РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 октомври 2014 година
за определяне на трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща трета държава съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/715/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 31 от него,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламентът относно ННН риболов) създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (ННН риболов).
(2)
В глава VI от Регламента относно ННН риболов се посочват процедурата за определяне на несътрудничещите трети държави, предприетите действия спрямо държавите, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещите държави, заличаването на трети държави от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещите държави и всички извънредни мерки.
(3)
Съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов Европейската комисия може да определи трети държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява произтичащите от международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(4)
Определянето на несътрудничещите трети държави се основава на прегледа на цялата информация, както е посочено в член 31, параграф 2 от Регламента относно ННН риболов.
(5)
В съответствие с член 33 от Регламента относно ННН риболов Съветът може да състави списък на несътрудничещите държави. Към тези държави се прилагат мерките, посочени в член 38 от Регламента относно ННН риболов.
(6)
Съгласно член 20, параграф 1 от Регламента относно ННН риболов от третите държави на знамето се изисква да уведомяват Комисията за своята организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които са длъжни да спазват техните риболовни кораби.
(7)
Съгласно член 20, параграф 4 от Регламента относно ННН риболов Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в областите, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в посочения регламент.
(8)
В съответствие с член 32 от Регламента относно ННН риболов с Решение на Комисията от 15 ноември 2012 г. (2) (Решението от 15 ноември 2012 г.) Комисията уведоми осем трети държави за възможността да бъдат определени за несътрудничещи държави съгласно Регламента относно ННН риболов.
(9)
В своето решение от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията за съществените факти и съображения, мотивиращи подобно предварително определяне.
(10)
Също на 15 ноември 2012 г. с отделни писма Комисията уведоми осемте трети държави относно факта, че тя разглежда възможността те да бъдат определени като несътрудничещи трети държави. Решението от 15 ноември 2012 г. беше приложено към тези писма.
(11)
В тези писма Комисията подчерта, че за да се избегне определянето и предложението за официално включване в списъка като несътрудничеща трета държава, както е предвидено съответно в членове 31 и 33 от Регламента относно ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да изготвят и приложат, в тясно сътрудничество с Комисията, план за действие с цел да се коригират недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г. Навременното и ефективно изпълнение на плана за действие от страна на въпросните държави би могло да предотврати това те да бъдат определени за несътрудничещи трети държави и да бъдат предложени за окончателно включване в списъка.
(12)
Вследствие на това Комисията прикани въпросните осем трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнение на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да направят оценка на изпълнението на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; и iii) на всеки шест месеца да изпращат на Комисията подробни доклади с оценка на изпълнението на всяко действие по отношение, inter alia, на тяхната индивидуална и/или обща ефективност за осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(13)
На въпросните осем трети държави беше предоставена възможност да отговорят писмено на въпроси, изрично посочени в решението на Комисията, както и на друга свързана информация. На държавите беше дадена възможност да представят доказателства като опровержение или допълнение на фактите, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат съответно план за действие за подобряване на положението и мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(14)
Така със своето решение и писмата от 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и посочи, че счита период от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на договореност.
(15)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от осемте държави след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави продължиха да бъдат информирани устно или писмено за съображенията на Комисията.
(16)
Демократична социалистическа република Шри Ланка (Шри Ланка) не опроверга фактите, посочени от Комисията, нито изпълни плана за действие за коригиране на положението.
(17)
Настоящото решение за изпълнение на Комисията, с което Шри Ланка се определя за трета държава, считана от Комисията за несътрудничеща в борбата с ННН риболов, е резултат от процес на разследване и диалог в контекста на изпълнението на Регламента относно ННН риболов. Този процес беше в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, посочени в регламента, който се отнася, inter alia, и за произтичащите от международното право задължения на третата държава като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(18)
Решението за изпълнение на Комисията за определяне на Шри Ланка за трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща държава в борбата с ННН риболов, е свързано с последствията, посочени в член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА ШРИ ЛАНКА
(19)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Шри Ланка съгласно член 32 от Регламента относно ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Шри Ланка за несътрудничеща държава (3).
(20)
Комисията прикани Шри Ланка да състави в тясно сътрудничество с нейните служби план за действие за коригиране на недостатъците, установени в Решението от 15 ноември 2012 г.
(21)
Основните недостатъци, установени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко слабости при изпълнението на задълженията по международното право, свързани по-специално с приемането на подходяща правна рамка, липсата на подходящ и ефективен мониторинг, липсата на схема за наблюдение, липсата на система за възпиращи наказателни мерки, както и с неправилното прилагане на схемата за сертифициране на улова. Други установени недостатъци са свързани по-общо със спазването на международните задължения, включително препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР). Беше установено и неспазване на препоръките и резолюциите на съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации. Неспазването на незадължителните препоръки и резолюции обаче беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определянето.
(22)
С отговора си от 14 декември 2012 г. Шри Ланка информира Комисията за институционалните мерки, предприети с цел преодоляване на недостатъците, посочени в предложения план за действие.
(23)
На 31 декември 2012 г. и на 4 януари 2013 г. Шри Ланка представи писмени коментари.
(24)
С писмо от 7 февруари 2013 г. Комисията поиска Шри Ланка да представи актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие.
(25)
На 13 март 2013 г. органите на Шри Ланка представиха следните документи: i) придружително писмо и обяснително писмо; ii) актуализация на сроковете на Шри Ланка за всички мерки, които следва да бъдат предприети; iii) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; iv) националния план за действие за 2013 г. за борба срещу ННН риболов; v) актуализация на административните процедури и насоките за използване на сертификатите за улов; vi) бюджетните средства за 2013 г., заделени за създаването на подофис на летището на отдела за качествен контрол на Министерството на развитието на рибните и водните ресурси; vii) проекти за изменения на законодателните разпоредби, свързани със спазването на правните задължения, наблюдението на флота за открито море и възпиращите санкции; viii) схеми за осведоменост на операторите относно схемата за сертифициране на улова; ix) схема за инспекции; и x) насоки за процедурите за разследване на ННН риболов в открито море.
(26)
На 17 април 2013 г. в Брюксел се проведоха технически консултации между Комисията и Шри Ланка. По време на срещата органите на Шри Ланка представиха пред Комисията текущия си национален план за действие за борба с ННН риболов, както и планираните мерки за подобряване на насрещната проверка на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, както и започналото преразглеждане на правната рамка.
(27)
В представените на 30 май 2013 г. и 3 юни 2013 г. коментари Шри Ланка подчерта ангажираността си за навременно изпълнение на изготвената от нея пътна карта, приемайки междувременно законодателните промени за засилване на наказателните мерки за ННН риболов и стартирайки процедурата за възлагане на обществена поръчка за система за наблюдение на корабите.
(28)
Въз основа на установения напредък в периода от ноември 2012 г. до началото на юни 2013 г., Комисията информира Шри Ланка с писмо от 11 юни 2013 г., че за да постигне осезаеми резултати в преодоляването на недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., и за приключване на необходимите действия, Комисията ще поддържа диалог с Шри Ланка за допълнителен период от девет месеца до 28 февруари 2014 г. След това писмо, на 20 юни 2013 г. Комисията изпрати актуализирано предложение за плана за действие.
(29)
На 22 август 2013 г. Шри Ланка представи доклад за напредъка за периода от 31 май 2013 г. до 15 август 2013 г., а на 28 октомври 2013 г. - информация относно процедура за приемане на изменения в законодателната уредба.
(30)
От 28 до 30 януари 2014 г. Комисията посети съответните органи на Шри Ланка. Органите бяха информирани за напредъка на ситуацията по отношение на Решението от 15 ноември 2012 г. и предложения план за действие. По време на посещението на Комисията органите на Шри Ланка имаха възможността да направят изявления и да представят съответните документи в отговор на Решението от 15 ноември 2012 г., както и да информират Комисията за последните събития, що се отнася до напредъка по плана за действие.
(31)
На 27 март 2014 г. Шри Ланка представи още един доклад относно напредъка, обхващащ периода от 16 август 2013 г. до 21 март 2014 г., като внесе следните документи: i) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; ii) актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов; iii) писма от Министерството на развитието на рибните и водните ресурси до Министерството на външните работи с искане за присъединяване към Споразумението на ФАО за съответствие, както и разследвания във връзка с граждани на държавата, извършващи ННН риболов под знамето на други държави; iv) искане за финансиране за система за наблюдение на корабите и доказване на наличието на изискване за транспондер; v) информация относно обучение за осведоменост; и vi) образци от преработения риболовен дневник за 2014 г. и план за инспекции в пристанищата за кораби за дълбоководен риболов и риболов в открито море. Информацията включваше и приемането на преработения закон за рибарството от парламента на Шри Ланка на 5 ноември 2013 г. На 1 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителен доклад относно напредъка. Той обхваща периода до юли 2014 г. и освен актуализирана информация за ключови области от предложения план за действие и актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов съдържа писмо от Министерството на външните работи до Министерството на развитието на рибните и водните ресурси, с което се съобщава, че копие от инструмента за приемане за присъединяването към Споразумението на ФАО за съответствие ще бъде представено след присъединяването; искане до главния прокурор в действащите законодателни разпоредби да се въведат по-строги санкции; 2 писма от авторите на проектите на законодателни разпоредби, съдържащи проекти за преработени разпоредби съответно относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, както и резюме на програмите за осведоменост на капитаните в открито море и доклад до IOTC за изпълнението във връзка с регионалната схема за наблюдение. На 29 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителна информация, в която се обяснява какво е предприето за отстраняване на установените недостатъци (напр. проекти на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, информационен циркуляр относно санкциите, информация относно програмите за наблюдение и програмите за инспекции, както и информация относно напредъка в преодоляването на констатираните недостатъци). На 18 и 19 септември 2014 г. Шри Ланка представи нова информация, с която се потвърждава приемане на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, обсъждане на вътрешните дейности по изготвяне на правителствен меморандум относно система от санкции с възпиращ ефект, обсъждане на постигането на съответствие с IOTC, информация за риболовния дневник, обхвата на инспекциите и наблюдението, както и информация за евентуално постепенно въвеждане на VMS транспондери на шриланкийските риболовни кораби през периода януари-август 2015 г. (макар че договорът с изпълнителя все още не е подписан и все още не се прилага).
(32)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от Шри Ланка след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид, като Шри Ланка беше информирана устно и писмено относно съображенията на Комисията.
(33)
В светлината на събраните факти, както е посочено в съображения 34-67, Комисията счита, че Шри Ланка не е предприела достатъчно стъпки в областите, будещи безпокойство, и за преодоляване на недостатъците, описани в Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка също така не е изпълнила напълно мерките, предложени в плана за действие, придружаващ решението.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ШРИ ЛАНКА ЗА НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(34)
Съгласно член 31, параграф 3 от Регламента относно ННН риболов Комисията прегледа спазването от страна на Шри Ланка на нейните международни задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, в съответствие с констатациите на Решението от 15 ноември 2012 г. и информацията, предоставена от Шри Ланка, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на ситуацията. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, посочени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента относно ННН риболов.
3.1. Повтарящо се извършване на ННН риболов (член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов)
(35)
Както е подчертано в съображение 292 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията установи, че Шри Ланка няма законодателство, уреждащо лицензирането на риболова в открито море.
(36)
Както е отбелязано в съображение 296 от Решението от 15 ноември 2012 г., 13 кораба на Шри Ланка са вписани в проектосписъка на IOTC на кораби, извършващи ННН риболов, тъй като са заловени да извършват риболов в нарушение на мерките за опазване и управление по Конвенцията по рибата тон в Индийския океан (IOTC). След Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е забранила на своите кораби да извършват незаконен риболов в открито море, нито е приела незабавно законодателни разпоредби, даващи възможност за риболов в открито море и за издаване на лицензии за риболов в открито море, с цел да се избегне незаконният риболов от нейни риболовни кораби. Вместо това в крайна сметка на 5 ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, допускащ риболова в открито море. Тя разработи проект на законодателен акт за изпълнение относно лицензирането на кораби, които извършват риболов в открито море, който е бил приет през септември 2014 г. (според представената от органите информация), но все още не се прилага. Шри Ланка намали и броя на корабите, опериращи в района на Конвенцията IOTC, от 3 307 на 1 758, но тези кораби продължават да извършват риболов с административна, а не със законна лицензия за риболов в открито море. В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 18, параграф 3, буква б), подточка ii) от Споразумението на ООН относно рибните запаси (4) (UNFSA) държавата на знамето трябва да предприеме мерки за забрана на риболова в открито море от нейни кораби, които не са надлежно лицензирани или оторизирани да извършват риболов. Констатираното настоящо положение доказва ясно, че Шри Ланка не действа в съответствие с международните си задължения като държава на знамето.
(37)
След Решението от 15 ноември 2012 г., според информацията, получена от IOTC (5), през 2013 г. три кораба под знамето на Шри Ланка - Malshiri № 1, Gold Marine 5 и Lakpriya 2 - са заловени от крайбрежни държави за предполагаемо извършване на ННН риболов. Следва да се припомни, че съгласно член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA държавата на знамето е отговорна за своите кораби, извършващи дейност в открито море. Освен това съгласно член 118 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS) държавата на знамето трябва да сътрудничи за опазването и управлението на живите ресурси; това задължение очевидно се нарушава от присъствието на нейния флот в района на Конвенцията IOTC без законни лицензии за риболов, който по този начин извършва ННН риболов съгласно определенията на член 2 от Регламента относно ННН риболов.
(38)
През 2013 г. освен това беше установено, че други 13 кораба на Шри Ланка, инспектирани по време на транзитно преминаване през изключителната икономическа зона на крайбрежна държава, са били в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC. Комисията счита, че постоянната риболовна дейност на корабите на Шри Ланка в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC е ясен признак, че Шри Ланка не изпълнява задълженията на държава на знамето съгласно международното право, както е посочено в съображение 37.
(39)
Това доказва и фактът, че Шри Ланка не е в състояние да гарантира, че риболовните кораби, имащи право да плават под нейно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов, което е в противоречие с точка 34 от МПД за ННН риболов, предвиждаща, че държавите следва да гарантират, че риболовните кораби, които имат право да плават под тяхно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов. Нещо повече, посочените в съображения 36-38 сведения за корабите под знамето на Шри Ланка също подчертават факта, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по член 19, параграфи 1 и 2 от UNFSA, съгласно които държавата на знамето е длъжна да гарантира, че корабите, плаващи под нейно знаме, спазват правилата на РОУР за опазване и управление.
(40)
Комисията също така установи, че Шри Ланка не е могла да предприеме по ефективен начин подходящи мерки срещу повтарящия се ННН риболов поради слабости в правната си рамка. Поради това в плана за действие Комисията предложи правната рамка да се преработи, за да се гарантира спазване на международните задължения във връзка с открито море, да се преодолее липсата на достатъчно оперативни средства за ефективно наблюдение на флота за открито море на Шри Ланка и да се създаде схема за възпиращи санкции.
(41)
Както е посочено в съображение 36 от настоящото решение, през ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, даващ възможност нейните кораби да извършват риболов извън нейната изключителна икономическа зона. Законът, необходим за прилагане на лицензионната система за открито море, обаче все още е във фаза на проект и съответно не може да се прилага. Понастоящем администрацията издава лицензии без предварително определена процедура, по несистематичен начин. Освен това преработеният закон за рибарството предвижда и по-строги санкции за нарушения, свързани с ННН риболов, които санкции може да се считат за възпиращи само за част от флота на Шри Ланка за открито море (по-специално за малките кораби, които извършват риболов извън изключителната икономическа зона на Шри Ланка и за които санкциите може да се считат за подходящи с оглед на ограничения им риболовен капацитет). През 2013 и 2014 г. флотът на Шри Ланка от големи кораби (с дължина над 24 m) обаче се е увеличил и нивото на санкции, предвидено в новия закон за рибарството, който е приложим за тази част от флота, не може да се счита за възпиращо, при положение че риболовният капацитет на тези кораби е от 10 до 20 пъти по-голям от този на по-малките кораби. В действащите законодателни разпоредби (6) се предвижда максимална глоба от 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), която не може да се смята за ефективна с оглед осигуряване на спазването на мерките и възпрепятстване на извършването на други нарушения и която не лишава нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Ето защо не може да се счита, че това ниво на санкции отговаря на изискванията на член 19, параграф 2 от UNFSA, който предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Поради това Комисията е на мнение, че системата за санкции, въведена от Шри Ланка, е очевидно неадекватна и явно непропорционална на сериозността на възможните нарушения, на потенциалното въздействие на нарушенията върху ресурсите и на потенциалните изгоди, които могат да се извлекат от такива незаконни действия.
(42)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 118 от UNCLOS и членове 18, 19 и 20 от UNFSA.
(43)
С оглед на съображения 292-299 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право като държава на знамето по отношение на корабите, извършващи ННН риболов, и ННН риболов, извършван или подкрепян от риболовни кораби под нейно знаме или от нейни граждани, и не е предприела достатъчно действия, за да се противопостави на документирания и повтарящ се ННН риболов от кораби, плавали по-рано под нейно знаме.
3.2. Липса на сътрудничество и принудителни мерки (член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов)
(44)
Както е описано в съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е сътрудничила ефективно с Комисията по разследвания и свързани с тях дейности.
(45)
Що се отнася до корабите, посочени в съображение 293 от Решението от 15 ноември 2012 г., Шри Ланка беше, както е посочено в съображение 296 от същото решение, длъжна да докладва ежемесечно за действията, предприети срещу тези кораби. Такива доклади бяха представени само за 9 от 12 месеца през 2013 г. и за 2 от 4 месеца през 2014 г. В противоречие с разпоредбите на член 20 от UNFSA, съгласно който държавите са длъжни да разследват и да сътрудничат пряко или чрез РОУР, за да се осигури спазването и изпълнението на мерките на РОУР за опазване и управление, Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международното сътрудничество и принудителните мерки.
(46)
Както е описано в съображение 302 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 45 по-горе, Шри Ланка не изпълни задълженията си за ежемесечно докладване към IOTC за 13-те си кораба, за които се предполага, че извършват ННН риболов, но не са в списъка на IOTC. По този начин Шри Ланка не доказа, че изпълнява условията на член 94, параграф 2, буква б) от UNCLOS, в който се предвижда, че държавата на знамето има юрисдикция съгласно своето национално право върху всеки кораб, плаващ под нейното знаме, и върху капитана, офицерите и екипажа на този кораб.
(47)
Освен това, както е описано в съображения 306 и 307 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, както и дали са наложени санкции, за да се лишат нарушителите от изгодите, произтичащи от ННН риболов.
(48)
Както е обяснено в съображение 41, след приемането на Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е въвела система на възпиращи санкции за сегмента на големите кораби от своя флот. Действащата съвкупност от санкции не е в съответствие с член 19, параграф 2 от UNFSA, в който се предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности.
(49)
Наличните доказателства потвърждават, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право във връзка с ефективните принудителни мерки. В това отношение, както е обяснено в съображения 36-38, продължаващите сведения за кораби, които извършват риболов в нарушение на мерките на IOTC за опазване и управление, сочат, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по отношение на корабите си в открито море, както е посочено в член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA.
(50)
Както е подчертано в съображение 309 от Решението от 15 ноември 2012 г., равнището на развитие на Шри Ланка не може да се счита за фактор, възпрепятстващ възможностите на компетентните органи да сътрудничат с други държави и да предприемат принудителни мерки. Оценката на конкретните пречки пред развитието е описана по-нататък в съображения 65-67.
(51)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 94, параграф 2, буква б) и членове 18 и 19 от UNFSA.
(52)
С оглед на съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на положението след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето по отношение на усилията за сътрудничество и принудителните мерки.
3.3. Неизпълнение на международните правила (член 31, параграф 6 от Регламента относно ННН риболов)
(53)
Както е описано в съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на статуса на Шри Ланка като страна по Конвенцията IOTC. Комисията направи също така анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на съгласието на Шри Ланка да прилага приетите от IOTC мерки за опазване и управление след Решението от 15 ноември 2012 г.
(54)
Следва да се припомни, че след Решението от 15 ноември 2012 г. IOTC издаде годишни доклади относно спазването на изискванията, съответно за 2013 г. (8) и 2014 г. (9), които сочат, че през 2012 и 2013 г. Шри Ланка не е спазвала изискванията или ги е спазвала само частично.
(55)
Що се отнася до доклада от 2013 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не представи част от изискваната информация, свързана със статистически данни и някои мерки за опазване и управление.
(56)
По-специално що се отнася до Резолюция 10/08 на IOTC (10) относно списъка на активните кораби, Шри Ланка не е представила информация за международната радиопозивна на всеки кораб. Що се отнася до Резолюция 06/03 на IOTC (11) относно приемането на система за наблюдение на корабите (VMS), Шри Ланка не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS и не е изградила център за наблюдение на риболова. Шри Ланка не е представила и задължителния доклад за напредък във връзка с VMS. Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC (12) относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала данните относно процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри за крайбрежния риболов, относно номиналния улов, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция, за крайбрежния риболов, риболова на повърхността и риболова с парагади. Що се отнася до Резолюция 05/05 на IOTC (13) относно представянето на данни за акулите, Шри Ланка е изпълнила изискванията само частично, тъй като данните за улова с хрилни мрежи и с парагади са отчетени комбинирано.Що се отнася до Резолюция 12/05 на IOTC (14) относно трансбордиранията в пристанище, Шри Ланка не е представила задължителния доклад.Що се отнася до Резолюция 11/04 на IOTC относно схемите за наблюдение (15), Шри Ланка не е приложила регионалната схема за наблюдение, както се изисква от тази резолюция. По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите.
(57)
Що се отнася до доклада от 2014 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не е представила част от изискваната информация относно статистическите данни и относно някои мерки за опазване и управление.
(58)
По-специално що се отнася до Резолюция 13/02 (16) на IOTC, Шри Ланка не е приела законодателни разпоредби, по силата на които риболовните уреди да станат задължителни. Що се отнася до Резолюция 13/08 (17) на IOTC, Шри Ланка не е представила план за управление на устройствата за събиране на риба (УСР), нито е предприела законови и административни мерки за 8-те кораба с мрежи гъргър съгласно изискването на Резолюция 12/13 (18) на IOTC. Що се отнася до Резолюция 06/03 (19) на IOTC, през 2014 г. Шри Ланка все още не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS, не е изградила център за наблюдение на риболова и не е представила задължителния доклад за напредъка във връзка с VMS.Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала номиналния улов, данните за улова, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция.Що се отнася до резолюции 13/06 (20) и 12/04 (21) на IOTC, Шри Ланка не е транспонирала забраната за дългокрилата акула и не е изпълнила задълженията корабите с мрежи гъргър да са снабдени с потопяеми мрежи, а корабите с парагади - с прибори за прекъсване на риболовната линия и за сваляне на кукичките. В доклада от 2014 г. отново се повтаря констатацията, че що се отнася до Резолюция 11/04 (22), Шри Ланка не е въвела схема за наблюдение съгласно изискванията.По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите. Що се отнася до Резолюция 10/10 (23) на IOTC, Шри Ланка не е представила доклада за вноса, разтоварването и трансбордирането в пристанища на рибни продукти от риба тон и подобните ѝ видове.
(59)
Фактът, че Шри Ланка не е представила на IOTC исканата информация и не изпълнява задълженията по Конвенцията IOTC, както е посочено в съображения 56 и 58, означава, че тя не изпълнява задълженията си като държава на знамето съгласно разпоредбите на UNCLOS и UNFSA. По-специално непредоставянето на навременна статистическа информация и на информация относно VMS, улова и риболовното усилие, трансбордирането в пристанища и програмата за наблюдение поставя под съмнение способността на Шри Ланка да изпълнява задълженията си по членове 117 и 118 от UNCLOS. Тези членове предвиждат задължения на държавата да приема мерки спрямо своите граждани относно опазването на живите ресурси в открито море и да сътрудничи в мерките за опазване и управление на живите ресурси в открито море.
(60)
Както е описано в съображение 322 от Решението от 15 ноември 2012 г., по време на посещението на Комисията в Шри Ланка през ноември 2010 г. бяха констатирани редица факти, по-специално по отношение на липсата на VMS и отсъствието на законодателни разпоредби за отчитане на улова. В съображения 319 и 321 от Решението от 15 ноември 2012 г. като резултат от докладите на IOTC за 2011 и 2012 г. относно спазването на изискванията бяха изтъкнати допълнителни факти, будещи безпокойство, като например липсата на схема за наблюдение и недоброто докладване за кораби и граждани, за които е установено, че са участвали в ННН риболов. В това отношение от информацията, представена от органите на Шри Ланка във връзка със законодателните разпоредби за риболова в открито море, за създаването на функционираща система VMS, за надеждна схема за наблюдение, както и за регистриране и докладване на улова, става ясно, че органите не осигуряват ефективен и ефикасен контрол и наблюдение на корабите под знамето на Шри Ланка в съответствие с международните задължения. По-специално, както е посочено в съображения 36, 40 и 41, Шри Ланка беше приканена да разработи цялостна правна рамка, даваща възможност за риболов в открито море, придружена с лицензии за риболов в открито море, и за изпълнение на резолюциите на IOTC, и най-вече що се отнася до наблюдението, контрола и надзора на нейния собствен флот, включително система за VMS, риболовен дневник, докладване на улова и схема за наблюдение.Що се отнася до законодателните разпоредби за риболова в открито море, законът за рибарството беше изменен с цел да се даде възможност за риболов в открито море и беше изготвен проект на законодателен акт за изпълнение във връзка с издаването на лицензии, който в крайна сметка беше приет през септември 2014 г. Тъй като обаче този проект беше приет едва през септември 2014 г. и няма информация по какъв начин ще се прилага, издават се само административни лицензии, а корабите на Шри Ланка извършват дейност без VMS. Що се отнася до регионалната схема за наблюдение, документите, представени от органите на Шри Ланка, показват, че въпреки подбора и наемането на няколко инспектори, голяма част от флота няма да бъде обхваната поради малкия брой инспектори (45) в сравнение с големия брой плавателни съдове (1 758 в регистъра на плавателните съдове на IOTC). Въпреки това в рамките на Конвенцията IOTC Шри Ланка не е направила никакви предложения за решаване на този сериозен проблем, което означава, че поради недостатъчни средства за провеждане на инспекции флотът под знамето на Шри Ланка, извършващ дейност в открито море, не е обхванат в подходяща степен.В това отношение следва да се припомни също, че Шри Ланка има сериозни проблеми при отчитането на данните в IOTC, което поставя под съмнение възможностите на страната да изпълнява своите задължения като държава на знамето.
(61)
Във връзка с VMS, както е описано в съображения 316, 321 и 322 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 60 от настоящото решение, Комисията припомня различни проблеми, посочени от IOTC. В изпълнение на решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка заяви, че е в процес на въвеждане на VMS. Тя представи на Комисията законодателните разпоредби, съгласно които от 1 ноември 2011 г. се изисква на борда на кораба да има транспондер, и посочи, че доставчикът на услуги вече е избран. Финансиране обаче не беше осигурено, а преговорите между органите на Шри Ланка и съответната финансова институция продължават повече от 18 месеца. Преговорите се отнасят до реда и условията на заем за закупуване и инсталиране на център за наблюдение на риболова и до предоставянето на финансова помощ на операторите за инсталирането и пускането в експлоатация на VMS в разумни срокове за целия флот за открито море. В резултат на това Шри Ланка няма център за наблюдение на риболова. Освен това VMS все още е в процес на разработване и не е започнала да функционира. По време на посещението си през януари 2014 г. Комисията установи, както се потвърждава от последващата информация, предоставена от Шри Ланка, и от докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията, че риболовните кораби на Шри Ланка все още не са оборудвани с VMS. Що се отнася до изпълнението на изискванията на IOTC за VMS, между докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията и действията на Шри Ланка има разминаване. Докладите сочат частично спазване, докато информацията, предоставена от Шри Ланка, ясно показва, че не е въведена VMS система. От информацията, събрана относно възможностите на органите на Шри Ланка да осъществяват наблюдение, контрол и надзор, и по-специално относно оперативната способност на страната да управлява своя флот, както и да разработи и да въведе функционираща VMS система, следва, че Шри Ланка не изпълнява условията, предвидени в член 18, параграф 3, буква ж) от UNFSA.
(62)
Фактите, изложени в раздел 3.3, показват, че Шри Ланка нарушава член 18, параграф 3 от UNFSA.
(63)
Предвид гореизложеното, действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с членове 117 и 118 от UNCLOS и член 18, параграф 3 от UNFSA.
(64)
С оглед на съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след това решение, Комисията счита, че съгласно член 31, параграфи 3 и 6 от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международните правила, разпоредби и мерки за опазване и управление.
3.4. Специфични ограничения при развиващите се държави
(65)
Следва да се припомни, че в съответствие с Индекса на човешкото развитие на Организацията на обединените нации (24) Шри Ланка се счита за държава със среден индекс на човешко развитие (92-ра от 186 държави). Това е потвърдено и в приложение II към Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (25), в който Шри Ланка е посочена в категорията на страните с по-нисък среден доход.
(66)
Както е описано в съображение 337 от Решението от 15 ноември 2012 г., няма доказателства, които да потвърждават, че неизпълнението от страна на Шри Ланка на нейните задължения съгласно международното право се дължи на недостатъчно развитие. След 15 ноември 2012 г. не бяха представени никакви допълнителни конкретни доказателства за това, че установените недостатъци са следствие от липсата на капацитет и административна инфраструктура.
(67)
С оглед на съображения 336 и 337 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след 15 ноември 2012 г. Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 7 от Регламента относно ННН риболов състоянието на развитие и цялостните резултати на Шри Ланка по отношение на рибарството не са повлияни неблагоприятно от нейното равнище на развитие.
4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА НЕСЪРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(68)
С оглед на достигнатите заключения, че Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара и не предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов, Комисията счита, че съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов тази държава следва да бъде определена за несътрудничеща трета държава в борбата с ННН риболов.
(69)
Предвид член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов, компетентните органи на държавите членки са длъжни да отказват вноса в Съюза на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, определена за несътрудничеща държава в съответствие с член 31 от посочения регламент. Неблагоприятното въздействие върху търговията би трябвало - доколкото това е възможно - да се прояви постепенно, с цел в периода между влизането в сила на настоящото решение за изпълнение на Комисията и на евентуалните мерки, приети от Съвета, да се даде възможност на съответните страни да се приспособят към новата ситуация и да се предостави на икономическите оператори достатъчно време за адаптация, като се имат предвид специфичните характеристики както на рибните продукти от Шри Ланка, така и на предприятията - доставчици от Шри Ланка, някои от които са малки или средни предприятия. С оглед на това прилагането на настоящото решение следва да се отложи с три месеца. Отлагането не следва да влияе върху необходимостта от бързи мерки от страна на Съвета за преодоляване в кратки срокове на ситуацията в Шри Ланка във връзка с ННН риболов.
(70)
Следва да се отбележи, че определянето на Шри Ланка за държава, която за целите на настоящото решение Комисията счита за несътрудничеща, не изключва предприемането от Комисията или от Съвета на по-нататъшни стъпки за целите на съставянето на списък на несътрудничещите държави.
(71)
В случай че Съветът включи Шри Ланка в списъка на несътрудничещите трети държави в съответствие с разпоредбите на член 33 от Регламента относно ННН риболов, настоящото предхождащо решение ще стане неактуално.
5. ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТА
(72)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Демократична социалистическа република Шри Ланка е определена за трета държава, която Комисията счита за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на 14 януари 2015 г.
Съставено в Брюксел на 14 октомври 2014 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 14. oktobra 2014
o opredelitvi tretje države, ki jo Komisija obravnava kot nesodelujočo tretjo državo v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1005/2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje
(2014/715/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje in o spremembi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1936/2001 in (ES) št. 601/2004 ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 1093/94 in (ES) št. 1447/1999 (1) ter zlasti člena 31 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
1. UVOD
(1)
Uredba (ES) št. 1005/2008 (v nadaljnjem besedilu: uredba o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova) vzpostavlja sistem Unije za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje.
(2)
V poglavju VI uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova so določeni postopek v zvezi z opredelitvijo nesodelujočih tretjih držav, demarše v zvezi z državami, opredeljenimi kot nesodelujoče tretje države, priprava seznama nesodelujočih držav, črtanje s seznama nesodelujočih držav, objava seznama nesodelujočih držav in morebitni izredni ukrepi.
(3)
Evropska komisija lahko v skladu s členom 31 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova opredeli tretje države, ki jih obravnava kot nesodelujoče države v boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu. Tretja država je lahko opredeljena kot nesodelujoča tretja država, če ne izpolnjuje dolžnosti, ki so ji kot državi zastave, pristanišča, obalni državi ali državi trga naložene z mednarodnim pravom ter v skladu s katerimi mora ukrepati za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje.
(4)
Opredelitev nesodelujočih tretjih držav temelji na preučitvi vseh informacij, kot je določeno v členu 31(2) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
(5)
Svet lahko v skladu s členom 33 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova pripravi seznam nesodelujočih držav. Za navedene države se uporabljajo ukrepi iz člena 38 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
(6)
V skladu s členom 20(1) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova morajo tretje države zastave obvestiti Komisijo o svoji ureditvi za izvajanje, nadzorovanje in izvrševanje zakonov, predpisov ter ukrepov za ohranjanje in upravljanje, ki jih morajo upoštevati njihova ribiška plovila.
(7)
Komisija v skladu s členom 20(4) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova upravno sodeluje s tretjimi državami na področjih v zvezi z izvajanjem določb o potrdilih o ulovu iz navedene uredbe.
(8)
Komisija je v skladu s členom 32 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova in Sklepom Komisije z dne 15. novembra 2012 (2) (v nadaljnjem besedilu: sklep z dne 15. novembra 2012) osem tretjih držav obvestila o možnosti, da bodo opredeljene kot nesodelujoče države v skladu z uredbo o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
(9)
Komisija je v sklep z dne 15. novembra 2012 vključila informacije o bistvenih dejstvih in ugotovitvah, na katerih temelji taka predhodna opredelitev.
(10)
Komisija je prav tako 15. novembra 2012 navedenih osem tretjih držav v ločenih dopisih uradno obvestila o tem, da preučuje možnost, da jih bo opredelila kot nesodelujoče tretje države. Navedenim dopisom je bil priložen sklep z dne 15. novembra 2012.
(11)
Komisija je v teh dopisih poudarila, da so bile zadevne tretje države pozvane, naj v tesnem sodelovanju s Komisijo pripravijo in izvedejo akcijski načrt za odpravo pomanjkljivosti, ugotovljenih v sklepu z dne 15. novembra 2012, da ne bodo opredeljene in predlagane za uradno uvrstitev na seznam nesodelujočih tretjih držav, kot je določeno v členih 31 in 33 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova. Če bi zadevne države pravočasno in učinkovito izvedle akcijski načrt, jih ne bi bilo treba opredeliti kot nesodelujoče tretje države in predlagati za uradno uvrstitev na seznam.
(12)
Komisija je posledično pozvala osem zadevnih tretjih držav, naj: (i) sprejmejo vse potrebne ukrepe za izvajanje ukrepov iz akcijskih načrtov, ki jih je predlagala Komisija, (ii) ocenijo izvajanje ukrepov iz akcijskih načrtov, ki jih je predlagala Komisija, in (iii) Komisiji za ocenjevanje izvajanja posameznih ukrepov vsakih šest mesecev pošljejo podrobna poročila med drugim v zvezi z njihovo individualno in/ali splošno učinkovitostjo pri zagotavljanju popolnoma skladnega sistema za nadzor ribolova.
(13)
Osmim zadevnim tretjim državam je bila dana možnost, da pisno odgovorijo na vprašanja, ki so bila izrecno navedena v sklepu Komisije, in se odzovejo na druge pomembne informacije. Navedene države so lahko predložile dokaze, s katerimi bi izpodbijale ali dopolnile dejstva iz sklepa z dne 15. novembra 2012, ali po potrebi sprejele akcijski načrt in ukrepe za izboljšanje razmer. Navedenim osmim državam je bila zagotovljena pravica, da zahtevajo dodatne informacije oziroma da se jim te zagotovijo.
(14)
Zato je Komisija s sklepom in dopisi z dne 15. novembra 2012 z osmimi tretjimi državami začela razprave in navedla, da meni, da šest mesecev načeloma zadostuje za dosego sporazuma.
(15)
Komisija je nadalje zahtevala in preverjala vse informacije, ki jih je štela za potrebne. Obravnavane in upoštevane so bile ustne in pisne pripombe, ki jih je po sklepu z dne 15. novembra 2012 predložilo osem tretjih držav. Osem držav je bilo o ugotovitvah Komisije obveščenih pisno ali ustno.
(16)
Demokratična socialistična republika Šrilanka (v nadaljnjem besedilu: Šrilanka) ni zavrnila dejstev, na katere se je sklicevala Komisija, ali sprejela akcijskega načrta za izboljšanje razmer.
(17)
Ta izvedbeni sklep Komisije, v katerem se Šrilanka opredeli kot tretja država, ki jo Komisija obravnava kot nesodelujočo pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, je rezultat preiskave in razprav v okviru izvajanja uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova. Navedeni postopek je bil izveden v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami iz navedene uredbe, ki se med drugim nanašajo na dolžnosti tretjih držav, ki so jim kot državam zastave, pristanišča, obalnim državam ali državam trga naložene z mednarodnim pravom ter v skladu s katerimi morajo ukrepati za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje.
(18)
Izvedbeni sklep Komisije, v katerem se Šrilanka opredeli kot tretja država, ki jo Komisija obravnava kot nesodelujočo pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, ima posledice iz člena 18(1)(g) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
2. POSTOPEK V ZVEZI S ŠRILANKO
(19)
Komisija je 15. novembra 2012 v skladu s členom 32 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova uradno obvestila Šrilanko, da preučuje možnost, da bo Šrilanko opredelila kot nesodelujočo tretjo državo (3).
(20)
Komisija je Šrilanko pozvala, naj v tesnem sodelovanju z njenimi službami pripravi akcijski načrt za odpravo pomanjkljivosti, ugotovljenih v sklepu z dne 15. novembra 2012.
(21)
Glavne pomanjkljivosti, ki jih je Komisija ugotovila v predlaganem akcijskem načrtu, so se nanašale na več pomanjkljivosti pri izvajanju obveznosti mednarodnega prava, predvsem v zvezi s sprejetjem ustreznega pravnega okvira, pomanjkanjem ustreznega in učinkovitega spremljanja, pomanjkanjem opazovalnega programa, odsotnostjo sistema odvračilnih sankcij ter nepravilnim izvajanjem sistema potrdil o ulovu. Druge ugotovljene pomanjkljivosti se na splošno nanašajo na izpolnjevanje mednarodnih obveznosti, vključno s priporočili in resolucijami regionalnih organizacij za upravljanje ribolova. Ugotovljena je bila tudi neskladnost s priporočili in resolucijami ustreznih organov, kot je mednarodni akcijski načrt Združenih narodov za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova. Vendar se pomanjkanje skladnosti z nezavezujočimi priporočili in resolucijami obravnava samo kot dodaten dokaz in ne kot podlaga za opredelitev.
(22)
Šrilanka je s predložitvijo dopisa z dne 14. decembra 2012 Komisijo obvestila o institucionalnih ureditvah, ki so bile uvedene za obravnavo pomanjkljivosti, ugotovljenih v predlaganem akcijskem načrtu.
(23)
Šrilanka je pisne pripombe predložila 31. decembra 2012 in 4. januarja 2013.
(24)
Komisija je z dopisom z dne 7. februarja 2013 od Šrilanke zahtevala, naj ji zagotovi posodobljene informacije na ključnih področjih predlaganega akcijskega načrta.
(25)
Organi Šrilanke so 13. marca 2013 predložili naslednje dokumente: (i) spremni dopis in dopis s pojasnili, (ii) posodobljene informacije o časovnem okviru Šrilanke za vse načrtovane ukrepe, (iii) posodobljene informacije na ključnih področjih predlaganega akcijskega načrta, (iv) nacionalni akcijski načrt za leto 2013 za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, (v) posodobljene informacije o upravnih postopkih in smernicah za uporabo potrdil o ulovu, (vi) proračunska sredstva, dodeljena leta 2013 za ustanovitev podurada službe za nadzor kakovosti oddelka za ribolov in razvoj vodnih virov na letališču, (vii) osnutke besedil revidirane zakonodaje v zvezi z izpolnjevanjem pravnih obveznosti, spremljanjem ladjevja za dolge razdalje in odvračilnimi sankcijami, (viii) programe ozaveščanja izvajalcev dejavnosti o sistemu potrdil o ulovu, (ix) sistem inšpekcijskega nadzora in (x) smernice za postopke preiskav nezakonitih, neprijavljenih in nereguliranih dejavnosti na odprtem morju.
(26)
Komisija in Šrilanka sta se 17. aprila 2013 v Bruslju sestali na tehničnih posvetovanjih. Na navedenem sestanku so organi Šrilanke Komisiji predstavili svoj najnovejši nacionalni akcijski načrt za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu ter načrtovane ukrepe za izboljšanje navzkrižnega preverjanja informacij, ki jih vsebujejo potrdila o ulovu, in začeto revizijo pravnega okvira.
(27)
Šrilanka je s predložitvijo dopisov z dne 30. maja 2013 in 3. junija 2013 poudarila svojo zavezo, da bo pravočasno izvedla časovni razpored, ki ga je dopolnila, pri čemer bo sprejela zakonodajne spremembe za krepitev kazenskih ukrepov za nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov ter začela postopek naročanja sistema za spremljanje plovil (v nadaljnjem besedilu: sistem VMS).
(28)
Komisija je na podlagi napredka, ugotovljenega za obdobje od novembra 2012 do začetka junija 2013, z dopisom z dne 11. junija 2013 Šrilanko obvestila, da bo še dodatnih devet mesecev, do 28. februarja 2014, nadaljevala razprave z njo za dosego oprijemljivih rezultatov pri obravnavi pomanjkljivosti, opredeljenih v sklepu z dne 15. novembra 2012, in končni izvedbi potrebnih ukrepov. Temu dopisu je sledil posodobljen predlog akcijskega načrta Komisije z dne 20. junija 2013.
(29)
Šrilanka je 22. avgusta 2013 predložila poročilo o napredku za obdobje od 31. maja 2013 do 15. avgusta 2013, temu je sledila predložitev dopisa z dne 28. oktobra 2013 z informacijami o postopku sprejetja spremenjene zakonodaje.
(30)
Komisija je med 28. in 30. januarjem 2014 obiskala zadevne organe Šrilanke. Navedene organe je obveščala o napredku razmer v skladu s sklepom z dne 15. novembra 2012 in predlaganim akcijskim načrtom. Organi Šrilanke so med obiskom Komisije imeli priložnost, da se odzovejo na sklep z dne 15. novembra 2012 s pripombami in predložitvijo ustreznih dokumentov ter da Komisijo obvestijo o najnovejšem razvoju glede napredka v zvezi z akcijskim načrtom.
(31)
Šrilanka je 27. marca 2014 predložila drugo poročilo o napredku, ki je zajemalo obdobje od 16. avgusta 2013 do 21. marca 2014, pri čemer je zagotovila naslednje dokumente: (i) posodobljene informacije na ključnih področjih predlaganega akcijskega načrta, (ii) posodobljen časovni okvir za izvedbo nacionalnega akcijskega načrta za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, (iii) dopise, ki jih je ministrstvo za ribolov in razvoj vodnih virov poslalo ministrstvu za zunanje zadeve in v katerih je zahtevalo pristop k sporazumu FAO o skladnosti z ukrepi ter preiskave državljanov, ki opravljajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov pod zastavami drugih držav, (iv) zahtevek za finančna sredstva za sistem VMS in ponazoritev zahteve v zvezi z radarskim odzivnikom, (v) informacije o usposabljanju za ozaveščenost ter (vi) vzorce spremenjenega ribolovnega ladijskega dnevnika 2014 in načrta za inšpekcijski nadzor v pristaniščih za ribiška plovila za globokomorski ribolov in ribiška plovila za odprto morje. Vključene so bile tudi informacije o sprejetju revidiranega zakona o ribolovu, ki ga je parlament Šrilanke sprejel 5. novembra 2013. Šrilanka je 1. avgusta 2014 predložila dodatno poročilo o napredku za obdobje do julija 2014, ki je poleg posodobljenih informacij na ključnih področjih predlaganega akcijskega načrta in posodobljenega časovnega okvira za izvedbo nacionalnega akcijskega načrta za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu vseboval tudi dopis, ki ga je ministrstvo za zunanje zadeve poslalo ministrstvu za ribolov in razvoj vodnih virov in v katerem ga je obvestilo, da mu bo izvod listine o sprejetju glede pristopa k sporazumu FAO o skladnosti predložen takoj, ko bo prišlo do sprejetja, zahtevo generalnemu državnemu pravobranilcu, da v obstoječi zakonodaji uvede strožje sankcije, ter dva dopisa pripravljavcev zakonodajnih osnutkov z revidiranim osnutkom uredbe o dejavnostih ribolova na odprtem morju in uredbe o zbiranju podatkov o ulovljenih ribah, skupaj s povzetkom programov za ozaveščenost kapitanov na odprtem morju in poročila IOTC o izvajanju regionalnega programa za opazovanje. Šrilanka je 29. avgusta 2014 predložila dodatne informacije o napredku v zvezi z ugotovljenimi pomanjkljivostmi (tj. osnutki uredb o ribolovih dejavnostih na odprtem morju in zbiranju podatkov o ulovu rib, informativna okrožnica o kaznih, informacije o programih opazovanja in pregledovanja ter informacije o napredku v zvezi z ugotovljenimi pomanjkljivostmi). Šrilanka je 18. in 19. septembra 2014 predložila nove dopise, s katerimi je potrdila sprejetje uredbe o dejavnostih ribolova na odprtem morju in uredbe o zbiranju podatkov o ulovljenih ribah, razmislek o notranjem delu za pripravo osnutka memoranduma vlade o sistemu odvračilnih kazni, razmislek o izpolnjevanju zahtev IOTC, informacije o ladijskem dnevniku, inšpekcijskem pregledu in prisotnosti opazovalcev ter informacije o možni delni postopni uvedbi radarskega odzivnika VMS (čeprav pogodba z izvajalcem še ni bila podpisana in izvedena) na njenih ribiških plovilih za obdobje od januarja 2015 do avgusta 2015.
(32)
Komisija je nadalje zahtevala in preverjala vse informacije, ki jih je štela za potrebne. Preučila in upoštevala je vse ustne in pisne pripombe, ki jih je Šrilanka predložila po sklepu z dne 15. novembra 2012, pri čemer je Šrilanko ustno ali pisno obveščala o svojih ugotovitvah.
(33)
Komisija na podlagi zbranih elementov, predstavljenih v uvodnih izjavah 34 do 67, meni, da Šrilanka ni ustrezno obravnavala zadevnih področij in pomanjkljivosti, opisanih v sklepu z dne 15. novembra 2012. Šrilanka prav tako ni v celoti izvedla ukrepov, predlaganih v spremnem akcijskem načrtu.
3. OPREDELITEV ŠRILANKE KOT NESODELUJOČE TRETJE DRŽAVE
(34)
Komisija je na podlagi člena 31(3) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova preverila izpolnjevanje mednarodnih obveznosti s strani Šrilanke kot države zastave, pristanišča, obalne države ali države trga ob upoštevanju ugotovitev iz sklepa z dne 15. novembra 2012 in ustreznih informacij, ki jih je zagotovila Šrilanka, predlaganega akcijskega načrta ter ukrepov, sprejetih za izboljšanje razmer. Pri tem pregledu je upoštevala merila iz člena 31(4) do (7) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
3.1 Ponavljajoč se nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov (člen 31(4)(a) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova)
(35)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 292 sklepa z dne 15. novembra 2012, je Komisija ugotovila, da Šrilanka ni sprejela zakonodaje o izdajanju dovoljenj za ribolov na odprtem morju.
(36)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 296 sklepa z dne 15. novembra 2012, je bilo na osnutek seznama nezakonitih, neprijavljenih in nereguliranih plovil, ki ga vodi Komisija za tune v Indijskem oceanu (IOTC), uvrščenih 13 šrilanških plovil, ki so jih ujeli pri ribolovu v nasprotju z ukrepi IOTC za ohranjanje in upravljanje. Šrilanka po sklepu z dne 15. novembra 2012 svojim plovilom ni prepovedala nezakonitega ribolova na odprtem morju, niti ni nemudoma sprejela zakonodaje, ki bi omogočila ribolov na odprtem morju in izdajanje dovoljenj za ribolov na odprtem morju, da bi preprečila nezakonite dejavnosti ribolova svojih plovil. Namesto tega je 5. novembra 2013 končno sprejela revidiran zakon o ribolovu, ki dovoljuje ribolov na odprtem morju. Pripravila je osnutek izvedbene zakonodaje za izdajanje dovoljenj plovilom za odprto morje in ta zakonodaja je bila sprejeta septembra 2014 (glede na dopis pristojnih organov), vendar še ni bila izvedena. Poleg tega je Šrilanka zmanjšala število plovil, ki opravljajo dejavnosti na območju IOTC, s 3 307 na 1 758, vendar ta plovila še naprej opravljajo dejavnosti ribolova z upravnim dovoljenjem za odprto morje, in ne z zakonitim dovoljenjem. V zvezi s tem je treba opozoriti, da mora država zastave v skladu s členom 18(3)(b)(ii) Sporazuma Združenih narodov o staležu rib (4) (UNFSA) sprejeti ukrepe za prepoved ribolova svojih plovil, ki nimajo ustreznega dovoljenja ali pooblastila, na odprtem morju. Sedanje razmere jasno kažejo, da Šrilanka ne izpolnjuje svojih mednarodnih odgovornosti kot država zastave.
(37)
Po informacijah IOTC (5) so obalne države leta 2013 po sklepu z dne 15. novembra 2012 odkrile tri plovila pod zastavo Šrilanke pri domnevnih dejavnostih nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, in sicer plovila Malshiri No. 1, Gold Marine 5 in Lakpriya 2. Opozoriti je treba, da je država zastave v skladu s členom 18(1) in (2) UNFSA odgovorna za svoja plovila, ki opravljajo dejavnosti na odprtem morju. Poleg tega mora država zastave v skladu s členom 118 Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (UNCLOS) sodelovati pri ohranjanju in upravljanju živih virov, kar jasno ogroža navzočnost njenega ladjevja, ki opravlja dejavnosti na območju IOTC brez zakonitih ribolovnih dovoljenj, kar pomeni, da opravlja dejavnosti nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova v skladu z opredelitvami iz člena 2 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
(38)
Poleg tega je bilo leta 2013 ugotovljeno, da je 13 drugih šrilanških plovil, ki so bila pregledana med tranzitom čez izključno ekonomsko cono (IEC) obalne države, kršilo ukrepe IOTC za ohranjanje in upravljanje. Komisija meni, da dejstvo, da plovila Šrilanke še naprej opravljajo dejavnosti ribolova v nasprotju z ukrepi IOTC za ohranjanje in upravljanje, jasno kaže, da Šrilanka ni izpolnila svojih odgovornosti, ki so ji kot državi zastave naložene z mednarodnim pravom, kot je navedeno v uvodni izjavi 37.
(39)
To kaže tudi na nezmožnost Šrilanke, da bi zagotovila, da ribiška plovila, ki so upravičena do plovbe pod njeno zastavo, ne opravljajo ali omogočajo nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, kar je v nasprotju s točko 34 mednarodnega akcijskega načrta proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, ki določa, da države zagotovijo, da ribiška plovila, upravičena do plovbe pod njihovo zastavo, ne opravljajo ali omogočajo nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova. Poleg tega navzočnost plovil pod zastavo Šrilanke iz uvodnih izjav 36 do 38 tudi kaže, da Šrilanka ne izpolnjuje svojih obveznosti v skladu s členom 19(1) in (2) UNFSA, v skladu s katerim mora država zastave zagotoviti skladnost svojih plovil, ki plujejo pod njeno zastavo, s pravili o ohranjanju in upravljanju, ki so jih določile regionalne organizacije za upravljanje ribolova.
(40)
Komisija je ugotovila tudi, da Šrilanka zaradi pomanjkljivosti svojega pravnega okvira ni mogla učinkovito izvesti ustreznih ukrepov v zvezi s ponavljajočim se nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovom. Zato je v akcijskem načrtu predlagala revizijo pravnega okvira, da se zagotovi skladnost z mednarodnimi obveznostmi v zvezi z odprtim morjem, odpravi pomanjkanje zadostnih operativnih sredstev za učinkovito spremljanje ladjevja Šrilanke za dolge razdalje in pripravi shema odvračilnih sankcij.
(41)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 36 tega sklepa, je Šrilanka novembra 2013 sprejela revidiran zakon o ribolovu, v skladu s katerim je svojim plovilom dovolila, da opravljajo dejavnosti ribolova zunaj njene IEC. Vendar je zakon, potreben za izvajanje sistema izdajanja dovoljenj za odprto morje, še v fazi osnutka in se ne uporablja. Dovoljenja zdaj izdaja uprava brez predhodno določenega postopka in na nesistemski način. Poleg tega so v revidiranem zakonu o ribolovu določene strožje sankcije za kršitve glede nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, ki bi se lahko štele za odvračilne samo za del šrilanškega ladjevja za dolge razdalje (predvsem za male čolne, ki lovijo zunaj IEC Šrilanke, bi se sankcije lahko štele za ustrezne glede na omejeno ribolovno zmogljivost teh plovil). Vendar se je v letih 2013 in 2014 povečalo število velikih šrilanških plovil (daljših od 24 m), katerih ribolovna zmogljivost je od deset- do dvajsetkrat večja od ribolovne zmogljivosti malih plovil, stopnja sankcij, predvidena za ta del ladjevja v novem zakonu o ribolovu, pa se ne more šteti za odvračilno. V skladu z veljavno zakonodajo (6) je najvišja predvidena kazen 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), kar ne more učinkovito prispevati k zagotavljanju skladnosti, odvračanju od kršitev in preprečevanju koristi, ki jih imajo kršitelji zaradi svojih nezakonitih dejavnosti. Zato takšna stopnja sankcij ni skladna s členom 19(2) UNFSA, ki med drugim določa, da morajo biti sankcije dovolj stroge, da ostanejo kršitelji brez koristi, ki izhajajo iz njihovih nezakonitih dejavnosti. Na podlagi tega Komisija meni, da je sistem sankcij, ki ga je uvedla Šrilanka, očitno nezadosten in nedvomno nesorazmeren z resnostjo morebitnih kršitev, morebitnim učinkom kršitev na vire in morebitno koristjo, ki lahko izhaja iz takih nezakonitih dejavnosti.
(42)
Zato ukrepi, ki jih je Šrilanka sprejela glede na svoje dolžnosti kot država zastave, ne zadostujejo za izpolnjevanje določb iz člena 118 UNCLOS ter členov 18, 19 in 20 UNFSA.
(43)
Komisija v skladu s členom 31(3) in členom 31(4)(a) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova ter glede na uvodne izjave 292 do 299 sklepa z dne 15. novembra 2012 in razvoj dogodkov po tem datumu meni, da Šrilanka ni izpolnila dolžnosti, ki so ji bile naložene z mednarodnim pravom kot državi zastave ter zadevajo nezakonita, neprijavljena in neregulirana plovila ter nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov, ki ga opravljajo ali omogočajo ribiška plovila, ki plujejo pod njeno zastavo, ali njeni državljani, ter ni sprejela zadostnih ukrepov za preprečevanje evidentiranega in ponavljajočega se nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, ki so ga opravljala plovila, ki so predhodno plula pod njeno zastavo.
3.2 Nesodelovanje in neizvrševanje (člen 31(5)(b), (c) in (d) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova)
(44)
Kot je opisano v uvodnih izjavah 302 do 311 sklepa z dne 15. novembra 2012, je Komisija analizirala, ali je Šrilanka učinkovito sodelovala s Komisijo pri preiskavah in povezanih dejavnostih.
(45)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 296 sklepa z dne 15. novembra 2012, je morala Šrilanka vsak mesec poročati o ukrepih, ki so bili izvedeni proti plovilom, navedenim v uvodni izjavi 293 navedenega sklepa. Navedena poročila so bila leta 2013 predložena za devet mesecev od dvanajstih, leta 2014 pa za dva meseca od štirih. To je v nasprotju s členom 20 UNFSA, v skladu s katerim morajo države preiskati in med seboj sodelovati neposredno ali prek regionalnih organizacij za upravljanje ribolova, da se zagotovita skladnost z ukrepi za ohranjanje in upravljanje, ki so jih določile regionalne organizacije za upravljanje ribolova, ter njihovo izvrševanje, zato Šrilanka ni izpolnila svojih obveznosti v zvezi z mednarodnim sodelovanjem in izvrševanjem v skladu z mednarodnim pravom.
(46)
Kot je opisano v uvodni izjavi 302 sklepa z dne 15. novembra 2012 in uvodni izjavi 45 zgoraj, Šrilanka ni izpolnila svojih obveznosti v zvezi z mesečnim poročanjem IOTC o 13 šrilanških plovilih, za katere se domneva, da opravljajo dejavnosti nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, vendar jih IOTC ni vključila na seznam. Zato Šrilanka ni dokazala, da izpolnjuje pogoje iz člena 94(2)(b) UNCLOS, ki določa, da ima država zastave v skladu s svojim notranjim pravom pristojnost nad vsako ladjo, ki pluje pod njeno zastavo, vključno z njenim poveljnikom, častniki in posadko.
(47)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 306 in 307 sklepa z dne 15. novembra 2012, je Komisija analizirala tudi, ali je Šrilanka sprejela učinkovite izvršilne ukrepe v zvezi z izvajalci dejavnosti, odgovornimi za nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov, in ali se uporabljajo dovolj stroge sankcije, da ostanejo kršitelji brez koristi, ki izhajajo iz nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova.
(48)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 41, Šrilanka po sprejetju sklepa z dne 15. novembra 2012 ni vzpostavila sistema odvračilnih sankcij za velika plovila, ki spadajo v njeno ladjevje. Sedanji seznam sankcij ni skladen s členom 19(2) UNFSA, v katerem je med drugim določeno, da morajo biti sankcije dovolj stroge, da ostanejo kršitelji brez koristi, ki izhajajo iz njihovih nezakonitih dejavnosti.
(49)
Razpoložljivi dokazi še vedno potrjujejo, da Šrilanka ni izpolnila svojih obveznosti v skladu z mednarodnim pravom glede učinkovitih izvršilnih ukrepov. Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 36 do 38, dejstvo, da še naprej obstajajo plovila, ki pri dejavnostih ribolova kršijo ukrepe IOTC za ohranjanje in upravljanje, kaže, da Šrilanka ne spoštuje odgovornosti do svojih plovil, ki opravljajo dejavnosti na odprtem morju, kot je določeno v členu 18(1) in (2) UNFSA.
(50)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 309 sklepa z dne 15. novembra 2012, stopnje razvoja Šrilanke ni mogoče obravnavati kot dejavnika, ki bi zmanjševal zmogljivost pristojnih organov v zvezi s sodelovanjem z drugimi državami in sprejemanjem izvršilnih ukrepov. V uvodnih izjavah 65 do 67 je dodatno opisana ocena posebnih ovir pri razvoju.
(51)
Zato ukrepi, ki jih je Šrilanka sprejela glede na svoje dolžnosti kot država zastave, ne zadostujejo za skladnost s členom 94(2)(b) UNCLOS ter členoma 18 in 19 UNFSA.
(52)
Komisija v skladu s členom 31(3) ter členom 31(5)(b), (c) in (d) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova ter glede na uvodne izjave 302 do 311 sklepa z dne 15. novembra 2012 in razvoj dogodkov po tem datumu meni, da Šrilanka ni izpolnila dolžnosti v zvezi s prizadevanji za sodelovanje in izvrševanje, ki so ji bile kot državi zastave naložene z mednarodnim pravom.
3.3 Neizvajanje mednarodnih pravil (člen 31(6) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova)
(53)
Kot je opisano v uvodnih izjavah 314 do 334 sklepa z dne 15. novembra 2012, je Komisija analizirala vse informacije, ki jih je štela za pomembne v zvezi s statusom Šrilanke kot pogodbenice IOTC. Komisija je tako analizirala vse informacije, ki jih je štela za pomembne v zvezi s soglasjem Šrilanke po sklepu z dne 15. novembra 2012, da bo izvedla ukrepe za ohranjanje in upravljanje, ki jih je sprejela IOTC.
(54)
Opozoriti je treba, da je IOTC po sklepu z dne 15. novembra 2012 izdala letna poročila o skladnosti za leti 2013 (8) in 2014 (9), iz katerih je razvidno, da Šrilanka za leti 2012 in 2013 še vedno ni izpolnila svojih obveznosti ali jih je izpolnila samo delno.
(55)
V zvezi s poročilom o skladnosti za leto 2013 Šrilanka ni predložila nekaterih zahtevanih informacij o statističnih podatkih ter nekaterih ukrepih za ohranjanje in upravljanje.
(56)
Zlasti v zvezi z Resolucijo 10/08 IOTC (10) o seznamu aktivnih plovil Šrilanka ni zagotovila informacij o mednarodnih radijskih klicnih znakih za vsa plovila. V zvezi z Resolucijo 06/03 IOTC (11) o sprejetju sistema za spremljanje plovil (VMS) Šrilanka ni opremila svojih plovil s skupno dolžino več kot 15 metrov s sistemom VMS ali vzpostavila centra za spremljanje ribištva (FMC). Poleg tega tudi ni predložila obveznega poročila o napredku za sistem VMS. V zvezi z Resolucijo 10/02 IOTC (12) o obveznih statističnih zahtevah Šrilanka ni sporočila podatkov o pogostosti velikosti za priobalni ribolov in podatkov o nominalnem ulovu, ulovu in ribolovnem naporu ter pogostosti velikosti v skladu s standardi, ki jih za priobalni ribolov, pelagični ribolov in ribolov s parangalom določa navedena resolucija. Šrilanka je le delno upoštevala Resolucijo 05/05 IOTC (13) o predložitvi podatkov o morskih psih, saj je sporočila združene podatke o ulovu z zabodno mrežo in parangalom.V zvezi z Resolucijo 12/05 IOTC (14) o pretovarjanju v pristanišču Šrilanka ni zagotovila obveznega poročila.V zvezi z Resolucijo 11/04 IOTC (15) o opazovalcih Šrilanka ni izvedla regionalnega opazovalnega programa, ki ga zahteva ta resolucija. Zlasti ni uvedla opazovalnega programa in obveznega spremljanja 5 % števila plovil, daljših od 24 m, na morju ter ni upoštevala obveznosti poročanja opazovalcev.
(57)
V zvezi s poročilom o skladnosti za leto 2014 Šrilanka ni predložila nekaterih zahtevanih informacij o statističnih podatkih ter nekaterih ukrepih za ohranjanje in upravljanje.
(58)
Zlasti v zvezi z Resolucijo 13/02 IOTC (16) Šrilanka ni sprejela zakonodaje za uvedbo obveznega označevanja orodja. V zvezi z Resolucijo 13/08 IOTC (17) Šrilanka ni predložila načrta upravljanja za naprave za zbiranje rib (FAD), niti ni sprejela nobenih pravnih ali upravnih ukrepov v zvezi z osmimi plovili z zapornimi plavaricami v skladu z zahtevami resolucije 12/13 IOTC (18). V zvezi z Resolucijo 06/03 IOTC (19) Šrilanka tudi leta 2014 ni opremila svojih plovil s skupno dolžino več kot 15 metrov s sistemom VMS ali vzpostavila FMC ter ni predložila obveznega poročila o napredku na področju sistema VMS.V zvezi z Resolucijo 10/02 IOTC o obveznih statističnih zahtevah ni sporočila podatkov o nominalnem ulovu, ulovu in ribolovnem naporu ter pogostosti velikosti v skladu s standardi iz te resolucije.V zvezi z resolucijama IOTC 13/06 (20) in 12/04 (21) Šrilanka ni prenesla prepovedi v zvezi z oceanskimi beloplavutimi morskimi psi ali uvedla zahtev, v skladu s katerimi morajo biti plovila z zapornimi plavaricami opremljena z mrežami z dolgimi ročaji, parangalke pa s pripravami za rezanje mreže in snemanje trnkov. V zvezi z Resolucijo 11/04 (22) Šrilanka tudi leta 2014 ni izvedla opazovalnega programa v skladu z zahtevami.Zlasti ni uvedla opazovalnega programa in obveznega spremljanja 5 % števila plovil, daljših od 24 m, na morju in ni upoštevala obveznosti poročanja opazovalcev. V zvezi z Resolucijo 10/10 IOTC (23) Šrilanka ni zagotovila poročila o uvozu, iztovarjanju in pretovarjanju ribjih izdelkov iz tuna in tunu podobnih vrst v pristaniščih.
(59)
Šrilanka IOTC ni zagotovila zahtevanih informacij in izpolnila obveznosti IOTC iz uvodnih izjav 56 in 58, kar kaže, da ne izpolnjuje svojih obveznosti kot država zastave, določenih v UNCLOS in UNFSA. Zlasti dejstvo, da ni zagotovila pravočasnih informacij o statističnih podatkih, sistemu VMS, ulovu in naporu, pretovarjanju v pristaniščih in opazovalnem programu, zmanjšuje njeno zmožnost izpolnjevanja obveznosti v skladu s členoma 117 in 118 UNCLOS. V skladu z navedenima členoma morajo države za svoje državljane sprejeti ukrepe za ohranjanje živih virov na odprtem morju ter sodelovati pri ukrepih za ohranjanje in upravljanje živih virov na območjih odprtega morja.
(60)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 322 sklepa z dne 15. novembra 2012, so bili med obiskom Komisije v Šrilanki novembra 2010 ugotovljeni številni elementi, zlasti v zvezi z odsotnostjo sistema VMS in zakonodaje glede poročanja o ulovu. Drugi elementi, na katere se nanašajo pomisleki, kot sta pomanjkanje opazovalnega programa in slabo poročanje o plovilih in državljanih, za katere je bilo ugotovljeno, da so udeleženi v nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu, so bili opredeljeni na podlagi poročil IOTC o skladnosti za leti 2011 in 2012 ter navedeni v uvodnih izjavah 319 in 321 sklepa z dne 15. novembra 2012.V zvezi s tem so informacije, ki so jih organi Šrilanke predložili v zvezi z zakonodajo o ribolovu na odprtem morju, vzpostavitvijo delujočega sistema VMS, zanesljivim opazovalnim programom ter evidentiranjem ulova in poročanjem o njem, pokazale, da organi niso zagotovili uspešnega in učinkovitega nadzora in spremljanja plovil, ki plujejo pod zastavo Šrilanke, v skladu z mednarodnimi obveznostmi. Kot je navedeno predvsem v uvodnih izjavah 36, 40 in 41, je bila Šrilanka pozvana, naj razvije podroben pravni okvir za omogočanje ribolova na odprtem morju, pri čemer naj uvede dovoljenja za ribolov na odprtem morju in zagotovi skladnost z resolucijami IOTC, zlasti v zvezi s spremljanjem, nadzorom in obvladovanjem svojega ladjevja, vključno s sistemom VMS, ladijskim dnevnikom in sistemom za poročanje o ulovu ter opazovalnim programom.V zvezi z zakonodajo o ribolovu na odprtem morju je bil spremenjen zakonik o ribolovu, da se omogoči ribolov na odprtem morju, ter pripravljen in septembra 2014 končno sprejet osnutek izvedbene uredbe za izdajanje dovoljenj. Vendar je bila izvedbena uredba sprejeta šele septembra 2014 in ni informacij o načinu njenega izvajanja, zato se izdajajo samo upravna dovoljenja, plovila Šrilanke pa opravljajo dejavnosti brez sistema VMS. Kar zadeva regionalni opazovalni program, so dokumenti, ki so jih zagotovili organi Šrilanke, pokazali, da kljub izbiri in imenovanju nekaj inšpektorjev, inšpekcijski nadzor ne bo zajel velikega dela ladjevja zaradi sorazmerno malega števila inšpektorjev (45) v primerjavi s številom plovil (1 758 v evidenci plovil, ki jo vodi IOTC). Šrilanka kljub temu ni predložila nobenega predloga za obravnavo te resne težave v okviru IOTC, kar pomeni, da zaradi neustreznih sredstev inšpekcijskega nadzora sedanja obravnava ladjevja pod šrilanško zastavo, ki opravlja dejavnosti na odprtem morju, ni ustrezna.V zvezi s tem je treba opozoriti, da ima Šrilanka resne težave pri sporočanju podatkov IOTC, kar zmanjšuje njeno zmožnost izpolnjevanja obveznosti kot država zastave.
(61)
Komisija glede sistema VMS navaja različne težave, ki jih je izpostavila IOTC, kot je navedeno v uvodnih izjavah 316, 321 in 322 sklepa z dne 15. novembra 2012 ter uvodni izjavi 60 tega sklepa. Šrilanka je po sklepu z dne 15. novembra 2012 navedla, da postopek uvedbe sistema VMS poteka. Komisiji je predložila zakonodajo, iz katere je razvidno, da od 1. novembra 2011 velja zahteva za namestitev radijskega odzivnika na krovu, in navedla, da je ponudnik storitev že bil izbran. Vendar finančna sredstva še niso bila zagotovljena, pogajanja med organi Šrilanke in zadevnimi finančnimi institucijami pa trajajo že več kot 18 mesecev. Pogajanja zadevajo pogoje posojila za nakup in postavitev FMC ter zagotovitev finančne pomoči izvajalcem dejavnosti, da bi lahko v razumnem času namestili in izvedli sistem VMS za celotno ladjevje za odprto morje. Zato Šrilanka nima FMC. Poleg tega sistem VMS še ne deluje, saj je šele v fazi razvoja. Komisija je med obiskom januarja 2014 ugotovila, da šrilanška ribiška plovila še vedno niso opremljena s sistemom VMS, kar je Šrilanka potrdila v poznejših dopisih, IOTC pa v poročilih o skladnosti za leti 2013 in 2014. Kar zadeva skladnost z zahtevami IOTC v zvezi s sistemom VMS, obstajajo razlike med poročili IOTC o skladnosti za leti 2013 in 2014 ter ukrepi Šrilanke. V poročilih o skladnosti je navedeno, da je Šrilanka delno upoštevala zahteve, vendar informacije, ki jih je zagotovila Šrilanka, jasno kažejo, da dejanske izvedbe sistema VMS ni bilo. Šrilanka zato na podlagi informacij, zbranih o zmožnosti svojih organov na področju spremljanja, nadzora in obvladovanja, zlasti glede operativnih zmogljivosti za upravljanje svojega ladjevja ter razvoja in izvedbe delujočega sistema VMS, ne izpolnjuje pogojev iz člena 18(3)(g) UNFSA.
(62)
Dejstva iz oddelka 3.3 kažejo, da Šrilanka krši člen 18(3) UNFSA.
(63)
Zato Šrilanka glede na svoje dolžnosti kot država zastave ne izpolnjuje določb iz členov 117 in 118 UNCLOS ter člena 18(3) UNFSA.
(64)
Komisija v skladu s členom 31(3) in (6) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova ter glede na uvodne izjave 314 do 334 sklepa z dne 15. novembra 2012 in razvoj dogodkov po tem datumu meni, da Šrilanka ni izpolnila svojih dolžnosti v zvezi z mednarodnimi pravili, predpisi ter ukrepi za ohranjanje in upravljanje, ki so ji bile naložene z mednarodnim pravom.
3.4 Posebne omejitve držav v razvoju
(65)
Opozoriti je treba, da se Šrilanka v skladu z indeksom človekovega razvoja Združenih narodov (24) šteje za državo s srednjo stopnjo človekovega razvoja (92. mesto od 186 držav). To je potrjeno tudi v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 1905/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (25), v kateri je Šrilanka uvrščena v skupino držav z nižjim srednjim dohodkom.
(66)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 337 sklepa z dne 15. novembra 2012 ni bilo mogoče najti nobenih dokazov, ki bi potrdili, da je razlog za neizpolnjevanje dolžnosti, ki so bile Šrilanki naložene z mednarodnim pravom, nezadosten razvoj. Po 15. novembru 2012 niso bili predloženi dodatni dokazi, ki bi razkrivali, da so ugotovljene pomanjkljivosti posledica pomanjkanja zmogljivosti in upravne infrastrukture.
(67)
Komisija v skladu s členom 31(7) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova ter glede na uvodni izjavi 336 in 337 sklepa z dne 15. novembra 2012 in razvoj dogodkov po tem datumu meni, da stopnja razvoja Šrilanke ne vpliva negativno na njen razvojni status in splošno ravnanje na področju ribolova.
4. SKLEPNA UGOTOVITEV O OPREDELITVI NESODELUJOČE TRETJE DRŽAVE
(68)
Šrilanko je treba na podlagi navedenih ugotovitev v zvezi z njenim neizpolnjevanjem dolžnosti, ki so ji z mednarodnim pravom naložene kot državi zastave, pristanišča, obalni državi ali državi trga, ter nesprejetjem ukrepov za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje v skladu s členom 31 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova opredeliti kot državo, ki jo Komisija obravnava kot nesodelujočo tretjo državo pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu.
(69)
Pristojni organi držav članic ob upoštevanju člena 18(1)(g) uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova zavrnejo uvoz ribiških proizvodov v Unijo, ne da bi jim bilo treba zahtevati kakršne koli dodatne dokaze ali pošiljati prošnjo za pomoč državi zastave, ko ugotovijo, da so potrdilo o ulovu potrdili organi države zastave, ki je opredeljena kot nesodelujoča država v skladu s členom 31 navedene uredbe. Negativni učinek na trgovino bi bilo treba, kolikor je mogoče, postopoma uvesti, da se deležnikom in gospodarskim subjektom zagotovi dovolj časa od začetka veljavnosti tega izvedbenega sklepa Komisije do morebitnih ukrepov Sveta, da se ob upoštevanju posebnih značilnosti ribiških proizvodov iz Šrilanke in šrilanških podjetij za dobavo, zlasti dejstva, da so to mala in srednje velika podjetja, prilagodijo na nove razmere. Zato bi bilo treba izvajanje tega sklepa odložiti za tri mesece. Odlog izvajanja ne bi smel vplivati na potrebo po hitrem ukrepanju Sveta za pospešeno obravnavo razmer v zvezi z nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovom v Šrilanki.
(70)
Navesti bi bilo treba, da opredelitev Šrilanke kot države, ki jo Komisija za namene tega sklepa obravnava kot nesodelujočo državo, ne izključuje poznejših ukrepov, ki jih lahko Komisija ali Svet sprejme za pripravo seznama nesodelujočih držav.
(71)
Če Svet uvrsti Šrilanko na seznam nesodelujočih tretjih držav v skladu z določbami člena 33 uredbe o preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, ta predhodni sklep o opredelitvi zastara.
5. POSTOPEK ODBORA
(72)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Odbora za ribištvo in ribogojstvo -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Demokratična socialistična republika Šrilanka se opredeli kot tretja država, ki jo Komisija obravnava kot nesodelujočo tretjo državo pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu.
Člen 2
Ta sklep začne veljati 14. januarja 2015.
V Bruslju, 14. oktobra 2014