitvi obdobja za prenehanje ali prestrukturiranje dejavnosti iz odstavka 1 pristojnemu organu v skladu z njegovimi pooblastili na podlagi naslova III Uredbe (EU) št. 648/2012 predloži v odobritev svojo oceno ustreznega obdobja za prenehanje ali prestrukturiranje svojih dejavnosti. Ocenjeno obdobje zadostuje za zagotovitev prenehanja ali prestrukturiranja njegovih dejavnosti v skladu s predpisi, reorganizacije njegovih dejavnosti, likvidacije njegovega klirinškega portfelja ali prenosa njegovih klirinških dejavnosti na drug CNS, in sicer tudi v izjemnih tržnih pogojih. Ocena upošteva likvidnost, velikost, strukturo zapadlosti in morebitne čezmejne ovire pozicij CNS ter vrsto produktov, pri katerih se opravi kliring. Za obdobje za prenehanje ali prestrukturiranje njegovih dejavnosti, ki se uporablja za izračun kapitalske zahteve, velja omejitev najmanj šestih mesecev.
3. CNS posodobi svojo oceno ustreznega obdobja za prenehanje ali prestrukturiranje svojih dejavnosti, kadar koli pride do pomembne spremembe v predpostavkah ocenjevanja, in to novo oceno predloži pristojnemu organu v odobritev.
4. Za namene tega člena se operativni stroški obravnavajo v skladu z mednarodnimi standardi računovodskega poročanja (MSRP), sprejetimi v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, ali v skladu z direktivami Sveta 78/660/EGS (7), 83/349/EGS (8) in 86/635/EGS (9) ali splošno sprejetimi računovodskimi načeli tretje države, ki so enakovredni MSRP v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1569/2007 (10) (ali računovodskim standardom tretje države, katerih uporaba je dovoljena v skladu s členom 4 navedene uredbe), kjer je primerno. CNS uporabljajo najnovejše revidirane informacije iz svojih letnih računovodskih izkazov.
Člen 3
Kapitalske zahteve za operativno in pravno tveganje
1. CNS kapitalske zahteve za operativno in pravno tveganje iz člena 1 izračuna z uporabo enostavnega ali naprednih pristopov, kot je določeno v Direktivi 2006/48/ES, ob spoštovanju omejitev iz odstavkov 2 do 7.
2. CNS lahko uporabi enostaven pristop, da svoje kapitalske zahteve za operativno tveganje izračuna v skladu s členom 103 Direktive 2006/48/ES.
3. CNS ima vzpostavljen dobro dokumentiran sistem ocenjevanja in upravljanja operativnega tveganja z jasnimi odgovornostmi, dodeljenimi za ta sistem. Ugotovi svojo izpostavljenost operativnemu tveganju in spremlja ustrezne podatke o operativnem tveganju, vključno s podatki o pomembni izgubi. Ta sistem je predmet rednih pregledov, ki jih opravi neodvisna stran, ki ima potrebno znanje za njihovo izvedbo.
4. Sistem ocenjevanja operativnega tveganja CNS je tesno povezan s postopki upravljanja tveganja CNS. Njegovi rezultati so sestavni del postopka spremljanja in nadzorovanja profila operativnega tveganja CNS.
5. CNS uvede sistem poročanja višjemu vodstvu, s katerim se ustreznim službam v institucijah zagotavljajo poročila o operativnem tveganju. CNS ima vzpostavljene postopke za ustrezno ukrepanje v skladu z informacijami iz poročil vodstvu.
6. CNS lahko pristojni organ tudi zaprosi za dovoljenje za uporabo naprednih pristopov. Pristojni organ lahko CNS dovoli uporabo naprednih pristopov, in sicer na podlagi njegovih lastnih sistemov za merjenje operativnega tveganja v skladu s členom 105 Direktive 2006/48/ES.
7. CNS, ki za izračun lastnih kapitalskih zahtev za operativna tveganja uporabljajo napredne pristope iz odstavka 6, imajo kapital, ki je vedno večji ali enak 80 % kapitala, ki se zahteva pri uporabi enostavnega pristopa v skladu z odstavkom 2.
Člen 4
Kapitalske zahteve za kreditno tveganje, kreditno tveganje nasprotne stranke in tržno tveganje, ki jih posebna finančna sredstva iz členov 41 do 44 Uredbe (EU) št. 648/2012 še ne krijejo
1. CNS svoje kapitalske zahteve iz člena 1 izračuna kot vsoto 8 % zneskov tveganju prilagojenih izpostavljenosti za kreditno tveganje in kreditno tveganje nasprotne stranke ter kapitalskih zahtev za tržno tveganje, izračunanih v skladu z direktivama 2006/48/ES in 2006/49/ES, ob spoštovanju omejitev iz odstavkov 2 do 5.
2. CNS pri izračunu kapitalskih zahtev za tržno tveganje, ki ga posebna finančna sredstva iz členov 41 do 44 Uredbe (EU) št. 648/2012 še ne krijejo, uporablja metode iz prilog I do IV k Direktivi 2006/49/ES.
3. CNS pri izračunu zneskov tveganju prilagojenih izpostavljenosti za kreditno tveganje, ki ga posebna finančna sredstva iz členov 41 do 44 Uredbe (EU) št. 648/2012 še ne krijejo, uporablja standardizirani pristop za kreditno tveganje iz členov 78 do 83 Direktive 2006/48/ES.
4. CNS pri izračunu zneskov tveganju prilagojenih izpostavljenosti za kreditno tveganje nasprotne stranke, ki ga posebna finančna sredstva iz členov 41 do 44 Uredbe (EU) št. 648/2012 še ne krijejo, uporablja metodo tekoče izpostavljenosti iz dela 3 Priloge III k Direktivi 2006/48/ES in razvito metodo za izračun učinkov zavarovanja s finančnim premoženjem, ki uporablja nadzorniško prilagoditev za nestanovitnost, iz dela 3 Priloge VIII k Direktivi 2006/48/ES.
5. Kadar vsi pogoji iz členov 52 in 53 Uredbe (EU) št. 648/2012 niso izpolnjeni in CNS ne uporablja lastnih sredstev, za svojo izpostavljenost, ki izhaja iz prispevkov v jamstveni sklad drugega CNS, uporabi utež tveganja v višini 1 250 %, in za svojo trgovinsko izpostavljenost z drugim CNS utež tveganja v višini 2 %.
Člen 5
Kapitalske zahteve za poslovno tveganje
1. CNS pristojnemu organu v skladu z njegovimi pooblastili na podlagi naslova III Uredbe (EU) št. 648/2012 predloži v odobritev svojo oceno kapitala, potrebnega za kritje izgub zaradi poslovnega tveganja, ki temelji na razumno predvidljivih neugodnih scenarijih, relevantnih za njihov poslovni model.
2. Kapitalska zahteva za poslovno tveganje je enaka odobreni oceni in je predmet najnižjega zneska, ki znaša 25 % njegovih letnih bruto operativnih stroškov. Za namene tega člena se bruto operativni stroški obravnavajo v skladu s členom 2(4).
Člen 6
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. decembra 2012