ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/413 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2015 година
за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 91, параграф 1, буква в) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Подобряването на пътната безопасност е основна цел на транспортната политика на Съюза. Съюзът провежда политика за подобряване на безопасността по пътищата с цел намаляване на смъртните случаи, телесните повреди и имуществените вреди. Важен елемент на тази политика е последователното изпълнение на санкции за пътнотранспортни нарушения, извършени в Съюза, които представляват значителна заплаха за безопасността по пътищата.
(2)
Въпреки това, поради липсата на подходящи процедури и независимо от съществуващите възможности, предвидени в Решение 2008/615/ПВР на Съвета (3) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета (4) („решенията „Прюм““), санкциите от финансов характер за някои пътнотранспортни нарушения често не се изпълняват, ако тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението. Настоящата директива има за цел дори при такива случаи да се гарантира ефективно разследване на пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
(3)
В своето съобщение от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията подчерта, че изпълнението на правилата за движение по пътищата остава ключов фактор за създаването на условия за значително намаляване на броя на загиналите и ранените. В заключенията си от 2 декември 2010 г. относно безопасността на движението по пътищата Съветът призова за разглеждане на необходимостта от по-нататъшно засилване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки и, където е подходящо, на равнището на Съюза. Съветът прикани Комисията да проучи възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата на равнището на Съюза в случаите, в които това е целесъобразно, и за приемане на допълнителни мерки за улесняване на трансграничното правоприлагане по отношение на пътнотранспортните нарушения, и по-специално нарушенията, които са свързани с тежки пътнотранспортни произшествия.
(4)
На 19 март 2008 г. Комисията прие предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за улесняване на трансграничното правоприлагане в областта на пътната безопасност въз основа на член 71, параграф 1, буква в) от Договора за създаване на Европейската общност (понастоящем член 91 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Директива 2011/82/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5) обаче беше приета въз основа на член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решение на Съда от 6 май 2014 г. по дело C-43/12 (6) Директива 2011/82/ЕС беше отменена с обосновката, че тя не е може да бъде валидно приета на основание член 87, параграф 2 от ДФЕС. С решението бяха запазени правните последици на Директива 2011/82/ЕС до влизането в сила - в разумен срок, който не трябва да бъде по-дълъг от дванадесет месеца, считано от датата на постановяване на съдебното решение - на нова директива, основана на член 91, параграф 1, буква в) от ДФЕС. Поради това новата директива следва да бъде приета на основание на посочения член.
(5)
Следва да се насърчава по-голяма степен на сближаване на мерките за контрол между държавите членки и във връзка с това Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол на безопасността по пътищата.
(6)
Следва да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правилата за безопасно движение по пътищата, действащи в различните държави членки, и относно изпълнението на настоящата директива, по-специално чрез подходящи мерки, които да гарантират предоставянето на достатъчна информация относно последствията от неспазването на правилата за безопасно движение по пътищата при пътуване в държава членка, различна от държавата членка на регистрация.
(7)
С цел да се подобри безопасността по пътищата в целия Съюз и да се гарантира еднакво третиране на водачите на превозни средства, а именно на нарушителите с местна и с чуждестранна регистрация, следва да бъде улеснено изпълнението независимо от държавата членка, в която е регистрирано превозното средство. За тази цел следва да се използва система за трансграничен обмен на информация за някои установени пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, независимо дали са от административен или наказателноправен характер съгласно правото на съответната държава членка, която система да предоставя на държавата членка по местонарушението достъп до данни за регистрацията на превозни средства, с които разполага държавата членка на регистрация.
(8)
По-ефикасният трансграничен обмен на данни за регистрацията на превозни средства, който би улеснил идентифицирането на лицата, за които съществува подозрение, че са извършили свързано с безопасността по пътищата пътнотранспортно нарушение, може да увеличи възпиращото въздействие и да доведе до по-предпазливо поведение на водачите на превозни средства, регистрирани в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, което от своя страна ще предотврати жертвите в резултат от пътнотранспортни произшествия.
(9)
Пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, не се третират по еднакъв начин в държавите членки. В националното си право някои държави членки определят тези нарушения като административни нарушения, а други - като престъпления. Настоящата директива следва да се прилага независимо от квалификацията на нарушенията по националното право.
(10)
Държавите членки следва взаимно да си предоставят право на достъп до данните за регистрацията на превозни средства, за да подобрят обмена на информация и да ускорят действащите процедури. За тази цел разпоредбите относно техническите спецификации и наличието на автоматизиран обмен на данни, предвидени в решенията„Прюм“, следва, доколкото е възможно, да бъдат включени в настоящата директива.
(11)
В Решение 2008/616/ПВР се определят характеристиките на сигурността за съществуващи софтуерни приложения и свързаните технически изисквания за обмен на данни за регистрацията на превозни средства. Без да се засяга общата приложимост на посоченото решение тези характеристики на сигурността и технически изисквания следва, от съображения за регулаторна и практическа ефективност, да се използват за целите на настоящата директива.
(12)
Обменът на данни съгласно настоящата директива следва да се основава на съществуващи софтуерни приложения, които следва същевременно да улесняват докладването от държавите членки до Комисията. Такива приложения следва да осигуряват бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства между държавите членки. Следва да се използва софтуерното приложение към Европейската информационна система за превозни средства и свидетелства за управление („Eucaris“), което е задължително за държавите членки по решенията „Прюм“ по отношение на данните за регистрацията на превозни средства. Комисията следва да изготви оценка и да докладва относно функционирането на софтуерните приложения, използвани за целите на настоящата директива.
(13)
Обхватът на софтуерните приложения следва да е ограничен само до процесите, използвани при обмена на информация между националните звена за контакт в държавите членки. Процедурите и автоматизираните процеси, в които се използва тази информация, са извън обхвата на тези приложения.
(14)
Стратегията за управление на информацията в областта на вътрешната сигурност на ЕС има за цел намирането на най-простите, лесно проследими и икономически ефективни решения за обмен на данни.
(15)
Държавите членки следва да могат да се свържат със собственика или държателя на съответното превозно средство или с идентифицирано по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортното нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за да го уведомят за приложимите процедури и правните последици съгласно правото на държавата членка по местонарушението. Когато предприемат подобни действия, държавите членки следва да имат предвид да изпращат информацията за пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, на езика, на който са издадени документите за регистрация, или на езика, който най-вероятно разбира съответното лице, за да може то ясно да разбере предоставената му информация. Държавите членки следва да прилагат подходящи процедури, за да гарантират, че информацията се получава само от съответното лице, а не от трета страна. За тази цел държавите членки следва да използват механизми, аналогични на приетите за последващи действия при подобни нарушения, като например, където това е целесъобразно, препоръчано писмо. Това ще даде възможност на съответното лице да отговори по подходящ начин на уведомителното писмо, по-конкретно като поиска повече информация, като плати глобата или като упражни правото си на защита, по-специално в случай на грешка при установяване на самоличността. Последващите процедурни действия се уреждат от приложимите правни инструменти, включително инструментите относно взаимопомощта и относно взаимното признаване, например Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета (7).
(16)
Държавите членки следва да предоставят превод, който е равностоен на уведомителното писмо, изпратено от държавата членка по местонарушението, както е предвидено в Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8).
(17)
С оглед провеждане на политика за безопасност по пътищата, насочена към постигане на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза, и като се вземат предвид твърде различните обстоятелства в рамките на Съюза, държавите членки следва да предприемат действия, без да се засягат по-строгите политики и закони, с цел да се гарантира по-голяма степен на сближаване на правилата за движение по пътищата и тяхното прилагане между държавите членки. В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти с цел установяване на сравними методи, практики и минимални стандарти на равнището на Съюза, като се вземат предвид международното сътрудничество и съществуващите споразумения в областта на безопасността по пътищата, по-специално Виенската конвенция за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г.
(18)
В своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите членки Комисията следва да проучи необходимостта от общи критерии за последващите процедури от страна на държавите членки в случай на неплащане на парична глоба, които да са в съответствие със законите и процедурите на държавите членки. В посочения доклад Комисията следва да разгледа такива въпроси като процедурите между компетентните органи на държавите членки за предаването на окончателното решение за налагане на санкция и/или парична глоба, както и признаването и изпълнението на окончателното решение.
(19)
При подготовката за преразглеждане на настоящата директива Комисията следва да проведе консултации със заинтересованите страни, като например институциите или компетентните органи в областта на правоприлагането и безопасността по пътищата, сдруженията на пострадали лица и други неправителствени организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата.
(20)
По-тясното сътрудничество между правоприлагащите органи следва да бъде съчетано със зачитане на основните права, по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на личните данни, гарантирани чрез специални правила за защита на данните. Посочените правила следва да отчитат по-конкретно специфичното естество на трансграничния онлайн достъп до бази данни. Необходимо е да бъдат създадени софтуерни приложения, които да позволяват обменът на информация да се извършва при сигурни условия и да гарантират поверителността на изпращаните данни. Данните, събирани съгласно настоящата директива, следва да не се използват за други цели, освен за целите, определени в нея. Държавите членки следва да спазват задълженията по отношение на условията за използване и временно съхраняване на данните.
(21)
Обработването на лични данни, предвидено с настоящата директива, е подходящо за постигането на законните цели, преследвани от настоящата директива в областта на пътната безопасност, а именно гарантиране на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин изпълнението на санкциите и не превишава това, което е подходящо и необходимо за постигането на посочените цели.
(22)
Данните, свързани с идентифицирането на даден нарушител, са лични данни. При дейностите по обработване на лични данни, извършвани по силата на настоящата директива, следва да се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9). Без да се засягат процедурните изисквания за обжалване и механизмите за обезщетение на съответната държава членка, при уведомяването за извършеното нарушение лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да бъде съответно информирано за правото на достъп, правото на поправка и заличаване на лични данни, както и за максималния законен срок на съхраняване на данните. В този контекст лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да има и право да изиска корекция на неточни лични данни или незабавно заличаване на незаконно регистрирани данни.
(23)
В рамките на решенията „Прюм“ при обработването на данни за регистрацията на превозни средства, съдържащи лични данни, се прилагат специфичните разпоредби относно защитата на данните, определени в Решение 2008/615/ПВР. В това отношение държавите членки имат възможност да прилагат посочените специфични разпоредби към лични данни, които се обработват също и за целите на настоящата директива, при условие че гарантират, че обработването на данни, свързани с всички нарушения, обхванати от настоящата директива, е съобразено с националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
(24)
Следва да се осигури възможност за участие на трети държави в обмена на данни за регистрацията на превозни средства, при условие че са сключили споразумение за тази цел със Съюза. Това споразумение следва да включва необходимите разпоредби за защита на данните.
(25)
Настоящата директива утвърждава основните права и принципи, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, включително зачитането на личния и семейния живот, защитата на личните данни, правото на справедлив съдебен процес, презумпцията за невиновност и правото на защита.
(26)
За да се постигне целта за обмен на информация между държавите членки чрез оперативно съвместими средства, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на съобразяването със съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да следва обичайната си практика и да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Комисията следва да направи анализ на прилагането на настоящата директива с цел да набележи допълнителни ефективни и ефикасни мерки за подобряване на безопасността по пътищата. Без да се засягат задълженията за транспониране на настоящата директива, Дания, Ирландия и Обединеното кралство следва също да си сътрудничат с Комисията в тази дейност, когато е целесъобразно, за да се гарантира своевременно и цялостно докладване по този въпрос.
(28)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(29)
Като се има предвид, че Директива 2011/82/ЕС не се прилага за Дания, Ирландия и Обединеното кралство и следователно те не са я транспонирали е подходящо да се предостави достатъчно допълнително време на посочените държави членки, за да го направят.
(30)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10) и той представи становище на 3 октомври 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Настоящата директива цели осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и по този начин на изпълнението на санкциите в случаите, когато тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава членка, различна от държавата членка по местонарушението.
Член 2
Приложно поле
Настоящата директива се прилага за следните пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата:
а)
несъобразена скорост;
б)
неизползване на обезопасителен колан;
в)
преминаване на червена светлина;
г)
управление в нетрезво състояние;
д)
управление под въздействието на наркотични вещества;
е)
неизползване на предпазна каска;
ж)
движение в забранена лента;
з)
незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„превозно средство“ означава всяко превозно средство с двигател, включително и мотоциклет, което обикновено се използва за превоз на пътници или товари по шосе;
б)
„държава членка по местонарушението“ означава държавата членка, в която е извършено нарушението;
в)
„държава членка на регистрация“ означава държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, с което е извършено нарушението;
г)
„несъобразена скорост“ означава превишаване на ограниченията за скоростта на движение, които са в сила в държавата членка по местонарушението за съответния път или вид превозно средство;
д)
„неизползване на обезопасителен колан“ означава неспазване на изискването за използване на обезопасителен колан или на cистема за обезопасяване за деца в съответствие с Директива 91/671/ЕИО на Съвета (11) и с правото на държавата членка по местонарушението;
е)
„преминаване на червена светлина“ означава преминаване на червена светлина или неспиране при друг подаден сигнал за спиране съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
ж)
„управление в нетрезво състояние“ означава управление на превозното средство под въздействието на алкохол съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
з)
„управление под въздействието на наркотични вещества“ означава управление на превозното средство под въздействието на наркотични вещества или други вещества с подобен ефект съгласно правото на държавата членка по местонарушението;
и)
„неизползване на предпазна каска“ означава неизползване на предпазна каска, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
й)
„движение в забранена лента“ означава незаконно използване на част от пътя, като например лента за аварийно спиране, лента, предназначена за обществения транспорт, или временно затворена лента поради задръстване или ремонтна дейност, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
к)
„незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление“ означава незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация при управление на превозно средство, както е определено в правото на държавата членка по местонарушението;
л)
„национално звено за контакт“ означава компетентният орган, определен да отговаря за обмена на данни за регистрацията на превозни средства;
м)
„автоматизирано търсене“ означава процедура за онлайн достъп за справка в базите данни на една, повече от една или всички държави членки, или на участващите държави;
н)
„държател на превозно средство“ означава лицето, на чието име е регистрирано превозното средство съгласно правото на държавата членка на регистрация.
Член 4
Процедура за обмен на информация между държавите членки
1. За разследване на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавите членки предоставят на националните звена за контакт на другите държави членки, посочени в параграф 2 от настоящия член, достъп до следните национални данни за регистрацията на превозни средства, с правото да извършват автоматизирано търсене на:
а)
данни, свързани с превозните средства; и
б)
данни, свързани със собствениците или държателите на превозното средство.
Елементите на данните, посочени в букви а) и б), които са необходими за провеждане на търсене, са съобразени с приложение I.
2. За целите на обмена на данни, посочен в параграф 1, всяка държава членка определя национално звено за контакт. Правомощията на националните звена за контакт се уреждат от приложимото право на съответната държава членка.
3. При извършването на търсене под формата на изходящо искане националното звено за контакт на държавата членка по местонарушението използва пълен регистрационен номер.
Търсенията се извършват в съответствие с процедурите, описани в глава 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, с изключение на глава 3, точка 1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, за която се прилага приложение I към настоящата директива.
Съгласно настоящата директива държавата членка по местонарушението използва получените данни с цел установяване на лицето, което носи лична отговорност за изброените в член 2 от настоящата директива пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
4. Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства, без обмен на данни, принадлежащи на други бази данни, които не се използват за целите на настоящата директива. Държавите членки гарантират, че този обмен на информация се осъществява по икономически ефективен и сигурен начин. Държавите членки гарантират сигурността и защитата на предаваните данни, доколкото е възможно, чрез използване на съществуващи софтуерни приложения като това, посочено в член 15 от Решение 2008/616/ПВР, и изменените версии на тези софтуерни приложения, в съответствие с приложение I към настоящата директива и с глава 3, точки 2 и 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР. Изменените версии на софтуерните приложения предоставят както режим на онлайн обмен в реално време, така и пакетен режим на обмен, като последният позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение.
5. Всяка държава членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в параграф 4.
Член 5
Уведомително писмо за пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата
1. Държавата членка по местонарушението решава дали да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, или не.
Когато държавата членка по местонарушението реши да предприеме такова производство, тя информира в съответствие със своето национално право собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата.
Тази информация съдържа, в съответствие с приложимото национално право, правните последици от нарушението на територията на държавата членка по местонарушението, предвидени в нейното право.
2. Когато изпраща уведомителното писмо до собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, държавата членка по местонарушението включва, в съответствие със своето право, необходимата информация - а именно информация за естеството на това пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за мястото, датата и часа на нарушението, заглавието на текстовете от националното право, чиито разпоредби са нарушени, и съответната санкция и, когато е приложимо, данни за уреда, който е използван за установяване на нарушението. За тази цел държавата членка по местонарушението може да използва образеца, който се съдържа в приложение II.
3. Когато държавата членка по местонарушението реши да започне последващо производство по отношение на изброените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, тя изпраща уведомителното писмо на езика, на който е изготвен документът за регистрация на превозното средство, ако той е на разположение, или на един от официалните езици на държавата членка на регистрация с цел да гарантира спазването на основните права.
Член 6
Доклади на държавите членки до Комисията
Всяка държава членка изпраща на Комисията изчерпателен доклад до 6 май 2016 г. и на всеки две години след това.
В изчерпателния доклад се посочва броят на автоматизираните търсения, направени от държавата членка по местонарушението, след изпратени искания до националното звено за контакт на държавата членка на регистрация във връзка с нарушения, извършени на нейна територия, както и видът на нарушенията, за които са направени тези искания, и броят на безрезултатните искания.
В изчерпателния доклад също така се съдържа описание на положението на национално равнище във връзка с последващите действия, предприети по отношение на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, въз основа на дела на такива нарушения, по които са били предприети последващи действия с уведомителни писма.
Член 7
Защита на данните
1. За личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, се прилагат разпоредбите за защита на данните, предвидени в Директива 95/46/ЕО.
2. По-специално всяка държава членка гарантира, че личните данни, обработвани съгласно настоящата директива, в подходящ срок се поправят, в случай че са неточни, или се заличават или блокират, когато вече не са необходими, в съответствие с членове 6 и 12 от Директива 95/46/ЕО, и че в съответствие с член 6 от същата директива е установен срок за съхранение на данните.
Държавите членки гарантират, че всички лични данни, обработвани съгласно настоящата директива, се използват само за целта, посочена в член 1 от настоящата директива, и че лицата, за които се отнасят данните, имат същите права на информация, достъп, поправка, заличаване и блокиране, на обезщетение и на съдебна защита като правата, приети в рамките на националното право в изпълнение на съответните разпоредби на Директива 95/46/ЕО.
3. Всяко заинтересовано лице има право да получи информация относно това какви лични данни, регистрирани в държавата членка на регистрация, са били предадени на държавата членка по местонарушението, включително датата на искането и компетентния орган на държавата членка по местонарушението.
Член 8
Информация за участниците в движението по пътищата в Съюза
1. Комисията публикува на своя уебсайт обобщение на действащите правила в държавите членки, които попадат в приложното поле на настоящата директива, изготвено на всички официални езици на институциите на Съюза. Държавите членки предоставят на Комисията информация относно тези правила.
2. Държавите членки предоставят на участниците в движението по пътищата необходимата информация относно приложимите на тяхна територия правила и мерките за изпълнение на настоящата директива в сътрудничество, наред с други организации, с органите, които са компетентни в областта на безопасността по пътищата, неправителствените организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата, и автомобилните клубове.
Член 9
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10, с които се актуализира приложение I предвид техническия напредък с цел да бъдат отчетени съответните изменения на решенията „Прюм“ или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I.
Член 10
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 13 март 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. От особено значение е преди приемането на тези делегирани актове Комисията да следва обичайната си практика и да осъществи консултации с експерти, включително експерти на държавите членки. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 11
Преразглеждане на директивата
Без да се засягат разпоредбите по член 12, параграф 1, втора алинея, до 7 ноември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива от държавите членки. В този доклад Комисията се съсредоточава по-специално върху следните аспекти и ако е целесъобразно, прави предложения за включване на тези аспекти:
-
оценка на необходимостта към приложното поле на настоящата директива да се добавят други пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата,
-
оценка на ефективността на настоящата директива по отношение на намаляването на броя на смъртните случаи по пътищата на Съюза,
-
оценка на необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол и за процедурите. В този контекст Комисията се приканва да разработи на равнището на Съюза насоки за безопасност по пътищата в рамките на общата транспортна политика с цел да се гарантира по-голямо сближаване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите членки чрез сравними методи и практики. Тези насоки може да покриват като минимум нарушенията, посочени в букви а) - г) на член 2,
-
оценка на необходимостта от засилване на изпълнението на санкциите в случай на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и от предлагане на общи критерии по отношение на процедурите за последващи действия в случай на неплащане на парични глоби в рамките на всички свързани политики на Съюза, включително общата транспортна политика,
-
възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата, където е подходящо,
-
оценка на софтуерните приложения, посочени в член 4, параграф 4, с оглед осигуряване на правилното изпълнение на настоящата директива, както и гарантиране на ефективен, бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства.
Член 12
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 6 май 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
Чрез дерогация от първа алинея Кралство Дания, Ирландия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия могат да удължат срока, посочен в първа алинея, до 6 май 2017 г.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на четвъртия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2015 година.
DIREKTIVA (EU) 2015/413 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. marca 2015
o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA-
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 91(1)(c) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Glavni cilj prometne politike Unije je večja varnost v cestnem prometu. Unija izvaja politiko povečanja varnosti v cestnem prometu s ciljem zmanjšati število smrtnih žrtev in poškodb ter materialno škodo. Pomemben element te politike je dosledno izvrševanje sankcij za cestnoprometne prekrške, storjene v Uniji, ki bistveno ogrožajo varnost v cestnem prometu.
(2)
Vendar zaradi pomanjkanja ustreznih postopkov in ne glede na obstoječe možnosti na podlagi Sklepa Sveta 2008/615/PNZ (3) in Sklepa Sveta 2008/616/PNZ (4) (v nadaljnjem besedilu: prümska sklepa) sankcije v obliki denarnih kazni za nekatere cestnoprometne prekrške, ki so bili storjeni v eni državi članici z vozilom, ki je registrirano v drugi državi članici, pogosto niso izvršene. Namen te direktive je zagotoviti, da bi se tudi v takih primerih zagotovila učinkovitost preiskovanja prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu.
(3)
Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. julija 2010 z naslovom „Evropski prostor varnosti v cestnem prometu: usmeritve politike na področju varnosti v cestnem prometu v obdobju 2011-2020“ poudarila, da je izvrševanje cestnoprometnih predpisov še naprej glavni dejavnik pri ustvarjanju pogojev za znatno zmanjšanje števila smrtnih žrtev in poškodb. Svet je v svojih sklepih o varnosti v cestnem prometu z dne 2. decembra 2010 pozval k preučitvi potrebe po dodatni okrepitvi izvrševanja cestnoprometnih predpisov s strani držav članic in, kjer je to ustrezno, tudi na ravni Unije. Komisijo je pozval, naj po potrebi preuči možnosti za harmonizacijo prometnih predpisov na ravni Unije in sprejetje nadaljnjih ukrepov za lažji čezmejni pregon v zvezi s cestnoprometnimi prekrški, zlasti ob hudih prometnih nesrečah.
(4)
Komisija je 19. marca 2008 sprejela predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o lažjem čezmejnem pregonu na področju varnosti v cestnem prometu na podlagi člena 71(1)(c) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (zdaj člen 91 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU)). Vendar je bila Direktiva 2011/82/EU Evropskega parlamenta in Sveta (5) sprejeta na podlagi člena 87(2) PDEU. Sodba Sodišča z dne 6. maja 2014 v zadevi C-43/12 (6) je razveljavila Direktivo 2011/82/EU, z obrazložitvijo, da ta ni mogla biti veljavno sprejeta na podlagi člena 87(2) PDEU. Sodba je ohranila učinke Direktive 2011/82/EU do začetka veljavnosti nove direktive na podlagi člena 91(1)(c) PDEU v razumnem roku, ki ne sme biti daljši od dvanajst mesecev po razglasitvi sodbe. Nova direktiva bi torej morala biti sprejeta na podlagi navedenega člena.
(5)
Treba bi bilo spodbujati tudi večjo skladnost ukrepov nadzora med državami članicami, Komisija pa bi morala v tem pogledu preučiti, ali je treba oblikovati skupne standarde za avtomatsko opremo za nadzor na področju varnosti v cestnem prometu.
(6)
Povečati bi bilo treba ozaveščenost državljanov Unije glede predpisov o varnosti v cestnem prometu, ki veljajo v različnih državah članicah, ter glede izvajanja te direktive, zlasti z ustreznimi ukrepi, ki bi zagotavljali zadostne informacije o posledicah neupoštevanja predpisov o varnosti v cestnem prometu med potovanjem v državi članici, ki ni država članica registracije.
(7)
Da bi izboljšali varnost v cestnem prometu v celotni Uniji in zagotovili enako obravnavo voznikov, in sicer rezidenčnih in nerezidenčnih storilcev prekrškov, bi bilo treba olajšati pregon ne glede na državo članico, v kateri je vozilo registrirano. Zato bi bilo treba za nekatere ugotovljene prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu, uporabljati sistem čezmejne izmenjave informacij - ne glede na to, ali so ti prekrški po zakonodaji zadevne države članice upravne ali kazenske narave - ki bi državi članici prekrška omogočil dostop do podatkov iz registra vozil države članice registracije.
(8)
Učinkovitejša čezmejna izmenjava podatkov iz registrov vozil, ki naj bi olajšala identifikacijo oseb, osumljenih storitve prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, bi lahko povečala odvračilni učinek in spodbudila previdnejše ravnanje voznika vozila, ki je registrirano v državi članici, ki ni država članica prekrška, s čimer bi se preprečile žrtve, ki so posledica prometnih nesreč.
(9)
Prometni prekrški, povezani z varnostjo v cestnem prometu, ki so zajeti v tej direktivi, v državah članicah niso enako obravnavani. Nekatere države članice take prekrške po nacionalni zakonodaji opredeljujejo kot „upravne“ prekrške, druge države članice pa kot „kazniva“ dejanja. To direktivo bi bilo treba uporabljati ne glede na opredelitev teh prekrškov po nacionalni zakonodaji.
(10)
Države članice bi morale druga drugi podeliti pravico dostopa do svojih podatkov iz registrov vozil, da bi izboljšale izmenjavo informacij in pospešile veljavne postopke. Zato bi bilo treba v to direktivo čim bolj vključiti določbe o tehničnih specifikacijah in razpoložljivosti avtomatizirane izmenjave podatkov, določene v prümskih sklepih.
(11)
Sklep 2008/616/PNZ določa varnostne lastnosti obstoječih programskih aplikacij in povezane tehnične zahteve za izmenjavo podatkov o registraciji vozil. Brez poseganja v splošno veljavnost navedenega sklepa bi bilo treba te varnostne lastnosti in tehnične zahteve zaradi regulativne in praktične učinkovitosti uporabljati za namene te direktive.
(12)
Obstoječe programske aplikacije bi morale biti podlaga za izmenjavo podatkov v skladu s to direktivo in bi morale hkrati tudi olajšati poročanje držav članic Komisiji. Take aplikacije bi morale zagotoviti hitro, varno in zaupno izmenjavo specifičnih podatkov iz registrov vozil med državami članicami. Izkoristiti bi bilo treba programsko aplikacijo Evropskega informacijskega sistema za prometna in vozniška dovoljenja (Eucaris), ki jo morajo države članice v skladu s prümskima sklepoma uporabiti za podatke iz registrov vozil. Komisija bi morala oceniti delovanje programskih aplikacij, ki se uporabljajo za namen te direktive, in o njem poročati.
(13)
Področje uporabe navedenih programskih aplikacij bi moralo biti omejeno na postopke izmenjave informacij med nacionalnimi kontaktnimi točkami v državah članicah. Postopki in avtomatizirani procesi, v katerih se bodo informacije uporabljale, ne sodijo v področje uporabe tovrstnih aplikacij.
(14)
Namen strategije upravljanja informacij za notranjo varnost EU je poiskati najenostavnejše, najlažje sledljive in stroškovno najučinkovitejše rešitve za izmenjavo podatkov.
(15)
Lastnik ali imetnik vozila ali drugače identificirana oseba, osumljena storitve prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu, bi morali biti dosegljivi za države članice, da bi jih obveščale o veljavnih postopkih in pravnih posledicah v skladu z zakonodajo države članice prekrška. Pri tem bi morale države članice razmisliti o tem, da bi informacije o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, poslale v jeziku dokumentov o registraciji ali v jeziku, ki ga zadevna oseba najverjetneje razume, da se zagotovi, da ta oseba dobro razume sporočene informacije. Države članice bi morale uporabiti ustrezne postopke, s katerimi bi zagotovile, da se obvesti le zadevna oseba in ne nekdo tretji. V ta namen bi morale države članice uporabiti podrobno ureditev, podobno že sprejeti, ki jo uporabljajo za nadaljnjo obravnavo takih prekrškov, po potrebi vključno s sredstvi, kot je povratnica o prispeli pošiljki. S tem se bo tej osebi omogočilo, da se ustrezno odzove na pisno obvestilo, zlasti s prošnjo po dodatnih informacijah, poravnavo kazni ali uveljavljanjem svojih pravic do obrambe, zlasti v primeru napačne identifikacije. Nadaljnji postopki so zajeti v veljavnih pravnih instrumentih, vključno z instrumenti o medsebojni pomoči in vzajemnem priznavanju, na primer z Okvirnim sklepom Sveta 2005/214/PNZ (7).
(16)
Države članice bi morale zagotoviti ustrezen prevod pisnega obvestila, ki ga pošlje država članica prekrška, kot je določeno v Direktivi 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta (8).
(17)
Za izvajanje politike varnosti v cestnem prometu, katere namen je visoka raven zaščite vseh udeležencev v cestnem prometu v Uniji, in ob upoštevanju velike raznolikosti razmer v Uniji bi morale države članice brez poseganja v strožje politike in zakonodaje sprejeti ukrepe za zagotovitev večje skladnosti cestnoprometnih predpisov in njihovega izvrševanja med državami članicami. Komisija bi morala v okviru svojega poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive preučiti potrebo po razvoju skupnih standardov za vzpostavitev primerljivih metod, prakse in minimalnih standardov na ravni Unije, ob upoštevanju mednarodnega sodelovanja in obstoječih sporazumov na področju varnosti v cestnem prometu, zlasti Dunajske konvencije o cestnem prometu z dne 8. novembra 1968.
(18)
Komisija bi morala v svojem poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive v državah članicah preučiti, ali so potrebna skupna merila za postopke nadaljnje obravnave, ki jih izvajajo države članice v primeru neplačane denarne kazni, v skladu z zakonodajo in postopki držav članic. V tem poročilu bi morala Komisija obravnavati vprašanja, kot so postopki med pristojnimi organi držav članic za posredovanje dokončne odločitve o uvedbi sankcije in/ali denarne kazni, kot tudi priznavanje in izvrševanje dokončne odločitve.
(19)
Pri pripravi pregleda te direktive bi se morala Komisija posvetovati z ustreznimi deležniki, kot so organi za varnost v cestnem prometu in organi kazenskega pregona ali pristojna telesa, združenja žrtev in druge nevladne organizacije, ki delujejo na področju varnosti v cestnem prometu.
(20)
Tesnejše sodelovanje organov kazenskega pregona bi moralo biti povezano s spoštovanjem temeljnih pravic, zlasti pravice do spoštovanja zasebnosti in varstva osebnih podatkov, kar bi bilo treba zagotoviti s posebno ureditvijo varstva podatkov. Ta ureditev bi morala zlasti upoštevati posebno naravo čezmejnega spletnega dostopa do zbirk podatkov. Vzpostaviti je treba programske aplikacije, ki bodo omogočile pogoje za varno izmenjavo informacij ter zagotovile zaupnost posredovanih podatkov. Podatke, zbrane na podlagi te direktive, bi bilo treba uporabljati samo za namene, ki so opredeljeni v tej direktivi. Države članice bi morale izpolnjevati obveznosti glede pogojev uporabe in začasne hrambe podatkov.
(21)
Za doseganje legitimnih ciljev te direktive na področju varnosti v cestnem prometu, zlasti zagotavljanja visoke ravni zaščite za vse udeležence v cestnem prometu v Uniji z omogočanjem lažje čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, in s tem izvrševanja sankcij, je obdelava osebnih podatkov, ki je določena s to direktivo, ustrezna in ne presega tistega, kar je ustrezno in potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(22)
Podatki o identifikaciji storilca prekrška so osebni podatki. Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9) bi bilo treba uporabljati za obdelavo podatkov, ki se izvaja v skladu s to direktivo. Brez poseganja v postopkovne zahteve za pritožbo in odškodninske postopke, ki veljajo v zadevni državi članici, bi bilo treba osebo, na katero se nanašajo osebni podatki, v obvestilu o prekršku ustrezno obvestiti o pravici do dostopa do osebnih podatkov ter pravici do popravka in izbrisa osebnih podatkov, pa tudi o najdaljšem zakonitem obdobju hrambe podatkov. V tem okviru bi morala oseba, na katero se nanašajo podatki, imeti tudi pravico do popravka netočnih osebnih podatkov ali takojšnjega izbrisa nezakonito zabeleženih podatkov.
(23)
V okviru prümskih sklepov se za obdelavo podatkov iz registrov vozil, ki vsebujejo osebne podatke, uporabljajo posebne določbe o varstvu podatkov iz Sklepa 2008/615/PNZ. V tem smislu imajo države članice možnost, da uporabijo navedene posebne določbe za osebne podatke, ki se obdelujejo tudi za namene te direktive, pod pogojem, da zagotovijo, da je obdelava podatkov v zvezi z vsemi prekrški, za katere velja ta direktiva, skladna z nacionalnimi predpisi, sprejetimi za izvajanje Direktive 95/46/ES.
(24)
Sodelovanje pri izmenjavi podatkov iz registrov vozil bi bilo treba omogočiti tudi tretjim državam, če so z Unijo v ta namen sklenile sporazum. V takšen sporazum bi morale biti vključene ustrezne določbe o varstvu podatkov.
(25)
Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, vključno s spoštovanjem zasebnega in družinskega življenja, varstvom osebnih podatkov, pravico do poštenega sojenja, domnevo nedolžnosti in pravico do obrambe.
(26)
Da bi dosegli cilj izmenjave informacij med državami članicami z interoperabilnimi sredstvi, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte zaradi upoštevanja ustreznih sprememb prümskih sklepov, ali če to zahteva kateri od pravnih aktov Unije, ki je neposredno pomemben za posodobitev Priloge I. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da se ustrezni dokumenti posredujejo Evropskemu parlamentu in Svetu sočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(27)
Komisija bi morala analizirati uporabo te direktive, da bi lahko določila nadaljnje uspešne in učinkovite ukrepe za večjo varnost v cestnem prometu. Brez poseganja v obveznost prenosa te direktive bi morale, kjer je to ustrezno, pri tem delu s Komisijo sodelovati tudi Danska, Irska in Združeno kraljestvo, da bi bilo zagotovljeno pravočasno in popolno poročanje o tej zadevi.
(28)
Ker cilja te direktive, in sicer zagotavljanja visoke ravni zaščite za vse udeležence v cestnem prometu v Uniji z omogočanjem lažje čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, storjenih v eni državi članici z vozilom, registriranim v drugi državi članici, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinka ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(29)
Ker se za Dansko, Irsko in Združeno kraljestvo Direktiva 2011/82/EU ni uporabljala in je te zato niso prenesle, je primerno, da se tem državam članicam zagotovi dovolj dodatnega časa, da to storijo.
(30)
Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (10), ki je podal mnenje 3. oktobra 2014 -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Cilj
Namen te direktive je zagotoviti visoko raven zaščite za vse udeležence v cestnem prometu v Uniji z omogočanjem lažje čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, in s tem olajšati izvrševanje sankcij, kadar so ti prekrški storjeni z vozilom, registriranim v državi članici, ki ni država članica, v kateri je bil storjen prekršek.
Člen 2
Področje uporabe
Ta direktiva se uporablja za naslednje prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu:
(a)
prekoračitev dovoljene hitrosti;
(b)
neuporaba varnostnega pasu;
(c)
vožnja skozi rdečo luč;
(d)
vožnja pod vplivom alkohola;
(e)
vožnja pod vplivom mamil;
(f)
vožnja brez zaščitne čelade;
(g)
uporaba prepovedanega voznega pasu;
(h)
nezakonita uporaba prenosnega telefona ali druge komunikacijske naprave med vožnjo.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„vozilo“ pomeni vsako vozilo na motorni pogon, vključno z motornimi kolesi, ki se običajno uporablja za prevažanje oseb ali blaga po cesti;
(b)
„država članica prekrška“ pomeni državo članico, v kateri je bil storjen prekršek;
(c)
„država članica registracije“ pomeni državo članico, v kateri je registrirano vozilo, s katerim je bil storjen prekršek;
(d)
„prekoračitev dovoljene hitrosti“ pomeni prekoračitev omejitve hitrosti, ki velja v državi članici prekrška za zadevno cesto ali vrsto vozila;
(e)
„neuporaba varnostnega pasu“ pomeni neupoštevanje zahteve o uporabi varnostnega pasu ali zadrževalnega sistema za otroke v skladu z Direktivo Sveta 91/671/EGS (11) in zakonodajo države članice prekrška;
(f)
„vožnja skozi rdečo luč“ pomeni vožnjo skozi rdečo luč na semaforju ali mimo katerega koli drugega ustreznega znaka za zaustavitev, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(g)
„vožnja pod vplivom alkohola“ pomeni nezanesljivo vožnjo zaradi vpliva alkohola, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(h)
„vožnja pod vplivom mamil“ pomeni nezanesljivo vožnjo zaradi vpliva mamil ali drugih snovi s podobnim učinkom, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(i)
„vožnja brez zaščitne čelade“ pomeni vožnjo brez zaščitne čelade, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(j)
„uporaba prepovedanega voznega pasu“ pomeni nezakonito uporabo dela cestnega odseka, kot so odstavni pas, pas za javni prevoz ali začasno zaprt pas zaradi zastojev ali cestnih del, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(k)
„nezakonita uporaba prenosnega telefona ali druge komunikacijske naprave med vožnjo“ pomeni nezakonito uporabo prenosnega telefona ali druge komunikacijske naprave med vožnjo, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(l)
„nacionalna kontaktna točka“ pomeni pristojni organ, določen za izmenjavo podatkov iz registrov vozil;
(m)
„avtomatizirano iskanje“ pomeni postopek spletnega dostopa za pregledovanje zbirk podatkov ene, več kot ene ali vseh držav članic ali sodelujočih držav;
(n)
„imetnik vozila“ pomeni osebo, na ime katere je vozilo registrirano, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice registracije.
Člen 4
Postopek za izmenjavo informacij med državami članicami
1. Zaradi preiskovanja prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2 države članice nacionalnim kontaktnim točkam drugih držav članic iz odstavka 2 tega člena dovolijo dostop do naslednjih nacionalnih podatkov iz registrov vozil, z možnostjo avtomatiziranega iskanja:
(a)
podatkov o vozilih ter
(b)
podatkov o lastnikih ali imetnikih vozila.
Podatki iz točk (a) in (b), ki so potrebni za iskanje, morajo biti skladni s Prilogo I.
2. Za namene izmenjave podatkov iz odstavka 1 vsaka država članica imenuje nacionalno kontaktno točko. Pooblastila nacionalnih kontaktnih točk so določena z veljavno zakonodajo zadevne države članice.
3. Nacionalna kontaktna točka države članice prekrška pri iskanju v obliki izstopnih zaprosil uporabi celotno registrsko številko.
Navedena iskanja se izvajajo v skladu s postopki, opisanimi v poglavju 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ, razen v primeru točke 1 poglavja 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ, za katero se uporablja Priloga I k tej direktivi.
Država članica prekrška v skladu s to direktivo uporablja pridobljene podatke, da ugotovi, kdo je osebno odgovoren za prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2 te direktive.
4. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se informacije izmenjujejo z interoperabilnimi elektronskimi sredstvi brez izmenjave podatkov iz drugih zbirk podatkov, ki se ne uporabljajo za namene te direktive. Države članice zagotovijo, da takšna izmenjava informacij poteka na stroškovno učinkovit in varen način. Države članice zagotovijo varnost in zaščito posredovanih podatkov, po možnosti z uporabo obstoječih programskih aplikacij, kot je aplikacija iz člena 15 Sklepa 2008/616/PNZ, in spremenjenih različic teh programskih aplikacij, v skladu s Prilogo I k tej direktivi ter točkama 2 in 3 poglavja 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ. Spremenjene različice programskih aplikacij zagotavljajo način spletne izmenjave v realnem času in način izmenjave v svežnju, pri čemer slednji omogoča izmenjavo več zaprosil ali odgovorov v enem sporočilu.
5. Vsaka država članica krije svoje stroške, ki nastanejo v zvezi z upravljanjem, uporabo in vzdrževanjem programskih aplikacij iz odstavka 4.
Člen 5
Pisno obvestilo o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu
1. Država članica prekrška odloči, ali bo uvedla postopke nadaljnje obravnave v zvezi s prometnimi prekrški, povezanimi z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2.
Kadar se država članica prekrška odloči, da bo uvedla takšne postopke, v skladu s svojo nacionalno zakonodajo o tem ustrezno obvesti lastnika, imetnika vozila ali drugače identificirano osebo, osumljeno storitve prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu.
Te informacije vključujejo - če je to predvideno v nacionalni zakonodaji - tudi pravne posledice storitve prekrška na ozemlju države članice prekrška v skladu z zakonodajo te države članice.
2. Kadar država članica prekrška lastniku, imetniku vozila ali drugače identificirani osebi, osumljeni storitve prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu, pošlje pisno obvestilo, vanj v skladu s svojo nacionalno zakonodajo vključi vse pomembne informacije, kot so zlasti vrsta prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu, kraj, datum in čas storitve prekrška, naslov predpisov nacionalne zakonodaje, ki so bili kršeni, in sankcijo ter po potrebi podatke o napravi, s katero je bil ugotovljen prekršek. V ta namen lahko država članica prekrška uporabi predlogo iz Priloge II.
3. Kadar se država članica prekrška odloči uvesti postopke nadaljnje obravnave v zvezi s prometnimi prekrški, povezanimi z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2, za namen zagotovitve spoštovanja temeljnih pravic pošlje pisno obvestilo v jeziku dokumenta o registraciji vozila, če je na voljo, ali v enem od uradnih jezikov države članice registracije.
Člen 6
Poročanje držav članic Komisiji
Vsaka država članica pošlje Komisiji izčrpno poročilo do 6. maja 2016 in nato vsaki dve leti.
V izčrpnem poročilu se navede število avtomatiziranih iskanj, ki jih opravi država članica prekrška, naslovljenih na nacionalno kontaktno točko države članice registracije glede prekrškov, storjenih na njenem ozemlju, skupaj z vrsto prekrškov, za katere so bila oddana zaprosila, in številom neuspelih zaprosil.
Izčrpno poročilo vsebuje tudi opis stanja na nacionalni ravni v zvezi z nadaljnjo obravnavo prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, na podlagi deleža takih prekrškov, za katere so bila poslana pisna obvestila.
Člen 7
Varstvo podatkov
1. Določbe o varstvu podatkov iz Direktive 95/46/ES se uporabljajo za osebne podatke, ki se obdelujejo na podlagi te direktive.
2. Vsaka država članica zlasti zagotovi, da se osebni podatki, ki jih obdeluje na podlagi te direktive, v ustreznem času popravijo, če so netočni, in izbrišejo ali blokirajo, ko niso več potrebni, v skladu s členoma 6 in 12 Direktive 95/46/ES, ter da je rok hrambe podatkov določen v skladu s členom 6 navedene direktive.
Države članice zagotovijo, da se vsi osebni podatki, ki se obdelujejo v skladu s to direktivo, uporabljajo le za cilje iz člena 1 te direktive ter da imajo osebe, na katere se nanašajo osebni podatki, enake pravice do dostopa do informacij, popravka, izbrisa in blokiranja, do odškodnine ter do sodnega varstva, kot jih določa nacionalna zakonodaja za izvajanje ustreznih določb Direktive 95/46/ES.
3. Vsaka zadevna oseba ima pravico do pridobitve informacij o tem, kateri osebni podatki, evidentirani v državi članici registracije, so bili posredovani državi članici prekrška, vključno z datumom zaprosila in pristojnim organom države članice prekrška.
Člen 8
Obveščanje udeležencev v cestnem prometu v Uniji
1. Komisija na svojem spletnem mestu v vseh uradnih jezikih institucij Unije objavi povzetek predpisov, ki v državah članicah veljajo na področju, ki ga zajema ta direktiva. Države članice o teh predpisih obvestijo Komisijo.
2. Države članice udeležencem v cestnem prometu zagotovijo potrebne informacije o predpisih, ki veljajo na njihovem ozemlju, ter ukrepih izvajanja te direktive, in sicer v sodelovanju z organizacijami, kot so organi za varnost v cestnem prometu, nevladne organizacije, dejavne na področju varnosti v cestnem prometu, in avtomobilski klubi.
Člen 9
Delegirani akti
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 10 v zvezi s posodobitvijo Priloge I v skladu s tehničnim napredkom, da se upoštevajo ustrezne spremembe prümskih sklepov, ali če to zahteva kateri od pravnih aktov Unije, ki je neposredno relevanten za posodobitev Priloge I.
Člen 10
Izvajanje prenosa pooblastil
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 9 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 13. marca 2015. Komisija pripravi poročilo o prenosu pooblastila najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljšuje za enako dolga obdobja, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Prenos pooblastila iz člena 9 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Zlasti je pomembno, da se Komisija pred sprejetjem teh delegiranih aktov v skladu s svojo običajno prakso posvetuje s strokovnjaki, tudi strokovnjaki držav članic. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem sočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 9, začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 11
Revizija direktive
Brez poseganja v določbe iz drugega pododstavka člena 12(1) Komisija do 7. novembra 2016 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive s strani držav članic. V tem poročilu se Komisija osredotoči zlasti na naslednje vidike in zanje po potrebi pripravi predloge:
-
oceno, ali bi bilo treba v področje uporabe te direktive dodati druge prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu,
-
oceno učinkovitosti te direktive pri zmanjševanju števila smrtnih žrtev na cestah v Uniji,
-
oceno potrebe po oblikovanju skupnih standardov za avtomatsko opremo za nadzor in za postopke. Komisijo se poziva, da v zvezi s tem v okviru skupne prometne politike na ravni Unije oblikuje smernice za varnost v cestnem prometu, da bi s primerljivimi metodami in praksami zagotovili večjo skladnost glede izvrševanja cestnoprometnih predpisov s strani držav članic. Te smernice lahko zajemajo vsaj prekrške iz točk (a) do (d) člena 2,
-
oceno potrebe, da se v okviru vseh ustreznih politik Unije, vključno s skupno prometno politiko, okrepi izvrševanje sankcij za prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu, ter predlagajo skupna merila za postopke nadaljnje obravnave v primeru neplačanih denarnih kazni,
-
možnosti za harmonizacijo prometnih predpisov, kadar je to primerno, in
-
oceno programskih aplikacij iz člena 4(4), da se zagotovi ustrezno izvajanje te direktive, hkrati pa tudi učinkovita, hitra, varna in zaupna izmenjava specifičnih podatkov iz registrov vozil.
Člen 12
Prenos
1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 6. maja 2015. Komisiji nemudoma sporočijo besedilo navedenih predpisov.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko Kraljevina Danska, Irska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska podaljšajo rok iz prvega pododstavka do 6. maja 2017.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 13
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati četrti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 14
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 11. marca 2015