РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1194/2013 НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2013 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
На 27 май 2013 г. с Регламент (ЕС) № 490/2013 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна на 29 август 2012 г. (3), след като бе подадена жалба от името на производители от Съюза („жалбоподателите“), които представляват над 60 % от общото производство на биодизел в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 5 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. („разследвания период“ или РП). Оценката на обстоятелствата, които са от значение за установяването на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временно антидъмпингово мито („оповестяването на временните мерки“), редица заинтересовани страни представиха писмени изявления, изразяващи техните становища относно временните констатации. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена тази възможност.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която сметна за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани, а в случаите, в които бе целесъобразно, временните констатации бяха съответно изменени.
(6)
Впоследствие всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението на Комисията да предложи налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе целесъобразно.
Б. ИЗВАДКА
(8)
Тъй като не бяха представени коментари във връзка с извадката от производители износители от Аржентина и Индонезия, временните констатации, посочени в съображения 10 - 14 и 16 - 20 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(9)
Една от заинтересованите страни поиска допълнителна информация във връзка с представителността на извадката от производители от Съюза, както на етапа на предварителния подбор, както е посочено в съображение 23 от регламента за временните мерки, така и при окончателния подбор, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
(10)
Временно подбраната извадка от производители от Съюза обхващаше 32,5 % от производството на биодизел в Съюза по време на РП. Вследствие на промените, посочени в съображение 24 от регламента за временните мерки, окончателната извадка включваше осем дружества, които обхващат 27 % от производството на Съюза. Поради това бе счетено, че извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
(11)
Една от заинтересованите страни заяви, че двама от включените в извадката производители от Съюза следва да бъдат изключени от обхвата ѝ, тъй като са свързани с производители износители от Аржентина. Твърдението за това бе разгледано преди налагането на временните мерки и преди приемането на заключенията на Комисията, посочени в съображение 82 от регламента за временните мерки.
(12)
Всички връзки, които се твърди, че съществуват между аржентинските производители износители и двете посочени по-горе дружества от извадката, бяха разгледани отново, като бе установено, че липсва пряка връзка между тях, която да бъде основание за изключването им от извадката. Поради това извадката не бе променена.
(13)
Друга от заинтересованите страни заяви, че процедурата на Комисията за изготвянето на извадката от производители от Съюза е опорочена, тъй като Комисията е предложила извадката преди началото на разследването.
(14)
Това твърдение се отхвърля. До момента на започване на разследването Комисията не бе подбрала окончателната извадка, което бе извършено изцяло в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(15)
Поради липсата на други твърдения или коментари, изложеното в съображения 22 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждава.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Въведение
(16)
Както е посочено в съображение 29 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е временно определен като моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, с произход от Аржентина и Индонезия, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 и ex 3826 00 90 („разглежданият продукт“, обикновено наричан „биодизел“).
2. Твърдения
(17)
Един от индонезийските производители износители заяви, че противно на изложеното в съображение 34 от регламента за временните мерки, палмовият метилов естер (ПМЕ), произведен в Индонезия, не е сходен продукт по отношение на рапичния метилов естер (РМЕ) и другите биодизелови горива, произведени в Съюза, или на соевия метилов естер (СМЕ), произведен в Аржентина, поради много по-високата гранична температура на филтруемост през студен филтър на ПМЕ, което означава, че преди да се използва в Съюза, той трябва да бъде смесен с друг вид биодизел.
(18)
Това твърдение се отхвърля. Произведеният в Индонезия ПМЕ е конкурентен продукт по отношение на биодизела, който се произвежда в ЕС, който е не само РМЕ, но също и биодизел от палмово масло и други суровини. ПМЕ може да се използва в ЕС през цялата година, след като бъде смесен с други биодизелови горива преди употреба, по същия начин, както и РМЕ и СМЕ. Следователно ПМЕ е взаимозаменяем продукт по отношение на биодизела, произвеждан в Съюза, и поради това е сходен продукт.
(19)
В съображение 35 от регламента за временните мерки се посочва твърдението на един от индонезийските производители, според което фракциите на метилови естери следва да бъдат изключени от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура. Същият производител отправи това искане и в коментарите си относно оповестяването на временните мерки, като изрази повторно аргумента, изложен преди оповестяването на временните мерки.
(20)
Промишлеността на Съюза обаче оспори твърдението, като посочи, че фракциите на метилови естери по своята същност представляват биодизел и следва да останат в обхвата на продукта.
(21)
След коментарите, получени след етапа на временните мерки, решението на Комисията, посочено в съображение 36 от регламента за временните мерки, се потвърждава. Независимо от факта, че различните метилови естери на мастни киселини имат различни регистрационни номера на Службата за химични индекси (CAS), произвеждат се чрез различни процеси и могат да имат различна употреба, фракциите на метилови естери така или иначе представляват метилови естери на мастни киселини и могат да бъдат използвани за гориво. Поради трудното разграничаване на един метилов естер на мастна киселина от друг без извършването на химически анализ на мястото на вноса и поради възможността, която това дава за заобикаляне на митата, твърдението се отхвърля въз основа на факта, че биодизелът от ПМЕ е фракция на метилов естер, произведен от палмово масло.
(22)
В съображение 37 от регламента за временните мерки се посочва, че един от европейските вносители на метилов естер на мастни киселини на основата на масло от палмови ядки (ЕПЯ) е поискал вносът на този продукт да бъде предмет на митнически облекчения за краен потребител или в противен случай бъде изключен от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура.
(23)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза представиха коментари относно прилагането на митнически облекчения за краен потребител по отношение на вноса на ЕПЯ и възможността за заобикаляне на митата. Те се противопоставиха на възможността Комисията да разреши прилагането на такава схема за освобождаване от антидъмпингови мита поради следните причини: заменяемия характер на биодизела; декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел може да бъде използван за гориво и притежава същите физични свойства. ЕПЯ може да бъде използван като гориво; ненаситеният мастен алкохол, който се получава от ЕПЯ, също може допълнително да се преработи до превръщането му в биодизел; контролът, който митническите органи да могат да осъществяват върху вноса, предмет на митнически облекчения за краен потребител, е ограничен, а икономическата тежест, която може да възникне в резултат от тази схема, е значителна.
(24)
След като по този въпрос бяха проведени консултации и с оглед на факта, че декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел има същите физични свойства като биодизела, предназначен за употреба като гориво, беше счетено, че в този случай не е целесъобразно да се разреши прилагането на схема за митнически облекчения за краен потребител по отношение на ЕПЯ.
(25)
Един немски вносител представи повторно искане за изключване и/или за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за конкретен метилов естер на мастни киселини, получен от масло от палмови ядки (ЕПЯ), който е предназначен за употреба, различна от употребата за гориво в ЕС. В своите коментари вносителят отново потвърди първоначалната си позиция, която вече бе отхвърлена на етапа на временните мерки, и не представи нови доказателства, които биха променили заключението, че не следва да се предоставя схема за митнически облекчения за краен потребител и че ЕПЯ следва да остане в обхвата на продукта.
(26)
Един от индонезийските производители износители също се позова на своето искане за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за фракциите на метилови естери и поиска тази схема да се приложи по отношение на техния внос, предназначен за производството на наситен мастен алкохол. Както бе посочено по-горе, всички искания за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител бяха отхвърлени и аргументите, изложени от тази заинтересована страна, не промениха това заключение.
3. Заключение
(27)
Поради липсата на други коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт, изложеното в съображения 29 и 39 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Г. ДЪМПИНГ
1. Встъпителни бележки
(28)
В съображения 44 и 64 от регламента за временните мерки се посочва, че пазарът на биодизел както в Аржентина, така и в Индонезия, е силно регулиран от държавата и затова продажбите на вътрешния пазар не бяха разглеждани като продажби, осъществени при обичайни търговски условия. В резултат на това нормалната стойност на сходния продукт трябваше да бъде конструирана в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Тази констатация не бе оспорена от нито една от заинтересованите страни и се потвърждава.
(29)
Както за Аржентина, така и за Индонезия конструираната нормална стойност на етапа на временните мерки беше изчислена въз основа на действителните (и записани в счетоводните отчети) производствени разходи на дружествата по време на РП, разходите за реализация, общите и административните разходи (РОА), както и приемлив марж на печалбата. В съображения 45 и 63 от регламента за временните мерки е посочено по-специално, че Комисията допълнително ще разгледа твърдението, че системите за диференцирани експортни такси (ДЕТ) в Аржентина и Индонезия изкривяват цените на суровините и следователно вписаните в отчетите производствени разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт.
(30)
По-нататъшното разследване показа, че системите за ДЕТ наистина са упражнили натиск върху цените на основните влагани в производството суровини на вътрешния пазар както в Аржентина, така и в Индонезия, като са предизвикали изкуственото им занижаване, както е посочено по-долу съответно от съображение 35 нататък по отношение на Аржентина и съображение 66 по отношение на Индонезия, което от своя страна се е отразило на разходите на производителите на биодизел и в двете засегнати държави. С оглед на тази констатация се счита за целесъобразно посоченото изкривяване на разходите за основните суровини да бъде взето предвид при определянето на нормалните стойности и в двете държави, като се има предвид особената пазарна ситуация, която е налице както в Аржентина, така и в Индонезия.
(31)
Общият съд потвърди (4), че когато цените на суровините са регулирани по начин, който изкуствено занижава равнището им на вътрешния пазар, може да се приеме, че разходите за производството на разглеждания продукт са засегнати от изкривяване. Според Общия съд при тези обстоятелства институциите на Съюза имат право да направят заключението, че част от вписванията в счетоводните отчети не могат да бъдат приети за достоверни и следователно следва да бъдат коригирани.
(32)
Общият съд също така стигна до заключението, че по силата на член 2, параграф 5, първа алинея от основния регламент отчетите на засегнатата страна не са основа за изчисляване на нормалната стойност, ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в тези отчети. В такъв случай съгласно второто изречение от първа алинея разходите следва да бъдат коригирани или установени на базата на други източници, различни от счетоводните отчети. Основа за определянето им могат да бъдат разходите на други производители или износители или, ако такава информация не е на разположение или не може да бъде използвана, друг надежден източник на информация, включително други представителни пазари.
(33)
При предварителните изчисления на разходите за производството за производителите износители в Аржентина и Индонезия бяха използвани съответно действителната покупна цена на соевите зърна на вътрешния пазар и действителната цена, вписана в счетоводните отчети, на суровото палмово масло.
(34)
Тъй като бе установено, че е налице изкривяване на някои производствени разходи, а именно на цените на основната суровина (соевото масло и соевите зърна в Аржентина и суровото палмово масло в Индонезия), тези разходи бяха установени въз основа на референтни цени, публикувани от съответните органи на засегнатите държави. Тези цени отразяват равнището на цените на международния пазар.
2. Аржентина
2.1. Нормална стойност
(35)
Както е посочено по-горе, Комисията стигна до заключението, че системата на ДЕТ в Аржентина изкривява производствените разходи за биодизел за производителите в тази държава. При разследването беше установено, че през РП експортните такси върху суровината (35 % върху соевите зърна и 32 % върху соевото масло) са значително по-високи от експортните такси върху готовия продукт (номинална ставка от 20 % върху биодизела, с ефективна ставка в размер на 14,58 %, като се вземе предвид намалението на таксата). В действителност по време на РП разликата между експортната такса върху соевите зърна и върху биодизела е 20,42 процентни пункта, а между соевото масло и биодизела - 17,42 процентни пункта.
(36)
За да се определи равнището на експортната такса върху соевите зърна и соевото масло, аржентинското министерство на земеделието, животновъдството и рибарството публикува ежедневно цена FOB (франко борд) за соевите зърна и соевото масло („референтната цена“) (5). Тази референтна цена отразява равнището на цените на международния пазар (6) и се използва, за да се изчисли сумата на експортната такса, която следва да се плати на данъчните органи.
(37)
Цените на вътрешния пазар следват тенденциите в цените на международния пазар. При разследването се установи, че разликата между международните цени и цените на вътрешния пазар на соевите зърна и соевото масло е равна на експортната такса върху продукта плюс другите разходи във връзка с износа му. Референтните цени на соевите зърна и соевото масло на вътрешния пазар също така се публикуват от аржентинското Министерство на земеделието като „теоретична цена FAS (франко протежение на кораба)“ (7). Следователно нетната цена за производителите на соеви зърна и соево масло е същата, независимо дали изнасят продукта или го продават на вътрешния пазар.
(38)
В заключение - цената на основната суровина, използвана от производителите на биодизел в Аржентина, е изкуствено занижена на вътрешния пазар в сравнение с цената на международния пазар, поради изкривяването, причинено от действащата в Аржентина система за налагане на експортни такси, и следователно разходите за основната суровина не са отразени по приемлив начин в счетоводните отчети на аржентинските производители, включени в разследването, по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент съгласно тълкуването на Общия съд, посочено по-горе.
(39)
Поради тази причина Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за соеви зърна (основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел), вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили соевите зърна при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(40)
За да се установи цената, по която засегнатите дружества биха закупили соевите зърна при липса на изкривяване на цените, Комисията използва осреднените референтни цени на соевите зърна, публикувани от аржентинското министерство на земеделието, за износ от Аржентина на база FOB (франко борд) през РП (8).
(41)
Асоциацията на аржентинските производители износители (CARBIO) и съответните аржентински органи изтъкнаха, че корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент на разходите на дружествата е възможна само ако отчетите, а не направените от предприятията разходи, не отразяват достоверно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Те заявиха, че на практика Комисията е добавила платената от дружествата експортна такса към цената, заплатена от тях при закупуването на соевите зърна, като по този начин е включила в производствените разходи компонент, който не е свързан с производството или продажбата на разглеждания продукт. Те добавиха, че решението на Общия съд по случая Acron, цитирано в документа за оповестяване (9), се основава на неправилно тълкуване на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО и понастоящем е предмет на обжалване пред Съда на Европейския съюз, като при всяко положение фактическите съображения са различни от тези в конкретния случай, тъй като цените на суровината в Аржентина не са „регулирани“, както е цената на газа в Русия, и не е налице ценово изкривяване, тъй като цените се определят свободно без никаква държавна намеса, следователно в Аржентина не е налице особена пазарна ситуация, заради която Комисията може да приложи член 2, параграф 5 от основния регламент. Те заявиха, че системата за ДЕТ в Аржентина не е в противоречие с правилата за търговия. CARBIO допълни още, че тъй като при определянето на експортната цена експортните такси не са взети под внимание, сравнението на Комисията между конструираната нормална стойност (при която са взети предвид експортните такси) и експортната цена (при която те не се отчитат) не е обективно.
Също така според тях фактът, че при конструирането на нормалната стойност Комисията взема предвид международните цени на соевите зърна на Chicago Board of Trade (CBOT), но при определянето на експортната цена тя не отчита печалбите или загубите, свързани с хеджирането на CBOT (вж. по-долу), прави нейното сравнение между нормалната стойност и експортната цена отново необективно. Освен това CARBIO заяви, че като просто е заменила разходите, записани в счетоводните отчети на дружествата, предмет на разследването, с цените на международния пазар, Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство, с което аржентинските производители разполагат. И накрая, CARBIO изрази недоволство от обстоятелството, че Комисията не е взела под внимание факта, че ако в Аржентина не се прилага системата на ДЕТ, цените на соевите зърна на CBOT ще бъдат значително по-ниски.
(42)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Макар фактите по делото Acron да не са същите като фактите в дадения случай, Общият съд все пак е установил правен принцип, съгласно който ако свързаните с производството на разглеждания продукт разходи не са отразени достоверно в счетоводните отчети на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност. В делото Acron разходите не са отразени достоверно в отчетите на съответното дружество, защото цената на газа е регулирана. В настоящия случай бе установено, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в документите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени, което от своя страна се дължи на натиска, оказван върху тях чрез системата за ДЕТ в Аржентина. Това е така независимо дали системите за ДЕТ по принцип противоречат или не на Споразумението за СТО. Освен това Комисията счита, че Общият съд е основал решението си на правилно тълкуване на Антидъмпинговото споразумение. По случая в Китай, свързан с бройлерите (10), експертната група констатира, че макар в член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение да се създава презумпция, че информацията в счетоводните книги и отчети на ответника следва по принцип да се използва за изчисляване на производствените разходи, разследващият орган си запазва правото да откаже да ги използва, ако реши, че те или i) не са в съответствие с общоприетите счетоводни принципи, или ii) не отразяват по приемлив начин разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Когато обаче решава дали да приложи дерогация от разпоредбите, разследващият орган следва да посочи причините за това. В съответствие с това тълкуване и с оглед на изкривяването, дължащо се на системата за ДЕТ, която води до наличието на особена пазарна ситуация, Комисията замени разходите за закупуването на основната суровина в Аржентина, вписани в отчетите на засегнатите дружества, с цената, която те биха платили при липсата на установеното изкривяване. Фактът, че от чисто математическа гледна точка се получава същата разлика, не означава, че използваната от Комисията методология се състои единствено в прибавяне на експортните такси към разходите за суровината. Цените на международните пазари на стоки се определят от съответното търсене и предлагане и няма доказателства за това, че системата на ДЕТ в Аржентина оказва въздействие върху цените на CBOT. Поради това всички твърдения за това, че използвайки цените на международните пазари Комисията не е направила обективна съпоставка между нормалната стойност и експортната цена, са неоснователни. Същото се отнася и за твърдението, че Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство на аржентинските производители, защото замяната на разходите, вписани в отчетите на дружествата, е направена в резултат на необичайно ниската цена на суровината на вътрешния пазар, а не в резултат на сравнителното предимство.
(43)
В съображение 45 от регламента за временните мерки е посочено, че тъй като продажбите на вътрешния пазар не се разглеждат като осъществени при обичайни търговски условия, нормалната стойност е трябвало да се конструира въз основа на приемлив марж на печалбата в размер на 15 % в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Някои производители износители изтъкнаха, че използваният от Комисията процент на приемлива печалба (15 %) при конструирането на нормалната стойност е нереалистично висок и представлява радикална промяна спрямо установената практика при редица други разследвания на подобни пазари на суровини (при които се използва марж на печалбата в размер на около 5 %).
(44)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормална стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства. Например по делото от 2009 г. срещу Съединените щати във връзка с биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, Комисията взе предвид краткосрочния и средносрочния лихвен процент по кредитите в Аржентина, който по данни на Световната банка е около 14 %. Логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност с биодизел, осъществявана на вътрешния пазар, ще бъде по-голям от цената на заемния капитал. Освен това тази печалба е дори по-ниска от печалбата, реализирана от производителите на разглеждания продукт по време на РП, макар тя да е получена в резултат от ценово изкривяване, породено от ДЕТ и регулираните от държавата цени на биодизела на вътрешния пазар. Следователно поради причините, посочени по-горе, се поддържа твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Аржентина.
(45)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO и съответните аржентински органи заявиха, че: i) позоваването на равнищата на печалба по делото със САЩ е неоснователно; ii) няма логика да се прави позоваване на средносрочната лихва по кредитите, такъв подход досега никога не е бил прилаган и ако такъв критерий ще се използва, то той не би трябвало да бъде лихвеният процент в Аржентина, защото инвестициите са направени в щатски долари съвместно с чуждестранни дружества; iii) печалбата, която аржентинските производители действително са получили, не е взета предвид поради особената пазарна ситуация; и iv) за сравнение, целевата печалба за промишлеността на Съюза бе определена на 11 %.
(46)
Тези твърдения следва да бъдат отхвърлени. Комисията счита, че 15 % марж на печалбата е разумен процент за промишлеността за производство на биодизел в Аржентина, тъй като по време на РП тя е все още нова и капиталоемка промишленост. Позоваването на маржа на печалбата по делото със САЩ бе с цел да се опровергае твърдението, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата от 5 %. При позоваването на средносрочния лихвен процент по кредитите целта не беше той да се въведе като критерий, а да се провери доколко приемлив е използваният марж на печалбата. Същото се отнася за печалбата, която действително е получена от включените в извадката дружества. От друга страна, тъй като целта на конструирането на нормалната стойност е различна от тази на изчисляването на целевата печалба за промишлеността на Съюза при липса на дъмпингов внос, сравнението между двете е безпредметно. Ето защо съображение 46 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(47)
Един от производителите износители произвежда биодизел отчасти в своите собствени заводи и отчасти чрез договор за ишлеме с независим производител. Този производител износител поиска производствените му разходи да бъдат преизчислени чрез използване на различна среднопретеглена стойност от тази, която Комисията използва в рамките на етапа на временните мерки и която да бъде формирана от собствените му производствени разходи и тези на независимия производител. Искането беше анализирано и бе сметнато за основателно, вследствие на което производствените разходи за засегнатото дружество бяха преизчислени.
(48)
Към Комисията бяха отправени и други искания от конкретни дружества, но след промяната в методологията на конструирането на нормалната стойност, както е посочено по-горе, те вече нямат отношение по въпроса. Поради това констатациите, изложени в съображения 40 - 46 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(49)
В съображение 49 от регламента за временните мерки е посочено, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент експортните цени за експортните продажби, реализирани чрез свързани търговски дружества, установени в рамките на Съюза, бяха коригирани, включително по отношение на печалбата за съответния свързан търговец. За целите на това изчисление беше прието, че приемливото равнище на печалба за свързания търговец в рамките на Съюза е в размер на 5 %. Двама от производителите износители заявиха, че равнище от 5 % за свързан търговец в рамките на Съюза е твърде висок марж на печалбата за сектора на търговията със стоки и че следва или да се използва по-нисък процент (до 2 % в зависимост от дружеството), или изобщо да не се калкулира печалба.
(50)
В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства. При тези обстоятелства се потвърждава, че равнището на печалба за свързани търговци в рамките на ЕС е в размер на 5 %.
(51)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO отново изрази позицията, че използваният марж на печалбата в размер на 5 % е твърде висок за сектора на търговията със стоки, като се позова на проучване, изготвено от KPMG специално за тази цел и предоставено на Комисията на 1 юли 2013 г. след оповестяването на регламента за временните мерки. Комисията е на мнение, че заключенията от проучването не могат да се използват за основа поради ограниченията на анализа, посочени в самото проучване, в резултат на които са били подбрани ограничен брой търговски дружества, като половината от тях не са продавали селскостопански продукти. Поради това предоставените доказателства се считат за неубедителни. Ето защо се потвърждава, че използваният марж на печалбата за свързани търговци в ЕС е в размер на 5 %.
(52)
Един от производителите износители изрази недоволство във връзка с факта, че при определянето на експортната цена Комисията не е отчела т.нар. „ефект на хеджирането“, т.е. печалбите или загубите за производителя от продажбата и покупката на фючърсни договори за соево масло на Chicago Board of Trade (CBOT). Дружеството подчерта, че хеджирането е необходим елемент в сектора на стопанската дейност с биодизел поради нестабилността на цените на суровините; то посочи също, че нетните приходи за продаващите биодизел предприятия се формират не само от заплатената от купувача цена, но също и от печалбата (или загубата) от свързаните операции по хеджиране.
(53)
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, защото в член 2, параграф 8 от основния регламент е посочено ясно, че експортната цена е реално платената или подлежащата на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране.
(54)
Поради липсата на други коментари относно експортните цени, изложеното в съображения 47 - 49 от регламента за временните мерки се потвърждава с промените, посочени по-горе.
2.3. Сравнение
(55)
В съображение 53 от регламента за временните мерки е посочено, че по отношение на експортните продажби, извършени чрез свързани търговски дружества извън ЕС, Комисията е проучила дали свързаният търговец следва да се третира като търговски агент, който работи срещу комисиона, и в случаите, в които това е било така, са били направени корекции в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, за да се вземе предвид условната надценка, получена от търговеца.
(56)
Едно от дружествата заяви, че маржът на печалбата, използван от Комисията като условна надценка за свързани търговци извън ЕС, е твърде висок и че би било по-приемливо да се използва по-малък процент.
(57)
Комисията внимателно разгледа представените от производителя износител доводи, но стигна до извода, че с оглед на широкия диапазон от дейности, които свързаните търговци извършват, маржът на печалбата в размер на 5 % е приемлив. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
(58)
Поради липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 50 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Дъмпингови маржове
(59)
Всички оказали съдействие аржентински производители износители поискаха, в случай че антидъмпингово мито бъде наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина, то да бъде единно мито за всички съдействали износители производители въз основа на среднопретеглената стойност на антидъмпинговите мита за всички производители износители, включени в извадката. Те подкрепиха това искане с твърдението, че всички включени в извадката производители са свързани помежду си чрез търговия или по друг начин, тъй като те произвеждат, продават, заемат или разменят биодизел помежду си и често продуктите на различни дружества се натоварват заедно на един и същи кораб и се експедират за ЕС, като вече не е възможно митническите органи да идентифицират и разграничат продуктите на отделните производители. Според тях поради тези специфични обстоятелства налагането на индивидуални мита е практически неприложимо.
(60)
Независимо от факта, че искането е отправено от всички производители износители, включително тези, чийто индивидуален дъмпингов марж е по-нисък от среднопретегления марж, и въпреки потенциалното опростяване на процедурата за митническите органи, това искане трябва да бъде отхвърлено. Предполагаемите практически трудности не трябва да се използват като оправдание за дерогация от разпоредбите на основния регламент, освен ако това не може да бъде избегнато. В конкретния случай фактът, че дружествата имат практика да разменят, заемат или обменят по друг начин продукта помежду си сам по себе си не прави налагането на индивидуални мита практически неприложимо по смисъла на член 9, параграф 6 от основния регламент.
(61)
Три дружества поискаха имената им да бъдат включени в списъка на оказалите съдействие производители износители, за да може за тях да се приложи антидъмпинговата митническа ставка за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, а не остатъчното мито, приложимо за „всички останали дружества“.
(62)
През РП две от трите дружества са произвеждали биодизел за вътрешния пазар или чрез договори за ишлеме за други производители износители, но самите те не са изнасяли продукта за Съюза. Третото дружество все още не е произвеждало биодизел през РП, тъй като към този момент заводът му е бил в процес на строителство.
(63)
Комисията счита, че и в трите описани по-горе случая условията дадено дружество да бъде считано за производител износител, който е оказал съдействие, не са изпълнени. Това важи не само за дружеството, което изобщо не е произвеждало биодизел по време на РП, но също и за дружествата, които оказаха съдействие при разследването, като представиха попълнен формуляр за включване в извадката, тъй като от него стана ясно, че те произвеждат за вътрешния пазар или за трети страни, но не изнасят биодизел за Съюза от свое име.
(64)
Ето защо искането следва да бъде отхвърлено и за посочените три дружества следва да се прилага „остатъчното“ антидъмпингово мито.
(65)
Като се вземат предвид извършените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено по-горе, и поради липсата на допълнителни коментари, таблицата в съображение 59 от основния регламент се заменя с таблицата по-долу, а окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Група „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. и Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Група „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
Всички останали дружества
49,2 %
3. Индонезия
3.1. Нормална стойност
(66)
Както е посочено по-горе в съображения 28 - 34, Комисията стигна до заключението, че системата за ДЕТ в Индонезия изкривява производствените разходи на производителите на биодизел в тази държава и следователно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в счетоводните отчети на индонезийските производители, предмет на разследването.
(67)
Затова Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за сурово палмово масло (СПМ) - основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел - вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили СПМ при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(68)
В рамките на разследването бе потвърдено, че равнището на цените на СПМ, което се търгува на вътрешния пазар, е значително занижено в сравнение с референтните цени на международния пазар, като разликата между двете равнища е много близка по стойност до размера на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Тъй като системата за ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, на вътрешния пазар са налични по-големи количества от продукта, като така се оказва натиск върху цената му на вътрешния пазар, която намалява. Това представлява особена пазарна ситуация.
(69)
През РП ставката на експортната такса върху износа на биодизел е между 2 и 5 %. През същия период ставката на експортната такса върху износа на СПМ варира между 15 и 20 %, при рафинираното, избелено, дезодорирано палмово масло (RBDPO) ставката е между 5 и 18,5 %. Различните мита се прилагат в зависимост от съответния диапазон на референтните цени (които следват тенденциите на международните пазари и нямат нищо общо с разликата в качеството). За палмовите плодове е установена единна ставка на експортната такса в размер на 40 %.
(70)
Поради посочените по-горе причини съображение 63 от регламента за временните мерки е преразгледано и цената на основната суровина (СПМ), вписана в отчетите на дружествата е заменена, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с референтната експортна цена (HPE) (11) за СПМ, публикувана от индонезийските органи, като тя от своя страна се основава на публикуваните цени на международните пазари (Ротердам, Малайзия и Индонезия). Тази корекция бе направена по отношение на СПМ, закупувано както от свързани, така и от несвързани дружества. Разходите за собственото производство на СПМ в рамките на един и същи правен субект се приемат, само ако не са установени доказателства, съгласно които е налице изкривяване на стойността на произведеното в рамките на същия правен субект СПМ.
(71)
Всички производители износители от Индонезия, както и индонезийското правителство твърдят, че замяната на разходите за СПМ, вписани в отчетите на дружествата, с индонезийските референтни експортни цени за СПМ не е допустима нито съгласно правилата на СТО, нито съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент и поради това е неправомерна. В тази връзка правителството на Индонезия изрази твърдението, че третирането на Република Индонезия като държава с непазарна икономика е било неправилно от страна на Комисията. Аргументите на дружествата могат да бъдат обобщени по следния начин. Първо, Комисията не е изтъкнала никаква причина, поради която е необходимо отклонение от действителните фигуриращи в отчетите разходи, нито е посочила, че тези разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, а просто е посочила, че разходите в отчетите са изкуствено занижени в сравнение с цените на международния пазар и поради това следва да бъдат заменени.
Това е в противоречие с правилата на СТО, според които за да се провери дали даден разход може да се използва за изчисляване на производствените разходи, следва да се установи дали той е свързан с производството и продажбата на продукта, а не дали отразява по приемлив начин пазарната стойност. Второ, макар че очевидно в член 2, параграф 5 от основния регламент е предвидена възможност за корекция, прилагането на този член следва да се ограничи до ситуациите, при които държавата пряко се намесва на пазара, като определя или регулира цените на изкуствено занижено равнище. В този конкретен случай обаче Комисията твърди, че цената на СПМ на вътрешния пазар не е регулирана от държавата, а е изкуствено занижена в резултат на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Дори това да е така, всяко въздействие върху цената на вътрешния пазар може да бъде само случайно или просто страничен ефект от системата на налагане на експортни такси. На трето място, Комисията неправилно се позовава на решението по делото Acron, за да обоснове правомерността на извършената по отношение на СПМ корекция. Това решение понастоящем е предмет на обжалване и следователно то не може да бъде използвано като прецедент. Във всеки случай фактите по делото Acron са различни, тъй като се отнасят до ситуация, в която, за разлика от положението в Индонезия, където цените се определят на свободния пазар, цените на газа се регулират от държавата. И накрая, индонезийското правителство заяви, че корекцията по член 2, параграф 5 е била извършена единствено с цел увеличаване на дъмпинговите маржове поради различията в данъчното облагане.
(72)
Твърдението, че извършването на корекцията по член 2, параграф 5 от основния регламент е неправомерно съгласно СТО и/или правилата на Съюза, трябва да бъде отхвърлено. Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент, следователно се приема, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 5, са в съответствие със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение. В тази връзка следва да се напомни, че член 2, параграф 5 от основния регламент се прилага както към държави с пазарна икономика, така и към държави с непазарна икономика. Както е посочено по-горе (съображение 42), по делото Acron Общият съд е установил правен принцип, според който ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в отчетите на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност и биха могли да бъдат заменени, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с разходи, отразяващи пазарно определена цена. Фактът, че делото Acron засяга регулирани от държавата цени обаче не означава, че се изключва възможността Комисията да приложи член 2, параграф 5 по отношение на други форми на държавна намеса, които нарушават, пряко или непряко, функционирането на определен пазар, като оказват натиск към изкуствено занижаване на цените. По случая в Китай относно бройлерите експертната група наскоро стигна до подобно заключение при тълкуването на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. В настоящия случай Комисията счита, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са достоверно отразени в отчетите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Поради това корекцията на разходите за СПМ, която Комисията извърши съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, е напълно обоснована. Що се отнася до твърдението на индонезийското правителство, следва да се посочи, че корекцията по член 2, параграф 5 е извършена въз основа на съществуващата разлика в цените на СПМ на вътрешния пазар и на международните пазари, а не на различия в данъчното облагане.
(73)
Двама производители износители от Индонезия заявиха, че Комисията не е успяла да докаже наличието на ценово изкривяване на индонезийския вътрешен пазар на СПМ. Те твърдят, че основното работно допускане на Комисията, а именно - че ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, като по този начин по-големи количества от този продукт се насочват към вътрешния пазар и се упражнява натиск към занижаване на цените на СПМ на вътрешния пазар - не е вярно от гледна точка на фактите, тъй като СПМ се изнася в големи количества (70 % от общото производство). Във всеки случай, дори да се приеме, че е налице изкривяване на цените на вътрешния пазар на СПМ вследствие на ДЕТ, това се отнася в същата степен и за цената HPE, тъй като тя се основава на международните експортни цени, които от своя страна включват експортната такса. Следователно цената HPE за СПМ не може да се използва като подходяща референтна цена за целите на корекцията на разходите за СПМ.
(74)
Независимо от факта, че Индонезия изнася големи количества СПМ, в рамките на разследването бе установено, че цената на СПМ на вътрешния пазар е изкуствено занижена в сравнение с международните цени. Освен това констатираната разлика е близка до размера на наложената в рамките на ДЕТ експортна такса. Поради това е основателно да се направи изводът, че ниското равнище на цените на вътрешния пазар е резултат от изкривяване, дължащо се на ДЕТ. В допълнение, международните цени на стоките, включително на СПМ, се определят въз основа на търсенето и предлагането, което отразява динамиката на пазарните сили. Не бяха приведени доказателства в подкрепа на факта, че действието на тези пазарни сили е било нарушено вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Следователно твърдението, че цената HPE не е подходяща референтна цена, се отхвърля.
(75)
Един от производителите износители, за който бе установено, че не притежава представителни продажби на вътрешния пазар (съображение 60 от регламента за временните мерки), заяви, че Комисията неправилно е провела проверката за представителност, като е използвала за основа продажбите, реализирани поотделно от свързаните дружества, вместо общите продажби на всички дружества от групата. Дружеството обаче признава, че тази предполагаема грешка не се е отразила на временните констатации, направени по отношение на него. По отношение на този производител износител следва да се припомни, че всички свързани дружества поотделно не издържаха проверката за представителност. Поради това, дори твърдението да е основателно, е ясно, че ако проверката за представителност бе извършена въз основа на общия обем на продажбите на вътрешния пазар на всички свързани компании, това не би могло, както самият производител износител признава, да окаже въздействие върху временните констатации. Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 60 - 62 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(76)
Една от заинтересованите страни заяви, че - що се отнася до съображение 63 от регламента за временните мерки - за нея е използван твърде висок размер на РОА. След като твърдението бе разгледано, стана ясно, че при конструирането на нормалната стойност са включени както данни за продажбите на вътрешния пазар, така и за продажбите за износ. Съответно бяха направени необходимите корекции, така че да се използват само РОА за продажбите на вътрешния пазар.
(77)
Една от заинтересованите страни оспори конструирането на нормалната стойност и по-специално избора на методологията по член 2, параграф 6, както е посочено в съображение 65 от регламента за временните мерки. В член 2, параграф 6 се предвиждат три алтернативни методологии за определянето на РОА и на печалбата в случаите, в които действителните данни на дружеството не могат да бъдат използвани. Заинтересованата страна заяви, че тези три методологии трябва да бъдат разглеждани по реда на изброяването им, поради което следва първо да се разгледа прилагането на член 2, параграф 6, букви а) и б).
(78)
Доколкото в регламента за временните мерки е посочена само методологията по член 2, параграф 6, буква в), в съображенията по-долу е обяснено защо член 2, параграф 6, букви а) и б) не са приложими в този случай.
(79)
Член 2, параграф 6, буква а) не е приложим, тъй като не бяха установени действителни суми за нито едно от включените в извадката индонезийски (и аржентински) дружества, като се има предвид фактът, че те не са реализирали никакви продажби при обичайни търговски условия. Поради това няма данни за действителните суми по отношение на нито един от другите износители или производители (включени в извадката), въз основа на които да се приложи член 2, параграф 6, буква а).
(80)
Член 2, параграф 6, буква б) също не е приложим, тъй като всички включени в извадката индонезийски (и аржентински) дружества нямат продажби на продукти от същата обща категория, реализирани при обичайни търговски условия.
(81)
Що се отнася до член 2, параграф 6, буква б), заинтересованата страна също така изрази становището, че основният регламент е несъвместим със Споразумението за СТО, доколкото в него е включено изискването по член 2, параграф 6, буква б) продажбите да бъдат извършени при обичайни търговски условия. При все това, както е посочено в съображение 72 по-горе, Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент и следователно се счита, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 6, са съвместими със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение, като напълно съвместимо е и изискването за това продажбите да са извършени при обичайни търговски условия.
(82)
По тази причина изборът да се приложи член 2, параграф 6, буква в), като се използва всеки друг приемлив метод за определянето на маржа на печалбата, се потвърждава.
(83)
Освен това няколко заинтересовани страни изразиха позицията, че използваният при конструирането на нормалната стойност марж на печалбата в размер на 15 % е прекалено висок. Те твърдят, че в регламента за временните мерки не се обяснява как Комисията е изчислила маржа от 15 % и следователно те предполагат, че Комисията е използвала същото равнище на марж в размер на 15 %, въз основа на което е изчислена и вредата. Те заявиха, че в няколко други случая, също свързани със стоки, Комисията е използвала марж на печалбата в размер на около 5 %. Няколко заинтересовани страни предложиха да се приложи маржът на печалбата, използван по случая с биоетанола в Съединените щати. Една от страните предложи да се използва по-малкият марж на печалбата от продажбите ѝ на смес от биодизел и минерално дизелово гориво. Освен това според правителството на Индонезия фактът, че разходите за СПМ са били заменени съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, но същевременно по член 2, параграф 6, буква в) се използва 15-процентният марж на печалбата, който би следвало да отразява маржа на печалбата при липса на пазарно изкривяване, всъщност представлява дублиране.
(84)
На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства в дадения случай. Например при делото от 2009 г. срещу Съединените щати относно биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, като се има предвид, че краткосрочният и средносрочният лихвен процент по кредитите в Индонезия е около 12 % според данни на Световната банка, логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност на вътрешния пазар на биодизел ще бъде по-висок от цената на заемния капитал. Трето, независимо от това дали продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво спадат към същата обща категория продукти, в член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент е посочено, както вече бе обяснено в съображение 80 по-горе, че тези продажби трябва да са осъществени при обичайни търговски условия. Като се има предвид, че продажбите на биодизел на вътрешния пазар не са реализирани при обичайни търговски условия, продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво не се считат, mutatis mutandis, за извършени при обичайни търговски условия. Следователно поради причините, посочени по-горе, се застъпва твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Индонезия. Аргументът на индонезийското правителство относно наличието на ефект на дублиране не може да бъде приет, тъй като корекцията на разходите по член 2, параграф 5 и приемливото равнище на печалбата по член 2, параграф 6, буква в) са две съвсем различни понятия. Поради това съображение 65 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(85)
Една от заинтересованите страни заяви, че понеже цената HPE за СПМ включва разходи за международен транспорт и тъй като целта на корекцията на цената на СПМ на вътрешния пазар спрямо равнището на международните цени на СПМ е да се достигне до цена на вътрешния пазар на СПМ, която не е изкривена, цената HPE за СПМ също следва да се коригира и да бъде занижена, за да се изключат транспортните разходи.
(86)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. Комисията обмисли редица алтернативи при избора на най-подходящата цена, която да се използва като международна референтна цена. Следва да се припомни, че самите индонезийски органи използват цената HPE като основа за изчисляване на месечното равнище на износните мита. Поради това тази цена, определена от индонезийските органи, бе счетена за най-подходящата международна референтна цена, която да се използва като база за определяне на степента на изкривяване на производствените разходи за биодизел в Индонезия.
(87)
Две от заинтересованите страни заявиха, че Комисията е пропуснала да вземе предвид факта, че те произвеждат биодизел от суровина, която е различна от СПМ, т.е. от палмов мастно-кисел дестилат (ПМКД), рафинирано палмово масло (РПМ) или рафиниран палмов стеарин (РПС). Тъй като не е отчетен факта, че страните използват тези суровини в производството на биодизел, корекцията на цената на СПМ (както е описано в съображение 70) е приложена не към правилната суровина, което е довело до погрешно равнище на конструираната нормална стойност.
(88)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Следва да се подчертае, че Комисията просто е заменила цената на СПМ, закупено от свързани и несвързани доставчици за целите на производството на биодизел. По отношение на страничните продукти, като ПМКД, РПМ и РПС, които се получават след преработка на закупеното СПМ и от които след по-нататъшна обработка се произвежда биодизел, не са извършени никакви корекции.
(89)
Три от заинтересованите страни заявиха, че Комисията не е взела предвид факта, че закупуваното от свързани дружества СПМ следва да бъде третирано по същия начин, както собственото производство и следователно не следва да се прилага корекция съгласно член 2, параграф 5 (както е обяснено в съображение 70 по-горе). Страните твърдят, че сделките в рамките на групата са осъществени при справедливи пазарни условия и поради това не следва да се извършват корекции, нито цените да се заменят с международни цени. Освен това един производител износител заяви, че конструираната нормална стойност следва да бъде изчислена на месечна основа през РП.
(90)
Тъй като цената на вътрешния трансфер не може да се приеме за надеждна, стандартната практика на Комисията е да провери дали сделките между свързани лица наистина са извършени при справедливи пазарни условия. За тази цел Комисията сравнява цената по сделките между свързаните дружества със съответната базова пазарна цена. Тъй като базовата цена на вътрешния пазар е изкривена, Комисията не може да извърши тази проверка. Поради това тя следва да замени тази ненадеждна цена с приемлива цена, която би била приложима при справедливи пазарни условия в нормална пазарна ситуация. В този случай това е международната цена. По отношение на твърдението за изчисляването на конструираната нормална стойност на месечна база, предоставената и проверена информация не съдържаше достатъчно подробни данни, позволяващи изчисляването ѝ по този начин. Ето защо и двете твърдения бяха отхвърлени.
(91)
Представителите на промишлеността на Съюза заявиха, че стойността на СПМ, произведено в рамките на един и същи правен субект, следва да се коригира допълнително съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, тъй тя също е засегната от ценовото изкривяване, породено от ДЕТ.
(92)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. При производството на биодизел суровините преминават през различни етапи на рафиниране/преработка и разходите за тези производствени етапи могат да се смятат за надеждни, тъй като те протичат в рамките на един и същи правен субект и проблемът с ненадеждните трансферни цени отпада.
(93)
Един от производителите износители заяви, че Комисията е трябвало да приспадне т.нар. ценови отстъпки от конструираната нормална стойност. Това твърдение не може да бъде прието. Конструираната нормална стойност бе формирана въз основа на разходите. Затова би било неподходящо да се отчитат отстъпки въз основа на ценови съображения.
3.2. Експортна цена
(94)
Една от заинтересованите страни постави под въпрос определената експортна цена, като заяви, че следва да се вземат предвид както печалбите, така и загубите от хеджирането и определи като непоследователно счетоводното третиране на печалбите и загубите от хеджиране, свързани с биодизела.
(95)
Твърдението, че както печалбите, така и загубите от хеджирането следва да бъдат взети предвид, трябва да се отхвърли. В член 2, параграф 8 от основния регламент ясно е посочено, че експортната цена е реално платената или подлежаща на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране. Поради това методологията, описана в съображения 66 и 67 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(96)
Комисията признава, че в рамките на етапа на временните мерки по отношение на една от заинтересованите страни действително е било налице непоследователно счетоводно третиране на печалбите и загубите от хеджиране. Твърдението се приема, като бяха направени необходимите корекции.
(97)
Във връзка със съображение 68 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че вследствие на прилагането на 5-процентния марж на печалбата, използван за свързаните търговски дружества, намиращи се в Съюза, се получава твърде голяма възвръщаемост на капитала и така се надценява печалбата от продажбите на биодизел от несвързани търговци. Посочената страна твърди, че обичайната възвръщаемост на капитала съответства на марж на печалбата в размер на 1,3 % - 1,8 %.
(98)
Като се има предвид липсата на съдействие от страна на несвързаните вносители и предвид факта, че търговските дружества са предприятия в сектора на услугите и нямат значителни капиталови инвестиции, поради което посоченото по-горе твърдение относно възвръщаемостта на капитала е необосновано, Комисията отхвърля горепосоченото искане и счита, че в този случай марж на печалбата от 5 % е разумно равнище. Ето защо съображение 68 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(99)
По отношение на съображение 69 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че допълнителните суми за двойното отчитане на биодизел следва да бъдат добавяни към експортната цена, като се има предвид, че става дума просто за прилагане на италианското право.
(100)
Дори Комисията да приеме това твърдение и да добави допълнителните суми към експортната цена, тези суми ще трябва отново да бъдат приспаднати съгласно член 2, параграф 10, буква к), за да може експортната цена да се сравни със същата нормална стойност при надлежно отчитане на разликите, които влияят върху сравнимостта на цените. Като се има предвид, че в Индонезия няма допълнителни суми за двойно отчитане на биодизел, по-високата експортна цена в Италия следователно не би била пряко сравнима. Ето защо твърденията се отхвърлят и изложеното в съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(101)
След оповестяването на окончателните мерки същата заинтересована страна отново изказа това твърдение. Не бяха изтъкнати обаче съществени допълнителни аргументи, които да променят позицията на Комисията. Поради това съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(102)
След оповестяването на окончателните мерки няколко производители износители насочиха вниманието на Комисията към някои технически грешки в изчисленията на дъмпинга. Тези твърдения бяха разгледани и, в случаите, в които това бе обосновано, изчисленията бяха коригирани.
3.3. Сравнение
(103)
Поради липсата на други коментари относно сравнението, изложеното в съображения 70 - 75 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.4. Дъмпингови маржове
(104)
Като се вземат предвид направените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено в съображенията по-горе, и при липсата на допълнителни коментари, окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan and PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
Всички останали дружества
23,3 %
Д. ВРЕДА
1. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(105)
В съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки се дава определение на промишлеността на Съюза и се потвърждава, че три дружества са изключени от това определение поради зависимостта им от вноса с произход от засегнатите държави, тоест те внасят повече биодизел от засегнатите държави, отколкото сами произвеждат този продукт.
(106)
Други две дружества бяха изключени от определението за промишленост на Съюза, тъй като не са произвеждали биодизел по време на разследвания период.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки бяха получени коментари, според които и други дружества следва да бъдат изключени от определението за промишленост на Съюза поради факта, че внасят биодизел от засегнатите държави, а също така и поради връзката им с производителите износители от Аржентина и Индонезия, вследствие на която те се оказват защитени от отрицателните последици от дъмпинга.
(108)
Тези коментари се отхвърлят. След като твърдението относно връзката между производителите износители и промишлеността на Съюза бе анализирано, бе установено, че има холдингово дружество, което притежава акции както в дружество - производител износител от Аржентина, така и в дружество - производител от Съюза.
(109)
На първо място беше установено, че тези дружества открито се конкурират за едни и същи клиенти на пазара на Съюза, което показва, че връзката между тях не е оказала въздействие върху стопанските практики нито на аржентинския производител износител, нито на производителя от Съюза.
(110)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни поиска информация относно заключението на Комисията, според което аржентинските износители и промишлеността на Съюза се конкурират за едни и същи клиенти на европейския пазар. Този факт стана ясен при разследването на производителите от Съюза и на аржентинските износители, като не бяха представени никакви доказателства в подкрепа на това, че аржентинските износители и производителите от Съюза са се договорили да не се конкурират по отношение на продажбите на биодизел на крайните потребители. Броят на крайните потребители е относително малък и се състои главно от големи рафинерии, които купуват биодизел и от производителите от Съюза, и от вносителите.
(111)
На второ място бе установено, че центърът на икономическия интерес за производителя от Съюза, посочен в съображение 108 по-горе, по-специално производството на продукта и свързаните с него продажбени и изследователски дейности, се намира в рамките на Съюза. В резултат на това се стигна до заключението, че съществуващата връзка не е причина посоченото дружество да бъде изключено от определението за промишленост на Съюза съгласно член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(112)
Фактът, че някои представители на промишлеността на Съюза са внасяли биодизел от засегнатите държави, сам по себе си не е достатъчен, за да промени определението за промишлеността на Съюза. Както е обяснено в регламента за временните мерки, вносът от страна на промишлеността на Съюза на биодизел от засегнатите държави е извършен с цел защита. Освен това бе установено, че центърът на икономическия интерес за някои производители от Съюза, осъществявали внос от засегнатите държави, се е запазил в рамките на Съюза - тези дружества са произвеждали повече, отколкото са внасяли, и техните изследователски дейности са извършени в Съюза.
(113)
Една от заинтересованите страни заяви, че промишлеността на Съюза следва да включва и дружествата, които купуват биодизел и го смесват с минерално дизелово гориво, тъй като тези смеси също попадат в обхвата на разглеждания продукт. Това твърдение се отхвърля. В обхвата на разглеждания продукт се включва биодизелът в чист вид или като част от смес. Поради това производители на разглеждания продукт са производителите на биодизел, а не дружествата, които смесват биодизела с минерално дизелово гориво.
(114)
Определението за промишлеността на Съюза, посочено в съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки, следователно се потвърждава, както и обемът на производството за РП, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
2. Потребление на Съюза
(115)
След оповестяването на временните мерки промишлеността на Съюза направи малка корекция на продажбите си за 2009 г., като по този бяха коригирани данните за потреблението на Съюза през посочената година. Тази корекция не променя изведените тенденции, нито изводите, направени въз основа на данните в регламента за временните мерки. Таблица 1 по-долу е коригирана. Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 84 - 86 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Потребление на Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Тонове
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Индекс 2009 г. = 100
100
103
100
105
Източник: Евростат, данни от промишлеността на Съюза
3. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(116)
В съображения 88 - 90 от регламента за временните мерки Комисията определи, че условията за кумулативна оценка на ефекта от вноса от Аржентина и Индонезия са спазени. Това бе оспорено от една от заинтересованите страни, която изрази мнението, че ПМЕ от Индонезия не конкурира произведения в Съюза биодизел по същия начин, както СМЕ от Аржентина, както и че СМЕ е по-евтин от произведения в Съюза биодизел, тъй като суровината е по-евтина от суровината, предлагана в Съюза.
(117)
Тези аргументи се отхвърлят. Както СМЕ, така и ПМЕ се внасят в Съюза и също се произвеждат в Съюза, и се смесват с РМЕ и други биодизелови горива, произведени в Съюза, преди да бъдат продадени или смесени с минерално дизелово гориво. За производството на готовия продукт предприятията, извършващи смесването, имат избор да закупят биодизел, получен от различни суровини и с различен произход в зависимост от пазара и климатичните условия през съответната година. ПМЕ се продава в по-големи количества през летните месеци и в по-малки количества през зимата, но все пак той е конкурентен продукт на РМЕ и на произведения в Съюза биодизел, както и на СМЕ от Аржентина.
(118)
Поради това съображение 90 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(119)
Една от заинтересованите страни оспори данните за вноса в таблица 2 от регламента за временните мерки, като заяви, че равнището на вноса от Индонезия е много по-ниско, отколкото е представено в таблицата. Данните за вноса в таблица 2 се основават на данни от Евростат, които бяха проверени внимателно и счетени за верни, като са в съответствие с данните, събрани от индонезийските износители. Биодизелът е относително нов продукт и митническите кодове, приложими за вноса на биодизел са се променили през последните години. Следователно за да се гарантира точност на данните, при извличането им от Евростат следва се използват приложимите към дадения момент кодове. Това обяснява защо извлечените от заинтересованата страна данни са непълни и показват по-малко равнище на вноса, отколкото показва пълният набор от данни, представени в таблица 2.
(120)
Като се има предвид малката промяна в потреблението на Съюза в таблица 1, пазарният дял на Аржентина за 2009 г. в таблица 2 е също леко променен, докато за Индонезия няма промяна. Това не променя тенденциите, изведени въз основа на данните, нито заключенията от тях. Пазарният дял е коригиран по-долу.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Внос от Аржентина
Пазарен дял
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Индекс 2009 г. = 100
100
135
167
141
Източник: Евростат
5. Подбиване на цените
(121)
Както е посочено в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки, за да се определи подбиването на цените, цените на вноса от Аржентина и Индонезия бяха сравнени с продажните цени на промишлеността на Съюза въз основа на данните от включените в извадката дружества. При сравнението биодизелът, внесен от промишлеността на Съюза с цел препродажба, бе изключен от изчисленията на подбиването на цените.
(122)
Заинтересованите страни отбелязаха, че използваната методология, а именно сравняване на граничната температура на филтруемост през студен филтър (CFPP), не е същата като използваната при предишно антидъмпингово разследване във връзка с биодизел от САЩ, при което сравнението е направено въз основа на изходната суровина.
(123)
За разлика от производителите износители от Аржентина и Индонезия, промишлеността на Съюза не продава биодизел, получен от една изходна суровина, а смесва няколко изходни суровини, за да произведе готовия продукт, предлаган на пазара. Крайните потребители не са наясно, нито пък за тях е от значение какъв е съставът на продукта, който купуват, след като той отговаря на необходимата CFPP. Важното за потребителя е именно CFPP, независимо от това каква изходна суровина е използвана. При тези обстоятелства беше счетено, че е удачно в настоящата процедура сравнението на цените да се направи въз основа на CFPP.
(124)
За вноса с произход от Индонезия, чиято CFPP е 13 или повече, бе направена корекция, изразяваща се в разликата между цената на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP 13 и на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, за да се сравни продукта със CFPP13 и повече от Индонезия с продукта с CFPP0, произведен и смесен в Съюза. Един от индонезийските производители износители отбеляза, че тъй като продажбите на CFPP13 от промишлеността на Съюза са в малки количества за една сделка, тези цени следва да бъдат сравнени с цените на сделки със CFPP0 със сходен мащаб. При разглеждането на сделки с CFPP0 със сходно количество продукт за една сделка бе установено, че разликата в цените е в съответствие с получената разлика при използването на всички сделки с CFPP0, като разликите в цените са както над, така и под средната разлика в цената. В резултат на това нямаше промяна на нивото на подбиване на цената, установено в съображение 97 от регламента за временните мерки.
(125)
Един от индонезийските производители износители поиска Комисията да разкрие пълните контролни номера на продукта (КНП) за смесите, предлагани от промишлеността на Съюза - процентът на всяка от суровините от продажбите на произведения от промишлеността на Съюза продукт. Като се има предвид, че сравнението за целите на установяването на вредата е направено единствено въз основа на CFPP, това искане бе отхвърлено.
(126)
Една от заинтересованите страни заяви, че е налице разлика между цената на биодизела, който отговаря на критериите, определени в директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED) („сертифициран съгласно RED“), и биодизела, който не отговаря на тези спецификации. Тя заяви, че тъй като вносът от Индонезия не е сертифициран съгласно RED, а цената на сертифицирания по RED биодизел е по-висока, следва да се направи корекция.
(127)
Твърдението беше отхвърлено. Почти целият внос от Индонезия през РП е сертифициран по RED. Така или иначе определените в RED критерии за устойчивост са били включени от държавите членки в националното им законодателство в течение на 2012 г., т.е. през по-голямата част от РП е било без значение дали биодизелът е бил сертифициран по RED или не.
(128)
След оповестяването на окончателните мерки един от индонезийските производители износители представи коментар относно изчисляването на подбиването на цената и заяви, че вносът на ПМЕ от Индонезия следва да бъде сравнен с общите продажби на промишлеността на Съюза. Всъщност за да се изчисли подбиването на цените, беше направено сравнение между продажбите на ПМЕ от Индонезия с всички продажби на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, като цената на вноса на ПМЕ от Индонезия бе увеличена с коефициент, изчислен въз основа на сравнение на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0 и продажбите ѝ на продукт с CFPP13. Поради това твърдението се отхвърля. Твърдението на същата заинтересована страна, че изчислението за установяване на вредата включва внесения продукт, е невярно от гледна точка на фактите и следователно се отхвърля. Във всеки случай внесеният биодизел и произведеният в Съюза биодизел са били смесени и са се продавали на същата цена като смесите, които не са включвали внесен биодизел.
(129)
Един от индонезийските производители износители оспори изчислението на разходите след вноса. Въпреки това, тези разходи бяха проверени като от действителните разходи за вноса на биодизел бяха извадени разходите за доставка до крайното местоназначение и не бе установена необходимост от промяна.
6. Макроикономически показатели
(130)
Както е посочено в съображение 101 от регламента за временните мерки, следните макроикономически показатели бяха анализирани въз основа на получените данни, обхващащи цялата промишленост на Съюза: производство, производствен капацитет, натоварване на мощностите, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост, производителност, размер на дъмпинговия марж и възстановяване от въздействието на предишен дъмпинг.
(131)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза отбелязаха, че данните за производствения капацитет в таблица 4 от регламента за временните мерки включват данни за капацитет, който, макар да е бил налице, е бил в състояние, което не е позволявало производство на биодизел както по време на РП, така и през предходни години. Те определят този капацитет като „неизползван“, т.е. той не би следвало да се включва в капацитета, който реално може да се използва за производство. Следователно данните за натоварването на мощностите в таблица 4 са били занижени. След като повторно подадените данни бяха прегледани подробно, те бяха приети и таблица 4 е представена отново по-долу. Промяната в натоварването на мощностите, която в регламента за временните мерки беше от 43 % на 41 %, сега е от 46 % на 55 %. Промишлеността на Съюза също коригира данните за производството през 2009 г., които са представени в таблицата по-долу:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Производствен капацитет (в тонове)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Индекс 2009 г. = 100
100
99
85
87
Производствен обем (в тонове)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Индекс 2009 г. = 100
100
107
98
104
Натоварване на мощностите
46 %
50 %
53 %
55 %
Индекс 2009 г. = 100
100
109
115
120
(132)
В съображение 103 от регламента за временните мерки се анализират данните за натоварването на мощностите в предходни периоди, като се отбелязва факта, че производството е нараснало, докато равнището на капацитета се е запазило стабилно. Според преразгледаните данни производството отново нараства, но наличният капацитет намалява през същия период. Това показва, че промишлеността на Съюза е намалила свободния си капацитет си поради нарастването на вноса от Аржентина и Индонезия като реакция на пазарните сигнали. Коригираните данни сега съответстват в по-голяма степен на публичните твърдения на промишлеността на Съюза и производителите от Съюза, тъй като в тях те изтъкват, че през разглеждания период производството е прекратено в няколко завода и изградените производствени мощности не са били готови за непосредствена употреба, или са могли да бъдат използвани единствено след като бъдат направени значителни реинвестиции.
(133)
Няколко заинтересовани страни поставиха под въпрос преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на производствените мощности. Нито една от тях обаче не предостави алтернативна информация. Корекцията бе направена въз основа на преразгледаните данни за капацитета, предоставени от жалбоподателя, които обхващат цялата промишленост на Съюза. Преразгледаните данни препращат към публично достъпна информация, по-специално по отношение на неизползвания производствен капацитет, както и капацитета на производителите, които са преустановили производството поради финансови затруднения. Както беше обяснено по-горе в раздел 6 „Макроикономически показатели“, преразгледаните данни съдържат по-точна информация относно наличния капацитет за производство на биодизел по време на разглеждания период, отколкото първоначално предоставените и публикувани в регламента за временните мерки данни.
(134)
Една от заинтересованите страни заяви, че на промишлеността на Съюза не е била нанесена вреда, тъй като обемът на производството е нараснал успоредно с потреблението. Този аргумент се отхвърля, тъй като има други важни показатели, които свидетелстват за наличието на вреда, по-специално загубата на пазарен дял спрямо дела на вноса от засегнатите държави, както и тенденцията за намаляване на рентабилността, водеща до загуби.
(135)
Друга заинтересована страна заяви, че ако се сравняват тенденциите само между 2011 г. и РП, а не между периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“), полученият резултат ще сочи, че на промишлеността на Съюза не е нанесена вреда. Като се има предвид, че РП обхваща половината от 2011 г., сравнението между 2011 г. и РП не би било точно. Освен това за да бъде сравнението съдържателно, е необходимо да се разгледат тенденциите, влияещи на оценката на вредата по време на период, който е с достатъчна продължителност, както това бе направено в дадения случай. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(136)
Същата заинтересована страна отбеляза, че в регламента за временните мерки Комисията не е публикувала общата стойност на продажбите на промишлеността на Съюза и поиска тези данните да бъдат публикувани. Всички главни фактори, посочени в член 3, параграф 5 от основния регламент, бяха разгледани, което даде възможност за цялостна оценка на вредата. Информацията за стойността на продажбите бе събрана, и бе проверена, въз основа на данни от включените в извадката дружества, които са представителни за промишлеността на Съюза като цяло.
(137)
Същата заинтересована страна също така отбеляза, че промишлеността на Съюза е била в състояние да увеличи заетостта и следователно по време на разследвания период не е имало отрицателно въздействие върху промишлеността на Съюза.
(138)
Както е посочено в съображение 106 от регламента за временните мерки обаче, равнището на заетост в тази капиталоемка промишленост е относително ниско. Следователно незначителни промени в стойностите могат да доведат до голямо изменение на индексираните данни. Нарастването на общата заетост не обезсилва вредата, понесена от промишлеността на Съюза, за което свидетелстват други показатели.
(139)
Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 103 - 110 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. Микроикономически показатели
(140)
Както е посочено в съображение 102 от регламента за временните мерки, въз основа на проверените данни за включените в извадката производители от Съюза бяха анализирани следните макроикономически показатели: средни цени за единица продукция, разходи за единица продукция, разходи за труд, стокови запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(141)
Поради липсата на коментари в това отношение, съображения 111 - 117 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8. Заключение за вредата
(142)
Няколко заинтересовани страни оспориха заключението относно вредата, изложено в регламента за временните мерки, въз основа на това, че изглежда е налице подобрение по няколко показателя в периода между 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че някои показатели показват възходяща тенденция между 2011 г. и РП (например производството и продажбите), промишлеността не е била в състояние да покрие увеличението на разходите през този период, както е отбелязано в съображение 111 от регламента за временните мерки. В резултат на това положението на промишлеността допълнително е било утежнено, като претърпените загуби са нараснали от 0,2 % през 2011 г. до 2,5 % през РП. Следователно бе счетено, че дори ако анализът на вредата обхващаше само периода 2011 г. - РП, отново щеше да бъде констатирана значителна вреда за промишлеността.
(143)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 118 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(144)
Една от заинтересованите страни заяви, че вносът с произход от Аржентина не би могъл да е причина за вредата, тъй като обемът на вноса се е запазил стабилен в периода от 2010 г. до края на РП, като от 2011 г. до края на разследвания период равнището му е отбелязало лек спад.
(145)
Източник на тези данни е таблица 2 от регламента за временните мерки и те са точни. Анализът на Комисията обаче обхваща периода от началото на разглеждания период до края на РП и на тази основа се отчита повишение на вноса в размер на 48 %, съпроводено с увеличение на пазарния дял от 41 %. В допълнение, както е обяснено в съображение 90 от регламента за временните мерки, под внимание е взет не само вносът от Аржентина, но и вносът от Индонезия.
(146)
Същата заинтересована страна отбеляза, че ако се направи сравнение на цените на годишна база, се оказва, че вносът от Аржентина е нараствал с по-бързи темпове, отколкото продажните цени на промишлеността на Съюза. Независимо от това вносът от Аржентина е подбивал цените на промишлеността на Съюза, което обяснява защо цените на Съюза не са могли да се повишат със същите темпове.
(147)
Поради липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, изложеното в съображения 123 - 128 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Внос от трети държави, различни от засегнатите държави
(148)
Поради липсата на коментари по този въпрос, заключението, че вносът от други държави не е причина за вредата, както е посочено в съображение 129 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2.2. Недъмпингов внос от засегнатите държави
(149)
След прилагането на член 2, параграф 5, както е посочено в съображения 38 и 70 по-горе, не бе установено наличие на недъмпингов внос от засегнатите държави. Поради това съображение 130 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.3. Други производители от Съюза
(150)
Поради липсата на коментари по този въпрос съображение 131 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Внос, осъществен от промишлеността на Съюза
(151)
Както е посочено в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки, промишлеността на Съюза е внасяла значителни количества биодизел от засегнатите държави по време на разглеждания период, като размерът им е достигнал до 60 % от целия внос от тези държави по време на РП.
(152)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос, който далеч не е бил с цел защита, е бил част от една „внимателно подготвена дългосрочна стратегия“ от страна на промишлеността на Съюза да инвестира и да се снабдява с биодизел от Аржентина.
(153)
Тя твърди още, че никога досега не е било икономически оправдано да се внася соево масло в Съюза и да се преработва за получаването на биодизел в Съюза и че от икономическа гледна точка преработването на соево масло е възможно единствено в Аржентина с цел износ на получения в резултат биодизел.
(154)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Не бяха представени доказателства за наличието на „дългосрочна стратегия“, а промишлеността на Съюза отрече твърдението за такава стратегия. Очевидно ако стратегията на промишлеността на Съюза беше да допълни производството си на биодизел, като произвежда в Аржентина и внася готовия продукт, би било безсмислено и нелогично след това да подаде жалба срещу този внос.
(155)
Една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вносът на биодизел от промишлеността на Съюза, който е бил с цел защита, всъщност е бил част от дългосрочна търговска стратегия. Това твърдение, което не бе обосновано, се отхвърля. Не бяха представени доказателства, освен изказаните вече твърдения, за съществуването на такава стратегия. Освен това би било нелогично засегнатите производители от Съюза да подкрепят жалбата, а в някои случаи - дори да увеличават капацитета си в Съюза, а в същото време да следват стратегия за запълване на производствените си нужди чрез внос.
(156)
Същата заинтересована страна също така заяви, че пазарният дял на промишлеността на Съюза следва да бъде изчислен, като в него се включи извършеният с цел защита внос. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като изчисленията на пазарния дял следва да отразяват реализираните от промишлеността на Съюза продажби на стоки, които са нейно собствено производство, а не търговските ѝ дейности с готовия продукт в условията на нарастващи обеми на дъмпингов внос.
(157)
Промишлеността на Съюза също така показа, че през предходните години вносът на соево масло - и палмово масло - с цел преработка за получаване на биодизел е било икономически оправдано. Заинтересованата страна не представи доказателства в полза на обратното. Само поради ефекта на изкривяването, породено от диференцираната експортна такса, с която износът на биодизел става по-евтин от суровините, вносът на готовия продукт е икономически оправдан.
(158)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос е причина за вредата, тъй като само промишлеността на Съюза разполага с капацитет за смесването на СМЕ от Аржентина със ПМЕ от Индонезия с произведен в Съюза биодизел с цел препродажба на рафинериите за дизелово гориво. Това твърдение е неправилно. Смесването е елементарна операция, която много търговски дружества са в състояние да извършат в своите резервоари за съхраняване на гориво. Не бяха представени доказателства, че само производителите от Съюза могат да извършват смесването и поради това твърдението бе отхвърлено.
(159)
Един от индонезийските производители износители изказа твърдението, че вносът от промишлеността на Съюза не е извършен с цел защита, като направи сравнение между данни, отнасящи се за календарната 2011 г., и данни от РП, който обхваща шест месеца от същата година. Следователно сравнението между двата периода не е точно, след като РП не може да бъде разделен на два равни периода. Затова този аргумент се отхвърля.
(160)
Поради липсата на други коментари по отношение на износа, осъществяван от промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.5. Капацитет на промишлеността на Съюза
(161)
В съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се посочва, че през разглеждания период натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза се е запазило ниско, но като цяло е имало влошаване на състоянието на включените в извадката дружества, а същевременно натоварването на мощностите не е намаляло в същата степен.
(162)
Бе направено временно заключение, според което ниското натоварване на производствените мощности, тъй като е постоянна характеристика, не е причина за вредата, нанесена на промишлеността на Съюза.
(163)
Една от заинтересованите страни представи коментари във връзка с данните в регламента за временните мерки, като отбеляза, че дори при липсата на какъвто и да било внос, натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза през РП би било едва в размер на 53 %. Тя изтъкна също нарастването на производствения капацитет от 2009 г. до края на РП, което е довело до по-ниско натоварване на мощностите през разглеждания период.
(164)
Заинтересованата страна обаче не предостави никакви доказателства, които да сочат, че ниското натоварване на мощностите е нанесло вреда в такава степен, че да премахне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Постоянните разходи представляват малка част (приблизително 5 %) от общите производствени разходи, което означава, че слабото натоварване на мощностите е само един от факторите за вредата, но не е решаващият фактор за нея. Също така една от причините за това ниско равнище на натоварване на мощностите е фактът, че промишлеността на Съюза, поради особената пазарна ситуация, е внасяла самия готов продукт.
(165)
Освен това след представянето на преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на мощностите, капацитетът на промишлеността на Съюза намаля през разглеждания период, а натоварването на мощностите нарасна - от 46 % до 55 %. Това показва, че натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза щеше да бъде значително по-високо при отсъствието на дъмпингов внос в сравнение с посоченото по-горе равнище от 53 %.
(166)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха съмнение относно заключението, че слабото натоварване на производствените мощности не е решаващият фактор за причинената вреда. Бе изтъкнато, че постоянните разходи в сектора на производство на биодизел са много по-високи от незначителния дял, посочен по-горе. Те обаче не предоставиха доказателства в подкрепа на това твърдение и затова то се отхвърля. Във всички случаи постоянните разходи не са свързани с коефициента на натоварване на производствените мощности. При проверката, извършена по отношение на включените в извадката дружествата, стана ясно, че по време на РП съотношението на постоянните разходи към общите производствени разходи е между 3 % и 10 %.
(167)
Във връзка с това бе изказано твърдението, че този свръхкапацитет на промишлеността на Съюза е бил толкова висок, че дори при отсъствието на внос, тя не би могла да бъде рентабилна. В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства, а фактът, че през 2009 г. промишлеността на Съюза е била рентабилна и е имала слабо натоварени производствени мощности предполага, че при отсъствието на дъмпингов внос рентабилността ѝ щеше да бъде още по-висока.
(168)
Освен това бе изказано твърдението, че намаляването на капацитета на промишлеността на Съюза само по себе си е причина за вреда, дължаща се на разходите по затварянето на заводите и на факта, че заводите са продължили да работят при намален капацитет. Това твърдение не бе подкрепено с аргументи и не бяха предоставени доказателства, които да показват, че разходите за намаляване на капацитета или за закриване на цели заводи или дружества, са били значителни.
(169)
Накрая, що се отнася до производствения капацитет бе изразено мнението, че решението на някои дружества да увеличат капацитета за производство на биодизел по време на разглеждания период е икономически безотговорно. Не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение. В допълнение, фактът, че някои дружества са били в състояние да увеличат своя капацитет в условията на нарастващ дъмпингов внос на биодизел от Аржентина и Индонезия, показва, че на пазара има търсене конкретно на техните продукти.
(170)
Преразгледаните макроикономически показатели също показват, че през този период дружествата за извеждали капацитета от производството, а към края на РП са започнали процес на закриване на нерентабилните производствени мощности. Освен това увеличеният капацитет на равнището на конкретните дружества се дължи главно на разширяването на така наречените „второ поколение“ обекти за производство на биодизел, които използват отпадъчни масла или хидрирани растителни масла (HVO). Следователно промишлеността на Съюза се е намирала и се намира в процес на рационализация на своя капацитет, за да отговори на изискванията на Съюза.
(171)
Поради липсата на други коментари по отношение на производствения капацитет на промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.6. Липса на достъп до суровини и на вертикална интеграция
(172)
Поради липсата на други коментари относно достъпа до суровини, съображения 141 - 142 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Двойно отчитане
(173)
В съображения 143 - 146 от регламента за временните мерки е разгледано твърдението, че системата на „двойно отчитане“, при която биодизелът, получен от отпадъчни масла, се отчита в двоен размер съгласно изискванията за смесване в някои държави членки, е причинил вреда на промишлеността на Съюза, или поне на онези производители от Съюза, които произвеждат биодизел от необработени масла.
(174)
Една от заинтересованите страни посочи твърдението, изказано от един от производителите от Съюза, че през 2011 г. те са загубили продажби в полза на други производители, които произвеждат биодизел, за който се допуска двойно отчитане.
(175)
Отрицателните последствия за този единствен производител обаче бяха ограничени, временни и се отнасяха само за част от разследвания период, тъй като схемата на двойното отчитане бе приета в държавата членка, в която се намира дружеството, едва през септември 2011 г. Като се има предвид, че финансовите резултати на включените в извадката дружества намаляха след септември 2011 г., а въпросното дружество бе включено в извадката, двойното отчитане не може да се разглежда като източник на вреда.
(176)
Тъй като промишлеността на Съюза се състои от както от дружества, които произвеждат биодизел от отпадъчни масла и се ползват от системата на двойно отчитане в някои държави членки, така и от предприятия, които произвеждат биодизел от необработени масла, колебанията в търсенето остават в рамките на промишлеността на Съюза. Поради ограниченото предлагане на използвани масла, които са необходим ресурс за производството на двойно отчитания биодизел, е трудно да се постигне голямо увеличение на производството този вид биодизел. Ето защо все още има голямо търсене на биодизел от първо поколение. По време на разследвания период не бе констатиран значителен внос на биодизел, който отговаря на условията за двойно отчитане, което потвърждава, че двойното отчитане измества търсенето в рамките на промишлеността на Съюза, а не генерира търсене на внос. Комисията не получи данни от заинтересованата страна, които да доказват, че двойно отчитаният биодизел е причинил спада на цената на произведения от необработени масла биодизел през разглеждания период. Всъщност данните сочат, че при двойно отчитания биодизел се фактурира малка по размер допълнителна сума в сравнение с произведения от необработени масла биодизел, чиято цена е свързана с минералното дизелово гориво.
(177)
Влошените резултати на промишлеността на Съюза, която е съставена и от двата вида производители, не се свързва с режима на двойното отчитане, прилаган в някои държави членки. По-специално фактът, че резултатите на дружествата от извадката, произвеждащи двойно отчитан биодизел, също са слаби, както е посочено в съображение 145 от регламента за временните мерки, показва, че причинената от дъмпинговия внос вреда е понесена в целия отрасъл.
(178)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха мнението, че количествата на двойно отчитания биодизел са подценени. Количествата на двойно отчитания биодизел обаче, които се предлагат на пазара на Съюза, са били ограничени в сравнение с общия обем на продажбите на биодизел по време на разследвания период. Също така, ако дадена държава членка прилага двойно отчитане, отговарящият на условията за това биодизел се произвежда в Съюза и затова търсенето остава в рамките на промишлеността на Съюза. Не бяха представени нови доказателства, които биха променили това заключение.
(179)
Поради липсата на нови коментари относно регулаторните фактори, изложеното в съображения 143 -146 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.8. Други регулаторни фактори
(180)
В съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки са разгледани твърденията на заинтересованите страни, че в държавите членки са налице ограничения, като например системите за квоти и режимите за данъчно облагане, чиято цел е да се ограничи вносът от засегнатите държави, което означава, че причинената на промишлеността на Съюза вреда, по-специално в някои държави членки, не може да се дължи на вноса.
(181)
Тези аргументи, наред с други съображения, бяха временно отхвърлени също и поради факта, че в повечето държави членки е налице дъмпингов внос от засегнатите държави. Освен това, след като е внесен в дадена държава членка, продуктът може да се доставя и продава и в други държави членки.
(182)
Една от заинтересованите страни отбеляза, че през 2011 г. през френски митнически контрол са преминали малки количества внесен от Аржентина биодизел, а декларираният внос в Германия през същия период също е малък по обем.
(183)
На първо място, както бе обяснено по-горе, щом премине митническите формалности в дадена държава членка, внесеният биодизел може безпрепятствено да бъде продаван в други държави, което прави цитираните от заинтересованата страна данни ненадеждни. Второ, включените в извадката дружества както във Франция, така и в Германия, са били в състояние да покажат наличието на ценова конкуренция между тяхното производство и вноса от засегнатите държави, а оттук и на вредата, която са понесли в резултат на това.
(184)
Друга заинтересована страна заяви, че отпадането на схемите за насърчаване на производството на биодизел в много от държавите членки е предизвикало спад в приходите на дружествата производители през разглеждания период, което от своя страна е довело до вреда. Същата страна посочи по-специално постепенното отпадане на данъчните стимули във Франция и данъчното облагане на екологичните горива в Германия.
(185)
Не е налице обаче явно съвпадение във времето между описаните промени и влошаването на финансовото състояние на промишлеността на Съюза. Много от посочените стимули са насочени към ползвателите на биодизела, а не към производителите, като по време на разследвания период повечето от тези насърчителни мерки все още са били в сила. Не бяха предоставени доказателства за това, че промените в политиката на държавите членки, настъпили вследствие на задължителното въвеждане на изискванията за смесване, са причинили вреда на промишлеността на Съюза.
(186)
Един от индонезийските производители износители отбеляза, че в момента Генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия провежда разследване във връзка със съмнения за това, че дружества са подали на агенция Platts манипулирани цени на нефтените продукти и биогоривата, и поиска разследваните обстоятелства да бъдат счетени за възможен източник на вредата. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като разследването все още е в ход и не са публикувани констатации от него.
(187)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на политиките на държавите членки, изложеното в съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(188)
По време на РП е осъществяван дъмпингов внос на разглеждания продукт от засегнатите държави, който е подбивал продажбите на промишлеността на Съюза. Налице е явно съвпадение във времето между нарастването на обема на дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Дъмпинговият внос пряко е конкурирал производството на промишлеността на Съюза и в резултат на това през разглеждания период тя е загубила рентабилност и пазарен дял. Както е посочено по-горе, възможно е и други фактори до известна степен да са оказали въздействие върху резултатите на промишлеността на Съюза, но е факт, че дъмпинговият внос от засегнатите държави нанася вреда на промишлеността на Съюза.
(189)
Не бяха представени нови доказателства, които да променят заключението, че въздействието на останалите фактори, разгледани поотделно или заедно, не е достатъчно, за да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Поради липсата на други коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 154 - 157 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(190)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на промишлеността на Съюза, съображения 159 - 161 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Интерес на несвързаните вносители и търговци
(191)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще окажат отрицателно въздействие върху вносителите и търговците, но не представи доказателства в подкрепа на своето твърдение. В действителност в неговото изявление се съдържаше обратното твърдение - че митото може да бъде прехвърлено на ползвателите и потребителите под формата на по-високи цени, което от своя страна се предполага, че реално няма да окаже никакво въздействие върху вносителите и търговците.
(192)
След публикуването на временните мерки не бяха получени коментари от страна на вносителите и търговците на биодизел.
(193)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на интереса на несвързаните вносители/търговци, изложеното в съображения 162 - 163 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите и потребителите
(194)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще доведат до по-висока цена на биодизела, като така потребителите няма да имат интерес да закупуват превозни средства, които се движат с биогорива.
(195)
Това твърдение се отхвърля. Основното приложение на биодизела е той да бъде смесван с минерално дизелово гориво с цел продажбата му на потребителите, така че за тях да не възникне необходимост от закупуване на специални превозни средства, които се движат само с чисти биогорива.
(196)
Въпреки че цената на биодизеловия компонент в сместа ще нарасне, ако биодизелът е внесен от Аржентина или Индонезия, както се твърди в регламента за временните мерки, и като се има предвид, че делът на биодизела в дизеловото гориво, продавано на потребителите, е малък, това повишение на цената също ще бъде слабо и няма да бъде усетено от потребителя.
(197)
Ефектът, който е възможно мерките да окажат върху крайната цена на дизеловото гориво от гледна точка на потребителите и който, както бе пояснено по-горе, се очаква да бъде слаб, не би бил в противоречие с целите на директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED).
(198)
От страна на ползвателите или потребителите или на представляващите ги групи или сдружения не бяха получени коментари относно регламента за временните мерки.
(199)
Поради липсата на допълнителни коментари по отношение на интереса на потребителите, изложеното в съображения 164 - 166 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(200)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на доставчиците на суровини, съображения 167 - 169 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно интереса на Съюза
(201)
Не бяха получени коментари, които променят извършения по отношение на интереса на Съюза анализ, както е посочено в регламента за временните мерки, и поради това е в интерес на Съюза мерките да бъдат наложени. Затова съображения 170 - 171 от регламента за временните мерки се потвърждават.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(202)
Няколко заинтересовани страни оспориха равнището от 15 %, използвано като целева печалба за промишлеността на Съюза, както е посочено в съображение 175 от регламента за временните мерки, и заявиха, че то е нереалистично високо за отрасъла за производство на биодизел в Съюза.
(203)
Повечето от тези заинтересовани страни обаче впоследствие предложиха целевата печалба от 15 % да бъде заменена с други данни от други периоди или от други разследвания, без да пояснят защо даден период от време или дадено разследване биха били по-подходящи от останалите.
(204)
Както е обяснено в регламента за временните мерки, маржът на печалбата в размер на 15 % представлява равнището на печалбата, изразена като процент от оборота, която е реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос в периода между 2004 г. и 2006 г. Това е последният период, в който е реализирана печалба, без да има дъмпингов внос, като той е налице на пазара на Съюза от 2006 г. насам - първо от САЩ, а впоследствие от Аржентина и Индонезия.
(205)
От 2004-2006 г. насам обаче пазарът на биодизел на Съюза претърпя съществено развитие в много отношения. Между 2004 г. и 2006 г. пазарният дял на дъмпинговия внос бе незначителен, като обемът на останалия внос също бе малък. През РП пазарният дял на дъмпинговия внос бе в размер на 19 %. През периода 2004-2006 г. промишлеността на Съюза се е състояла от 40 дружества, а днес те са над 200, което води до високо равнище на конкуренция.
(206)
Между 2004 г. и 2006 г. потреблението е нараснало чувствително от 2 милиона МТ (метрични тона) до 5 милиона МТ, докато през разглеждания период потреблението се е увеличило съвсем слабо, а натоварването на мощностите, чието равнище е било 90 % между 2004 г. - 2006 г., през РП е в размер на 55 %.
(207)
Вследствие на това се счита за целесъобразно да се вземе под внимание описаното по-горе пазарно развитие и целевата печалба да се коригира съответно, така че да отразява печалбата, която промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при настоящите пазарни условия.
(208)
Затова вместо да се използва печалбата в процентно изражение, бе изчислена действителната печалба, реализирана през посочените три години, изразена в евро за един метричен тон. В изчисленията за всяка от годините бяха отразени цените от 2011 г., като след това стойността бе осреднена. Изразена като процент от оборота, целевата печалба за промишлеността на Съюза през РП е в размер на 11,0 %.
(209)
Въз основа на тази база бе преизчислен и маржът на отстраняване на вредата.
(210)
След оповестяването на окончателните мерки, по отношение на изчисляването на маржа на вредата една от заинтересованите страни изтъкна, че вносното мито в размер на 5,1 %, с което се облага вносът в ЕС на рафинираното, избелено и дезодорирано палмово масло, следва да се изключи от обхвата на производствените разходи на производителите от Съюза. Този аргумент се отхвърля, тъй като посоченото мито представлява разход за внасящите палмово масло производители от Съюза и затова трябва да бъде взето предвид.
(211)
Един от индонезийските производители износители оспори изчисляването на целевата печалба на промишлеността на Съюза и използването на данни от 2004 до 2006 г., като предложи целевата печалба да бъде изчислена въз основа на данните само от 2004 г. В рамките на предишното разследване на вноса от Съединените щати обаче бе установено, че осреднените данни за трите години представляват по-точна база, отколкото информацията само за 2004 г. Не бяха изтъкнати доводи, въз основа на които да се стигне до различно заключение.
(212)
След оповестяването на окончателните мерки жалбоподателите изразиха мнението, че целевата печалба в размер на 15 %, която бе предложена на етапа на временните мерки, следва да се запази. Приведените от жалбоподателите аргументи обаче нямат връзка с целта на определянето на целевата печалба, а именно да се установи печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос. Поради това този аргумент се отхвърля.
(213)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата, методологията, изложена в съображения 176 - 177 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2. Окончателни мерки
(214)
Въз основа на заключенията относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мита върху вноса на разглеждания продукт, като равнището на митото следва да бъде по-ниският от двата маржа - дъмпинговия или маржа на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(215)
Ставките на антидъмпинговото мито са установени чрез съпоставяне на маржовете на отстраняване на вредата с дъмпинговите маржове. Съответно ставките на окончателното антидъмпингово мито, изразени като цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, са, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
Марж на вредата
Ставка на антидъмпинговото мито
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Всички останали дружества
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Индонезия
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Всички останали дружества
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Предвид факта обаче, че антидъмпинговото мито ще се прилага и за смеси, които включват биодизел (пропорционално на тяхното тегловно съдържание на биодизел), както и за чистия биодизел, е препоръчително, с оглед на по-голямата прецизност и правилното прилагане на митото от страна на митническите органи на държавите членки, митото да бъде определено като сума с фиксиран размер, изразена в евро на тон нетно тегло, и да се прилага за чистия биодизел от внос или за количеството биодизел в продукта, получен при смесването.
(217)
В съображение 183 от регламента за временните мерки е посочено, че вносът на биодизел от засегнатите държави подлежи на регистрация, за да може при необходимост митата да бъдат събрани до 90 дни преди налагането на временните мерки.
(218)
Събирането на митата на подлежащите на регистрация продукти е възможно само ако са спазени условията в член 10, параграф 4 от основния регламент. Въз основа на статистиката за осъществения след регистрацията внос бе установено, че вместо съществено да нарасне преди налагането на временните мерки, вносът значително е намалял. Поради това условията не са изпълнени и следователно няма да бъдат събирани мита за регистрирания внос.
(219)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки на митото (за разлика от митото, приложимо в национален мащаб за „всички останали дружества“) се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатите държави и произведен от тези дружества, и следователно от посочените по-горе конкретни правни субекти. Внесеният разглеждан продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат с митото, приложимо по отношение на „всички останали дружества“.
(220)
Всички заявления за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на антидъмпинговото мито (например след промяна на наименованието на правния субект или след създаването на нови субекти за производство или за продажба) следва да се изпращат до Комисията (12) заедно с цялата информация, която е от значение, по-специално относно всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството и продажбите на местния пазар и за износ, която произтича например от посочената промяна на наименованието или на субектите за производство и продажба. Ако е целесъобразно, регламентът ще бъде съответно изменен, като бъде актуализиран списъкът на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
(221)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(222)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание в случаите, в които това бе целесъобразно.
3. Поемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг
(223)
Двама индонезийски производители износители предложиха да поемат ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. Следва да се отбележи, че поради съществените колебания в цените на суровините, продуктът не е подходящ за прилагането на ангажименти за спазване на минимален ценови праг. В този контекст дружествата предложиха минималните вносни цени (МВЦ) да бъдат индексирани редовно в съответствие с ценовите колебания на суровото палмово масло (СПМ) чрез прилагането на коефициент върху разходите за суровината.
(224)
Що се отнася до предложението от страна на двамата производители износители, следва да се посочи, че за да може индексирането на МВЦ да изпълни целта си, следва да бъдат взети предвид множество допълнителни параметри, които оказват съществено въздействие и са свързани с нестабилността на пазара на биодизел. Той се характеризира със силни колебания, а стопанската дейност в този отрасъл е повлияна от различни допълнителни фактори, като сложната търговска система с биодизел, ценовата разлика между газьола и биодизела, нестабилността и развитието на пазарите на растителни масла, както и взаимозависимостта между тях, а също и развитието на обменния курс USD/EUR. Поради наличието на всички тези фактори, за да бъде пълноценна, индексацията би била много сложна, състояща се от множество компоненти и би следвало да се извършва ежедневно. Следователно индексирането само на цените на СМП на месечна основа, както се предлага, не би било целесъобразно и не би довело до желаните резултати.
(225)
Освен това бяха установени и други „кръстосани“ рискове по отношение на тези индонезийски износители и техните клиенти, тъй като освен биодизела, за Съюза се изнасят и други продукти в резултат на обичайната за този сектор практика дружествата да заемат и разменят помежду си биодизел, СПМ и други продукти.
(226)
Ето защо в резултат на горепосочените фактори ефективното прилагане и наблюдение на ангажиментите за спазване на минимален ценови праг би било изключително трудно, дори практически неприложимо. Следователно поради посочените по-горе причини тези ангажименти за минимални ценови прагове не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(227)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни заяви, че на етапа на временните мерки при изчисляването на дъмпинговите маржове са били допуснати някои технически грешки, при липсата на които дъмпинговите маржове биха били de minimis. Вследствие на това заинтересованата страна поиска временните антидъмпингови мита да не се събират. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, тъй като окончателното антидъмпингово мито е по-високо от временното мито.
(228)
С оглед на установените дъмпингови маржове и вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98 (кодове по ТАРИК 1516209821, 1516209829 и 1516209830), ex 1518 00 91 (кодове по ТАРИК 1518009121, 1518009129 и 1518009130), ex 1518 00 95 (код по ТАРИК 1518009510), ex 1518 00 99 (кодове по ТАРИК 1518009921, 1518009929 и 1518009930), ex 2710 19 43 (кодове по ТАРИК 2710194321, 2710194329 и 2710194330), ex 2710 19 46 (кодове по ТАРИК 2710194621, 2710194629 и 2710194630), ex 2710 19 47 (кодове по ТАРИК 2710194721, 2710194729 и 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (кодове по ТАРИК 3824909701, 3824909703 и 3824909704), 3826 00 10 и ex 3826 00 90 (кодове по ТАРИК 3826009011, 3826009019 и 3826009030) и с произход от Аржентина и Индонезия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от изброените по-долу дружества, е, както следва:
Държава
Дружество
Ставка на антидъмпинговото мито (евро за тон нетно тегло)
Допълнителен код по ТАРИК
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Други оказали съдействие дружества:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
Всички останали дружества
245,67
B999
Индонезия
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Други оказали съдействие дружества:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
Всички останали дружества
178,85
B999
3. Антидъмпинговото мито върху смесите се прилага пропорционално на общото тегловно съдържание на моноалкилни естери на мастни киселини и парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник (биодизеловото съдържание) в сместа.
4. В случаите, в които стоките са били повредени преди допускането им за реално обращение и поради това действително платената или подлежащата на плащане цена е изчислена пропорционално за определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (13), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент пропорционално на действително платената или подлежащата на плащане цена.
5. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕС) № 490/2013 на Комисията за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, се събират окончателно.
Член 3
Когато нов производител износител от Аржентина или Индонезия представи на Комисията достатъчно доказателства за това, че:
-
не е изнасял за Съюза описания в член 1, параграф 1 продукт през разследвания период (1 юли 2011 г. - 30 юни 2012 г.),
-
не е свързан с нито един от износителите или производителите от Аржентина или Индонезия, спрямо които са наложени мерките, предвидени в настоящия регламент; както и
-
действително е изнасял за Съюза разглеждания продукт след разследвания период, на който се основават мерките, или е поел неотменимо договорно задължение да изнесе значително количество за Съюза,
Член 1, параграф 2 може да бъде изменен, като новият производител износител бъде добавен към оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката и към които поради това се прилага среднопретеглената митническа ставка за съответната засегната държава.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 1194/2013
z dne 19. novembra 2013
o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba) in zlasti člena 9 Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija,
ob upoštevanju naslednjega:
A. POSTOPEK
1. Začasni ukrepi
(1)
Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija) je 27. maja 2013 z Uredbo (EU) št. 490/2013 (2) (v nadaljnjem besedilu: začasna uredba) odločila, da se uvede začasna protidampinška dajatev na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije (v nadaljnjem besedilu: zadevni državi).
(2)
Postopek je bil uveden 29. avgusta 2012 (3) na podlagi pritožbe, ki je bila vložena v imenu proizvajalcev Unije (v nadaljnjem besedilu: pritožniki), ki predstavljajo več kot 60 % celotne proizvodnje biodizla v Uniji.
(3)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 5 začasne uredbe, je preiskava dampinga in škode zajemala obdobje od 1. julija 2011 do 30. junija 2012 (v nadaljnjem besedilu: obdobje preiskave ali OP). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2009 do konca OP (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje).
2. Nadaljnji postopek
(4)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o uvedbi začasne protidampinške dajatve (v nadaljnjem besedilu: začasno razkritje), je več zainteresiranih strani predložilo pisna stališča v zvezi z začasnimi ugotovitvami. Strani, ki so to zahtevale, so imele možnost zaslišanja.
(5)
Komisija je nadaljevala z zbiranjem in preverjanjem vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za oblikovanje dokončnih ugotovitev. Po proučitvi ustnih in pisnih pripomb, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile začasne ugotovitve po potrebi ustrezno spremenjene.
(6)
Nato so bile vse strani obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih sta se nameravala priporočiti uvedba dokončne protidampinške dajatve na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije ter dokončno pobiranje zneskov, zavarovanih z začasno dajatvijo (v nadaljnjem besedilu: dokončno razkritje). Določeno je bilo obdobje, v katerem so lahko vse strani predložile pripombe v zvezi z dokončnim razkritjem.
(7)
Pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane in po potrebi upoštevane.
B. VZORČENJE
(8)
Ker ni bilo nobenih pripomb v zvezi z vzorčenjem proizvajalcev izvoznikov iz Argentine in Indonezije, se začasne ugotovitve iz uvodnih izjav 10 do 14 in 16 do 20 začasne uredbe potrdijo.
(9)
Ena zainteresirana stran je zahtevala dodatne informacije o reprezentativnosti vzorca proizvajalcev Unije tako v fazi začasnega izbora iz uvodne izjave 23 začasne uredbe kot tudi v fazi končnega izbora iz uvodne izjave 83 začasne uredbe.
(10)
Začasno izbran vzorec proizvajalcev Unije je zajemal 32,5 % proizvodnje biodizla v Uniji v OP. Po spremembah, ki so pojasnjene v uvodni izjavi 24 začasne uredbe, je končni vzorec vključeval osem družb, ki so zajele 27 % proizvodnje v Uniji. Zato se je vzorec štel za reprezentativnega za industrijo Unije.
(11)
Ena zainteresirana stran je navedla, da je treba dva vzorčena proizvajalca Unije izključiti iz vzorca zaradi njune povezave z argentinskimi proizvajalci izvozniki. Domnevna povezava je bila proučena pred uvedbo začasnih ukrepov, sklepi Komisije pa so bili že objavljeni v uvodni izjavi 82 začasne uredbe.
(12)
Ponovno so bile proučene vse domnevne povezave med argentinskimi proizvajalci izvozniki in navedenima vzorčenima družbama, pri čemer ni bila med njimi ugotovljena nobena neposredna povezava, zaradi katere bi bilo treba katerega od zadevnih proizvajalcev Unije izključiti iz vzorca. Vzorec zato ni bil spremenjen.
(13)
Druga zainteresirana stran je navedla, da postopek Komisije za izbor vzorca proizvajalcev Unije ni bil pravilen, ker je Komisija vzorec predlagala pred začetkom preiskave.
(14)
Ta trditev se zavrne. Komisija je končni vzorec izbrala šele po začetku preiskave in v celoti v skladu z določbami osnovne uredbe.
(15)
Ker ni bilo nobenih drugih trditev ali pripomb, se vsebina uvodnih izjav 22 do 25 začasne uredbe potrdi.
C. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
1. Uvod
(16)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 29 začasne uredbe, so zadevni izdelek, kakor je bil začasno opredeljen, monoalkilni estri maščobnih kislin in/ali parafinska plinska olja nefosilnega izvora, pridobljeni s sintezo in/ali hidrotretiranjem, v čisti obliki ali mešanici, s poreklom iz Argentine in Indonezije, ki se trenutno uvrščajo pod oznake KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 in ex 3826 00 90 (v nadaljnjem besedilu: zadevni izdelek, običajno imenovan biodizel).
2. Trditve
(17)
En indonezijski proizvajalec izvoznik je trdil, da v nasprotju s tem, kar je navedeno v uvodni izjavi 34 začasne uredbe, metil ester iz palmovega olja (PME), proizveden v Indoneziji, ni podoben metil estru iz oljne ogrščice (RME) in drugim biodizlom, proizvedenim v Uniji, ali metil estru iz sojinega olja (SME), proizvedenemu v Argentini, zaradi veliko višje sposobnosti filtra (CFPP) PME, kar pomeni, da ga je treba pred uporabo v Uniji zmešati.
(18)
Ta trditev se zavrne. PME, proizveden v Indoneziji, konkurira biodizlu, proizvedenemu v Uniji, ki ne vključuje le RME, ampak tudi biodizel iz palmovega olja in drugih surovin. PME se lahko uporablja po vsej Uniji vse leto, tako da se kot RME in SME pred uporabo zmeša z drugimi biodizli. Na podlagi tega je PME zamenljiv z biodizlom, proizvedenim v Uniji, in je zato podoben izdelek.
(19)
V uvodni izjavi 35 začasne uredbe je navedena trditev enega indonezijskega proizvajalca, da je treba frakcionirane metil estre izločiti iz obsega izdelkov, ki jih zadeva ta postopek. Isti proizvajalec je to zahtevo ponovil v pripombah v zvezi z začasnim razkritjem, pri čemer je ponovno navedel argument, ki ga je že navedel pred začasnim razkritjem.
(20)
Vendar je industrija Unije tej trditvi nasprotovala, pri čemer je navedla, da so frakcionirani metil estri biodizel in jih je treba obdržati v obsegu izdelka.
(21)
Na podlagi pripomb, ki so bile predložene po začasni fazi, se odločitev Komisije iz uvodne izjave 36 začasne uredbe potrdi. Ne glede na to, da imajo različni metil estri maščobnih kislin različne številke Službe za izmenjavo kemijskih izvlečkov (v nadaljnjem besedilu: CAS), da se ti estri proizvajajo na podlagi različnih postopkov in da imajo morebitne različne uporabe, so frakcionirani metil estri še vedno metil estri maščobnih kislin in se še vedno lahko uporabljajo kot gorivo. Ob upoštevanju težavnosti razlikovanja enega metil estra maščobnih kislin od drugega brez kemijske analize na točki uvoza in možnosti izogibanja dajatvam na podlagi tega ter dejstva, da je bil biodizel PME prijavljen kot frakcioniran metil ester iz palmovega olja, je trditev še vedno zavrnjena.
(22)
V uvodni izjavi 37 začasne uredbe je navedeno, da je en evropski uvoznik metil estra maščobnih kislin na osnovi olja iz palmovih jeder (v nadaljnjem besedilu:PKE) zahteval, da se uvoz tega izdelka oprosti carine zaradi posebne uporabe ali da se ta izdelek izloči iz obsega izdelkov, ki jih zadeva ta postopek.
(23)
Industrija Unije je po začasnem razkritju predložila pripombe o uporabi oprostitve carine zaradi posebne uporabe za uvoz PKE in možnosti izogibanja predlaganim dajatvam. Nasprotovala je temu, da bi Komisija odobrila uporabo takšne sheme za oprostitev protidampinških dajatev, ker je biodizel zamenljiv; biodizel, prijavljen za uporabo kot negorivo, bi se lahko uporabil kot gorivo, saj ima enake fizikalne lastnosti. PKE se lahko uporabi kot gorivo; tudi nenasičen maščobni alkohol, ki se proizvaja iz PKE, se lahko nadalje predela v biodizel, pri čemer je carinski nadzor nad uvozom, ki je oproščen carine zaradi posebne uporabe, omejen, gospodarsko breme, ki izhaja iz uporabe te sheme, pa ostaja veliko.
(24)
Na podlagi posvetovanj v zvezi s tem vprašanjem in ob upoštevanju dejstva, da ima biodizel, prijavljen za uporabo kot negorivo, enake fizikalne lastnosti kot biodizel, ki se uporablja kot gorivo, v tem primeru ni primerno dovoliti oprostitve carine za uvoz PKE zaradi posebne uporabe.
(25)
En nemški uvoznik je ponovil svojo zahtevo za izključitev izdelka in/ali uporabo oprostitve carine za določen metil ester maščobne kisline, na osnovi olja iz palmovih jeder (PKE), ki je bil namenjen za drugo uporabo in ne za uporabo kot gorivo v EU. V danih pripombah je bilo ponovno poudarjeno stališče, ki je bilo zavrnjeno v začasni fazi, niso pa bili predloženi novi dokazi, ki bi spremenili sklep, v skladu s katerim oprostitev carine zaradi posebne uporabe ne bi smela biti odobrena, PKE pa bi moral ostati vključen v obseg izdelka.
(26)
En indonezijski proizvajalec izvoznik se je skliceval tudi na svojo trditev o oprostitvi carine za frakcionirane metil estre zaradi posebne uporabe in je za ta uvoz za proizvodnjo nasičenih maščobnih alkoholov zahteval uporabo oprostitve carine zaradi posebne uporabe. Kot je navedeno zgoraj, so bile vse zahteve za oprostitev carine zaradi posebne uporabe zavrnjene, ta sklep pa zaradi argumentov, ki jih je navedla navedena zainteresirana stran, ni bil spremenjen.
3. Sklep
(27)
Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z zadevnim izdelkom in podobnim izdelkom, se uvodne izjave 29 do 39 začasne uredbe potrdijo.
D. DAMPING
1. Uvodne opombe
(28)
V uvodnih izjavah 44 in 64 začasne uredbe je pojasnjeno, da argentinski in indonezijski trg biodizla močno ureja država, zaradi česar se ne šteje, da je domača prodaja v skladu z običajnim potekom trgovine. Zato je bilo treba normalno vrednost podobnega izdelka konstruirati v skladu s členom 2(3) in (6) osnovne uredbe. Tej ugotovitvi ni nasprotovala nobena zainteresirana stran, zato se potrdi.
(29)
Konstruirana normalna vrednost v začasni fazi je bila tako za Argentino kot tudi za Indonezijo izračunana na podlagi lastnih dejanskih (in evidentiranih) proizvodnih stroškov družb v OP, nastalih prodajnih, splošnih in upravnih stroškov (v nadaljnjem besedilu: stroški PSU) ter razumne stopnje dobička družb. V uvodnih izjavah 45 in 63 začasne uredbe je zlasti navedeno, da bo Komisija nadalje proučila trditev, da sistema diferenciranih izvoznih davkov v Argentini in Indoneziji izkrivljata cene surovin in da zato evidentirani proizvodni stroški ne izražajo ustrezno stroškov, povezanih s proizvodnjo zadevnega izdelka.
(30)
Pri nadaljnji preiskavi je bilo dokazano, da sta sistema diferenciranih izvoznih davkov dejansko umetno znižala domače cene vhodnih glavnih surovin v Argentini in Indoneziji, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 35 in naslednjih za Argentino ter uvodni izjavi 66 za Indonezijo, zaradi česar sta vplivala na stroške proizvajalcev biodizla v obeh zadevnih državah. Na podlagi te ugotovitve se šteje za ustrezno, da je treba to izkrivljanje stroškov glavnih surovin upoštevati pri določanju normalnih vrednosti v obeh državah, glede na posebne tržne razmere, ki prevladujejo tako v Argentini kot tudi v Indoneziji.
(31)
Splošno sodišče je potrdilo (4), da je v primeru umetnega nižanja cen surovin na domačem trgu mogoče domnevati, da se stroški proizvodnje zadevnega izdelka izkrivljajo. Splošno sodišče meni, da lahko institucije Unije v takšnih okoliščinah upravičeno sklepajo, da ene od postavk v evidenci ni mogoče šteti za razumno in da se lahko ta postavka zato prilagodi.
(32)
Splošno sodišče je tudi sklenilo, da je iz prvega pododstavka člena 2(5) osnovne uredbe razvidno, da se računovodske evidence zadevne stranke ne upoštevajo kot osnova za izračun normalne vrednosti, če se proizvodni stroški proizvoda, ki se preiskuje, v teh evidencah ne odražajo razumno. V tem primeru drugi stavek prvega pododstavka določa, da je treba stroške prilagoditi ali določiti na podlagi drugih virov informacij in ne na podlagi teh evidenc. Te informacije se lahko pridobijo iz informacij o stroških drugih proizvajalcev ali izvoznikov, če pa te informacije niso na voljo ali jih ni mogoče uporabiti, iz katerega koli drugega razumnega vira informacij, vključno z informacijami iz drugih reprezentativnih trgov.
(33)
Pri začasnih izračunih stroškov proizvodnje se je za argentinske proizvajalce izvoznike uporabila dejanska domača nakupna cena soje, za indonezijske proizvajalce izvoznike pa dejanski evidentirani stroški za surovo palmovo olje.
(34)
Ker je bilo ugotovljeno, da so nekateri stroški proizvodnje, zlasti stroški glavnih surovin (sojinega olja in soje v Argentini ter surovega palmovega olja v Indoneziji), izkrivljeni, so bili določeni na osnovi referenčnih cen, ki so jih objavili pristojni organi zadevnih držav. Te cene odražajo raven mednarodnih cen.
2. Argentina
2.1 Normalna vrednost
(35)
Kot je navedeno zgoraj, je Komisija sklenila, da sistem diferenciranih izvoznih davkov v Argentini izkrivlja stroške proizvodnje proizvajalcev biodizla v tej državi. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da so bili izvozni davki za surovine (35 % za sojo in 32 % za sojino olje) v OP bistveno višji od izvoznih davkov za končni izdelek (nominalna 20-odstotna davčna stopnja za biodizel z efektivno 14,58-odstotno davčno stopnjo ob upoštevanju vračila davka). Pravzaprav sta se v OP izvozna davka za sojo in biodizel razlikovala za 20,42 odstotne točke, izvozna davka za sojino olje in biodizel pa za 17,42 odstotne točke.
(36)
Argentinsko ministrstvo za kmetijstvo, živinorejo in ribištvo za namene določitve stopnje izvozne dajatve za sojo in sojino olje vsak dan objavi ceno FOB soje in sojinega olja - v nadaljnjem besedilu: referenčna cena (5). Ta referenčna cena izraža raven mednarodnih cen (6) in se uporablja za izračun zneska izvoznega davka, ki ga je treba plačati davčnim organom.
(37)
Domače cene sledijo gibanjem mednarodnih cen. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da se mednarodna in domača cena soje in sojinega olja razlikujeta v izvoznem davku za izdelek in drugih stroških, povezanih z izvozom. Argentinsko Ministrstvo za kmetijstvo objavlja domače referenčne cene soje in sojinega olja tudi kot „teoretične cene FAS“ (7). Zato je neto cena proizvajalcev soje in sojinega olja enaka, ne glede na to, ali izdelek izvozijo ali prodajo na domačem trgu.
(38)
Ugotovljeno je torej bilo, da so bile domače cene glavne surovine, ki jo uporabljajo proizvajalci biodizla v Argentini, umetno nižje od mednarodnih cen zaradi izkrivljanja, ki izhaja iz argentinskega sistema izvoznih davkov, zato stroški glavne surovine niso bili razumno izraženi v evidencah argentinskih proizvajalcev v preiskavi v smislu člena 2(5) osnovne uredbe, kakor ga razlaga Splošno sodišče, kot je pojasnjeno zgoraj.
(39)
Komisija se je zato odločila revidirati uvodno izjavo 63 začasne uredbe, pri čemer bo zanemarila dejanske stroške soje (glavna surovina, ki se kupuje in uporablja v proizvodnji biodizla), kot so jih zadevne družbe evidentirale v svojih računovodskih izkazih, in jih nadomestila s ceno, po kateri bi te družbe kupile sojo, če ne bi bilo izkrivljanja.
(40)
Ceno, po kateri bi zadevne družbe kupile sojo, če ne bi bilo takšnega izkrivljanja, je Komisija določila na podlagi povprečja referenčnih cen soje, ki jih je argentinsko Ministrstvo za kmetijstvo objavilo za izvozne cene FOB v OP (8).
(41)
Združenje argentinskih proizvajalcev izvoznikov (CARBIO) in argentinski organi so zatrjevali, da je prilagoditev stroškov, ki jih imajo družbe v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe, mogoča le, če se stroški, povezani s proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka, v evidencah, vendar pa ne v stroških, ki jih imajo družbe, ne odražajo ustrezno. Navajali so, da je Komisija v praksi dodala izvozne davke k ceni, ki so jo plačale družbe ob nakupu soje, s čimer je bila v stroške proizvodnje vključena postavka, ki ni povezana s proizvodnjo ali prodajo zadevnega izdelka. Dodajajo, da sodba Splošnega sodišča v zadevi „Acron“, ki je navedena v dokumentu o razkritju (9), temelji na napačni razlagi člena 2.2.1.1 Protidampinškega sporazuma STO in je trenutno predmet pritožbe pred Sodiščem, ne glede na to pa se dejansko stanje v tej zadevi razlikuje, saj cene surovin v Argentini niso „regulirane“ kakor cene plina v Rusiji in niso izkrivljene, ampak so prosto določene brez državnega poseganja, zato v Argentini ni posebnih tržnih razmer, ki bi Komisiji omogočile, da uporabi člen 2(5) osnovne uredbe. Izjavili so, da sistem diferenciranih izvoznih davkov v Argentini ni v nasprotju z nobenimi pravili trgovanja. Poleg tega je CARBIO trdil, da Komisija ni opravila poštene primerjave med konstruirano normalno vrednostjo (ki vsebuje izvozne dajatve) ter izvozno ceno (ki ne vsebuje izvoznih dajatev), ker izvozni davki niso bili upoštevani pri določitvi izvozne cene. CARBIO je nadalje trdil, da Komisija prav tako ni opravila poštene primerjave med normalno vrednostjo in izvozno ceno, ker se je pri konstruiranju normalne vrednosti sklicevala na mednarodne cene soje, kakor jih določa čikaška trgovinska zbornica (CBOT), vendar pa pri določanju izvozne cene (glej spodaj) ni upoštevala dobička ali izgub, ki izhajajo iz zavarovanj čikaške trgovinske zbornice pred tveganji. CARBIO je še zatrjeval, da Komisija ni upoštevala naravne konkurenčne prednosti argentinskih proizvajalcev, ker je stroške, ki so jih evidentirale družbe v preiskavi, zgolj nadomestila z mednarodno ceno. Nazadnje se je CARBIO pritožil, da Komisija ni upoštevala dejstva, da bi bile cene čikaške trgovinske zbornice za sojo precej nižje, če v Argentini ne bi bilo sistema diferenciranih izvoznih davkov.
(42)
Te trditve je treba zato zavrniti. Čeprav dejstva v zadevi „Acron“ niso enaka dejstvom v tej zadevi, je Splošno sodišče ne glede na to uvedlo pravno načelo, v skladu s katerim stroški, povezani s proizvodnjo izdelka v preiskavi, niso osnova za izračun normalne vrednosti, če se ne odražajo ustrezno v evidencah podjetij. V zadevi „Acron“ se stroški niso ustrezno odražali v evidencah zadevne družbe, ker je bila cena plina regulirana. V tej zadevi je bilo ugotovljeno, da se stroški, povezani s proizvodnjo zadevnega izdelka, niso ustrezno odražali v evidencah zadevnih družb, saj so umetno nizki zaradi izkrivljanja, ki ga povzroča argentinski sistem diferenciranih izvoznih davkov. To velja ne glede na to, ali so sistemi diferenciranih izvoznih davkov kot taki na splošno v nasprotju s Sporazumom STO ali ne. Komisija poleg tega meni, da se je Splošno sodišče oprlo na pravilno razlago Protidampinškega sporazuma STO. Pravzaprav je odbor v zadevi China - Broilers (10) ugotovil, da preiskovalni odbor ohrani pravico, na podlagi katere lahko zavrne uporabo računovodskih knjig, če ugotovi, da (i) niso skladne s splošno priznanimi računovodskimi načeli ali (ii) ne odražajo ustrezno stroškov, ki so povezani s proizvodnjo in prodajo obravnavanega proizvoda, čeprav člen 2.2.1.1 Protidampinškega sporazuma STO uvaja predpostavko, v skladu s katero se računovodske knjige in evidence tožene stranke običajno uporabijo za izračun stroškov proizvodnje. Vendar pa mora preiskovalni organ navesti razloge, če na podlagi svoje ugotovitve odstopi od norme. Komisija je nadomestila stroške za nakup glavnih surovin v Argentini, ki so jih evidentirale zadevne družbe, s ceno, ki bi jo te družbe plačale, če vzpostavljenega izkrivljanja ne bi bilo, kar je v skladu z navedeno razlago, pri čemer se upošteva izkrivljanje zaradi sistema diferenciranih izvoznih davkov, ki ustvarja posebne tržne razmere. V skladu z metodologijo, ki jo je uporabila Komisija, stroškom surovin niso bili zgolj dodani izvozni davki, čeprav je rezultat s povsem numeričnega vidika podoben. Mednarodne cene blaga se določajo na podlagi povpraševanja in ponudbe, dokazov, da je sistem diferenciranih izvoznih davkov v Argentini vplival na cene čikaške trgovinske zbornice, ni. Zato so vsi zahtevki in trditve v zvezi s tem, da Komisija ni opravila poštene primerjave med normalno vrednostjo in izvozno ceno, ker je uporabila mednarodno ceno, neutemeljeni. Enako velja za trditev, da Komisija ni upoštevala naravne konkurenčne prednosti argentinskih proizvajalcev, saj je bil razlog za nadomestitev stroškov, ki so jih evidentirale družbe, neobičajno nizka cena surovin na domačem trgu, ne pa primerjalna prednost.
(43)
V uvodni izjavi 45 začasne uredbe je pojasnjeno, da se za domačo prodajo ni štelo, da je bila izvedena v običajnem poteku trgovine, zato je bilo treba normalno vrednost konstruirati na podlagi 15-odstotnega razumnega zneska dobička v skladu s členom 2(6)(c) osnovne uredbe. Nekateri proizvajalci izvozniki so trdili, da je bil odstotek, ki ga je Komisija pri konstruiranju normalne vrednosti uporabila kot razumni dobiček (15 %), nerealno velik in se je radikalno razlikoval od ustaljene prakse številnih drugih preiskav na podobnih blagovnih trgih (v zvezi s katerimi se je uporabil 5-odstotni dobiček).
(44)
To trditev je treba zavrniti. Prvič, ne drži, da Komisija pri konstruiranju normalne vrednosti sistematično uporablja 5-odstotno stopnjo dobička. Vsak primer je ocenjen samostojno ob upoštevanju njegovih posebnih okoliščin. V zadevi v zvezi z biodizlom iz leta 2009, v kateri je bila vložena tožba proti Združenim državam Amerike, so se na primer uporabile različne stopnje dobička, pri čemer je tehtan povprečni dobiček bistveno presegal 15 %. Drugič, Komisija je upoštevala tudi kratkoročno in srednjeročno posojilno obrestno mero v Argentini, ki po podatkih Svetovne banke znaša približno 14 %. Nedvomno se zdi razumno pričakovati, da bo stopnja dobička, dosežena pri poslovanju na domačih trgih biodizla, višja od stroškov izposoje kapitala. Poleg tega je ta dobiček celo nižji od dobička proizvajalcev zadevnega izdelka v OP, čeprav so na to raven vplivala izkrivljanja stroškov zaradi sistemov diferenciranih izvoznih davkov in dejstvo, da domače cene biodizla ureja država. Na podlagi tega in zgoraj navedenih razlogov je 15-odstotni dobiček razumen znesek, ki ga lahko doseže sorazmerno nova, kapitalsko intenzivna industrija v Argentini.
(45)
Po dokončnem razkritju so CARBIO in argentinski organi zatrjevali, da (i) je sklicevanje na stopnje dobička v Združenih državah neupravičeno; (ii) sklicevanje na srednjeročno posojilno obrestno mero ni logično in se v preteklosti ni nikoli uporabljalo, če pa bi se referenčna vrednost uporabila, se ne bi smela uporabiti za Argentino, ker so bile naložbe opravljene v ameriških dolarjih v sodelovanju s tujimi subjekti; (iii) dobička, ki so ga dejansko zaslužili argentinski proizvajalci, ni mogoče upoštevati zaradi posebnih tržnih razmer; in (iv) da je bil ciljni dobiček industrije Unije na podlagi primerjav določen pri 11 %.
(46)
Te trditve je treba zavrniti. Komisija je mnenja, da je stopnja dobička v višini 15 % za industrijo biodizla v Argentini razumno določena, saj je imela ta država v OP še mlado in kapitalsko intenzivno industrijo. Sklicevanje na stopnjo dobička v primeru ZDA je bilo opravljeno, da bi se ovrgla trditev, da Komisija sistematično uporablja 5-odstotno stopnjo dobička pri konstruiranju normalne vrednosti. Namen sklicevanja na srednjeročne posojilne obrestne mere ni bila določitev referenčne vrednosti, temveč preverjanje, ali je bila uporabljena stopnja razumno določena. Enako velja za dobiček, ki so ga dejansko ustvarile vzorčene družbe. Po drugi strani ima konstruiranje normalne vrednosti drugačen namen od izračuna ciljnega dobička za industrijo Unije v odsotnosti dampinškega uvoza, zato je kakršna koli primerjava med njima nepomembna. Zato se uvodna izjava 46 začasne uredbe potrdi.
(47)
En proizvajalec izvoznik proizvaja biodizel delno v svojih obratih in delno v okviru sporazuma o podizvajanju, sklenjenega z neodvisnim proizvajalcem. Ta proizvajalec izvoznik je zahteval, da se njegovi stroški proizvodnje ponovno izračunajo, in sicer na podlagi tehtanega povprečja njegovih stroškov proizvodnje in stroškov proizvodnje podizvajalca, ki se razlikujeta od tehtanega povprečja, ki ga je Komisija uporabila v začasni fazi. Na podlagi analize te zahteve je bilo ugotovljeno, da je zahteva upravičena, zato so se stroški proizvodnje zadevne družbe ustrezno ponovno izračunali.
(48)
Komisija je prejela še druge manjše zahteve posameznih družb, ki pa so po spremembi metodologije za konstruiranje normalne vrednosti, kakor je pojasnjena zgoraj, postale nepomembne. Zato se ugotovitve iz uvodnih izjav od 40 do 46 začasne uredbe, ki vključujejo zgoraj pojasnjene spremembe, potrdijo.
2.2 Izvozna cena
(49)
V uvodni izjavi 49 začasne uredbe je pojasnjeno, da se je izvozna cena v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe prilagodila, če je izvozna prodaja potekala prek povezanih trgovskih družb s sedežem v Uniji, da bi se med drugim upošteval dobiček povezanih trgovcev. Za ta izračun se je v zvezi s povezanim trgovcem s sedežem v Uniji za razumno štela 5-odstotna stopnja dobička. Dva proizvajalca izvoznika sta navedla, da je 5-odstotna stopnja dobička za povezanega trgovca s sedežem v Uniji na področju trgovanja z blagom previsoka in da je treba uporabiti ničelno ali nižjo stopnjo dobička (do 2 %, odvisno od družbe).
(50)
V podporo tej trditvi niso bili predloženi nobeni dokazi. V teh okoliščinah se 5-odstotna stopnja dobička za povezane trgovce s sedežem v EU potrdi.
(51)
Po dokončnem razkritju je CARBIO trdil, da je 5-odstotna stopnja dobička na področju trgovanja z blagom previsoka, pri čemer se je skliceval na študijo, ki jo je pripravilo podjetje KPMG posebej za ta namen ter jo 1. julija 2013 po razkritju začasne uredbe predložilo Komisiji. Komisija je bila mnenja, da se na ugotovitve študije ni mogoče zanesti zaradi omejitev analize, na katere študija opozarja in zaradi katerih je bilo izbrano omejeno število trgovskih podjetij, polovica od teh družb pa ni prodajala kmetijskih proizvodov. Zato se šteje, da predloženi dokazi nimajo dokazne moči. Posledično se 5-odstotna stopnja dobička za povezane trgovce v EU potrdi.
(52)
En proizvajalec izvoznik se je pritožil, da Komisija pri določitvi izvozne cene ni upoštevala tako imenovanih „rezultatov zavarovanja pred tveganji“, tj. dobička ali izgub proizvajalca pri prodaji in nakupu standardiziranih terminskih pogodb za sojino olje v okviru čikaške trgovinske zbornice. Podjetje je vztrajalo, da je zavarovanje pred tveganji zaradi nihanja cene surovin nujen element poslovanja z biodizlom in da neto prihodek prodajalca biodizla ne vključuje le cene, ki jo plača kupec, ampak tudi dobiček (ali izgubo) povezanih operacij zavarovanja pred tveganjem.
(53)
To trditev je treba zavrniti na podlagi člena 2(8) osnovne uredbe, ki jasno določa, da je izvozna cena tista cena, ki se je dejansko plačala ali se plačuje za izdelek, ko se ta izvozi, ne glede na kakršne koli ločene - čeprav povezane - dobičke ali izgube, povezane s prakso zavarovanja pred tveganji.
(54)
Ker ni bilo nadaljnjih pripomb v zvezi z izvoznimi cenami, se uvodne izjave 47 do 49 začasne uredbe skupaj z zgoraj navedenimi spremembami potrdijo.
2.3 Primerjava
(55)
V uvodni izjavi 53 začasne uredbe je pojasnjeno, da je Komisija, kadar je izvozna prodaja potekala prek povezanih trgovskih družb s sedežem zunaj Unije, proučila, ali je treba povezanega trgovca obravnavati kot agenta, ki dela na podlagi provizije, pri čemer se je v tem primeru izvedla prilagoditev v skladu s členom 2(10)(i) osnovne uredbe, tako da se je upošteval nominalni pribitek, ki ga je prejel trgovec.
(56)
Ena družba je trdila, da je stopnja dobička, ki jo je Komisija uporabila kot nominalni pribitek v zvezi s povezanim trgovcem s sedežem zunaj Unije, previsoka in da bi bila ustreznejša nižja stopnja dobička.
(57)
Komisija je pozorno proučila trditve proizvajalca izvoznika, vendar je sklenila, da se ob upoštevanju obsežnih dejavnosti, ki jih opravljajo povezani trgovci, 5-odstotna stopnja dobička šteje za razumno. Zato je treba to trditev zavrniti.
(58)
Ker v zvezi s primerjavo ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 50 do 55 začasne uredbe potrdijo.
2.4 Stopnje dampinga
(59)
Vsi sodelujoči argentinski proizvajalci izvozniki so zahtevali, da je treba v primeru uvedbe protidampinške dajatve na uvoz biodizla iz Argentine uvesti enotno dajatev za vse sodelujoče proizvajalce izvoznike, izračunano na podlagi tehtanega povprečja protidampinških dajatev vseh proizvajalcev izvoznikov v vzorcu. To zahtevo so podprli s trditvijo, da so vsi vzorčeni proizvajalci med seboj trgovinsko ali drugače povezani, da proizvajajo, si prodajajo, posojajo biodizel ali ga izmenjavajo ter da so izdelki različnih družb pogosto skupaj natovorjeni na isto ladjo in odpremljeni v EU, tako da carinski organi ne morejo več opredeliti in razlikovati med izdelki različnih proizvajalcev. Po njihovih navedbah je zaradi teh posebnih okoliščin uvedba individualnih dajatev neizvedljiva.
(60)
Ne glede na to, da zahtevo podpirajo vsi proizvajalci izvozniki, tudi tisti z individualno stopnjo dampinga, nižjo od stopnje tehtanega povprečja, in kljub možni poenostavitvi postopkov carinskih organov bi bilo treba to zahtevo zavrniti. Domnevne praktične težave se ne bi smele uporabiti kot izgovor za odstopanje od določb osnovne uredbe, razen če je to neizogibno. V tem primeru praksa družb, da izmenjavajo zadevni izdelek, si ga izposojajo ali drugače pomešajo, sama po sebi ne pomeni, da je uvedba individualnih dajatev neizvedljiva v smislu člena 9(6) osnovne uredbe.
(61)
Tri družbe so zahtevale vključitev na seznam sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, da bi namesto od preostale dajatve za „vse druge družbe“ imela koristi od stopnje protidampinške dajatve, ki se uporablja za sodelujoče nevzorčene družbe.
(62)
Dve od treh družb sta v OP že proizvajali biodizel za domači trg ali na podlagi sporazuma o podizvajanju za druge proizvajalce izvoznike, nista pa sami izvažali v Unijo. Tretja družba ni proizvajala biodizla v OP, ker je bil takrat obrat družbe še v gradnji.
(63)
Po mnenju Komisije navedene tri družbe ne izpolnjujejo pogojev za uvrstitev med sodelujoče proizvajalce izvoznike. To ne velja le za družbo, ki v OP sploh ni proizvajala biodizla, ampak tudi za družbi, ki sta v preiskavi sodelovali s predložitvijo obrazca za vzorčenje, saj sta v svojih odgovorih v okviru vzorčenja jasno navedli, da proizvajata za domači trg ali za tretje osebe in da biodizla ne izvažata v Unijo v lastnem imenu.
(64)
Zato je treba to zahtevo zavrniti in za zadevne tri družbe uporabiti „preostalo“ protidampinško dajatev.
(65)
Ob upoštevanju prilagoditev normalne vrednosti in izvozne cene, kot so določene zgoraj, in ker ni bilo dodatnih pripomb, se preglednica iz uvodne izjave 59 začasne uredbe nadomesti s preglednico spodaj, pri čemer so dokončne stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednje:
Družba
Stopnja dampinga
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. in Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Druge sodelujoče družbe
46,8 %
Vse druge družbe
49,2 %
3. Indonezija
3.1 Normalna vrednost
(66)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 28 do 34, je Komisija sklenila, da sistem diferenciranih izvoznih davkov v Indoneziji izkrivlja stroške proizvodnje proizvajalcev biodizla v tej državi in da zato stroški, povezani s proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka, niso razumno izraženi v evidencah indonezijskih proizvajalcev v preiskavi.
(67)
Komisija se je zato odločila revidirati uvodno izjavo 63 začasne uredbe, pri čemer bo zanemarila dejanske stroške surovega palmovega olja, torej glavne surovine, ki se kupuje in uporablja v proizvodnji biodizla, kot so jih zadevne družbe evidentirale v svojih računovodskih izkazih, in jih nadomestila s ceno, po kateri bi te družbe kupile surovo palmovo olje, če ne bi bilo takšnega izkrivljanja.
(68)
Preiskava je potrdila, da je raven cen doma prodanega surovega palmovega olja bistveno nižja od „mednarodne“ referenčne cene, pri čemer je razlika zelo blizu znesku izvoznega davka za surovo palmovo olje. Ker sistem diferenciranih izvoznih davkov omejuje možnosti izvoza surovega palmovega olja, so na domačem trgu na voljo večje količine te surovine, zaradi česar se domače cene surovega palmovega olja nižajo. To ustvarja posebne tržne razmere.
(69)
V OP je bila stopnja izvoznega davka za izvoz biodizla med 2 % in 5 %. V istem obdobju se je stopnja izvoznega davka za izvoz surovega palmovega olja gibala med 15-20 %, medtem ko se je izvozni davek za rafinirano, beljeno in odišavljeno palmovo olje gibal med 5-18,5 %. Različne tarifne stopnje se uporabljajo glede na ustrezen razpon referenčnih cen (ki sledijo mednarodnim tržnim gibanjem in niso povezane z razlikami v kvaliteti). Za palmine sadeže je določena 40-odstotna pavšalna stopnja izvoznega davka.
(70)
Iz navedenih razlogov se uvodna izjava 63 začasne uredbe revidira, strošek glavne surovine (surovega palmovega olja), ki so ga evidentirale zadevne družbe, pa se v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe nadomesti z referenčno izvozno ceno (ceno HPE) (11) surovega palmovega olja, ki so jo objavili indonezijski organi in ki temelji na objavljenih mednarodnih cenah (v Rotterdamu, Maleziji in Indoneziji). Ta prilagoditev zadeva surovo palmovo olje, ki je bilo kupljeno od povezanih in nepovezanih družb. Cena surovega palmovega olja iz lastne proizvodnje iste pravne osebe se sprejme, ker niso bili ugotovljeni nobeni dokazi, da izkrivljanje vpliva na ceno surovega palmovega olja iz lastne proizvodnje iste pravne osebe.
(71)
Vsi proizvajalci izvozniki iz Indonezije in vlada Indonezije trdijo, da nadomestitev stroškov surovega palmovega olja, kakor so jih evidentirale družbe, z indonezijsko referenčno izvozno ceno za surovo palmovo olje v skladu s pravili STO in členom 2(5) osnovne uredbe ni dopustna in je zato nezakonita. V zvezi s tem je vlada Indonezije trdila, da je Komisija Republiko Indonezijo neupravičeno obravnavala kot netržno gospodarstvo. V nadaljevanju so povzeti argumenti, ki so jih predložile družbe. Prvič, Komisija ni navedla nobenega razloga za odstopanje od evidentiranih dejanskih stroškov ali za to, da ti stroški niso realni odraz stroškov, ki so povezani s proizvodnjo zadevnega izdelka, temveč je zgolj navedla, da so evidentirani stroški umetno nizki v primerjavi z mednarodnimi cenami in bi jih bilo treba zato nadomestiti.
To je v nasprotju s pravili STO, v skladu s katerimi je treba s preverjanjem, ali je določene stroške mogoče uporabiti za izračun proizvodnih stroškov, ugotoviti, ali so ti stroški povezani s proizvodnjo in prodajo izdelka, in ne, ali ti stroški ustrezno odražajo tržno vrednost. Drugič, čeprav se zdi, da člen 2(5) osnovne uredbe dovoljuje prilagoditev, bi bilo treba uporabo tega člena omejiti na okoliščine, v katerih država neposredno posega v trg, in sicer z določitvijo ali urejanjem cen na umetno nizki ravni. Vendar pa v tem primeru Komisija trdi, da je domača cena surovega plamovega olja umetno nizka zaradi izvoznih davkov za surovo palmovo olje, ne pa zaradi tega, ker bi jo urejala država. Tudi če bi bilo to res, se morebitni učinek na domačo ceno lahko obravnava le kot naključen ali zgolj stranski učinek sistema izvoznih davkov. Tretjič, Komisija se zmotno opira na sodbo v zadevi Acron, da bi upravičila zakonitost prilagoditve za surovo palmovo olje. Ta sodba je trenutno predmet pritožbe, zato se nanjo ni mogoče sklicevati kot na precedens. Ne glede na to pa so bile dejanske okoliščine v zadevi Acron drugačne, saj so se nanašale na razmere, v katerih je cene plina določala država, kar je v nasprotju s cenami surovega palmovega olja v Indoneziji, ki so bile prosto določene na trgu. Nazadnje je vlada Indonezije trdila, da je bila prilagoditev, ki je bila opravljena v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe, uvedena samo z namenom, da se povišajo stopnje dampinga zaradi razlik v obdavčitvi.
(72)
Trditev, da prilagoditev, ki je bila opravljena v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe, ni zakonita v skladu s pravili STO in/ali pravili Unije, je treba zavrniti. Protidampinški sporazum STO je bil prenesen z osnovno uredbo, zato se šteje, da so vse določbe te uredbe, vključno s členom 2(5), skladne z obveznostmi Unije, ki izhajajo iz Protidampinškega sporazuma STO. V zvezi s tem se opozarja, da se člen 2(5) osnovne uredbe uporablja enako za tržna in netržna gospodarstva. Kot je navedeno zgoraj (uvodna izjava 42), je Splošno sodišče v zadevi Acron uvedlo pravno načelo, v skladu s katerim stroški, povezani s proizvodnjo izdelka v preiskavi, niso osnova za izračun normalne vrednosti, če se ne odražajo ustrezno v evidencah podjetij, in da je take stroške v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe mogoče nadomestiti s stroški, ki odražajo ceno, kakor jo določajo tržne sile. Dejstva, da je šlo v zadevi Acron za cene, ki jih je urejala država, ni mogoče razlagati tako, da Komisija ne more uporabljati člena 2(5) v zvezi z drugimi oblikami posredovanja države, ki izkrivljajo, neposredno ali posredno, razmere na določenem trgu z nižanjem cen na umetno nizko raven. Odbor v zadevi China - Broilers je pri razlagi člena 2.2.1.1. Protidampinškega sporazuma STO nedavno oblikoval podoben sklep. V tej zadevi je Komisija ugotovila, da se stroški, povezani s proizvodnjo zadevnega izdelka, niso ustrezno odražali v evidencah zadevnih družb, ker so umetno nizki zaradi indonezijskega sistema diferenciranih izvoznih davkov. Zato je bilo popolnoma upravičeno, da Komisija prilagodi stroške za surovo palmovo olje v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe. V zvezi s trditvijo vlade Indonezije se opozarja, da prilagoditev, ki je bila opravljena v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe, temelji na dokazani razliki med domačimi in mednarodnimi cenami surovega palmovega olja in ne na morebitnih razlikah v obdavčitvi.
(73)
Dva proizvajalca izvoznika iz Indonezije sta trdila, da Komisija ni dokazala, da je cena indonezijskega domačega palmovega olja izkrivljena. Trdita, da osnovna predpostavka Komisije, v skladu s katero sistem diferenciranih izvoznih davkov omejuje možnost izvoza surovega palmovega olja, zaradi česar so na domačem trgu na voljo večje količine surovega palmovega olja, cena surovega palmovega olja pa se niža, nima dejanske podlage, saj se surovo palmovo olje izvaža v večjih količinah (70 % celotne proizvodnje). Ne glede na to, cena HPE temelji na mednarodnih izvoznih cenah, ki vključujejo izvozni davek, zaradi česar je prav tako izkrivljena kakor domači trg za surovo palmovo olje, če se zanj šteje, da je izkrivljen zaradi sistema diferenciranih izvoznih davkov. Zato cene HPE za surovo palmovo olje ni mogoče uporabiti kot primerno referenčno ceno za prilagoditev stroškov surovega palmovega olja.
(74)
Ne glede na dejstvo, da se surovo palmovo olje iz Indonezije izvaža v večjih količinah, je preiskava razkrila, da je domača cena surovega palmovega olja umetno nizka v primerjavi z mednarodnimi cenami. Poleg tega je ugotovljena cenovna razlika blizu izvoznemu davku, ki ga nalaga sistem diferenciranih izvoznih davkov. Zato je smiselno sklepati, da je nizka stopnja domače cene rezultat izkrivljanja zaradi sistema diferenciranih izvoznih davkov. Poleg tega se mednarodne cene blaga, tudi surovega palmovega olja, določijo na podlagi ponudbe in povpraševanja, kar odraža dinamiko tržnih sil. Navedeni niso bili nobeni dokazi, ki bi kazali na to, da so bile navedene tržne sile izkrivljene zaradi indonezijskega sistema diferenciranih izvoznih davkov. Trditev, da je cena HPE neustrezna referenčna cena, se zato zavrne.
(75)
En proizvajalec izvoznik, katerega domača prodaja ni bila opredeljena kot reprezentativna (uvodna izjava 60 začasne uredbe), je navedel, da je Komisija reprezentativnost napačno preverila na podlagi prodaje posameznih povezanih podjetij namesto na podlagi celotne prodaje vseh podjetij v skupini. Klub temu priznava, da ta domnevna napaka ni vplivala na začasno ugotovitev v zvezi z navedenim. Opozoriti je treba, da v zvezi s tem proizvajalcem izvoznikom nobeno od posameznih povezanih podjetij ni opravilo preizkusa reprezentativnosti. Zato je jasno, da preizkus reprezentativnosti na podlagi celotne domače prodaje vseh povezanih podjetij ne bi mogel vplivati na začasne ugotovitve, kot je priznal proizvajalec izvoznik, tudi če bi bila ta trditev utemeljena. Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 60 do 62 začasne uredbe potrdijo.
(76)
Ena stran je trdila, da so bili v zvezi z uvodno izjavo 63 začasne uredbe za zadevno stran uporabljeni preveliki prodajni, splošni in upravni stroški. Po proučitvi te trditve je bilo ugotovljeno, da so bili v konstruiranje normalne vrednosti vključeni prodajni, splošni in upravni stroški za domačo in izvozno prodajo. Opravili so se ustrezni popravki, tako da so se upoštevali le prodajni, splošni in upravni stroški za domačo prodajo.
(77)
Ena stran je izrazila dvome glede konstruiranja normalne vrednosti in zlasti glede izbire metodologije v skladu s členom 2(6), kakor je navedena v uvodni izjavi 65 začasne uredbe. V členu 2(6) so zagotovljene tri alternativne metodologije za določitev prodajnih, splošnih in upravnih stroškov ter dobička, če ni mogoče uporabiti dejanskih podatkov družbe. Ta stran je trdila, da je treba te tri metodologije proučiti v vrstnem redu, v katerem so navedene, in da je zato treba najprej proučiti možnost uporabe metodologij iz člena 2(6)(a) in (b).
(78)
Čeprav se zdi, da je v začasni uredbi obravnavana le metodologija iz člena 2(6)(c), je v nadaljnjih uvodnih izjavah razloženo, zakaj v tem primeru člen 2(6)(a) in (b) ni relevanten.
(79)
Člen 2(6)(a) ni relevanten, ker niso bili ugotovljeni nobeni dejanski zneski za nobeno od vzorčenih indonezijskih (in argentinskih) družb, saj se njihova prodaja ni izvajala v običajnem poteku trgovine. Zato niso na voljo nobeni podatki o dejanskih zneskih katerega koli drugega izvoznika ali proizvajalca (v vzorcu), na podlagi katerih bi se lahko uporabil člen 2(6)(a).
(80)
Člen 2(6)(b) ni relevanten, saj vse indonezijske (in argentinske) družbe iz vzorca v običajnem poteku trgovine ne prodajajo izdelkov iz iste splošne kategorije.
(81)
V zvezi s členom 2(6)(b) je ta stran navedla tudi, da osnovna uredba ni usklajena z uredbo STO zaradi zahteve iz člena 2(6)(b), da je treba prodajo izvajati v običajnem poteku trgovine. Vendar pa je bil, kakor je navedeno v uvodni izjavi 72 zgoraj, z osnovno uredbo prenesen Protidampinški sporazum STO in se zato šteje, da so vse določbe te uredbe, vključno s členom 2(6), skladne z obveznostmi Unije, ki izhajajo iz Protidampinškega sporazuma STO, in da je prodaja v običajnem teku trgovine element, ki je popolnoma usklajen s tem sporazumom.
(82)
Zato se izbira člena 2(6)(c) za uporabo katere koli druge razumne metode za določitev stopnje dobička potrdi.
(83)
Poleg tega je več strani izrazilo mnenje, da je 15-odstotna stopnja dobička, ki se je uporabila pri konstruiranju normalne vrednosti, previsoka. Trdijo, da v začasni uredbi ni pojasnjeno, kako je Komisija izračunala teh 15 %, zato predvidevajo, da je Komisija uporabila 15-odstotno stopnjo dobička iz izračunov škode. Navedle so, da je Komisija v več drugih zadevah v zvezi z blagom uporabila stopnje dobička, ki so znašale približno 5 %. Več strani je predlagalo, da se uporabi stopnja dobička kot v primeru bioetanola iz Združenih držav Amerike. Ena stran je tudi predlagala, da se za prodajo mešanice biodizla in mineralnega dizla uporabi nižja stopnja dobička. Poleg tega je vlada Indonezije trdila, da se učinek podvoji, če se stroški surovega palmovega olja iz člena 2(5) osnovne uredbe nadomestijo, hkrati pa se uporabi 15-odstotna stopnja dobička iz člena 2(6)(c), ki bi ustrezala stopnji dobička na neizkrivljenem trgu.
(84)
Prvič, ne drži, da Komisija pri konstruiranju normalne vrednosti sistematično uporablja 5-odstotno stopnjo dobička. Vsak primer je ocenjen samostojno ob upoštevanju njegovih posebnih okoliščin. V postopku v zvezi z biodizlom, ki je bil leta 2009 uveden proti Združenim državam Amerike, so se na primer uporabile različne stopnje dobička, pri čemer je tehtana povprečna stopnja dobička bistveno presegala 15 %. Drugič, ker kratkoročna in srednjeročna posojilna obrestna mera v Indoneziji po podatkih Svetovne banke znaša približno 12 %, se zdi razumno pričakovati, da bo stopnja dobička pri poslovanju na domačem trgu biodizla višja od stroškov izposoje kapitala. Tretjič, ne glede na to, ali se prodaja mešanice biodizla in mineralnega dizla uvršča v isto splošno kategorijo izdelkov, je v členu 2(6)(b) osnovne uredbe določeno, da bi bilo treba takšno prodajo izvajati v običajnem poteku trgovine, kot je že bilo navedeno v uvodni izjavi 80. Ker domača prodaja biodizla ni v običajnem poteku trgovine, se tudi za prodajo mešanice biodizla in mineralnega dizla na podoben način ne šteje, da je v običajnem poteku trgovine. Na podlagi tega in zgoraj navedenih razlogov je 15-odstotni dobiček razumen znesek, ki ga lahko doseže sorazmerno nova, kapitalsko intenzivna industrija v Indoneziji. Trditve vlade Indonezije, ki se sklicuje na dvojni učinek, ni mogoče sprejeti, ker sta prilagoditev stroškov na podlagi člena 2(5) in razumni dobiček iz člena 2(6)(c) očitno dva različna vidika. Uvodna izjava 65 začasne uredbe se potrdi.
(85)
Ena stran je trdila, da bi bilo treba ceno HPE prilagoditi navzdol, da se izključijo stroški prevoza, ker cena HPE vključuje mednarodne stroške prevoza, namen prilagoditve domače cene surovega palmovega olja na raven mednarodne cene surovega palmovega olja pa je določitev domače cene surovega palmovega olja, ki ne bi bila izkrivljena.
(86)
To trditev je treba zavrniti. Komisija je obravnavala številne možnosti za izbiro najustreznejše cene, ki naj bi se uporabila kot mednarodna referenčna cena. Treba je opozoriti, da ceno HPE uporabljajo tudi indonezijski organi kot referenčno vrednost za izračun mesečne stopnje izvoznih davkov. Cena HPE, kakor jo opredeljujejo indonezijski organi, se je zato štela kot najprimernejša mednarodna referenčna cena, ki jo je treba uporabiti kot referenčno vrednost za določitev stopnje izkrivljanja stroškov proizvodnje biodizla v Indoneziji.
(87)
Dve strani sta navedli, da Komisija ni upoštevala, da proizvajata biodizel iz surovine, ki se razlikuje od surovega palmovega olja, tj. destilata maščobnih kislin palmovega olja (v nadaljnjem besedilu: PFAD), rafiniranega palmovega olja (v nadaljnjem besedilu: RPO) ali rafiniranega palmovega stearina (v nadaljnjem besedilu: RST). Ker ni bila upoštevana raba dejanske surovine, ki sta jo strani uporabljali pri svoji proizvodnji biodizla, se je prilagoditev za surovo palmovo olje (kakor je opisana v uvodni izjavi 70) uporabljala za napačno surovino in je zato privedla do nepravilne stopnje konstruirane normalne vrednosti.
(88)
Te trditve je treba zato zavrniti. Poudariti je treba, da je Komisija samo nadomestila strošek surovega palmovega olja za proizvodnjo biodizla, ki je bilo kupljeno od povezanih in nepovezanih dobaviteljev. V zvezi s stranskimi proizvodi, kot so destilati maščobnih kislin palmovega olja, rafinirano palmovo olje in rafiniran palmov stearin, ki so rezultat obdelave kupljenega surovega palmovega olja in ki so sami nadalje obdelani z namenom proizvodnje biodizla, ni bilo opravljenih nobenih prilagoditev.
(89)
Tri strani so trdile, da Komisija ni priznala, da bi bilo treba njihov nakup surovega palmovega olja od povezanih družb obravnavati enako kot lastno proizvodnjo, zato v skladu s členom 2(5) ne bi smele veljati nobene prilagoditve (kakor je pojasnjeno v uvodni izjavi 70 zgoraj). Stranke trdijo, da so bile transakcije znotraj skupine opravljene po tržni ceni, zato ne bi smele biti prilagojene, tržnih cen pa ne bi smela nadomestiti mednarodna cena. Poleg tega je en proizvajalec izvoznik trdil, da bi bilo treba konstruirano normalno vrednost v OP izračunati na mesečni osnovi.
(90)
Standardna praksa Komisije je, da preveri, ali so transakcije med povezanimi stranmi dejansko opravljene po tržni ceni, ker notranje transferne cene ni mogoče šteti za zanesljivo. Da bi to lahko storila, Komisija primerja cene med povezanimi družbami s temeljno tržno ceno. Ker je temeljna cena na domačem trgu izkrivljena, Komisija takega preverjanja ne more opraviti. Zato mora Komisija ceno, na katero se ni mogoče opreti, nadomestiti z razumno ceno, ki bi se uporabljala kot tržna cena v običajnih tržnih razmerah. V tem primeru je to mednarodna cena. Informacije, ki so bile predložene in preverjene v zvezi z zahtevkom za mesečni izračun konstruirane normalne vrednosti, niso vsebovale dovolj podrobnih podatkov, da bi omogočile tak izračun. Oba zahtevka sta bila zato zavrnjena.
(91)
Industrija Unije je trdila, da bi bilo treba strošek lastne proizvodnje iz surovega palmovega olja iste pravne osebe v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe prav tako prilagoditi, saj tudi nanj vpliva izkrivljanje, ki je rezultat sistema diferenciranih izvoznih davkov.
(92)
To trditev je treba zavrniti. Ko surovine prehajajo različne faze rafiniranja/predelave v procesu proizvodnje biodizla, se lahko stroški teh proizvodnih faz obravnavajo kot zanesljivi, saj so realizirani znotraj iste pravne osebe, vprašanje nezanesljivih transfernih cen, kakor je opisano zgoraj, pa pri tem ne nastopi.
(93)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da bi morala Komisija od konstruirane normalne vrednosti odšteti tako imenovane cenovne popravke. Te trditve ni mogoče sprejeti. Konstruirana normalna vrednost je bila konstruirana na podlagi stroškov. Zato ne bi bilo primerno, da bi bili na podlagi cenovnih razlogov opravljeni kakršni koli popravki.
3.2 Izvozna cena
(94)
Ena stran je izrazila dvom glede določitve izvozne cene, pri čemer je navedla, da bi bilo treba upoštevati dobičke in izgube, ki izhajajo iz zavarovanja pred tveganji, in trdila, da se dobički in izgube, ki izhajajo iz zavarovanja pred tveganji, v računovodenju pri poslih z biodizlom ne obravnavajo dosledno.
(95)
Trditev, da bi bilo treba upoštevati dobičke in izgube, ki izhajajo iz zavarovanja pred tveganji, je treba zavrniti. Člen 2(8) osnovne uredbe jasno določa, da je izvozna cena tista cena, ki se je dejansko plačala ali se plačuje za izdelek, ko se ta izvozi, ne glede na kakršne koli ločene - čeprav povezane - dobičke ali izgube, povezane s prakso zavarovanja pred tveganji. Zato se metodologija iz uvodnih izjav 66 in 67 začasne uredbe potrdi.
(96)
Komisija priznava, da je ena stran pri poslih z biodizlom v začasni fazi nedosledno računovodsko obravnavala dobičke in izgube, ki izhajajo iz zavarovanja pred tveganji. Ta trditev se sprejme, ustrezni popravki pa so že bili opravljeni.
(97)
V zvezi z uvodno izjavo 68 začasne uredbe je ena stran trdila, da je zaradi 5-odstotne stopnje dobička, ki se uporablja za povezane trgovske družbe s sedežem v Uniji, donosnost kapitala prevelika in da je dobiček, ki ga nepovezani trgovci običajno ustvarijo s prodajo biodizla, precenjen. Trdi, da običajna donosnost kapitala ustreza stopnji dobička med 1,3 % in 1,8 %.
(98)
Glede na nesodelovanje nepovezanih uvoznikov in glede na to, da so trgovske družbe storitvene družbe brez pomembnih kapitalskih naložb, zaradi česar je zgornja trditev v zvezi z donosnostjo kapitala nerelevantna, Komisija zavrača navedeno trditev in meni, da je 5-odstotna stopnja dobička v tem primeru razumna. Uvodna izjava 68 začasne uredbe se zato potrdi.
(99)
V zvezi z uvodno izjavo 69 začasne uredbe je ena stran navedla, da bi bilo treba v izvozno ceno vključiti premijo za dvojno štetje biodizla, saj se s tem zgolj izvaja italijanska zakonodaja.
(100)
Tudi če bi Komisija sprejela to trditev in vključila premije v izvozno ceno, bi bilo treba premije ponovno odšteti v skladu s členom 2(10)(k), da bi se izvozna cena primerjala z enako normalno vrednostjo, pri čemer bi se ustrezno upoštevale razlike, ki vplivajo na primerljivost cen. Ker se v Indoneziji ne zaračunavajo premije za dvojno štetje biodizla, višja izvozna cena v Italiji ni neposredno primerljiva. Ta trditev se zato zavrne, uvodna izjava 69 začasne uredbe pa se potrdi.
(101)
Po dokončnem razkritju je ta stran ponovila svojo trditev. Vendar pa niso bile predložene nobene bistvene dodatne utemeljitve, na podlagi katerih bi se ocena Komisije spremenila. Zato se uvodna izjava 69 začasne uredbe potrdi.
(102)
Po končnem razkritju je več proizvajalcev izvoznikov Komisijo opozorilo na domnevne stvarne napake pri izračunu dampinga. Trditve so bile proučene, izračuni pa so bili popravljeni, kadar je bilo to upravičeno.
3.3 Primerjava
(103)
Ker v zvezi s primerjavo ni bilo nobenih pripomb, se uvodne izjave 70 do 75 začasne uredbe potrdijo.
3.4 Stopnje dampinga
(104)
Ob upoštevanju prilagoditev normalne vrednosti in izvozne cene iz zgoraj navedenih uvodnih izjav in ker ni bilo dodatnih pripomb, so dokončne stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednje:
Družba
Stopnja dampinga
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan in PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Druge sodelujoče družbe
20,1 %
Vse druge družbe
23,3 %
E. ŠKODA
1. Proizvodnja Unije in industrija Unije
(105)
V uvodnih izjavah od 80 do 82 začasne uredbe je opredeljen pojem industrije Unije in potrjeno, da so bile tri družbe izključene iz opredelitve industrije Unije zaradi njihove odvisnosti od uvoza iz zadevnih držav, kar pomeni, da so iz zadevnih držav uvažale bistveno več biodizla, kot so ga same proizvedle.
(106)
Iz opredelitve industrije Unije sta bili izključeni še dve družbi, ker nista proizvajali biodizla v obdobju preiskave.
(107)
Po objavi začasne uredbe so bile prejete pripombe, da bi bilo treba iz opredelitve industrije Unije izključiti še druge družbe, ki so uvažale biodizel iz zadevnih držav in ki so bile poleg tega povezane s proizvajalci izvozniki iz Argentine in Indonezije, s čimer so se zaščitile pred negativnimi posledicami dampinga.
(108)
Te pripombe se zavrnejo. Po analizi trditev glede razmerja med proizvajalci izvozniki in industrijo Unije je bilo ugotovljeno, da je imel holding tako delnice argentinskega proizvajalca izvoznika kot tudi proizvajalca Unije.
(109)
Prvič, ugotovljeno je bilo, da te družbe med seboj odkrito tekmujejo za iste stranke na trgu Unije, kar kaže, da ta povezava ni imela nobenega učinka na poslovne prakse argentinskega proizvajalca izvoznika ali proizvajalca Unije.
(110)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran zahtevala informacije o sklepu Komisije, iz katerega izhaja, da argentinski izvozniki in industrija Unije konkurirajo za iste stranke na evropskem trgu. To dejstvo je bilo ugotovljeno na podlagi preiskave proizvajalcev Unije in preiskave argentinskih izvoznikov, predložen pa ni bil noben dokaz, ki bi utemeljil trditev, da so se argentinski izvozniki in proizvajalci Unije dogovorili o tem, da v prodaji biodizla končnim uporabnikom ne bodo konkurirali. Število končnih uporabnikov je razmeroma majhno, v glavnem pa končne uporabnike predstavljajo velike naftne rafinerije, ki kupujejo od proizvajalcev in uvoznikov Unije.
(111)
Drugič, ugotovljeno je bilo, da je glavno središče interesov proizvajalca Unije iz zgoraj navedene uvodne izjave 108 znotraj Unije, zlasti na področju proizvodnje in povezanih prodajnih dejavnosti ter raziskovalnih dejavnosti. Zato je bilo sklenjeno, da povezava ne utemeljuje izključitve zadevne družbe iz opredelitve industrije Unije v skladu s členom 4(1)(a) osnovne uredbe.
(112)
Dejstvo, da del industrije Unije uvaža biodizel iz zadevnih držav, samo po sebi ni dovolj velik razlog za spremembo opredelitve industrije Unije. Kot je pojasnjeno v začasni uredbi, je industrija Unije iz zadevnih držav izvažala zaradi samozaščite. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da so nekateri proizvajalci Unije, ki so uvažali iz zadevnih držav, središče interesov ohranili v Uniji - obseg proizvodnje teh podjetij je bil večji od obsega njihovega uvoza, raziskovalne dejavnosti pa so družbe izvajale v Uniji.
(113)
Ena zainteresirana stran je trdila, da bi morala industrija Unije vključevati tudi tiste družbe, ki so kupovale biodizel in ga mešale z mineralnim dizlom, ker so bile tudi te mešanice zadevni izdelek. Ta trditev se zavrne. Zadevni izdelek je biodizel v čisti obliki ali kot je uporabljen v mešanici. Zato so proizvajalci zadevnega izdelka proizvajalci biodizla in ne družbe, ki proizvajajo mešanico biodizla in mineralnega dizla.
(114)
Opredelitev industrije Unije iz uvodnih izjav 80 do 82 začasne uredbe se zato potrdi. Prav tako se potrdi obseg proizvodnje v OP iz uvodne izjave 83 začasne uredbe.
2. Potrošnja Unije
(115)
Po začasnem razkritju je industrija Unije naredila manjši popravek v zvezi s svojo prodajo za leto 2009 in s tem prilagodila potrošnjo Unije za navedeno leto. Ta popravek ne spremeni gibanja ali sklepov, oblikovanih na podlagi podatkov iz začasne uredbe. Spodaj je popravljena preglednica 1. Ker v zvezi s tem ni bilo pripomb, se uvodne izjave 84 do 86 začasne uredbe potrdijo.
Potrošnja Unije
2009
2010
2011
OP
Količina (v tonah)
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeks 2009 = 100
100
103
100
105
Vir: Eurostat, podatki industrije Unije.
3. Kumulativna ocena učinkov uvoza iz zadevnih držav
(116)
V uvodnih izjavah 88 do 90 začasne uredbe Komisija ugotavlja, da so pogoji za kumulativno oceno učinkov uvoza iz Argentine in Indonezije izpolnjeni. To je izpodbijala ena zainteresirana stran, ki je trdila, da metil ester iz palmovega olja iz Indonezije ne konkurira biodizlu, proizvedenemu v Uniji, na enaki podlagi kot metil ester iz sojinega olja iz Argentine in da je metil ester iz palmovega olja cenejši od biodizla, proizvedenega v Uniji, ker je zadevna surovina cenejša od surovine na voljo v Uniji.
(117)
Te trditve se zavrnejo. Tako metil ester iz sojinega olja kot metil ester iz palmovega olja se uvažata v Unijo in se v Uniji tudi proizvajata ter se pred prodajo ali mešanjem z mineralnim dizlom zmešata z metil estrom iz oljne ogrščice in drugimi biodizli, proizvedenimi v Uniji. Pripravljavci mešanic imajo pri proizvodnji svojega končnega izdelka na izbiro nakup biodizla iz različnih surovin in različnega porekla, odvisno od tržnih pogojev in podnebnih razmer med letom. Metil ester iz palmovega olja se v večjih količinah prodaja v poletnih mesecih in v manjših količinah v zimskih mesecih, vendar kljub temu konkurira metil estru iz oljne ogrščice in biodizlu, proizvedenemu v Uniji, ter tudi metil estru iz sojinega olja iz Argentine.
(118)
Uvodna izjava 90 začasne uredbe se zato potrdi.
4. Obseg, cena in tržni delež dampinškega uvoza iz zadevnih držav
(119)
Ena zainteresirana stran je izrazila dvom glede podatkov o uvozu iz preglednice 2 začasne uredbe, pri čemer je navedla, da je bil uvoz iz Indonezije veliko manjši, kot je predstavljeno v preglednici. Podatki o uvozu iz preglednice 2 so temeljili na podatkih Eurostata, ki so bili natančno preverjeni, pri čemer je bilo ugotovljeno, da so pravilni in v skladu s podatki, ki so jih predložili indonezijski izvozniki. Biodizel je sorazmerno nov izdelek in carinske oznake, ki se uporabljajo za uvoz biodizla, so bile v zadnjih letih spremenjene. Zato je treba pri pridobivanju podatkov Eurostata za zagotovitev točnih podatkov uporabiti oznake, ki so se uporabljale v zadevnem obdobju. To pojasnjuje, zakaj so podatki, ki jih je pridobila zainteresirana stran, nepopolni in prikazujejo manjši uvoz kot popoln nabor podatkov v preglednici 2.
(120)
Glede na majhno spremembo potrošnje Unije v preglednici 1 se je v preglednici 2 nekoliko spremenil tudi tržni delež Argentine leta 2009, medtem ko se tržni delež Indonezije ni spremenil. To ne spreminja gibanj podatkov ali sklepov, oblikovanih na podlagi teh podatkov. V spodnji preglednici je popravljen tržni delež.
2009
2010
2011
OP
Uvoz iz Argentine
Tržni delež
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeks 2009 = 100
100
135
167
141
Vir: Eurostat.
5. Nelojalno nižanje prodajnih cen
(121)
V skladu z uvodnimi izjavami 94 do 96 začasne uredbe se je za določitev nelojalnega nižanja prodajnih cen cena uvoza iz Argentine in Indonezije primerjala s prodajno ceno industrije Unije, pri čemer so se uporabili podatki vzorčenih podjetij. V okviru te primerjave je bil iz izračuna nelojalnega nižanja prodajnih cen izključen biodizel, ki ga je industrija Unije uvozila za nadaljnjo prodajo.
(122)
Zainteresirane strani so navedle, da uporabljena metodologija, tj. primerjava sposobnosti filtra („CFPP“), ni bila enaka kot metodologija, ki se je uporabila v prejšnji protidampinški preiskavi v zvezi z biodizlom iz ZDA, pri kateri se je primerjala surovina.
(123)
V nasprotju s proizvajalci izvozniki iz Argentine in Indonezije industrija Unije ne prodaja biodizla, proizvedenega iz ene surovine, ampak končni biodizel, ki ga prodaja, proizvede z mešanjem več surovin. Končna stranka ni seznanjena s sestavo izdelka, ki ga kupuje, in je to tudi ne zadeva, če izdelek izpolnjuje zahtevano CFPP. Za stranko je pomembna CFPP, ne glede na uporabljeno surovino. V teh okoliščinah se je v zvezi s tem postopkom štelo za ustrezno, da se primerjava cen izvede na podlagi CFPP.
(124)
Za uvoz iz Indonezije, katerega CFPP znaša 13 ali več, je bila opravljena prilagoditev, tj. razlika v ceni med prodajo industrije Unije s CFPP 13 in prodajo industrije Unije s CFPP0, da bi se uvoz iz Indonezije s CFPP 13 in več lahko primerjal z izdelkom s CFPP0, proizvedenim in zmešanim v Uniji. En indonezijski proizvajalec izvoznik je navedel, da bi bilo treba ob upoštevanju, da industrija Unije prodaja CFPP 13 v majhnih količinah na transakcijo, te cene primerjati s transakcijami CFPP0 podobnih velikosti. Razlika v ceni, ugotovljena pri pregledu transakcij CFPP0 podobne količine na transakcijo, je bila v skladu z razliko pri uporabi vseh transakcij CFPP0, pri čemer so bile razlike v ceni višje in nižje od povprečne razlike v ceni. Zato raven nelojalnega nižanja prodajnih cen iz uvodne izjave 97 začasne uredbe ni bila spremenjena.
(125)
En indonezijski proizvajalec izvoznik je zahteval, da Komisija razkrije celotno kontrolno številko izdelka (v nadaljnjem besedilu: PCN) za mešanice, ki jih prodaja industrija Unije - s tem pa odstotke vsake surovine pri prodaji lastne proizvodnje industrije Unije. Glede na to, da je bila primerjava za namene škode opravljena izključno na podlagi CFPP, je bila ta zahteva zavrnjena.
(126)
Ena zainteresirana stran je trdila, da se cena biodizla, ki izpolnjuje merila iz direktive o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov („v skladu z direktivo o obnovljivih virih“), razlikuje od cene biodizla, ki teh meril ne izpolnjuje. Trdila je, da bi bilo treba opraviti prilagoditev, ker uvoz iz Indonezije ni v skladu z direktivo o obnovljivih virih, cena, objavljena za biodizel v skladu z direktivo o obnovljivih virih, pa je višja.
(127)
Ta trditev je bila zavrnjena. Skoraj ves uvoz iz Indonezije v OP je bil v skladu z direktivo o obnovljivih virih. Ne glede na to so države članice trajnostna merila iz direktive o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov v svojih nacionalnih zakonodajah izvajale le v letu 2012, zato v večjem delu OP ni bilo pomembno, ali je biodizel v skladu z direktivo o obnovljivih virih ali ne.
(128)
Po dokončnem razkritju je en indonezijski proizvajalec izvoznik predložil pripombe glede izračunov nelojalnega nižanja cen in trdil, da bi bilo treba uvoz metil estrov iz palmovega olja iz Indonezije primerjati s celotno prodajo industrije Unije. Dejansko je podlaga za izračun nelojalnega nižanja prodajnih cen primerjava prodaje metil estrov iz palmovega olja iz Indonezije s celotno prodajo CFPP0 industrije Unije, tako da se je cena uvoza metil estrov iz palmovega olja iz Indonezije povečala za cenovni dejavnik, izračunan na podlagi primerjave prodaje CFPP0 industrije Unije s prodajo CFPP 13 industrije Unije. Trditev se zato zavrne. Trditev iste zainteresirane strani, da so izračuni škode vključevali uvoženi izdelek je netočna in se zato zavrne. Ne glede na to je bila iz uvoženega biodizla in biodizla, proizvedenega v Uniji, ustvarjena mešanica, ki se je prodajala po isti ceni kot mešanice, ki niso vsebovale nobenega uvoženega biodizla.
(129)
En indonezijski proizvajalec izvoznik je izrazil dvome tudi glede izračuna stroškov po uvozu. Iz preverjanja izhaja, da so bili ti stroški dejanski stroški uvoza biodizla brez stroškov dostave do končnega namembnega kraja, sprememba torej ni potrebna.
6. Makroekonomski kazalniki
(130)
Kakor je bilo navedeno v uvodni izjavi 101 začasne uredbe, so bili analizirani naslednji makroekonomski dejavniki na osnovi prejetih podatkov, ki so zajeli celotno industrijo Unije: proizvodnjo, proizvodno zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, obseg prodaje, tržni delež, rast, zaposlovanje, produktivnost, višino stopnje dampinga in okrevanje od preteklega dampinga.
(131)
Po začasnem razkritju je industrija Unije navedla, da podatki o zmogljivosti, ki so se uporabili v preglednici 4 začasne uredbe, vključujejo zmogljivost, ki ni bila odpravljena, vendar ni bila v stanju, ki bi v OP ali predhodnih letih omogočalo proizvodnjo biodizla. To zmogljivost je opredelila ločeno kot „neizkoriščeno zmogljivost“, ki se ne bi smela obravnavati kot zmogljivost, ki je na voljo za uporabo. Podatki o izkoriščenosti zmogljivosti iz preglednice 4 so bili zato podcenjeni. Ti ponovno predloženi podatki so bili po natančnem pregledu sprejeti in so navedeni v preglednici 4 spodaj. Stopnja izkoriščenosti zmogljivosti, ki se je v začasni uredbi gibala med 41 % in 43 %, je zdaj med 46 % in 55 %. Industrija Unije je za pripravo spodaj navedene preglednice popravila tudi podatke o proizvodnji za leto 2009:
2009
2010
2011
OP
Proizvodna zmogljivost (v tonah)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Indeks 2009 = 100
100
99
85
87
Obseg proizvodnje (v tonah)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeks 2009 = 100
100
107
98
104
Izkoriščenost zmogljivosti
46 %
50 %
53 %
55 %
Indeks 2009 = 100
100
109
115
120
(132)
Uvodna izjava 103 začasne uredbe vključuje analizo podatkov o predhodni izkoriščenosti zmogljivosti, pri čemer je navedeno, da se je proizvodnja povečala, zmogljivost pa je ostala stabilna. Glede na revidirane podatke proizvodnja še vedno narašča, uporabna zmogljivost pa se je v istem obdobju zmanjšala. To dokazuje, da je industrija Unije zmanjševala razpoložljivo zmogljivost zaradi povečanega uvoza iz Argentine in Indonezije ter se tako odzvala na tržne razmere. Ti revidirani podatki so zdaj bolj usklajeni z javnimi izjavami industrije Unije in proizvajalcev Unije, ki navajajo, da je bila proizvodnja v obravnavanem obdobju v več obratih ustavljena in da nameščena zmogljivost ni bila takoj na voljo za uporabo ali je bila na voljo za uporabo le v primeru bistvenega ponovnega vlaganja.
(133)
Več zainteresiranih strani je izrazilo dvome o revidiranih podatkih o zmogljivosti in izkoriščenosti zmogljivosti. Vendar pa nobena zainteresirana stran ni predlagala drugih rešitev. Revizija temelji na revidiranih podatkih o zmogljivosti, ki jih je predložil pritožnik in ki zajemajo celotno industrijo Unije. Revidirani podatki so se v okviru navzkrižnega sklicevanja primerjali z javno dostopnimi podatki, ki zadevajo zlasti neizkoriščeno zmogljivost in zmogljivost proizvajalcev, ki so prenehali z operacijami zaradi finančnih težav. Kot je razloženo zgoraj v oddelku 6 „Makroekonomski kazalniki“, revidirani podatki predstavljajo točnejši nabor podatkov o zmogljivosti, ki je na voljo za proizvodnjo biodizla v obravnavanem obdobju kot nabor podatkov, ki je bil prvotno predložen in objavljen v začasni uredbi.
(134)
Ena zainteresirana stran je navedla, da industrija Unije ni bila oškodovana, ker se je obseg proizvodnje večal skupaj s potrošnjo. Ta trditev se zavrne, ker drugi pomembni kazalniki škode jasno kažejo na obstoj škode, zlasti izguba tržnega deleža zaradi uvoza iz zadevnih držav in gibanje zaradi zmanjševanja dobičkonosnosti, ki je privedlo do izgub.
(135)
Druga zainteresirana stran je trdila, da industrija Unije ni utrpela škode, če se primerjajo samo gibanja med letom 2011 in OP, za razliko od primerjave gibanj v obdobju od 1. januarja 2009 do konca OP (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje). Ker OP zajema polovico leta 2011, primerjava med letom 2011 in OP ni točna. Poleg tega je primerjava smiselna le, če se gibanja, pomembna za oceno škode, proučijo v dovolj dolgem obdobju, to pa je bilo v tej zadevi tudi izvedeno. Ta trditev se zato zavrne.
(136)
Ista zainteresirana stran je navedla, da Komisija v začasni uredbi ni objavila skupne vrednosti prodaje industrije Unije, in zahtevala, da se ta podatek objavi. Vendar pa so bili proučeni vsi pomembni dejavniki iz člena 3(5) osnovne uredbe, kar je omogočilo popolno oceno škode. Zbrane in preverjene podatke o prodaji so predložile vzorčene družbe, ki so bile reprezentativne za celotno industrijo Unije.
(137)
Ista stran je navedla tudi, da je industrija Unije lahko povečala zaposlenost, zato v obdobju preiskave ni bilo negativnih učinkov na industrijo Unije.
(138)
Vendar pa je stopnja zaposlenosti v tej kapitalsko intenzivni industriji sorazmerno nizka, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 106 začasne uredbe. Zato lahko majhne spremembe številk povzročijo velike preskoke v indeksiranih podatkih. Povečanje splošne zaposlenosti ne ovrže obstoja škode, ki jo je utrpela industrija Unije in na katero kažejo drugi kazalniki.
(139)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 103 do 110 začasne uredbe potrdijo.
7. Mikroekonomski kazalniki
(140)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 102 začasne uredbe, so se na podlagi preverjenih podatkov, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci Unije, analizirali naslednji mikroekonomski kazalniki: povprečne cene na enoto, stroški na enoto, stroški dela, zaloge, dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala.
(141)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave od 111 do 117 začasne uredbe potrdijo.
8. Sklep o škodi
(142)
Več strani je izpodbijalo sklep o škodi iz začasne uredbe na podlagi dejstva, da so se nekateri kazalniki med letom 2011 in OP dozdevno izboljšali. Čeprav je res, da so nekateri kazalniki med letom 2011 in OP izražali naraščanje (npr. proizvodnja in prodaja), položaj industrije v tem obdobju ni omogočal zvišanja cen, kot je navedeno v uvodni izjavi 111 začasne uredbe. Položaj industrije se je zato še dodatno poslabšal, pri čemer se je odstotek izgub od leta 2011 do OP z 0,2 % povečal na 2,5 %. Zato je bilo sklenjeno, da bi bilo tudi v primeru omejitve analize škode na obdobje od leta 2011 do OP ugotovljeno, da je industrija utrpela materialno škodo.
(143)
Ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se uvodne izjave 118 do 120 začasne uredbe potrdijo.
F. VZROČNA ZVEZA
1. Učinek dampinškega uvoza
(144)
Ena zainteresirana stran je trdila, da uvoz iz Argentine ne more biti vzrok škode, ker je obseg uvoza od leta 2010 do konca OP ostal stabilen, pri čemer se je od leta 2011 do konca OP nekoliko zmanjšal.
(145)
Ti podatki so vzeti iz preglednice 2 začasne uredbe in so točni. Vendar analiza Komisije zajema obdobje od začetka obravnavanega obdobja do konca OP in na podlagi tega se je uvoz povečal za 48 %, tržni delež pa za 41 %. Poleg tega se je, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 90 začasne uredbe, upošteval uvoz iz Argentine in tudi uvoz iz Indonezije.
(146)
Na podlagi primerjave cen na letni ravni je ista zainteresirana stran navedla, da so se cene uvoza iz Argentine višale hitreje kot prodajne cene industrije Unije. Vendar je uvoz iz Argentine še vedno nelojalno nižal prodajne cene industrije Unije, kar pojasnjuje, zakaj cene Unije niso naraščale tako hitro.
(147)
Ker v zvezi z učinki dampinškega uvoza ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 123 do 128 začasne uredbe potrdijo.
2. Učinek drugih dejavnikov
2.1 Uvoz iz tretjih držav, ki niso zadevne države
(148)
Ker ni bilo pripomb, se sklep iz uvodne izjave 129 začasne uredbe, da uvoz iz drugih držav ni povzročil škode, potrdi.
2.2 Nedampinški uvoz iz zadevnih držav
(149)
Po uporabi člena 2(5) v skladu z zgoraj navedenima uvodnima izjavama 38 in 70 nedampinški uvoz iz zadevnih držav ni bil ugotovljen. Zato se uvodna izjava 130 začasne uredbe ustrezno spremeni.
2.3 Drugi proizvajalci Unije
(150)
Ker ni bilo nobenih pripomb, se uvodna izjava 131 začasne uredbe potrdi.
2.4 Uvoz, ki ga je izvajala industrija Unije
(151)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 132 do 136 začasne uredbe, je industrija Unije v obravnavanem obdobju iz zadevnih držav uvozila znatne količine biodizla, tj. največ 60 % vsega uvoza iz teh držav v OP.
(152)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je bil ta uvoz, ki še zdaleč ni bil izveden zaradi samozaščite, del „skrbno načrtovane dolgoročne strategije“ industrije Unije za vlaganje v Argentino in pridobivanje biodizla iz Argentine.
(153)
Trdi tudi, da uvažanje sojinega olja v Unijo in predelava sojinega olja v biodizel v Uniji nikoli nista bila ekonomsko utemeljena ter da sta ekonomsko izvedljiva le predelava sojinega olja v Argentini in izvažanje pridobljenega biodizla.
(154)
Te trditve bi bilo treba zavrniti. Predloženi niso bili nobeni dokazi o takšni „dolgoročni strategiji“ in tudi industrija Unije to zanika. Če bi bila strategija industrije Unije svojo proizvodnjo biodizla dopolniti s proizvajanjem v Argentini in uvažanjem končnega izdelka, bi bilo seveda nesmiselno in nelogično zatem vložiti pritožbo zoper ta uvoz.
(155)
Ena zainteresirana stran je ponovila, da je bil uvoz biodizla, ki naj bi ga industrija Unije izvedla zaradi samozaščite, dejansko del njene dolgoročne poslovne strategije. Ta domneva, ki ni bila utemeljena, se zavrne. Dokazi, ki bi imeli več teže kot zgolj domneve, za obstoj take strategije niso bili predloženi. Poleg tega ne bi bilo logično, da bi zadevni proizvajalci Unije podpirali pritožbo, v nekaterih primerih pa celo povečali svoje zmogljivosti v Uniji, hkrati pa bi imeli pripravljeno strategijo za izpolnitev potreb proizvodnje z uvozom.
(156)
Ista zainteresirana stran je trdila tudi, da bi bilo treba tržni delež industrije Unije izračunati tako, da bi se upošteval tudi uvoz zaradi samozaščite. Ta trditev je bila zavrnjena, ker morajo izračuni tržnih deležev odražati prodajo blaga, ki ga je industrija Unije sama proizvedla in ne njene trgovinske dejavnosti s končnim izdelkom, ki je bil proizveden ob povečanem obsegu dampinškega uvoza.
(157)
Industrija Unije je tudi dokazala, da je bilo uvažanje sojinega olja - in palmovega olja - za predelavo v biodizel v prejšnjih letih gospodarsko uspešno. Zainteresirana stran ni predložila nobenih dokazov, ki dokazujejo nasprotno. Uvoz končnega izdelka je gospodarsko smiseln le v primeru učinka izkrivljanja zaradi diferenciranih izvoznih davkov, zaradi česar je izvoz biodizla cenejši od uvoza surovin.
(158)
Ena zainteresirana stran je trdila, da je bil ta uvoz vzrok škode, ker je le industrija Unije imela potrebno zmogljivost za mešanje metil estra iz sojinega olja iz Argentine in metil estra iz palmovega olja iz Indonezije z biodizlom, proizvedenim v Uniji, za nadaljnjo prodajo nosilcem rafinerijske dejavnosti za dizel. Ta trditev ni pravilna. Mešanje je enostavna operacija, ki jo lahko mnoge trgovske družbe izvajajo v svojih cisternah za shranjevanje. Predloženi niso bili nobeni dokazi, da lahko takšno mešanje izvajajo le proizvajalci Unije, zato je bila trditev zavrnjena.
(159)
En indonezijski proizvajalec izvoznik je nadalje trdil, da uvoz industrije Unije ni bil izveden zaradi samozaščite, pri čemer je primerjal podatke za koledarsko leto 2011 s podatki iz OP, ki obsega šest mesecev istega leta. Primerjava teh obdobij zato ni točna, ker OP ni mogoče razdeliti na dve polovici. Zato se ta trditev ovrže.
(160)
Ker v zvezi z izvozom industrije Unije ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 132 do 136 začasne uredbe potrdijo.
2.5 Zmogljivost industrije Unije
(161)
V uvodnih izjavah 137 do 140 začasne uredbe je navedeno, da je bila izkoriščenost zmogljivosti industrije Unije v celotnem obravnavanem obdobju majhna, položaj vzorčenih podjetij pa se je v tem obdobju poslabšal, hkrati pa se njihova izkoriščenost zmogljivosti ni zmanjšala v enakem obsegu.
(162)
Zato je bilo začasno sklenjeno, da stalno prisotna nizka stopnja izkoriščenosti zmogljivosti ni povzročila škode industriji Unije.
(163)
Ena zainteresirana stran je predložila pripombe v zvezi s podatki iz začasne uredbe, pri čemer je navedla, da bi bila izkoriščenost zmogljivosti industrije Unije tudi brez kakršnega koli uvoza v OP le 53 %. Poleg tega opozarja na povečanje proizvodne zmogljivosti od leta 2009 do konca OP, ki je povzročilo zmanjšanje izkoriščenosti zmogljivosti v obravnavanem obdobju.
(164)
Vendar ta zainteresirana stran ni predložila nobenih dokazov, da je ta majhna izkoriščenost zmogljivosti povzročila tolikšno škodo, da bi lahko prekinila vzročno zvezo med dampinškim uvozom in slabšanjem položaja industrije Unije. Fiksni stroški so le majhen delež (približno 5 %) skupnih proizvodnih stroškov, kar pomeni, da je bila majhna izkoriščenost zmogljivosti le en dejavnik škode, vendar ne odločilni dejavnik. Eden od razlogov za to nizko stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti je tudi dejstvo, da je industrija Unije zaradi posebnih tržnih razmer sama uvažala končni izdelek.
(165)
Poleg tega je industrija Unije po vključitvi revidiranih podatkov o zmogljivosti in izkoriščenosti zmanjšala zmogljivost v zadevnem obdobju, izkoriščenost zmogljivosti pa povečala s 46 % na 55 %. Na podlagi tega je razvidno, da bi bila izkoriščenost zmogljivosti industrije Unije v primeru odsotnosti dampinškega uvoza bistveno večja od zgoraj navedenih 53 %.
(166)
Po dokončnem razkritju je več zainteresiranih strani izrazilo dvom glede sklepa, da nizka izkoriščenost zmogljivosti ni bila odločilni dejavnik, ki povzroča škodo. Trdile so, da so bili fiksni stroški v industriji biodizla mnogo višji od majhnega deleža, navedenega zgoraj. Ker niso predložile nobenega dokaza, ki bi podprl to trditev, se ta zavrne. Ne glede na to fiksni stroški niso v nikakršni zvezi s stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti. Preverjanje vzorčenih družb je pokazalo, da fiksni stroški v OP predstavljajo od 3 % do 10 % skupnih stroškov proizvodnje.
(167)
Z zvezi s tem so bile izražene trditve, da je bila presežna zmogljivost industrije Unije tako visoka, da ta tudi ob odsotnosti uvoza ne bi mogla biti ustrezno dobičkonosna. Predložen ni bil noben dokaz, ki bi podprl to trditev. Na podlagi dejstva, da je bila industrija Unije v letu 2009 dobičkonosna z nizko stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti bi bilo mogoče sklepati, da bi bila njena dobičkonosnost ob odsotnosti dampinškega uvoza celo večja.
(168)
Poleg tega je bila predložena trditev, da je bilo zmanjšanje zmogljivosti industrije Unije samo po sebi vzrok za škodo zaradi stroškov zaprtja obratov in znižanja zmogljivosti obratov, ki so delovali še naprej. Ta trditev ni bila utemeljena, prav tako niso bili predloženi dokazi, iz katerih bi bilo razvidno, da stroški zmanjševanja zmogljivosti ali zapiranja celotnih obratov ali družb, predstavljajo bistvene zneske.
(169)
Nazadnje je bila v zvezi z zmogljivostjo predložena trditev, da bi vsaka družba, ki bi povečala zmogljivost za proizvodnjo biodizla v obravnavanem obdobju, sprejela neodgovorno poslovno odločitev. Predložen ni bil noben dokaz, ki bi podprl to trditev. Poleg tega je iz dejstva, da so nekatere družbe ob povečanem dampinškem uvozu biodizla iz Argentine in Indonezije lahko povečale svojo zmogljivost, razvidno povpraševanje na trgu po njihovih posebnih proizvodih.
(170)
Revidirani makroekonomski kazalniki tudi kažejo, da so družbe v obravnavanem obdobju izključevale zmogljivosti iz morebitne uporabe in so proti koncu OP začele postopek zapiranja obratov, ki več niso bili uspešni. Prav tako je povečanje zmogljivosti na ravni posamezne družbe predvsem posledica širjenja tako imenovanih obratov „druge generacije“, ki proizvajajo biodizel iz odpadnega olja ali hidrogeniranega rastlinskega olja (HVO). Zato je industrija Unije bila in je še vedno v postopku racionalizacije zmogljivosti, da bi izpolnila zahteve Unije.
(171)
Ker v zvezi z zmogljivostjo industrije Unije ni bilo drugih pripomb, se uvodne izjave 137 do 140 začasne uredbe potrdijo.
2.6 Pomanjkljiv dostop do surovin in vertikalna integracija
(172)
Ker ni bilo nobenih novih pripomb v zvezi z dostopom do surovin, se uvodni izjavi 141 in 142 začasne uredbe potrdita.
2.7 Dvojno štetje
(173)
V uvodnih izjavah 143 do 146 začasne uredbe je obravnavana trditev, da je sistem „dvojnega štetja“, v okviru katerega se biodizel iz odpadnih olj na podlagi predpisov za mešanje v nekaterih državah članicah šteje dvakrat, povzročil škodo industriji Unije ali vsaj tistim proizvajalcem Unije, ki proizvajajo biodizel iz deviškega olja.
(174)
Ena zainteresirana stran je omenila pripombo enega proizvajalca Unije, da se mu je leta 2011 zmanjšala prodaja zaradi drugih proizvajalcev, ki so proizvajali biodizel, upravičen do dvojnega štetja.
(175)
Vendar je bil negativni učinek na tega proizvajalca omejen, začasen in je zadeval le del obdobja preiskave, ker je bila shema dvojnega štetja v državi članici, v kateri ima družba sedež, sprejeta šele septembra 2011. Ker se je finančna uspešnost vzorčenih družb poslabšala po septembru 2011 in je bila ta družba vključena v vzorec, se dvojno štetje ne more obravnavati kot vzrok škode.
(176)
Ker industrija Unije zajema tako družbe, ki proizvajajo biodizel iz odpadnih olj in imajo v nekaterih državah članicah koristi od dvojnega štetja, kot tudi družbe, ki proizvajajo biodizel iz deviških olj, premiki v povpraševanju ostajajo znotraj industrije Unije. Zaradi omejene dobave rabljenih olj, ki so potrebna za proizvodnjo biodizla, upravičenega do dvojnega štetja, je veliko povečanje proizvodnje takšnega biodizla težko izvedljivo. Zato je še vedno veliko povpraševanja po biodizlu prve generacije. V obdobju preiskave ni bil ugotovljen pomemben uvoz biodizla, upravičenega do dvojnega štetja, kar potrjuje, da dvojno štetje spreminja povpraševanje znotraj industrije Unije in ne spodbuja povpraševanja po uvozu. Zainteresirana stran ni Komisiji predložila nobenih podatkov, ki bi dokazovali, da se je cena biodizla iz deviškega olja v obravnavanem obdobju znižala zaradi biodizla, upravičenega do dvojnega štetja. Podatki dejansko kažejo, da ima biodizel, upravičen do dvojnega štetja, majhno cenovno premijo v primerjavi z biodizlom iz deviških olj, katerega cena je povezana z mineralnim dizlom.
(177)
Poslabšanja uspešnosti industrije Unije, ki vključuje obe skupini proizvajalcev, ni mogoče pripisati režimu dvojnega štetja, ki se uporablja v nekaterih državah članicah. To, da posledice škode zaradi dampinškega uvoza občuti vsa industrija, dokazuje zlasti dejstvo, da se slabša tudi uspešnost vzorčenih podjetij, ki proizvajajo biodizel, upravičen do dvojnega štetja, kot je navedeno v uvodni izjavi 145 začasne uredbe.
(178)
Več zainteresiranih strani je po dokončnem razkritju trdilo, da so bili zneski dvojno štetega biodizla prenizko ocenjeni. Vendar pa so bile količine biodizla, upravičenega do dvojnega štetja, ki je bil na voljo na trgu Unije, omejene v primerjavi s celotno prodajo biodizla v preiskovanem obdobju. Poleg tega je tudi v primeru države članice, kjer velja dvojno štetje, biodizel, ki je upravičen do dvojnega štetja, proizveden v Uniji, zato povpraševanje ostaja v okviru industrije Unije. Predložen ni bil noben nov dokaz, na podlagi katerega bi se ta sklep spremenil.
(179)
Ker ni bilo nobenih novih pripomb v zvezi z regulativnimi dejavniki, se uvodne izjave 143 do 146 začasne uredbe potrdijo.
2.8 Drugi regulativni dejavniki
(180)
V uvodnih izjavah 147 do 153 začasne uredbe so obravnavane trditve zainteresiranih strani, da je namen omejitev v državah članicah, kot so sistemi kvot in davčni sistemi, omejevanje uvoza iz zadevnih držav, kar pomeni, da uvoz ni mogel povzročiti nobene škode, ki jo je utrpela industrija Unije, zlasti v nekaterih državah članicah.
(181)
Te trditve so bile začasno zavrnjene, med drugim zato, ker je dampinški uvoz iz zadevnih držav prisoten v večini držav članic. Poleg tega bi se lahko ta uvoz, potem ko je bil uvožen v eno državo članico, prepeljal tudi v druge države članice in se tam prodajal.
(182)
Ena zainteresirana stran je opozorila na to, da sta bili količina biodizla iz Argentine, carinjena v Franciji leta 2011, in količina, ki je bila v istem obdobju prijavljena kot uvožena v Nemčijo, majhni.
(183)
Prvič, kot je pojasnjeno zgoraj, je mogoče biodizel, carinjen v eni državi članici, prodati v drugi državi članici, zaradi česar so ti podatki nezanesljivi. Poleg tega so lahko vzorčene družbe iz Francije in Nemčije dokazale konkurenčnost cen med njihovo proizvodnjo in uvozom iz zadevnih držav ter škodo, ki jim jo ta povzroča.
(184)
Druga zainteresirana stran je trdila, da se je z odpravo shem, ki so zagotavljale koristi industriji biodizla v mnogih državah članicah, v obravnavanem obdobju zmanjšal prihodek podjetij na področju industrije biodizla, zaradi česar so ta utrpela škodo. Izpostavlja zlasti postopno odpravo davčnih spodbud v Franciji in davkov na „zelena goriva“ v Nemčiji.
(185)
Vendar ni očitnega časovnega sovpadanja teh sprememb in poslabšanja finančne uspešnosti industrije Unije. Veliko teh spodbud je bilo usmerjenih v uporabnike biodizla, ne v proizvajalce, in večina se je še vedno izvajala v OP. Predloženi niso bili nobeni dokazi, da je sprememba politike držav članic, tj. prehod na obvezne zahteve v zvezi z mešanjem biodizla, povzročila škodo industriji Unije.
(186)
Eden od indonezijskih proizvajalcev izvoznikov je opozoril na tekočo preiskavo GD za konkurenco o izkrivljenih cenah, ki so jih domnevno predložili subjekti, ki so prispevali k oceni cen agencije Platts za izdelke iz nafte in biogoriv, ter zahteval, da se predmet te preiskave obravnava kot morebiten vzrok škode. Ta zahtevek je bil zavrnjen, ker je preiskava v teku, ugotovitve pa niso bile objavljene.
(187)
Ker ni bilo nobenih novih pripomb glede politik držav članic, se uvodne izjave 147 do 153 začasne uredbe potrdijo.
3. Sklep o vzročni zvezi
(188)
Uvoz zadevnega izdelka iz zadevnih držav v OP je bil dampinški in je nelojalno nižal cene prodaje industrije Unije. Povečan obseg dampinškega uvoza jasno časovno sovpada s poslabšanjem položaja industrije Unije. Dampinški uvoz je neposredno konkuriral proizvodnji industrije Unije, zato je industrija Unije v obravnavanem obdobju izgubila dobičkonosnost in tržni delež. Dejstvo je, da dampinški uvoz iz zadevnih držav povzroča škodo industriji Unije, čeprav je možno, da so na uspešnost industrije Unije v določenem obsegu vplivali tudi drugi zgoraj navedeni dejavniki.
(189)
Predloženi niso bili nobeni novi dokazi, na podlagi katerih bi se spremenil sklep, v skladu s katerim učinek drugih dejavnikov ni bil tolikšen, da bi prekinil vzročno zvezo med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, ne glede na to ali se obravnava učinek posameznega dejavnika ali več dejavnikov skupaj. Ker v zvezi s sklepom o vzročni zvezi ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave od 154 do 157 začasne uredbe potrdijo.
G. INTERES UNIJE
1. Interes industrije Unije
(190)
Ker ni bilo pripomb v zvezi z interesom industrije Unije, se uvodne izjave 159 do 161 začasne uredbe potrdijo.
2. Interes nepovezanih uvoznikov in trgovcev
(191)
En indonezijski proizvajalec izvoznik je trdil, da bodo predlagane dajatve negativno vplivale na uvoznike in trgovce, vendar te trditve ni podprl z nobenimi dokazi. Njegova navedba, da bi se lahko dajatev prenesla na uporabnike in potrošnike z zvišanjem cen, je dejansko dokazovala nasprotno, tj. da dajatev najverjetneje ne bo imela nobenega vpliva na uvoznike in trgovce.
(192)
Po objavi začasnih ukrepov noben uvoznik ali trgovec z biodizlom ni predložil nobenih pripomb.
(193)
Ker v zvezi z interesom nepovezanih uvoznikov/trgovcev ni bilo novih pripomb, se uvodni izjavi 162 in 163 začasne uredbe potrdita.
3. Interes uporabnikov in potrošnikov
(194)
En indonezijski proizvajalec izvoznik je trdil, da se bo zaradi predlaganih dajatev zvišala cena biodizla, zaradi česar bodo potrošniki manj motivirani za nakup vozil, ki jih poganjajo biogoriva.
(195)
Ta trditev se zavrne. Biodizel je namenjen predvsem mešanju z mineralnim dizlom za prodajo potrošnikom, da tem ne bi bilo treba kupovati posebnih vozil, ki jih poganjajo čista biogoriva.
(196)
Čeprav bi se cena biodizla v primeru uvoza iz Argentine ali Indonezije zvišala, kot je navedeno v začasni uredbi, bi bilo zvišanje cene glede na majhen delež biodizla v dizlu, ki se prodaja potrošnikom, prav tako majhno in za potrošnika zanemarljivo.
(197)
Morebitni učinek ukrepov na končno ceno dizla za potrošnike, pri čemer bodo imeli ti ukrepi po pričakovanjih omejen učinek, kakor je navedeno zgoraj, ne bo ogrozil ciljev direktive o obnovljivih virih.
(198)
Nobeni uporabniki ali potrošniki in skupine ali združenja, ki predstavljajo uporabnike ali potrošnike, niso predložili pripomb v zvezi z začasno uredbo.
(199)
Ker v zvezi z interesom potrošnikov ni bilo dodatnih pripomb, se uvodne izjave 164 do 166 začasne uredbe potrdijo.
4. Interes dobaviteljev surovin
(200)
Ker ni bilo pripomb v zvezi z interesom dobaviteljev surovin, se uvodne izjave 167 do 169 začasne uredbe potrdijo.
5. Sklep o interesu Unije
(201)
Prejete niso bile nobene pripombe, na podlagi katerih bi se spremenila analiza interesa Unije, kot je navedena v začasni uredbi, zato je uvedba ukrepov še vedno v interesu Unije. Uvodni izjavi 170 in 171 začasne uredbe se zato potrdita.
H. DOKONČNI PROTIDAMPINŠKI UKREPI
1. Stopnja odprave škode
(202)
Več zainteresiranih strani je nasprotovalo uporabi 15-odstotnega ciljnega dobička industrije Unije iz uvodne izjave 175 začasne uredbe, pri čemer so navedle, da je od industrije Unije na področju biodizla nerealno pričakovati tako visok ciljni dobiček.
(203)
Večina teh zainteresiranih strani je potem predlagala, da se 15-odstotni ciljni dobiček nadomesti z drugimi podatki iz drugih obdobij ali iz drugih preiskav, ne da bi pri tem pojasnile, zakaj sta neko obdobje ali preiskava ustreznejša od drugih.
(204)
Kot je pojasnjeno v začasni uredbi, je bila 15-odstotna stopnja dobička dobiček, izražen kot odstotek prihodkov od prodaje, ki ga je industrija Unije ustvarila v odsotnosti dampinškega uvoza med letoma 2004 in 2006. To je bilo zadnje obdobje, v katerem je bil dobiček ustvarjen v odsotnosti dampinškega uvoza, saj je od leta 2006 stalno prisoten na trgu Unije, pri čemer je šlo najprej za uvoz iz ZDA, potem pa iz Argentine in Indonezije.
(205)
Vendar je trg Unije na področju biodizla od obdobja 2004-2006 v več pogledih dozorel. Med letoma 2004 in 2006 je bil tržni delež dampinškega uvoza zanemarljiv in tudi drug uvoz je bil majhen. V OP je tržni delež dampinškega uvoza znašal 19 %. V obdobju 2004-2006 je industrija Unije vključevala 40 družb, zdaj pa se je ta številka povečala na več kot 200 družb, zaradi česar se je povečala tudi raven konkurence.
(206)
Med letoma 2004 in 2006 se je potrošnja močno povečala, tj. z 2 milijonov na 5 milijonov metričnih ton, medtem ko se je v obravnavanem obdobju le malo povečala, izkoriščenost zmogljivosti, ki je bila v obdobju 2004-2006 90-odstotna, pa je bila v OP 55-odstotna.
(207)
Glede na to se šteje za primerno, da se upošteva zgoraj opisani tržni razvoj in ustrezno prilagodi ciljni dobiček, tako da bo izražal dobiček, ki bi ga industrija Unije lahko pričakovala pod trenutnimi tržnimi pogoji.
(208)
Zato se je namesto v odstotkih izražen dobiček izračunal dejanski dobiček v eurih na prodano metrično tono v zadevnih treh letih. Ta je za vsako leto izražal cene iz leta 2011, nato pa je bilo izračunano povprečje. Ciljni dobiček za industrijo Unije v OP, izražen kot odstotek prihodkov od prodaje, je 11,0 %.
(209)
Na podlagi tega je bila torej ponovno izračunana stopnja odprave škode.
(210)
Ena zainteresirana stran je po dokončnem razkritju v zvezi z izračunom stopnje škode trdila, da bi bilo treba uvozno dajatev v višini 5,1 %, katere predmet je rafinirano, beljeno in razdišavljeno palmovo olje, ki se uvaža v Unijo, črtati iz stroškov proizvodnje proizvajalcev Unije. Ta trditev se zavrne, ker ta dajatev predstavlja strošek za proizvajalce Unije, ki uvažajo palmovo olje in bi se zato morala upoštevati.
(211)
Eden od indonezijskih proizvajalcev izvoznikov je izpodbijal izračun ciljnega dobička industrije Unije in uporabo podatkov iz obdobja od leta 2004 do 2006 in nato predlagal, da se za izračun ciljnega dobička uporabijo samo podatki za leto 2004. Vendar pa je bilo v predhodni preiskavi proti uvozu iz Združenih držav ugotovljeno, da je povprečje iz treh let natančnejše, kot če se uporabijo samo podatki za leto 2004. Predložene niso bile nobene trditve, ki bi privedle do drugačnega sklepa.
(212)
Pritožniki so po dokončnem razkritju trdili, da bi bilo treba ciljni dobiček v višini 15 %, kakor je bil predlagan v začasni fazi, ohraniti. Vendar pa se trditve pritožnikov ne nanašajo na razlog, zakaj je treba določiti ciljni dobiček, in sicer je razlog ta, da se ugotovi dobiček, ki ga je ustvarila industrija Unije v odsotnosti dampinškega uvoza. Zato se njihova trditev zavrne.
(213)
Ker v zvezi s stopnjo odprave škode ni bilo nobenih drugih pripomb, se metodologija, opisana v uvodnih izjavah 176 in 177 začasne uredbe, potrdi.
2. Dokončni ukrepi
(214)
Glede na sklepe v zvezi z dampingom, škodo, vzročno zvezo in interesom Unije ter v skladu s členom 9(4) osnovne uredbe bi bilo treba dokončne protidampinške ukrepe za uvoz zadevnega izdelka uvesti na ravni stopnje dampinga ali stopnje škode, pri čemer se v skladu s pravilom nižje dajatve upošteva tista stopnja, ki je nižja.
(215)
Stopnje protidampinške dajatve so bile ugotovljene na podlagi primerjave stopenj odprave škode in stopenj dampinga. Stopnje dokončne protidampinške dajatve, izražene kot cena CIF meja Unije brez plačane carinske dajatve, so:
Država
Družba
Stopnja dampinga
Stopnja škode
Stopnja protidampinške dajatve
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Druge sodelujoče družbe
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Vse druge družbe
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Indonezija
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Druge sodelujoče družbe
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Vse druge družbe
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Ker bo protidampinška dajatev veljala tudi za mešanice, ki vključujejo biodizel (sorazmerno z njihovo vsebnostjo masnega deleža biodizla), in za čisti biodizel, bo za pravilno izvajanje dajatve s strani carinskih organov držav članic natančneje in ustrezneje, da se dajatev izrazi kot fiksni znesek v eurih na tono teže in se uporabi za uvožen čisti biodizel ali delež biodizla v mešanem izdelku.
(217)
V uvodni izjavi 183 začasne uredbe je navedeno, da je treba uvoz biodizla iz zadevnih držav registrirati, da bi se lahko po potrebi dajatve pobrale do 90 dni pred uvedbo začasnih ukrepov.
(218)
To pobiranje dajatev na registrirane izdelke je mogoče le, če so izpolnjeni pogoji iz člena 10(4) osnovne uredbe. Pregled statističnih podatkov o uvozu, izvedenem po registraciji, je pokazal, da se uvoz pred uvedbo začasnih ukrepov ni dodatno bistveno povečal, ampak se je močno zmanjšal. Pogoji zato niso izpolnjeni in dajatve na registriran uvoz ne bodo pobrane.
(219)
Stopnje protidampinških dajatve za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev sedanje preiskave. Zato izražajo stanje, v kakršnem so bile te družbe med preiskavo. Te stopnje dajatve (v nasprotju z dajatvijo za celotno državo, ki se uporablja za „vse druge družbe“) se torej uporabljajo izključno za uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz zadevnih držav, ki ga proizvedejo družbe, tj. posamezne navedene pravne osebe. Za uvoženi zadevni izdelek, ki ga proizvaja katera koli druga družba, ki ni posebej navedena v izvedbenem delu te uredbe, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, teh stopenj ni mogoče uporabljati, pri čemer zanj velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse ostale družbe“.
(220)
Kateri koli zahtevek za uporabo stopenj protidampinške dajatve za posamezne družbe (npr. zaradi spremembe imena subjekta ali zaradi ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih subjektov) bi bilo treba nemudoma nasloviti na Komisijo (12), skupaj z vsemi potrebnimi podatki, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje ter domače in izvozne prodaje, povezani na primer s spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih subjektov. Po potrebi se ta uredba ustrezno spremeni s posodobljenim seznamom družb, ki so upravičene do individualnih stopenj dajatve.
(221)
Vse strani so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih sta se nameravala priporočiti uvedba dokončne protidampinške dajatve na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije ter dokončno pobiranje zneskov, zavarovanih z začasno dajatvijo (v nadaljnjem besedilu: dokončno razkritje). Določeno je bilo obdobje, v katerem so lahko vse strani predložile pripombe v zvezi z dokončnim razkritjem.
(222)
Ustne in pisne pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile ustrezno obravnavane in upoštevane.
3. Zaveze
(223)
Dva indonezijska proizvajalca izvoznika sta predlagala podobne cenovne zaveze v skladu s členom 8(1) osnovne uredbe. Opozarja se, da se glede na močna nihanja v ceni surovin šteje, da izdelek ni primeren za fiksne cenovne zaveze. V zvezi s tem obe družbi predlagata, da bi bile najnižje uvozne cene (MIP) redno indeksirane glede na nihanja cen surovega palmovega olja (CPO) z uporabo količnika za ta strošek surovin.
(224)
V zvezi s predlogoma dveh proizvajalcev izvoznikov je bilo ugotovljeno, da bi bilo treba pri določitvi smiselno indeksiranih MIP upoštevati številne dodatne parametre, ki imajo pomembno vlogo in kažejo nestanovitnost trga biodizla. Trg biodizla je zelo nestanoviten, na posle z biodizlom pa vplivajo številni dodatni faktorji, kot je kompleksnost trgovinskega sistema za biodizel, cenovna razlika plinskega olja in biodizla, nestanovitnost in razvoj trgov rastlinskega olja ter medsebojna odvisnost različnih tipov rastlinskih olj, pa tudi razvoj menjalnega tečaja USD/EUR. Zaradi teh dejavnikov bi morala biti indeksacija izjemno kompleksna in večplastna, da bi izpolnila svoj namen, posodabljati pa bi jo bilo treba vsak dan. Zato se zgolj indeksiranje, ki bi temeljilo samo na ceni surovega palmovega olja in bi se opravilo vsak mesec, kakor je bilo predlagano, ne šteje za primernega in ne bi privedlo do želenega rezultata.
(225)
Poleg tega so bile v zvezi s temi indonezijskimi izvozniki in njihovimi strankami ugotovljena pomembna tveganja navzkrižne kompenzacije, saj se poleg biodizla v Unijo izvažajo tudi drugi izdelki, po drugi strani pa je pri družbah iz tega sektorja vzpostavljena običajna praksa dogovarjanja o posojilih ali pogodbah o zamenjavah, ki temeljijo na biodizlu, surovem palmovem olju ali drugih izdelkih.
(226)
Zato je zaradi zgoraj navedenih dejavnikov učinkovito izvajanje in spremljanje zavez zelo obremenjujoče, če ne celo neizvedljivo. Iz zgoraj navedenih razlogov teh ponudb o zavezah ni mogoče sprejeti.
4. Dokončno pobiranje začasnih protidampinških dajatev
(227)
Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da so v začasni fazi nastopile nekatere stvarne napake pri izračunu stopenj dampinga in da bi bile stopnje dampinga de minimis, če te napake ne bi nastopile. Zato je navedena zainteresirana stran navedla, da se začasnih protidampinških dajatev ne bi smelo pobirati. To trditev je treba zavrniti, ker je dokončna protidampinška dajatev očitno precej višja od začasne dajatve.
(228)
Ob upoštevanju ugotovljenih stopenj dampinga in ravni škode, povzročene industriji Unije, bi bilo treba dokončno pobrati zneske, zavarovane z začasno protidampinško dajatvijo, ki je bila uvedena z začasno uredbo -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz monoalkilnih estrov maščobnih kislin in/ali parafinskih plinskih olj nefosilnega izvora, pridobljenih s sintezo in/ali hidrotretiranjem, v čisti obliki ali mešanici, ki se trenutno uvrščajo pod oznake KN ex 1516 20 98 (oznake TARIC 1516209821, 1516209829 in 1516209830), ex 1518 00 91 (oznake TARIC 1518009121, 1518009129 in 1518009130), ex 1518 00 95 (oznaka TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (oznake TARIC 1518009921, 1518009929 in 1518009930), ex 2710 19 43 (oznake TARIC 2710194321, 2710194329 in 2710194330), ex 2710 19 46 (oznake TARIC 2710194621, 2710194629 in 2710194630), ex 2710 19 47 (oznake TARIC 2710194721, 2710194729 in 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (oznake TARIC 3824909701, 3824909703 in 3824909704), 3826 00 10 in ex 3826 00 90 (oznake TARIC 3826009011, 3826009019 in 3826009030) ter s poreklom iz Argentine in Indonezije.
2. Stopnje dokončne protidampinške dajatve, ki se uporabljajo za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo spodaj navedene družbe, so:
Država
Družba
Stopnja dajatve v EUR na neto tono
Dodatna oznaka TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64 EUR
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35 EUR
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67 EUR
B784
Druge sodelujoče družbe:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05 EUR
B785
Vse druge družbe
245,67 EUR
B999
Indonezija
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94 EUR
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32 EUR
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14 EUR
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91 EUR
B789
Druge sodelujoče družbe:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95 EUR
B790
Vse druge družbe
178,85 EUR
B999
3. Stopnja protidampinške dajatve na mešanice se uporablja glede na masni delež skupne vsebnosti monoalkilnih estrov maščobnih kislin in parafinskih plinskih olj nefosilnega izvora, pridobljenih s sintezo in/ali hidrotretiranjem (vsebnost biodizla), v mešanici.
4. Kadar se blago poškoduje še pred vstopom v prosti promet in se zato cena, ki se je dejansko plačevala ali se plačuje, pri določanju carinske vrednosti porazdeli skladno s členom 145 Uredbe (EGS) št. 2454/93 (13), se znesek protidampinške dajatve, izračunan na podlagi zgoraj določenih zneskov, zmanjša za odstotek, ki ustreza porazdelitvi cene, ki se je dejansko plačevala ali se plačuje.
5. Če ni drugače določeno, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
Člen 2
Zneski, zavarovani z začasno protidampinško dajatvijo, uvedeno z Uredbo Komisije (EU) št. 490/2013, na uvoz biodizla s poreklom iz Argentine in Indonezije, se dokončno poberejo.
Člen 3
Če lahko kateri koli nov proizvajalec izvoznik iz Argentine ali Indonezije Komisiji predloži zadostne dokaze, da:
-
izdelka iz člena 1(1) v obdobju preiskave (od 1. julija 2011 do 30. junija 2012) ni izvažal v Unijo,
-
ni povezan z nobenim izvoznikom ali proizvajalcem v Argentini ali Indoneziji, za katerega veljajo ukrepi, uvedeni s to uredbo,
-
je zadevni izdelek dejansko izvažal v Unijo po obdobju preiskave, na kateri temeljijo ukrepi, ali je prevzel nepreklicno pogodbeno obveznost, da izvozi znatno količino zadevnega izdelka v Unijo,
se lahko člen 1(2) spremeni tako, da se nov proizvajalec izvoznik doda na seznam sodelujočih družb, ki niso vključene v vzorec in za katere velja tehtana povprečna stopnja dajatve zadevne države.
Člen 4
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. novembra 2013