РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 649/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно износа и вноса на опасни химикали
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 689/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно износа и вноса на опасни химикали (3) е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като се налагат допълнителни изменения и с оглед постигане на яснота Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде преработен.
(2)
С Регламент (ЕО) № 689/2008 се прилага Конвенцията относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични вещества и пестициди (4) („Конвенцията“), която влезе в сила на 24 февруари 2004 г., и заменя Регламент (ЕО) № 304/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно износа и вноса на опасни химични вещества (5).
(3)
За да се осигури яснота и съгласуваност с другите свързани законодателни актове на Съюза, следва да бъдат разяснени някои определения или да бъдат въведени нови определения, а терминологията следва да бъде съгласувана с използваната в Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) и за създаване на Европейска агенция по химикали (6), от една страна, и в Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (7), от друга страна. Уместно е да се гарантира, че настоящият регламент отразява преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1272/2008, за да се избегне каквато и да е несъгласуваност между графика на прилагане на посочения регламент и на настоящия регламент.
(4)
Конвенцията предоставя на страните правото да предприемат действия, които още по-строго защитават здравето на човека и околната среда, отколкото се предвижда в Конвенцията, при условие че тези действия са в съответствие с Конвенцията и международното право. С цел да се повиши равнището на защита на околната среда и на обществеността в държавите вносители, е необходимо и уместно по отношение на някои аспекти да се надхвърлят разпоредбите на Конвенцията.
(5)
От първостепенно значение по отношение на участието на Съюза в Конвенцията е един и същи орган да отговаря за отношенията на Съюза със Секретариата на Конвенцията („Секретариатът“) и другите страни по Конвенцията, както и с другите държави. Тази функция следва да се поеме от Комисията.
(6)
Необходимо е да се осигури ефективна координация и ефективно управление по техническите и административните аспекти на настоящия регламент на равнището на Съюза. Държавите-членки и Европейската агенция по химикалите („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006, притежават компетентност и опит при прилагането на законодателството на Съюза и международните споразумения по отношение на химикалите. Затова държавите-членки и Агенцията следва да поемат определени задачи във връзка с административните, техническите и научните аспекти на прилагането на Конвенцията посредством настоящия регламент, както и във връзка с обмена на информация. Освен това Комисията, държавите-членки и Агенцията следва да си сътрудничат, за да изпълняват ефективно международните задължения на Съюза съгласно Конвенцията.
(7)
Тъй като определени задачи на Комисията следва да бъдат прехвърлени на Агенцията, първоначално създадената от Комисията европейска база данни за износа и вноса на опасни химикали следва да бъде развивана и поддържана от Агенцията.
(8)
За износа на опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза, следва да продължи да се прилага обща процедура за уведомление за износ. Следователно за опасните химикали под формата на вещества в самостоятелен вид или в смеси или в изделия, които са забранени или строго ограничени от Съюза, като продукти за растителна защита, други форми на пестициди или като промишлени химикали за професионална или масова употреба, следва да се прилагат правила във връзка с уведомлението за износ, подобни на правилата, приложими към забранените или строго ограничените химикали в рамките на една или и на двете категории, установени в Конвенцията, а именно като пестициди или химикали за промишлена употреба. Освен това тези правилата във връзка с уведомлението за износ следва да се прилагат и към химикалите, за които се прилага международната процедура по предварително обосновано съгласие („PIC процедура“). Посочената процедура за съвместно уведомление за износ следва да се прилага за износа на Съюза за всички трети държави, независимо дали са страни по Конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки следва да бъде позволено да събират административни такси с цел да покрият разходите си по изпълнение на процедурата.
(9)
Износителите и вносителите следва да бъдат задължени да предоставят информация, отнасяща се до количествата на химикалите, с които се търгува на международно равнище и които попадат в обхвата на настоящия регламент, така че да може да се извършва наблюдение и оценка на въздействието и ефективността на разпоредбите на посочения регламент.
(10)
Уведомленията до Секретариата относно окончателните нормативни актове на Съюза или държава-членка, с които се забраняват или строго се ограничават химикали с оглед на тяхното включване в PIC процедурата, следва да се представят на Комисията в случаите, в които са изпълнени критериите, установени в тази връзка в Конвенцията. Когато е необходимо, следва да се поиска допълнителна информация във връзка с тези уведомления.
(11)
В случаите, в които не се налага уведомление за окончателните нормативни актове на Съюза или на държава-членка, тъй като не отговарят на критериите, установени в Конвенцията, информация за тях следва въпреки това да се предостави на Секретариата и на другите страни по Конвенцията в интерес на обмена на информация.
(12)
Необходимо е също да се гарантира, че Съюзът взема решения по отношение на вноса в Съюза на химикали, за които се прилага PIC процедурата. Тези решения следва да се основават на приложимото законодателство на Съюза и да вземат предвид забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато това е обосновано, следва да се предложат изменения на законодателството на Съюза.
(13)
Необходими са нормативни разпоредби, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са осведомени относно решенията на държавите вносители по отношение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, както и че износителите спазват тези решения. Освен това с цел да се предотврати нежелателният износ, не следва да се изнасят никакви химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза и които отговарят на критериите за уведомление съгласно Конвенцията или за които се прилага PIC процедурата, освен ако е било поискано и получено изричното съгласие на съответната държава вносител, независимо дали тя е страна по Конвенцията. Същевременно е уместно износът на някои химикали в държави, които са членове на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), да бъде освободен от това задължение, при условие че са изпълнени определени условия. Освен това е необходимо да се предвиди процедура за случаите, при които въпреки всички положени разумни усилия не е получен отговор от държавата вносител, за да може да се извършва износ на определени химикали на временна основа при определени условия. Необходимо е също да се предвиди периодично преразглеждане на всички подобни случаи, както и на случаите, при които е получено изрично съгласие.
(14)
От значение е също всички изнасяни химикали да имат подходящ срок за съхранение, така че да могат да се използват ефективно и безопасно. По отношение на пестицидите, и по-специално на тези, изнасяни в развиващите се държави, от първостепенно значение е да бъде предоставяна информация относно подходящите условия на съхранение, както и да се използват подходяща опаковка и размери на съдовете с цел да се избегне натрупването на залежали количества.
(15)
Изделията, съдържащи химикали, не попадат в обхвата на Конвенцията. При все това е уместно за изделията, определени в настоящия регламент, съдържащи химикали, които могат да бъдат освободени при определени условия на употреба или обезвреждане и които са забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече от категориите за употреба, установени в Конвенцията, или за които се прилага PIC процедурата, да се прилагат и правилата за уведомление за износ. Освен това не следва да се изнасят изобщо определени химикали и изделия, съдържащи конкретни химикали, които са извън обхвата на Конвенцията, но предизвикват особена загриженост.
(16)
В съответствие с Конвенцията следва да се предоставя информация относно транзитното движение на химикали, за които се прилага PIC процедурата, на страните по Конвенцията, които поискат такава информация.
(17)
Правилата на Съюза относно опаковането и етикетирането и друга свързана с безопасността информация следва да се прилагат за всички химикали, когато са предназначени за износ в страни по Конвенцията и други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на тези държави, като се вземат предвид съответните международни стандарти. В настоящия регламент следва да се включи позоваване на Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като с него са въведени нови разпоредби за класифицирането, етикетирането и опаковането на веществата и смесите.
(18)
С цел да се гарантира ефективен контрол и прилагане, държавите-членки следва да определят органи, например митнически органи, които да поемат отговорността за контролиране на вноса и износа на химикалите, включени в обхвата на настоящия регламент. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки играят решаваща роля и следва да действат по целенасочен и съгласуван начин. Държавите-членки следва да предвидят подходящи санкции в случай на нарушения.
(19)
С цел да се улесни митническият контрол и да се намали административната тежест както за износителите, така и за съответните органи, следва да се въведе система от кодове, предназначени за използване в декларациите за износ. Специални кодове следва да се използват, по целесъобразност, и за химикалите, изнасяни за научноизследователски цели или за анализи в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
(20)
Следва да се насърчи обменът на информация, споделянето на отговорност и сътрудничеството между Съюза и държавите-членки и третите държави с оглед гарантиране на доброто управление на химикалите, независимо дали тези трети държави са страни по Конвенцията. По-специално следва да се оказва техническо съдействие на развиващите се страни и страните с икономики в преход - или пряко от Комисията или държавите-членки, или косвено чрез подкрепа за проекти на неправителствени организации, по-конкретно чрез съдействие за осигуряване на възможност на тези държави да изпълняват Конвенцията, като по този начин се допринася за предотвратяването на вредни последици от химикалите за здравето на човека и за околната среда.
(21)
Следва да се извършва редовно наблюдение на функционирането на процедурите, за да се осигури тяхната ефективност. За тази цел държавите-членки и Агенцията следва да представят редовни доклади в стандартизиран формат на Комисията, която на свой ред следва редовно да докладва на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Агенцията следва да изготви технически указания с цел да се съдейства на определените органи, включително такива като митническите органи, които контролират износа, както и на износителите и вносителите при прилагане на настоящия регламент.
(23)
С оглед на адаптирането на настоящия регламент към техническия прогрес на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), отнасящи се до включване на химикали в приложение I, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, на приложение V, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, както и на изменения на приложения II, III, IV и VI. Особено важно е Комисията да осъществява подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на ниво експерти. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани съгласно Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряване на съгласувано и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза по Конвенцията, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза поради необходимостта от хармонизиране на разпоредбите за вноса и износа на опасни химикали, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде отменен.
(27)
Целесъобразно е да се предвиди отложено прилагане на настоящия регламент, за да се осигури достатъчно време на Агенцията да се подготви за новата си функция и да се позволи на предприятията да се запознаят с новите процедури,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“);
б)
да насърчава споделяне на отговорността и сътрудничество в рамките на международното движение на опасни химични вещества с оглед опазване на здравето на човека и на околната среда от потенциални вреди;
в)
да се спомага за екологосъобразната употреба на опасните химикали.
Целите, определени в първата алинея, се постигат чрез улесняване на обмена на информация относно характеристиките на опасните химикали, чрез предвиждане на процес за вземане на решение в рамките на Съюза относно техния внос и износ и чрез разпространяване на информация относно решенията до страните по Конвенцията и други държави според случая.
2. В допълнение към определените в параграф 1 цели настоящият регламент гарантира, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането се прилагат за всички химикали, когато те се изнасят от държави-членки в други страни по Конвенцията или други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на същите тези страни по Конвенцията или други държави.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
определени опасни химикали, за които съгласно Конвенцията се прилага процедурата по предварително обосновано съгласие („PIC процедурата“);
б)
определени опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза или в държава-членка;
в)
химикали, когато се изнасят, доколкото се касае за тяхната класификация, етикетиране и опаковане.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (9);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение (10);
в)
отпадъците, обхванати от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (11);
г)
химическите оръжия, обхванати от Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 година за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и добавките в храни, обхванати от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване на здравето на животните и хуманното отношение към животните (13);
е)
фуражите, обхванати от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (14), включително добавките - преработени, частично преработени или непреработени - предназначени за хранене на животни през устата;
ж)
генетично модифицираните организми, обхванати от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (15);
з)
с изключение на веществата по член 3, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, патентованите лекарствени продукти и ветеринарните лекарствени продукти, обхванати съответно от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17).
3. Настоящият регламент не се прилага за химикалите, изнасяни с цел изследвания или анализ в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
Независимо от първа алинея износителите на химикалите, посочени в същата алинея, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни, посочена в член 6, параграф 1, буква а), и го посочват в декларацията си за износ.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„химикал“ означава вещество, в самостоятелен вид или в смес, или смес, получено(а) чрез производствен процес или добит(а) от природата, което или която не съдържа живи организми и попада в една от следните две категории:
а)
пестициди, включително особено опасни пестицидни формулации;
б)
промишлени химикали;
2)
„вещество“ означава химичен елемент и неговите съединения съгласно определението по член 3, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006;
3)
„смес“ означава смес или разтвор съгласно определението по член 2, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1272/2008;
4)
„изделие“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химикал, чиято употреба е забранена или строго ограничена от законодателството на Съюза за този определен продукт, когато продуктът не попада в обхвата на точка 2 или 3;
5)
„пестициди“ означава химикали в една от следните подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, обхванати от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди, като:
i)
биоциди, обхванати от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (19) и
ii)
дезинфектанти, инсектициди и средства за борба с паразитите, обхванати от директиви 2001/82/ЕО и 2001/83/ЕО;
6)
„промишлени химикали“ означава химикали от една от следните подкатегории:
а)
химикали за професионална употреба;
б)
химикали за масова употреба;
7)
„химикал, за който се изисква уведомление за износ“ означава всеки химикал, който е забранен или строго ограничен в Съюза в една или повече категории или подкатегории, както и всеки химикал от изброените в приложение I, част 1, за който се прилага PIC процедурата;
8)
„химикал, отговарящ на изискванията за PIC уведомление“ означава всеки химикал, забранен или строго ограничен в Съюза или в държава-членка в рамките на една или повече категории; химикалите, забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече категории, са посочени в част 2 от приложение I;
9)
„химикал, за който се прилага PIC процедурата“ означава всеки химикал, посочен в приложение III към Конвенцията и в част 3 на приложение I към настоящия регламент;
10)
„забранен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, всички употреби на който в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда;
б)
химикал, за който е било отказано одобрение за първоначална употреба или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
11)
„строго ограничен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, почти всички употреби на който - в рамките на една или повече категории или подкатегории - са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда, но за който определени специфични употреби остават разрешени;
б)
химикал, за почти всички употреби на който е било отказано одобрение или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
12)
„химикал, забранен или строго ограничен от държава-членка“ означава химикал, забранен или строго ограничен по силата на национален окончателен нормативен акт на държава-членка;
13)
„окончателен нормативен акт“ означава юридически задължителен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи даден химикал;
14)
„особено опасна пестицидна формулация“ означава химикал, който е предназначен за употреба като пестицид и който предизвиква сериозни последици за здравето или околната среда, които се проявяват в рамките на кратък период от време след еднократно или многократно излагане на въздействие при употребата му;
15)
„митническа територия на Съюза“ означава територията, определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (20);
16)
„износ“ означава следното:
а)
окончателен или временен износ на химикал, отговарящ на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС;
б)
реекспорт на химикал, който не отговаря на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС и който е под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
17)
„внос“ означава физическото въвеждане в митническата територия на Съюза на химикал, който е поставен под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
18)
„износител“ означава всяко едно от следните физически или юридически лица:
а)
лицето, от чието име е представена декларацията за износ, т.е. лицето, което към момента на приемане на декларацията е страна по договора с получателя в страна по Конвенцията или друга държава и което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
б)
ако не е сключен договор за износ или когато страната по договора не действа от свое име - лицето, което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
в)
страната по договора, установена в Съюза, ако по силата на договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с химикала принадлежи на лице, установено извън Съюза;
19)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което към момента на вноса на митническата територия на Съюза е получател на химикала;
20)
„страна по Конвенцията“ или „страна“ означава държава или регионална организация за икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана с Конвенцията и за която Конвенцията е в сила;
21)
„друга държава“ означава всяка държава, която не е страна по Конвенцията;
22)
„Агенцията“ означава Европейската агенция по химикали, създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006;
23)
„Секретариат“ означава Секретариатът на Конвенцията, освен ако в настоящия регламент не е определено друго.
Член 4
Определени национални органи на държавите-членки
Всяка държава-членка определя органа или органите, („определеният национален орган“ или „определените национални органи“), които да изпълняват административните функции, изисквани по настоящия регламент, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за това до 17 ноември 2012 г., освен ако тази информация не е била вече предоставена преди влизането в сила на настоящия регламент, и също така информира Комисията за всяка промяна на определения национален орган.
Член 5
Участие на Съюза в Конвенцията
1. Участието в Конвенцията е съвместна отговорност на Комисията и на държавите-членки, по-специално по отношение на техническата помощ, обмена на информация и въпросите, свързани с уреждането на спорове, участието в спомагателни органи и гласуването.
2. Комисията действа като общ определен орган за административните функции на Конвенцията във връзка с PIC процедурата от името на и в тясно сътрудничество и консултирайки се с всички определени национални органи на държавите-членки.
Комисията отговаря по-специално за следното:
а)
предаване на уведомленията за износ на Съюза до страните по Конвенцията и други държави съгласно член 8;
б)
предоставяне на Секретариата на уведомленията за съответните окончателни нормативни актове относно химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление съгласно член 11;
в)
предаване на информация, отнасяща се до други окончателни нормативни актове, включващи химикали, които не отговарят на условията за PIC уведомление в съответствие с член 12;
г)
получаване въобще на информация от Секретариата.
Комисията също така представя на Секретариата отговорите на Съюза относно вноса на химикали, за които се прилага PIC процедурата, съгласно член 13.
В допълнение, Комисията координира участието на Съюза по всички технически въпроси, свързани със следното:
а)
Конвенцията;
б)
подготовката на Конференцията на страните, учредена по силата на член 18, параграф 1 от Конвенцията;
в)
Комитета за преглед на химикалите, създаден в съответствие с член 18, параграф 6 от Конвенцията („Комитет за преглед на химикалите“);
г)
други спомагателни органи на Конференцията на страните.
3. Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи, за да се осигури подходящо представителство на Съюза в различните органи по прилагане на Конвенцията.
Член 6
Функции на Агенцията
1. Освен функциите по членове 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 и 25 Агенцията изпълнява и следните функции:
а)
поддържа, развива и редовно актуализира база данни за износа и вноса на опасни химикали („базата данни“);
б)
осигурява достъп на обществеността до тази база данни чрез страницата си в интернет;
в)
когато е целесъобразно, със съгласието на Комисията и след консултации с държавите-членки предоставя съдействие и научно-технически насоки и инструменти за предприятията, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
г)
със съгласието на Комисията предоставя съдействие и научно-технически насоки на определените национални органи на държавите-членки, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
д)
по искане на експерти на Комитета за преглед на химикалите, които са от държава-членка или от Комисията, и в рамките на наличните ресурси предоставя информация за изготвяне на документите за подпомагане на вземането на решение по член 7 от Конвенцията и други свързани с прилагането на Конвенцията технически документи;
е)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства, за да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
ж)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства при изпълнението на ролята ѝ на общ определен орган на Съюза.
2. Секретариатът на Агенцията изпълнява функциите, възложени на Агенцията по настоящия регламент.
Член 7
Химикали, за които се изисква уведомление за износ, химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикали, за които се прилага PIC процедурата
1. Химикалите, за които се изисква уведомление за износ, химикалите, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикалите, за които се прилага PIC процедурата, са изброени в приложение I.
2. Химикалите, изброени в приложение I, се включват в една или повече от трите групи химикали, представляващи части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
За химикалите, изброени в приложение I, част 1, се прилага процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото, категорията и/или подкатегорията на употреба, предмет на ограничение, вида ограничение и, където е уместно, допълнителна информация, отнасяща се по-специално до освобождаването от изискванията за уведомление за износ.
За химикалите, изброени в приложение I, част 2, освен процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага и установената в член 11 процедура за уведомление PIC, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото и категорията на употреба.
За химикалите, изброени в приложение I, част 3, се прилага PIC процедурата, като се съобщава категорията на употреба и, ако е уместно, допълнителна информация, по-специално относно изискванията за уведомление за износ.
3. Списъците, посочени в приложение I, се предоставят на разположение на обществеността чрез базата данни.
Член 8
Уведомления за износ, препращани на страни по Конвенцията и на други държави
1. За веществата, изброени в част 1 на приложение I, или за смесите, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества, се прилагат параграфи 2-8 от настоящия член, независимо от предвидената употреба на химикала в страната вносител или в друга държава вносител.
2. Когато даден износител предстои да изнесе химикал, посочен в параграф 1, от Съюза за страна по Конвенцията или друга държава за първи път на или след датата, от която за химикала започват да се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, износителят уведомява определения национален орган на държавата-членка, в която е установен („държава-членка на износителя“), не по-късно от 35 дни преди очакваната дата на износ на химикала. Впоследствие износителят уведомява определения национален орган за първия износ на такъв химикал всяка календарна година не по-късно от 35 дни преди износа на химикала. Уведомленията се извършват в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, като на Комисията и държавите-членки се осигурява достъп до тях чрез базата данни.
Определеният национален орган на държавата-членка на износителя проверява съответствието на информацията с приложение II и ако уведомлението е пълно го препраща на Агенцията не по-късно от 25 дни преди очакваната дата на износ.
От името на Комисията Агенцията предава уведомлението на определения национален орган на страната вносител или на съответния орган на другата държава вносител и взема необходимите мерки, за да гарантира, че те получават посоченото уведомление не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химикала и впоследствие не по-късно от 15 дни преди първия му износ през всяка следваща календарна година.
Агенцията регистрира в своята база данни всяко уведомление и му определя референтен идентификационен номер. Агенцията предоставя на обществеността и - в съответните случаи - на определените национални органи на държавите-членки актуализиран за всяка календарна година списък на съответните химикали и страните вносители и другите държави вносители чрез базата данни.
3. Ако в срок от 30 дни след изпращане на първото уведомление за износ, подадено след включването на химикала в приложение I, част 1, Агенцията не получи от страната вносител или от другата държава вносител потвърждение за получаването му, от името на Комисията тя изпраща второ уведомление. Действайки от името на Комисията, Агенцията полага разумни усилия за осигуряване на получаването на второто уведомление от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител.
4. Ново уведомление за износ се извършва в съответствие с параграф 2 при износ, който се извършва след влизането в сила на изменения на законодателството на Съюза, касаещи пускането на пазара, употребата или етикетирането на въпросните вещества, или във всички случаи, в които съставът на въпросната смес се променя по начин, който води до промяна в етикетирането ѝ. Новото уведомление се извършва в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, и в него се посочва, че то е преработен вариант на предишно уведомление.
5. Когато износът на даден химикал е свързан със спешна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда на страна вносител или друга държава вносител, по мотивирано искане на износителя, на страната вносител или на другата държава вносител определеният национален орган на държавата-членка на износителя може след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, да предостави цялостно или частично освобождаване от задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4. Счита се, че решение относно дадено искане е взето в консултация с Комисията, ако не е получен отрицателен отговор от Комисията в срок от 10 дни от изпращането от страна на определения национален орган на държавата-членка до Комисията на подробности относно искането.
6. Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат, когато е налице всяко едно от следните условия:
а)
за химикала вече се прилага PIC процедурата;
б)
държавата вносител е страна по Конвенцията и е представила на Секретариата отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията, в който се посочва дали тя дава или не съгласието си за вноса на химикала; както и
в)
Комисията е информирана за този отговор от Секретариата и е препратила тази информация на държавите-членки и Агенцията.
Независимо от първата алинея на настоящия параграф задълженията по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член не престават да се прилагат, ако държавата вносител е страна по Конвенцията, и изрично изисква, например чрез свое решение за вноса или по друг начин, от страните износители да продължават да уведомяват за износа.
Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат и когато са изпълнени и двете условия:
а)
определеният национален орган на страната вносител или съответният орган на другата държава вносител е отменил изискването за подаване на уведомление до него преди износа на химикала; и
б)
Комисията е получила тази информация от Секретариата или от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител и я е препратила на държавите-членки и Агенцията, която я е публикувала чрез базата данни.
7. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки, Агенцията и износителите при поискване предоставят на страните вносители и другите държави вносители наличната допълнителна информация, отнасяща се до изнасяните химикали.
8. Държавите-членки могат да създадат, по прозрачен начин, системи, задължаващи износителите да заплащат административна такса за всяко извършено уведомление за износ и за всяко извършено искане за изрично съгласие, в съответствие с разходите за тях при изпълнение на процедурите, посочени в параграфи 2 и 4 от настоящия член и член 14, параграфи 6 и 7.
Член 9
Уведомления за износ, получени от страни по Конвенцията и от други държави
1. Уведомленията за износ, получавани от Агенцията от определените национални органи на страните по Конвенцията или от съответните органи на другите държави, отнасящи се до износа към Съюза на химикал, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт или продажба са забранени или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по Конвенцията или друга държава, се извършват посредством базата данни в срок от 15 дни от получаването на такова уведомление от Агенцията.
Агенцията потвърждава от името на Комисията получаването на първото уведомление за износ за всеки химикал от всяка страна по Конвенцията или друга държава.
Определеният национален орган на държавата-членка получател на този внос получава копие от всяко получено от Агенцията уведомление в срок от 10 дни от получаването му заедно с цялата налична информация. Другите държави-членки имат право да получат копия при поискване.
2. Когато Комисията или определените национални органи на държавите-членки получат уведомления за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по Конвенцията или съответните органи на други държави, те незабавно ги препращат на Агенцията заедно с цялата налична информация.
Член 10
Информация за износа и вноса на химични вещества
1. Всеки износител на едно или повече от следното:
а)
вещества, изброени в приложение I;
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества; или
в)
изделия, съдържащи вещества, изброени в част 2 или 3 на приложение I, в нереагирала форма или смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества,
през първото тримесечие на всяка година информира определения национален орган на държавата-членка на износителя по отношение на количествата химикал - като вещество и в състава на смеси или в изделия - доставени във всяка страна по Конвенцията или в друга държава през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на всяко физическо или юридическо лице, което внася химикала в страна по Конвенцията или в друга държава, на които е осъществена доставка през същия период. В тази информация износът се посочва отделно съгласно член 14, параграф 7.
Всеки вносител в рамките на Съюза предоставя еквивалентната информация за количествата, внасяни в Съюза.
2. При поискване от Комисията, подпомагана от Агенцията, или от определения национален орган на неговата държава-членка, износителят или вносителят предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химикалите, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка представя ежегодно на Агенцията обобщена информация в съответствие с приложение III. Агенцията обобщава тази информация на равнището на Съюза и публикува информацията, която няма поверителен характер, в своята база данни.
Член 11
Уведомяване за забранени или строго ограничени химикали съгласно Конвенцията
1. Комисията уведомява писмено Секретариата за химикалите, изброени в приложение I, част 2, които отговарят на изискванията за PIC уведомление.
2. Когато други химикали са добавени в приложение I, част 2, съгласно член 23, параграф 2, втора алинея, Комисията уведомява Секретариата за тези химикали. PIC уведомлението се изпраща във възможно най-кратък срок след приемане на съответния окончателен нормативен акт на равнището на Съюза, с който се забранява или строго се ограничава химикалът, но не по-късно от 90 дни след датата, от която се прилага окончателният нормативен акт.
3. В PIC уведомлението се представя цялата значима информация, изисквана по приложение IV.
4. При определяне на приоритетите за уведомление Комисията взема предвид дали химикалът вече е включен в част 3 на приложение I, доколко установените в приложение IV изисквания за информация могат да бъдат изпълнени и сериозността на рисковете, свързани с химикала, по-специално за развиващите се държави.
Когато даден химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление, но няма достатъчно информация, за да бъдат изпълнени изискванията по приложение IV, идентифицираните износители или вносители представят по искане на Комисията цялата съответна информация, с която разполагат, включително такава от други национални или международни програми за контрол на химикали, в срок от 60 дни от искането.
5. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато окончателния нормативен акт, за който е била уведомена съгласно параграфи 1 или 2, е бил изменен, във възможно най-кратък срок след приемане на новия окончателен нормативен акт, но не по-късно от 60 дни след датата, от която същият се прилага.
Комисията предоставя цялата съответна информация, която не е била на разположение към момента на първоначалното уведомление, извършено съгласно параграфи 1 или 2 съответно.
6. При поискване от страна по Конвенцията или от Секретариата Комисията представя допълнителна информация, отнасяща се до химикала или до окончателния нормативен акт, доколкото е приложимо.
При поискване държавите-членки и Агенцията осигуряват на Комисията необходимото съдействие за събиране на тази информация.
7. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията информацията, която получава от Секретариата относно химикалите, за които е уведомена, че са забранени или строго ограничени от други страни по Конвенцията.
Ако е уместно, Комисията в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза с оглед да се избегнат неприемливите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза.
8. Когато държава-членка приема съгласно съответното законодателство на Съюза окончателен национален нормативен акт за забрана или строго ограничение на даден химикал, тя представя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В срок от четири седмици след предоставянето на тази информация държавите-членки могат да изпращат свои забележки във връзка с възможно PIC уведомление, включително информация относно своите окончателни нормативни разпоредби по отношение на химикала, на Комисията и на държавата-членка, представила съответния окончателен национален нормативен акт. След като вземе предвид забележките, представилата нормативния акт държава-членка информира Комисията дали тя трябва:
а)
да направи PIC уведомление до Секретариата съгласно настоящия член; или
б)
да представи информацията на Секретариата съгласно член 12.
Член 12
Информация, която трябва да се предава на Секретариата, по отношение на забранени или строго ограничени химикали, които не отговарят на изискванията за PIC уведомление
Когато даден химикал е включен само в част 1 на приложение I или след получаване на информация от държава-членка съгласно член 11, параграф 8, буква б), Комисията представя на Секретариата информация по отношение на съответните окончателни нормативни актове, така че тази информация да бъде разпространена, ако е уместно, до други страни по Конвенцията.
Член 13
Задължения във връзка с вноса на химикали
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията всички документи за подпомагане на вземането на решение, които получава от Секретариата.
Комисията приема посредством акт за изпълнение решение относно вноса на съответния химикал под формата на окончателен или временен отговор за вноса от името на Съюза. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране по член 27, параграф 2. Комисията съобщава решението на Секретариата във възможно най-кратък срок, но не по-късно от девет месеца след датата, на която Секретариатът е изпратил документа за подпомагане на вземането на решение.
Когато съгласно законодателството на Съюза ограниченията за даден химикал са допълнени или изменени, Комисията приема посредством акт за изпълнение решение, с което преразглежда решението за вноса. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2. Комисията съобщава на Секретариата преразгледаното решение за внос.
2. Когато даден химикал е забранен или строго ограничен от една или повече държави-членки, по писмено искане на заинтересованите държави-членки Комисията взема под внимание тази информация в своето решение за внос.
3. Решението за вноса по параграф 1 се отнася до категорията или категориите, определени за химикала в документа за подпомагане на вземането на решение.
4. Когато съобщава решението за вноса на Секретариата, Комисията представя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган на държавите-членки предоставя решенията за вноса по параграф 1 на заинтересованите подведомствени лица в съответствие със своите законодателни или административни мерки. Агенцията публикува решенията си за вноса по параграф 1 в своята база данни.
6. Когато е уместно, в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията Комисията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза за предотвратяване на недопустимите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза, вземайки под внимание информацията, дадена в документа за подпомагане на вземането на решение.
Член 14
Задължения във връзка с износа на химикали, различни от уведомление за износ
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки, на Агенцията и на европейските отраслови асоциации информацията, получена от Секретариата под формата на циркулярни документи или по друг начин, относно химикалите, за които се прилага PIC процедурата, и относно решенията на страните вносители във връзка с условията за внос, приложими за тези химикали. Комисията препраща на държавите-членки и Агенцията информацията за всички случаи, в които няма изпратен отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията. Агенцията определя референтен идентификационен номер за всяко решение за внос и съхранява цялата налична информация относно тези решения в своята база данни и предоставя тази информация на всекиго при поискване.
2. Комисията класира всеки химикал, включен в приложение I, по определен код от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз. Това класиране при необходимост се преразглежда предвид евентуални изменения в номенклатурата на хармонизираната система на Световната митническа организация или в Комбинираната номенклатура на Европейския съюз по отношение на съответните химикали.
3. Всяка държава-членка съобщава информацията и решенията, препратени от Комисията съгласно параграф 1, на попадащите под нейна юрисдикция заинтересовани страни.
4. Износителите се съобразяват с решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест месеца след като Секретариатът е уведомил за първи път Комисията за тези решения съгласно параграф 1.
5. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки предоставят на страните вносители консултации и съдействие, при поискване и ако е уместно, за получаване на допълнителна информация, която им е необходима за изготвянето на отговора до Секретариата относно вноса на даден химикал.
6. Вещества, изброени в части 2 и 3 от приложение I, и смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества и независимо от тяхната предвидена употреба в страната вносител или друга държава вносител, не могат да бъдат изнасяни, освен ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
потърсено е и е получено изрично съгласие за внос от износителя чрез определения национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и определения национален орган на страната вносител или съответен орган на другата държава вносител;
б)
когато се касае за химикали, изброени в част 3 на приложение I, в последния издаден от Секретариата циркулярен документ по параграф 1 се посочва, че страната вносител е дала съгласието си за вноса.
Когато химикали, изброени в част 2 на приложение I, предстои да бъдат изнесени в държавите от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), определеният национален орган на държавата-членка на износителя може по искане на износителя да реши, след консултации с Комисията и за всеки отделен случай, че за вноса в съответната държава от ОИСР не се изисква изрично съгласие, ако химикалът към момента на вноса във въпросната държава от ОИСР е лицензиран, регистриран или разрешен в тази държава от ОИСР.
Когато е потърсено изрично съгласие съгласно първа алинея, буква а) и, ако Агенцията не е получила отговор на подаденото искане в срок от 30 дни, Агенцията изпраща от името на Комисията напомнително писмо, освен ако Комисията или определеният национален орган на държавата-членка на износителя е получил отговор и го е препратил до Агенцията. Когато е уместно, ако след още 30 дни не се получи отговор, при необходимост Агенцията може да изпрати още напомнителни писма.
7. В случай на химикали, изброени в част 2 или 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя може да реши, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и за всеки отделен случай и при условията на втора алинея, че износът може да се осъществи, ако няма доказателства от официални източници, че в страната вносител или в друга държава съществува окончателен нормативен акт за забрана или строго ограничение на употребата на химикала, ако след полагането на разумни усилия в срок от 60 дни не е получен отговор на искане за изрично съгласие в съответствие с параграф 6, буква а) и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
има доказателства, получени от официален източник в страната вносител или в друга държава вносител, че химикалът е лицензиран, регистриран или разрешен; или
б)
предвидената употреба, заявена в уведомлението за износ и потвърдена писмено от физическото или юридическо лице, което внася химикала в страна или в друга държава, не попада в категория, в която този химикал е изброен в част 2 или 3 от приложение I, както и има доказателства от официални източници, че през последните 5 години химикалът е бил използван или внасян в страната вносител или в друга заинтересована държава.
При химикали, изброени в част 3 на приложение I, износът въз основа на изпълнение на условието по буква б) може да не се осъществи, ако химикалът е бил класифициран в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 като канцерогенен от категория 1А или 1Б, мутагенен от категория 1А или 1Б, токсичен за репродукцията от категория 1А или 1Б, или ако химикалът отговаря на критериите, посочени в приложение ХIII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 за устойчив, биоакумулиращ и токсичен или много устойчив и много биоакумулиращ.
При вземането на решение за износ на химикали, изброени в част 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, разглежда възможното въздействие върху здравето на човека или околната среда от употребата на химикала в страната вносител или друга държава вносител и предава съответната документация на Агенцията за публикуването ѝ в базата данни.
8. Валидността на всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), или на решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 се преразглежда периодично от Комисията в консултации със заинтересованите държави-членки по следния начин:
а)
за всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), се изисква ново изрично съгласие до края на третата календарна година след даване на съгласието, освен ако в условията на съгласието са посочени други изисквания;
б)
ако междувременно не е получен отговор на подадено искане, всяко едно решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 е валидно за не повече от дванадесет месеца, след изтичането на които се изисква изрично съгласие.
В случаите, посочени в първа алинея, буква а), износът може да продължи и след изтичане на съответния срок до получаване на отговор на подадено ново искане за изрично съгласие за допълнителен срок от дванадесет месеца.
9. Агенцията регистрира в своята база данни всички подадени искания за изрично съгласие, получените отговори и решенията за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие, включително документацията, посочена в параграф 7, трета алинея. Всяко получено изрично съгласие или решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие получава определен референтен идентификационен номер и се вписва заедно с цялата съответна информация по отношение на свързаните с него условия, например сроковете на валидност. Информацията, която няма поверителен характер, се публикува в базата данни на Агенцията.
10. Химикалите не могат да се изнасят по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на годността им, в случай че такава дата съществува или може да се определи въз основа на датата на производство, освен ако това е неприложимо поради присъщите свойства на химикала. Специално за пестицидите износителите гарантират, че размерът и опаковката на съдовете са оптимизирани, така че да се ограничи максимално рискът от натрупване на залежали количества.
11. При износ на пестициди износителите гарантират, че етикетът съдържа конкретна информация за условията на съхранение и стабилността им при съхранение при климатичните условия на страната вносител или друга държава вносител. В допълнение те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на установената от законодателството на Съюза спецификация за чистота.
Член 15
Износ на някои химикали и изделия
1. Процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага за изделия, ако те съдържат:
а)
вещества, посочени в част 2 или 3 от приложение I, в нереагирала форма; или
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества.
2. Химикали и изделия, чиято употреба е забранена в Съюза с оглед на опазването на здравето на човека или околната среда, така както са посочени в приложение V, не се изнасят.
Член 16
Информация за транзитно движение
1. Страните по Конвенцията, изискващи информация по отношение на транзитното движение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, заедно с информацията, която всяка страна по Конвенцията изисква чрез Секретариата, са посочени в приложение VI.
2. Когато химикал, посочен в част 3 на приложение I, се превозва през територията на страна по Конвенцията, посочена в приложение VI, износителят, в рамките на възможното, предоставя на определения национален орган на държавата-членка на износителя информацията, която страната по Конвенцията изисква в съответствие с приложение VI, не по-късно от 30 дни преди осъществяването на първото транзитно движение и не по-късно от осем дни преди всяко следващо транзитно движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка на износителя препраща на Комисията, с копие до Агенцията, получената от износителя информация по параграф 2 заедно с наличната допълнителна информация.
4. Комисията препраща получената по параграф 3 информация на определените национални органи на страните по Конвенцията, поискали тази информация, заедно с наличната допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 17
Информация, придружаваща изнасяните химикали
1. За предназначените за износ химикали се прилагат разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени във или по силата на Регламент (ЕО) № 1107/2009, Директива 98/8/ЕО и Регламент (ЕО) № 1272/2008 или други релевантни законодателни актове на Съюза.
Първата алинея се прилага само ако тези разпоредби не са в разрез с никое от специфичните изисквания на страните вносители или други държави.
2. Когато е уместно, датата на изтичане на срока на годност и датата на производство на химикалите, посочени в параграф 1 или включени в приложение I, се отбелязват на етикета и, ако е необходимо, се посочват съответните крайни срокове на годност за различните климатични зони.
3. Изнасяните химикали, посочени в параграф 1, се придружават от информационен лист за безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006. Износителят изпраща такъв информационен лист за безопасност на физическо или юридическо всяко лице, което внася химикала в страна или в друга държава.
4. Информацията върху етикета и в информационния лист за безопасност се предоставя, доколкото е приложимо, на официалните езици или на поне един от основните езици на държавата по местоназначение или района на предвидената употреба.
Член 18
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
1. Всяка държава-членка определя органи, например митническите органи, които да отговарят за контролиране на вноса и износа на химикалите, изброени в приложение I, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки действат целенасочено и координирано при контролиране спазването на разпоредбите на настоящия регламент от страна на износителите.
2. Форумът за обмен на информация за прилагане, създаден с Регламент (ЕО) № 1907/2006, се използва за координиране на мрежа на органите на държавите-членки, които отговарят за контрола върху прилагането на настоящия регламент.
3. В редовните доклади за функционирането на процедурите съгласно член 22, параграф 1, всяка държава-членка включва подробни сведения за дейността на своите органи в това отношение.
Член 19
Допълнителни задължения на износителите
1. Износителите на химикали, за които важат задълженията по член 8, параграфи 2 и 4, посочват съответните референтни идентификационни номера в декларацията си за износ (клетка 44 от единните административни документи или съответното поле от електронната декларация за износ), както е посочено в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Износителите на химикали, които съгласно член 8, параграф 5 са освободени от задълженията по параграфи 2 и 4 от посочения член или на химикали, за които задълженията са престанали да се прилагат в съответствие с член 8, параграф 6, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни и го посочват в декларацията си за износ.
3. По искане на Агенцията износителите използват базата данни за предоставянето на информацията, необходима за изпълнението на задълженията им по настоящия регламент.
Член 20
Обмен на информация
1. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки при необходимост улесняват предоставянето на научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химикали, предмет на настоящия регламент, включително токсикологична и екотоксикологична информация и информация за безопасност.
Комисията, при необходимост с подкрепата на държавите-членки и Агенцията, гарантира следното:
а)
предоставяне на публично достъпна информация за нормативните актове от значение за целите на Конвенцията;
б)
предоставяне на страните по Конвенцията и другите държави, пряко или чрез Секретариата, на информация относно тези актове, които съществено ограничават една или повече употреби на даден химикал.
2. Комисията, държавите-членки и Агенцията защитават поверителната информация, получена от страна по Конвенцията или друга държава съгласно взаимните договорености.
3. По отношение на предаването на информация по настоящия регламент, без да се засяга Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (21), поне следната информация не се счита за поверителна:
а)
информацията, посочена в приложение II и приложение IV;
б)
информацията, съдържаща се във информационните листове за безопасност, посочени в член 17, параграф 3;
в)
датата на изтичане на срока на годност на даден химикал;
г)
датата на производство на даден химикал;
д)
информация по отношение на предпазните мерки, включително класификацията на опасността, естеството на риска и съответните съвети за безопасност;
е)
обобщените резултати от токсикологични и екотоксикологични изпитвания;
ж)
информацията по отношение на третирането на опаковката след отстраняването на химикалите.
4. Обобщение на предадената информация се подготвя на всеки две години от Агенцията.
Член 21
Техническа помощ
Комисията, определените национални органи на държавите-членки и Агенцията, като вземат предвид по-специално потребностите на развиващите се държави и държавите с икономики в преход, си сътрудничат за насърчаване на техническата помощ, включително обучението, за развиване на инфраструктурата, капацитета и експертния опит, необходими за правилното управление на химикалите през целия им жизнен цикъл.
По-специално и с оглед тези държави да могат да изпълняват Конвенцията, техническата помощ се насърчава чрез предоставянето на техническа информация по отношение на химикалите, чрез поощряването на обмена на експерти, чрез подкрепа на създаването или поддържането на определени национални органи и чрез предоставяне на техническите експертни знания за установяване на пестицидите с опасен състав и за изготвянето на уведомления до Секретариата.
Комисията и държавите-членки участват активно в международните дейности по изграждане на капацитет в управлението на химикали, като предоставят информация за подкрепяните или финансираните от тях проекти с цел да се подобри управлението на химикалите в развиващите се държави и държавите с икономики в преход. Комисията и държавите-членки разглеждат и възможността за оказване на подкрепа на неправителствени организации.
Член 22
Наблюдение и докладване
1. Държавите-членки и Агенцията изпращат на Комисията на всеки три години информация за функционирането на процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително - според случая - за митническия контрол, нарушенията, санкциите и корективните действия. Комисията приема акт за изпълнение, който предварително урежда общ формат за докладване. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
2. Комисията съставя на всеки три години доклад за изпълнението на предвидените в настоящия регламент функции, за които тя отговаря, и го включва в обобщен доклад, в който е събрана информацията, предоставена от държавите-членки и Агенцията по параграф 1. Резюме на доклада, което се публикува в интернет, се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.
3. По отношение на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2, Комисията, държавите-членки и Агенцията спазват съответните задължения за защита на поверителния характер и собствеността на данните.
Член 23
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химикалите в приложение I се преглежда от Комисията най-малко веднъж годишно въз основа на промени в законодателството на Съюза и в Конвенцията.
2. При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, въздействието на акта се оценява на равнището на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в рамките на някоя от подкатегориите, той се включва в част 1 на приложение I.
При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, така че въпросният химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление по член 11, въздействието на акта се оценява на равнището на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в някоя от тези две категории, той се включва също в част 2 на приложение I.
3. Решението за включване на химикали в приложение I или за промяна на вписаната за тях информация според случая се взема своевременно.
4. С цел адаптиране на настоящия регламент към техническия напредък Комисията разполага с пълномощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка със следните мерки:
а)
включване на химикал в приложение I, част 1 или 2 по силата на параграф 2 от настоящия член след приемане на окончателен нормативен акт на равнището на Съюза и други изменения на приложение I, включително промени на вписана вече информация;
б)
включване на химикал, който е предмет на Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно устойчивите органични замърсители (22), в приложение V, част 1;
в)
включване на химикал, за който вече има забрана за износ на равнището на Съюза, в приложение V, част 2;
г)
промяна на вписана вече информация в приложение V;
д)
изменение на приложения II, III, IV и VI.
Член 24
Бюджет на Агенцията
1. За целите на настоящия регламент приходите на Агенцията се състоят от:
а)
субсидия от Съюза, включена в общия бюджет на Съюза (в раздела за Комисията);
б)
доброволни вноски от държавите-членки.
2. Приходите и разходите за дейностите по настоящия регламент и съответно за дейностите по други регламенти се отчитат поотделно, по различни раздели от бюджета на Агенцията.
Приходите на Агенцията по параграф 1 се използват за изпълнението на функциите ѝ по настоящия регламент.
3. В срок от пет години от 1 март 2014 г. Комисията проучва дали е целесъобразно Агенцията да събира такса за услугите, които предоставя на износителите, и при необходимост представя предложение в тази връзка.
Член 25
Формати и компютърни програми, които трябва да се използват за подаване на информация до Агенцията
Агенцията определя форматите и компютърните програми, които да се използват при подаване на информация на Агенцията, и ги предоставя безплатно на страницата си в интернет. Държавите-членки и други страни по Конвенцията, за които се прилага настоящият регламент, използват тези формати и компютърни програми, когато подават информация до Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове по член 23, параграф 4 се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 1 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегираните правомощия по член 23, параграф 4 може да бъдат отменени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 23, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след уведомлението до тях за съответния акт, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Санкции
Държавите-членки установяват норми за санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на тези разпоредби. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Ако не са направили това преди влизането в сила на настоящия регламент, държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 1 март 2014 г. и я уведомяват своевременно за всички последващи изменения, свързани с тези разпоредби.
Член 29
Преходен период за класифицирането, етикетирането и опаковането на химикали
Позоваванията в настоящия регламент на Регламент (ЕО) № 1272/2008 се тълкуват, по целесъобразност, като позовавания на законодателството на Съюза, което се прилага по силата на член 61 от този регламент и в съответствие с предвидения в него график.
Член 30
Отмяна
Регламент (ЕО) № 689/2008 се отменя, считано от 1 март 2014 г.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 689/2008 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 649/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 4 iulie 2012
privind exportul și importul de produse chimice care prezintă risc
(reformare)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) și articolul 207,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 689/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind exportul și importul de produse chimice periculoase (3) a făcut obiectul mai multor modificări substanțiale. Având în vedere că urmează și alte modificări, ar trebui să se procedeze la reformarea Regulamentului (CE) nr. 689/2008 din motive de claritate.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 689/2008 pune în aplicare Convenția de la Rotterdam privind procedura de „consimțământ prealabil în cunoștință de cauză” pentru anumite produse chimice și pesticide ce prezintă risc comercializate la nivel internațional (4), (denumită în continuare „convenția”), care a intrat în vigoare la 24 februarie 2004 și înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 304/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind exportul și importul de produse chimice periculoase (5).
(3)
Din motive de claritate și coerență cu alte acte legislative pertinente ale Uniunii, ar trebui introduse sau clarificate anumite definiții, iar terminologia ar trebui armonizată cu cea utilizată în Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) și de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice (6), pe de o parte, și în Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (7), pe de altă parte. Este necesar să se asigure faptul că prezentul regulament reflectă dispozițiile tranzitorii din Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, pentru a se evita orice inconsecvențe între calendarul de punere în aplicare al regulamentului menționat și cel al prezentului regulament.
(4)
Convenția permite părților să ia măsuri mai riguroase în vederea protejării sănătății umane și a mediului decât cele prevăzute în convenție, cu condiția ca măsurile respective să fie coerente cu dispozițiile convenției și conforme cu dreptul internațional. Pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a mediului și a populației din țările importatoare, este necesar și oportun ca, în anumite privințe, să se prevadă dispoziții mai stricte decât cele din convenție.
(5)
În ceea ce privește participarea Uniunii la convenție, este esențial să existe un singur punct de contact pentru interacțiunile dintre Uniune și secretariatul convenției (denumit în continuare „secretariatul”), celelalte părți la convenție, precum și alte țări. Comisia ar trebui să constituie punctul de contact respectiv.
(6)
Este necesar să se asigure coordonarea și administrarea eficace a aspectelor tehnice și administrative ale prezentului regulament la nivelul Uniunii. Statele membre și Agenția Europeană pentru Produse Chimice instituită prin Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (denumită în continuare „agenția”), dețin competențe și experiență în punerea în aplicare a legislației Uniunii în materie de produse chimice și a acordurilor internaționale în materie de produse chimice. Prin urmare, statele membre și agenția ar trebui să îndeplinească sarcini legate de aspectele administrative, tehnice și științifice ale punerii în aplicare a convenției prin intermediul prezentului regulament, precum și de schimbul de informații. În plus, agenția, Comisia, statele membre și agenția ar trebui să coopereze în vederea punerii în aplicare efective a obligațiilor internaționale care revin Uniunii în temeiul convenției.
(7)
Având în vedere că anumite sarcini ale Comisiei ar trebui transferate agenției, baza de date europeană pentru exportul și importul de produse chimice periculoase creată inițial de Comisie ar trebui dezvoltată în continuare și întreținută de agenție.
(8)
Exportul produselor chimice care prezintă risc interzise sau strict restricționate în Uniune ar trebui să facă obiectul unei proceduri comune de notificare de export. În consecință, produsele chimice care prezintă risc, sub formă de substanțe ca atare sau în amestecuri sau articole, care au fost interzise sau strict restricționate de Uniune ca produse fitosanitare, ca alte forme de pesticide sau ca produse chimice industriale pentru utilizare în mediu profesional sau de către public ar trebui să facă obiectul unor norme de notificare de export similare cu cele aplicabile în cazul în care acest tip de produse chimice sunt interzise sau sever restricționate într-una sau în ambele categorii de utilizare prevăzute de convenție (pesticide sau produse chimice industriale). În plus, produsele chimice care fac obiectul procedurii internaționale de consimțământ prealabil în cunoștință de cauză (PIC) (denumită în continuare „procedura PIC”) ar trebui, de asemenea, să facă obiectul acelorași norme de notificare de export. Procedura de notificare de export respectivă ar trebui să se aplice în cazul exporturilor din Uniune către toate țările terțe, indiferent dacă sunt sau nu părți la convenție sau dacă participă sau nu la procedurile sale. Statelor membre ar trebui să li se permită să impună taxe administrative pentru a acoperi costurile cauzate de aplicarea acestei proceduri.
(9)
Exportatorii și importatorii ar trebui să fie obligați să furnizeze informații cu privire la cantitățile de produse chimice care fac obiectul unor schimburi comerciale internaționale și reglementate de prezentul regulament, astfel încât impactul și eficacitatea mecanismelor stabilite prin prezentul regulament să poată fi monitorizate și evaluate.
(10)
Notificările adresate secretariatului privind actele normative cu caracter definitiv ale Uniunii sau ale statelor membre care interzic sau restricționează sever produsele chimice, în vederea includerii acestora din urmă în procedura PIC, ar trebui înaintate de către Comisie în cazurile în care sunt întrunite criteriile prevăzute de convenție în acest sens. Dacă este necesar, ar trebui să se solicite informații suplimentare care să susțină notificările respective.
(11)
În cazurile în care actele normative cu caracter definitiv ale Uniunii sau ale statelor membre nu întrunesc criteriile prevăzute de convenție, în interesul schimbului de informații ar trebui să se transmită secretariatului și celorlalte părți la convenție informații cu privire la actele respective.
(12)
Este, de asemenea, necesar să se garanteze că Uniunea ia decizii cu privire la importul în Uniune de produse chimice care fac obiectul procedurii PIC. Aceste decizii ar trebui să se bazeze pe legislația aplicabilă a Uniunii și să ia în considerare interdicțiile sau restricțiile severe impuse de statele membre. Dacă este necesar, ar trebui să se propună modificări ale legislației Uniunii.
(13)
Este necesar să se ia măsuri pentru a garanta că statele membre și exportatorii cunosc deciziile țărilor importatoare cu privire la produsele chimice care fac obiectul procedurii PIC, precum și că exportatorii respectă deciziile respective. În plus, pentru a preveni exporturile nedorite, ar trebui ca niciunul dintre produsele chimice interzise sau sever restricționate în cadrul Uniunii, care întrunesc criteriile pentru notificare prevăzute de convenție sau care fac obiectul procedurii PIC, să nu fie exportat, cu excepția cazului în care s-a cerut și s-a obținut consimțământul explicit al țării importatoare respective, fie că țara respectivă este parte la convenție sau nu. În același timp, ar trebui să se acorde o derogare de la această obligație în ceea ce privește exporturile anumitor produse chimice către țări care sunt membre ale Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), cu condiția întrunirii anumitor condiții. Mai mult, este nevoie de o procedură aplicabilă în cazurile în care, în ciuda tuturor eforturilor rezonabile depuse în acest sens, nu s-a obținut niciun răspuns de la țara importatoare, astfel încât exporturile de anumite produse chimice să poată avea loc în regim temporar conform unor condiții specificate. Este de asemenea necesar să se prevadă reexaminarea periodică a tuturor cazurilor de acest tip, precum și a celor în care s-a obținut consimțământul explicit.
(14)
Este de asemenea important ca toate produsele chimice exportate să aibă o durată de conservare adecvată, astfel încât să poată fi utilizate în mod eficient și în condiții de siguranță. În ceea ce privește pesticidele, în special cele exportate în țări în curs de dezvoltare, este esențial să se ofere informații privind condițiile de depozitare potrivite și să se folosească ambalaje adecvate și containere de mărime corespunzătoare, pentru a evita crearea unor stocuri perimate.
(15)
Articolele care conțin produse chimice nu intră în sfera de aplicare a convenției. Totuși, este oportun ca articolele, astfel cum sunt definite în prezentul regulament, care conțin produse chimice care ar putea fi eliberate în mediul înconjurător în anumite condiții de utilizare sau de eliminare și care sunt interzise sau sever restricționate în Uniune pentru una sau mai multe dintre categoriile de utilizare definite în convenție sau care fac obiectul procedurii PIC ar trebui să facă, de asemenea, obiectul normelor de notificare de export. Mai mult, anumite produse chimice și articole conținând produse chimice specifice care nu intră în sfera de aplicare a convenției dar care suscită anumite temeri specifice ar trebui să nu poată fi deloc exportate.
(16)
În conformitate cu convenția, ar trebui ca părților la convenție să li se furnizeze informațiile cerute de acestea privind mișcările de tranzit ale produselor chimice care fac obiectul procedurii PIC.
(17)
Ar trebui ca normele Uniunii privind ambalarea și etichetarea și alte informații de securitate să se aplice tuturor produselor chimice în cazul în care se intenționează exportarea acestora către părțile la convenție și către alte țări, cu excepția cazului în care dispozițiile respective ar intra în conflict cu vreo cerință specifică a țărilor respective, ținând seama de standardele internaționale aplicabile. Întrucât Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 a instituit dispoziții noi cu privire la clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor, ar trebui inclusă în prezentul regulament o trimitere la regulamentul respectiv.
(18)
Pentru a asigura un control eficace și o aplicare eficientă, statele membre ar trebui să desemneze autorități, cum ar fi autoritățile vamale, care ar trebui să fie responsabile pentru controlarea importurilor și exporturilor de produse chimice reglementate de prezentul regulament. Comisia, cu sprijinul agenției, și statele membre joacă un rol-cheie și ar trebui să acționeze de o manieră focalizată și coordonată. Statele membre ar trebui să prevadă sancțiuni adecvate în caz de încălcări ale prezentului regulament.
(19)
Pentru a ușura controlul vamal și pentru a reduce sarcina administrativă, atât pentru exportatori, cât și pentru autorități, ar trebui să se instituie un sistem de coduri care urmează să fie utilizat în declarațiile de export. Ar trebui utilizate, de asemenea, coduri speciale, după caz, pentru produsele chimice exportate pentru cercetare sau analiză în cantități în care nu există probabilitatea de a afecta sănătatea umană sau mediul și care, în orice caz, nu depășesc 10 kg, de la fiecare exportator în parte către fiecare țară în parte pe an calendaristic.
(20)
În vederea asigurării gestionării corecte a produselor chimice, ar trebui să se promoveze schimbul de informații, responsabilitatea comună și eforturile de cooperare între Uniune și statele membre și țările terțe, indiferent dacă țările terțe respective sunt sau nu părți la convenție. În special, asistența tehnică acordată țărilor în curs de dezvoltare și țărilor cu economie în tranziție ar trebui să fie furnizată fie direct de către Comisie și de statele membre, fie indirect, printr-un sprijin acordat proiectelor organizațiilor neguvernamentale, în special prin asistență acordată în vederea ajutării țărilor respective să aplice convenția și să contribuie astfel la prevenirea efectelor dăunătoare ale produselor chimice asupra sănătății umane și mediului.
(21)
Pentru ca procedurile să fie eficiente, ar trebui ca funcționarea acestora să fie monitorizată cu regularitate. În acest scop, statele membre și agenția ar trebui să transmită Comisiei rapoarte periodice, într-o formă standardizată, iar Comisia, la rândul ei, ar trebui să transmită Parlamentului European și Consiliului rapoarte periodice.
(22)
Ar trebui să se redacteze de către agenție note tehnice orientative pentru asistarea autorităților desemnate, inclusiv a autorităților precum autoritățile vamale care se ocupă de controlul exporturilor, al exportatorilor și al importatorilor în sensul prezentului regulament.
(23)
Pentru a adapta prezentul regulament la progresul tehnic, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ar trebui delegată Comisiei cu privire la includerea produselor chimice în partea 1 sau 2 din anexa I și modificarea anexei respective, cu privire la includerea produselor chimice în partea 1 sau 2 din anexa V și modificarea anexei respective, precum și cu privire la modificarea anexelor II, III, IV și VI. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(24)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (8).
(25)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume asigurarea punerii în aplicare coerente și eficace a obligațiilor care revin Uniunii în temeiul convenției, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre și pot fi realizate, prin urmare, din necesitatea de armonizare a normelor referitoare la importurile și exporturile de produse chimice care prezintă risc, mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor respective.
(26)
Regulamentul (CE) nr. 689/2008 ar trebui abrogat.
(27)
Este necesar să se prevadă o aplicare întârziată a prezentului regulament pentru a acorda suficient timp agenției să se pregătească pentru noul rol și pentru a permite sectorului să se familiarizeze cu noile proceduri,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiective
(1) Obiectivele prezentului regulament sunt următoarele:
(a)
să aplice Convenția de la Rotterdam privind procedura de consimțământ prealabil în cunoștință de cauză, aplicabilă anumitor produse chimice și pesticide ce prezintă risc care fac obiectul comerțului internațional, (denumită în continuare „convenția”);
(b)
să promoveze responsabilitatea comună și eforturile comune de cooperare în domeniul transportului internațional de produse chimice ce prezintă risc în vederea protejării sănătății umane și a mediului de daunele potențiale;
(c)
să contribuie la utilizarea corectă din punct de vedere ecologic a produselor chimice ce prezintă risc.
Obiectivele stabilite la primul paragraf sunt atinse prin facilitarea schimbului de informații cu privire la caracteristicile produselor chimice ce prezintă risc, prin instituirea unui proces decizional la nivelul Uniunii privind importul și exportul acestora și prin difuzarea deciziilor către părțile la convenție și către alte țări, după caz.
(2) În plus față de obiectivele stabilite la alineatul (1), prezentul regulament garantează că dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 referitoare la clasificare, etichetare și ambalare se aplică tuturor produselor chimice la exportarea lor din statele membre către alte părți la convenție sau alte țări, cu excepția cazului în care dispozițiile respective intră în conflict cu vreo cerință specifică a părților sau țărilor respective.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică:
(a)
anumitor produse chimice care prezintă risc care fac obiectul procedurii de consimțământ prealabil în cunoștință de cauză în conformitate cu convenția, (denumită în continuare „procedura PIC”);
(b)
anumitor produse chimice care prezintă risc care sunt interzise sau supuse unor restricții severe în cadrul Uniunii sau al unui stat membru;
(c)
produselor chimice exportate, în ceea ce privește clasificarea, etichetarea și ambalarea acestora.
(2) Prezentul regulament nu se aplică:
(a)
narcoticelor și substanțelor psihotrope reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 111/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire a normelor de monitorizare a comerțului cu precursori de droguri între Comunitate și țările terțe (9);
(b)
materialelor și substanțelor radioactive reglementate prin Directiva 96/29/Euratom a Consiliului din 13 mai 1996 de stabilire a normelor de securitate de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației împotriva pericolelor prezentate de radiațiile ionizante (10);
(c)
deșeurilor reglementate prin Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile (11);
(d)
armelor chimice reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 428/2009 al Consiliului din 5 mai 2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere și tranzitului de produse cu dublă utilizare (12);
(e)
alimentelor și aditivilor alimentari reglementați prin Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (13);
(f)
furajelor reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (14), inclusiv aditivilor, prelucrați complet, parțial sau neprelucrați, destinați alimentării orale a animalelor;
(g)
organismelor modificate genetic reglementate prin Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic (15);
(h)
cu excepția celor reglementate de articolul 3 punctul 5 litera (b) din prezentul regulament, produselor medicamentoase brevetate și produselor medicinale de uz veterinar reglementate prin Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (16) și, respectiv, prin Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (17).
(3) Prezentul regulament nu se aplică produselor chimice exportate pentru cercetare sau analiză în cantități în care nu există probabilitatea de a afecta sănătatea umană sau mediul și care, în orice caz, nu depășesc 10 kg, de la fiecare exportator în parte către fiecare țară în parte pe an calendaristic.
Prin derogare de la dispozițiile primului paragraf, exportatorii produselor chimice menționate la primul paragraf trebuie să obțină un număr de referință de identificare special, utilizând baza de date menționată la articolul 6 alineatul (1) litera (a), și să menționeze numărul de referință de identificare respectiv în declarația lor de export.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament:
1.
„produs chimic” înseamnă o substanță, prezentă fie ca atare, fie într-un amestec, sau un amestec, fabricate sau naturale, dar care nu include niciun organism viu, și care aparține uneia dintre următoarele categorii:
(a)
pesticide, inclusiv formulările de pesticide care prezintă un risc sever;
(b)
produse chimice industriale;
2.
„substanță” înseamnă un element chimic și compușii acestuia astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006;
3.
„amestec” înseamnă un amestec sau o soluție astfel cum sunt definite la articolul 2 punctul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1272/2008;
4.
„articol” înseamnă un produs finit care conține sau include un produs chimic a cărui utilizare în produsul respectiv a fost interzisă sau sever restricționată de legislația Uniunii, dacă produsul respectiv nu intră sub incidența punctelor 2 sau 3;
5.
„pesticide” înseamnă produse chimice care fac parte dintr-una dintre următoarele subcategorii:
(a)
pesticidele utilizate ca produse de uz fitosanitar în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (18);
(b)
alte pesticide, cum ar fi:
(i)
produsele biocide în sensul Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (19); și
(ii)
dezinfectanți, insecticide și paraziticide în conformitate cu Directivele 2001/82/CE și 2001/83/CE;
6.
„produse chimice industriale” înseamnă produse chimice care fac parte dintr-una dintre următoarele subcategorii:
(a)
produse chimice destinate folosirii de către specialiști;
(b)
produse chimice destinate folosirii de către public;
7.
„produs chimic care face obiectul notificării de export” înseamnă orice produs chimic care este interzis sau sever restricționat în cadrul Uniunii în cadrul uneia sau mai multor categorii sau subcategorii, precum și orice produs chimic inclus în anexa I partea 1 care face obiectul procedurii PIC;
8.
„produs chimic indicat pentru notificarea PIC” înseamnă orice produs chimic care este interzis sau sever restricționat în cadrul Uniunii sau al unui stat membru în cadrul uneia sau a mai multor categorii. Produsele chimice interzise sau sever restricționate în cadrul Uniunii în cadrul uneia sau a mai multor categorii sunt enumerate în anexa I partea 2;
9.
„produs chimic care face obiectul procedurii PIC” înseamnă orice produs chimic inclus în anexa III la convenție și în anexa I partea 3 la prezentul regulament;
10.
„produs chimic interzis” înseamnă:
(a)
fie un produs chimic a cărui utilizare a fost interzisă în totalitate în mai multe categorii sau subcategorii, printr-un act normativ al Uniunii cu caracter definitiv, în vederea protejării sănătății oamenilor sau a mediului;
(b)
fie un produs chimic a cărui primă utilizare nu a fost aprobată sau pe care industria fie l-a retras de pe piața Uniunii, fie nu l-a mai inclus într-o procedură de notificare, înregistrare sau aprobare, în cazul în care există dovezi că produsul chimic prezintă suspiciuni în ceea ce privește afectarea sănătății oamenilor sau afectarea mediului;
11.
„produs chimic sever restricționat” înseamnă:
(a)
fie un produs chimic a cărui utilizare într-una sau mai multe categorii sau subcategorii a fost interzisă aproape în totalitate, printr-un act normativ cu caracter definitiv al Uniunii, în vederea protejării sănătății oamenilor și a mediului, dar pentru care sunt permise în continuare anumite utilizări specifice;
(b)
fie un produs chimic a cărui aprobare a fost refuzată pentru aproape toate utilizările sale, sau pe care industria fie l-a retras de pe piața Uniunii, fie nu l-a mai inclus într-o procedură de notificare, înregistrare sau aprobare, în cazul în care există dovezi că produsul chimic prezintă suspiciuni în ceea ce privește afectarea sănătății oamenilor sau afectarea mediului;
12.
„produs chimic interzis sau sever restricționat de către un stat membru” înseamnă orice produs chimic care este interzis sau sever restricționat prin acte normative naționale cu caracter definitiv ale unui stat membru;
13.
„act normativ cu caracter definitiv” înseamnă un act cu caracter juridic obligatoriu al cărui scop este interzicerea sau restricționarea severă a unui produs chimic;
14.
„formulare a unui pesticid care prezintă un risc deosebit” înseamnă un produs chimic formulat pentru a fi utilizat ca pesticid, care, în condiții de utilizare, produce efecte grave asupra sănătății oamenilor sau a mediului, ce se pot observa într-o perioadă scurtă de timp după o expunere unică sau multiplă;
15.
„teritoriul vamal al Uniunii” înseamnă teritoriul stabilit la articolul 3 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (20);
16.
„export” înseamnă:
(a)
exportul definitiv sau temporar al unui produs chimic care întrunește condițiile prevăzute la articolul 28 alineatul (2) din TFUE;
(b)
reexportul unui produs chimic care nu întrunește condițiile prevăzute la articolul 28 alineatul (2) din TFUE, care face obiectul unui alt regim vamal decât regimul de tranzit extern al Uniunii pentru circulația mărfurilor pe teritoriul vamal al Uniunii;
17.
„import” înseamnă introducerea fizică pe teritoriul vamal al Uniunii a unui produs chimic care face obiectul unui alt regim vamal decât regimul de tranzit extern al Uniunii pentru circulația mărfurilor pe teritoriul vamal al Uniunii;
18.
„exportator” înseamnă oricare dintre următoarele tipuri de persoane fizice sau juridice:
(a)
persoana în numele căreia se face o declarație de export, adică persoana care, în momentul acceptării declarației, este titularul contractului cu destinatarul într-o parte la convenție sau într-o altă țară și este îndrituit să determine expedierea produsului chimic în afara teritoriului vamal al Uniunii;
(b)
în cazul în care nu s-a procedat la încheierea unui contract de export sau în care titularul contractului nu hotărăște în nume propriu, persoana care este îndrituită să determine expedierea produsului chimic în afara teritoriului vamal al Uniunii;
(c)
în cazul în care, în conformitate cu contractul care reglementează exportul, dreptul de a dispune de produsul chimic aparține unei persoane cu sediul/domiciliul în afara Uniunii, partea contractantă cu domiciliul/sediul în Uniune;
19.
„importator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care, în momentul importului pe teritoriul vamal al Uniunii, este destinatarul produsului chimic;
20.
„parte la convenție” sau „parte” înseamnă un stat sau o organizație de integrare economică regională care a consimțit să se conformeze convenției și pentru care aceasta este în vigoare;
21.
„altă țară” înseamnă orice țară care nu este parte la convenție;
22.
„agenția” înseamnă Agenția Europeană pentru Produse Chimice instituită prin Regulamentul (CE) nr. 1907/2006;
23.
„secretariat” înseamnă secretariatul convenției, cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel.
Articolul 4
Autorități naționale desemnate ale statelor membre
Fiecare stat membru desemnează autoritatea sau autoritățile (denumite în continuare „autoritate națională desemnată” sau „autorități naționale desemnate”) care să îndeplinească funcțiile administrative prevăzute de prezentul regulament, cu excepția cazului în care a făcut deja acest lucru înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament.
Fiecare stat membru informează Comisia cu privire la această numire până la 17 noiembrie 2012, cu excepția cazului în care respectivele informații au fost deja furnizate înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament, și informează, de asemenea, Comisia în cazul în care are loc o modificare în ceea ce privește autoritatea națională desemnată.
Articolul 5
Participarea Uniunii la convenție
(1) Participarea la convenție este de competența comună a Comisiei și a statelor membre, în special în ceea ce privește asistența tehnică, schimbul de informații și chestiunile referitoare la soluționarea litigiilor, participarea la organe auxiliare și participarea la vot.
(2) Comisia acționează în calitate de autoritate comună desemnată privind funcțiile administrative ale convenției în legătură cu procedura PIC în numele tuturor autorităților naționale desemnate ale statelor membre și în strânsă cooperare și consultare cu acestea.
În special, Comisia răspunde de:
(a)
transmiterea notificărilor de export ale Uniunii către părți și alte țări, în conformitate cu articolul 8;
(b)
transmiterea către secretariat a notificărilor actelor normative cu caracter definitiv privind produse chimice indicate pentru notificarea PIC în conformitate cu articolul 11;
(c)
transmiterea de informații cu privire la alte acte normative cu caracter definitiv privind produse chimice care nu sunt indicate pentru notificarea PIC în conformitate cu articolul 12;
(d)
primirea de informații de la secretariat, în sens general.
De asemenea, Comisia furnizează secretariatului reacțiile Uniunii privind importurile de produse chimice care fac obiectul procedurii PIC, în conformitate cu articolul 13.
În plus, Comisia coordonează contribuțiile Uniunii privind totalitatea problemelor de natură tehnică referitoare la:
(a)
convenție;
(b)
pregătirea Conferinței părților instituită prin articolul 18 alineatul (1) din convenție;
(c)
Comitetul de studiu al produselor chimice constituit în conformitate cu articolul 18 alineatul (6) din convenție (denumit în continuare „comitetul de studiu al produselor chimice”);
(d)
alte organe auxiliare ale Conferinței părților.
(3) Comisia și statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura o reprezentare corespunzătoare a Uniunii în diversele organisme care pun în aplicare convenția.
Articolul 6
Sarcinile Agenției
(1) Agenția îndeplinește, pe lângă sarcinile care îi sunt atribuite în temeiul articolelor 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 și 25, următoarele sarcini:
(a)
întreține, dezvoltă în continuare și actualizează în mod regulat o bază de date pentru exportul și importul de produse chimice care prezintă risc (denumită în continuare „baza de date”);
(b)
face disponibilă public baza de date pe site-ul său web;
(c)
furnizează, dacă este cazul, sectorului, cu acordul Comisiei și după consultarea statelor membre, asistență și consiliere tehnică și științifică, precum și instrumente pentru a asigura aplicarea efectivă a prezentului regulament;
(d)
furnizează, cu acordul Comisiei, autorităților naționale desemnate ale statelor membre asistență și consiliere tehnică și științifică pentru a asigura aplicarea eficace a prezentului regulament;
(e)
la cererea experților statelor membre sau ai Comisiei din comitetul de studiu al produselor chimice, și în limita resurselor disponibile, contribuie la elaborarea documentelor ghid de decizie menționate la articolul 7 din convenție, precum și a altor documente tehnice legate de punerea în aplicare a convenției;
(f)
transmite Comisiei, la cerere, informații tehnice și științifice și sprijină Comisia pentru a asigura punerea în aplicare eficace a prezentului regulament;
(g)
transmite Comisiei, la cerere, informații tehnice și științifice și sprijină Comisia în exercitarea rolului său de autoritate comună desemnată a Uniunii.
(2) Secretariatul agenției îndeplinește sarcinile atribuite agenției în temeiul prezentului regulament.
Articolul 7
Produse chimice care fac obiectul notificărilor de export, produse chimice indicate pentru notificarea PIC și produse chimice care fac obiectul procedurii PIC
(1) Produsele chimice care fac obiectul notificărilor de export, produsele chimice indicate pentru notificarea PIC și produsele chimice care fac obiectul procedurii PIC sunt enumerate în anexa I.
(2) Produsele chimice enumerate în anexa I se încadrează în una sau mai multe din cele trei grupe de produse chimice, care corespund părților 1, 2 și respectiv 3 din respectiva anexă.
Produsele chimice enumerate în anexa I partea 1 fac obiectul procedurii de notificare de export astfel cum este prevăzută la articolul 8 și sunt însoțite de informații detaliate privind identitatea substanței, categoria și/sau subcategoria de utilizare supusă restricției, tipul restricției și, dacă este cazul, de informații suplimentare, în special cele referitoare la derogările de la cerințele pentru notificarea de export.
Produsele chimice enumerate în anexa I partea 2 fac obiectul procedurii de notificare de export stabilită la articolul 8 și, pe lângă aceasta, întrunesc cerințele pentru procedura de notificare PIC prevăzută la articolul 11, pentru fiecare substanță fiind furnizate informații detaliate privind identitatea și categoria de utilizare a acesteia.
Produsele chimice enumerate în anexa I partea 3 fac obiectul procedurii PIC și sunt însoțite de categoria de utilizare și, dacă este cazul, de informații suplimentare, în special privind cerințele pentru notificarea de export.
(3) Listele stabilite în anexa I sunt puse la dispoziția publicului prin intermediul bazei de date.
Articolul 8
Notificări de export transmise părților și altor țări
(1) În cazul substanțelor enumerate în anexa I partea 1 sau al amestecurilor care conțin aceste substanțe într-o concentrație care determină aplicarea obligațiilor de etichetare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, indiferent de prezența vreunei alte substanțe, se aplică alineatele (2)-(8) din prezentul articol, independent de utilizarea preconizată a produsului chimic în partea la convenție importatoare sau în altă țară importatoare.
(2) În cazul în care un exportator urmează să exporte din Uniune, spre una din părți sau altă țară, un produs chimic menționat la alineatul (1), pentru prima dată la data la care produsul chimic respectiv a început să facă obiectul prezentului regulament sau ulterior, exportatorul notifică acest lucru autorității naționale desemnate a statului membru în care este stabilit (denumit în continuare „stat membru al exportatorului”), cu cel puțin 35 de zile înainte de data prevăzută a exportului. Ulterior, exportatorul notifică autorității naționale desemnate respective primul export al produsului chimic în fiecare an calendaristic cu cel puțin 35 de zile înaintea datei exportului. Notificările respectă cerințele referitoare la informații prevăzute în anexa II și se pun la dispoziția Comisiei și a statelor membre prin intermediul bazei de date.
Autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului verifică dacă informațiile sunt în conformitate cu anexa II, iar dacă notificarea este completă, o transmite agenției cu cel puțin 25 de zile înainte de data prevăzută a exportului.
Agenția, în numele Comisiei, transmite notificarea către autoritatea națională desemnată a părții importatoare sau autoritatea competentă a altei țări și ia măsurile necesare pentru a garanta primirea notificării respective cu cel puțin 15 zile înaintea datei primului export prevăzut al produsului chimic, iar apoi, cu cel puțin 15 zile înaintea primului export al acestuia pentru fiecare an calendaristic ulterior.
Agenția înregistrează fiecare notificare de export și îi atribuie un număr de referință de identificare în baza de date. Agenția pune, de asemenea, la dispoziția publicului și a autorităților naționale desemnate din statele membre, dacă este cazul, în fiecare an calendaristic, o listă actualizată conținând produsele chimice în cauză, precum și părțile și alte țări importatoare, prin intermediul bazei de date.
(3) În cazul în care agenția nu primește de la partea importatoare sau de la altă țară importatoare o confirmare de primire a notificării primului export, efectuate după includerea produsului chimic în anexa I partea 1, în termen de 30 de zile de la expedierea notificării, trimite, în numele Comisiei, o a doua notificare. Agenția depune, în numele Comisiei, eforturi rezonabile pentru a asigura primirea celei de a doua notificări de către autoritatea națională desemnată a părții importatoare sau autoritatea competentă a altei țări importatoare.
(4) Se transmite o nouă notificare de export, în conformitate cu alineatul (2), în cazul exporturilor care au loc după intrarea în vigoare a unor modificări ale legislației Uniunii privind comercializarea, utilizarea sau etichetarea substanțelor respective și ori de câte ori se modifică compoziția amestecului respectiv astfel încât se produce o schimbare în etichetarea unui astfel de amestec. Noua notificare respectă cerințele referitoare la informații prevăzute în anexa II și consemnează că este vorba de o revizuire a unei notificări anterioare.
(5) În cazul în care exportul unui produs chimic are loc în contextul unei situații de urgență în care orice întârziere poate să pună în pericol sănătatea publicului sau mediul pe teritoriul părții sau al altei țari importatoare, o derogare totală sau parțială de la dispozițiile menționate la alineatele (2), (3) și (4) poate fi acordată, la cererea argumentată a exportatorului sau a părții importatoare ori a altei țări importatoare, de autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului, în consultare cu Comisia care este asistată de agenție. Se consideră că a fost luată o decizie privind solicitarea respectivă în consultare cu Comisia dacă nu există un răspuns diferit din partea Comisiei în termen de 10 zile de la transmiterea către aceasta a detaliilor solicitării de către autoritatea națională desemnată a statului membru.
(6) Fără a aduce atingere obligațiilor stabilite la articolul 19 alineatul (2), obligațiile stabilite la alineatele (2), (3) și (4) de la prezentul articol încetează odată cu îndeplinirea tuturor condițiilor următoare:
(a)
produsul chimic a devenit produs care face obiectul procedurii PIC;
(b)
țara importatoare este parte la convenție și a prezentat secretariatului un răspuns în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din convenție, indicând dacă este sau nu de acord cu importul produsului chimic; și
(c)
secretariatul a informat Comisia cu privire la răspunsul respectiv, iar aceasta a transmis statelor membre și agenției informațiile în cauză.
Prin derogare de la dispozițiile primului paragraf din prezentul alineat, obligațiile stabilite la alineatele (2), (3) și (4) de la prezentul articol nu încetează în cazul în care o țară importatoare este parte la convenție și solicită, în mod explicit, părților exportatoare să continue notificarea exporturilor, de exemplu prin decizia de import a acesteia sau în alt mod.
Fără a aduce atingere obligațiilor stabilite la articolul 19 alineatul (2), obligațiile stabilite la alineatele (2), (3) și (4) de la prezentul articol încetează, de asemenea, atunci când sunt îndeplinite ambele condiții următoare:
(a)
autoritatea națională desemnată a părții importatoare sau autoritatea competentă a altei țări importatoare a renunțat la obligația de notificare înaintea exportului produsului chimic; și
(b)
Comisia a primit informații din partea secretariatului sau din partea autorității naționale desemnate a părții importatoare sau din partea autorității competente a unei alte țări importatoare și a transmis informațiile statelor membre și agenției, care le-a făcut disponibile prin intermediul bazei de date.
(7) Comisia, autoritățile naționale desemnate pertinente ale statelor membre, agenția și exportatorii pun la dispoziția părților și altor țări importatoare, la cerere, informațiile suplimentare disponibile privind produsele chimice exportate.
(8) Statele membre pot să instituie, în mod transparent, sisteme prin care să oblige exportatorii la plata unei taxe administrative pentru fiecare notificare de export și pentru fiecare solicitare de consimțământ explicit depusă, care să corespundă costurilor pe care le suportă pentru aplicarea procedurilor specificate la alineatele (2) și (4) din prezentul articol și la articolul 14 alineatele (6) și (7).
Articolul 9
Notificări de export primite din partea părților și a altor țări
(1) Notificările de export primite de agenție de la autoritățile naționale desemnate ale părților sau de la autoritățile competente ale altor țări, referitoare la exportul în Uniune al unui produs chimic a cărui producție, utilizare, manipulare, consum, transport sau comercializare este interzisă sau sever restricționată, în conformitate cu legislația părții respective sau a altei țări, sunt puse la dispoziție prin intermediul bazei de date în termen de 15 zile de la primirea de către agenție a unei astfel de notificări.
Agenția confirmă, în numele Comisiei, primirea primei notificări de export recepționate, pentru fiecare produs chimic de la fiecare parte sau altă țară.
Autoritatea națională desemnată a statului membru în care se efectuează importul primește, o copie a tuturor notificărilor primite de agenție, în termen de 10 zile de la primire, împreună cu toate informațiile disponibile. Alte state membre au dreptul să primească copii la cerere.
(2) Atunci când Comisia sau autoritățile naționale desemnate ale statelor membre primesc o notificare de export, fie direct, fie indirect de la autoritățile naționale desemnate ale părților sau de la autoritățile competente ale altor țări, acestea transmit de îndată agenției notificările respective, împreună cu toate informațiile disponibile.
Articolul 10
Informații privind exportul și importul produselor chimice
(1) Fiecare exportator al unuia sau mai multe dintre următoarele produse:
(a)
substanțele enumerate în anexa I;
(b)
amestecurile care conțin asemenea substanțe în concentrații care determină aplicarea obligațiilor de etichetare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, indiferent de prezența vreunei alte substanțe; sau
(c)
articolele care conțin substanțe enumerate în anexa I partea 2 sau 3, sub o formă nereacționată, sau amestecurile care conțin astfel de substanțe în concentrații care determină aplicarea obligațiilor de etichetare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, indiferent de prezența vreunei alte substanțe,
informează, în primul trimestru al fiecărui an, autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului referitor la cantitatea de produs chimic (sub formă de substanță sau de component al unor amestecuri sau articole) livrat către fiecare parte sau altă țară în decursul anului precedent. Informațiile sunt transmise împreună cu o listă cu numele și adresele fiecărei persoane fizice sau juridice care importă produse chimice către o parte sau o altă țară către care au fost efectuate livrări în decursul aceleiași perioade. Aceste informații cuprind o listă separată a exporturilor efectuate în temeiul articolului 14 alineatul (7).
Fiecare importator din cadrul Uniunii furnizează informații echivalente pentru cantitățile importate în Uniune.
(2) La solicitarea Comisiei, asistată de agenție, sau a autorității naționale desemnate a statului său membru, exportatorul sau importatorul furnizează toate informațiile suplimentare referitoare la produsele chimice, care sunt necesare pentru aplicarea prezentului regulament.
(3) Anual, fiecare stat membru transmite agenției informații agregate în conformitate cu anexa III. Agenția rezumă informațiile respective la nivelul Uniunii și pune la dispoziția publicului informațiile neconfidențiale prin intermediul bazei de date.
Articolul 11
Notificarea produselor chimice interzise sau sever restricționate în temeiul convenției
(1) Comisia notifică în scris secretariatul cu privire la produsele chimice enumerate în anexa I partea 2, care sunt indicate pentru notificarea PIC.
(2) Ori de câte ori alte produse chimice sunt adăugate în anexa I partea 2 în temeiul articolului 23 alineatul (2) al doilea paragraf, Comisia notifică secretariatului produsele chimice respective. Notificarea PIC respectivă este transmisă de îndată ce este posibil după adoptarea actului normativ cu caracter definitiv relevant la nivelul Uniunii prin care produsul chimic este interzis sau sever restricționat, în termen de 90 de zile de la data la care actul normativ cu caracter definitiv se aplică.
(3) Notificarea PIC cuprinde toate informațiile pertinente solicitate în anexa IV.
(4) Pentru determinarea priorităților pentru notificări, Comisia verifică dacă produsul chimic este deja inclus în anexa I partea 3, măsura în care se pot respecta cerințele în materie de informare prevăzute în anexa IV, precum și gravitatea riscurilor prezentate de produsul chimic, în special pentru țările în curs de dezvoltare.
În cazul în care un produs chimic corespunde criteriilor pentru notificarea PIC, dar informațiile sunt insuficiente pentru a satisface condițiile prevăzute în anexa IV, exportatorii sau importatorii identificați furnizează, la solicitarea Comisiei, toate informațiile pertinente de care dispun, inclusiv cele provenite din alte programe naționale sau internaționale de controlare a produselor chimice, în termen de 60 de zile de la solicitare.
(5) Comisia informează în scris secretariatul cu privire la modificarea actului normativ cu caracter definitiv notificat în conformitate cu alineatele (1) și (2), de îndată ce este posibil după adoptarea noului act normativ cu caracter definitiv și în termen de 60 de zile de la data la care noul act normativ cu caracter definitiv se aplică.
Comisia furnizează toate informațiile pertinente care nu erau disponibile în momentul notificării inițiale, efectuate în conformitate cu dispozițiile alineatului (1) sau respectiv (2).
(6) La solicitarea oricărei părți sau a secretariatului, Comisia furnizează, în măsura în care este posibil, informații suplimentare privind produsul chimic sau actul normativ cu caracter definitiv.
La cerere, statele membre și agenția acordă Comisiei asistența necesară pentru culegerea informațiilor respective.
(7) Comisia transmite imediat statelor membre și agenției informațiile pe care le primește de la secretariat, referitoare la produsele chimice notificate ca fiind interzise sau sever restricționate de alte părți.
Dacă este cazul, Comisia evaluează, în strânsă cooperare cu statele membre și cu agenția, necesitatea de a propune măsuri la nivelul Uniunii pentru a preveni riscurile inacceptabile pentru sănătatea oamenilor sau pentru mediu în cadrul Uniunii.
(8) În cazul în care un stat membru adoptă acte normative naționale cu caracter definitiv în conformitate cu legislația Uniunii aplicabilă în vederea interzicerii sau restricționării severe a unui produs chimic, statul membru furnizează Comisiei informațiile pertinente. Comisia pune informațiile respective la dispoziția statelor membre. În termen de patru săptămâni de la punerea la dispoziție a informațiilor în cauză, statele membre pot înainta Comisiei și statului membru care a transmis un act normativ național cu caracter definitiv, observații privind o posibilă notificare PIC, care să includă, în special, informații pertinente despre măsurile de reglementare naționale aplicabile produsului chimic respectiv. După examinarea observațiilor, statul membru care a furnizat actul normativ respectiv informează Comisia dacă aceasta din urmă trebuie:
(a)
să transmită secretariatul o notificare PIC în conformitate cu prezentul articol; sau
(b)
să furnizeze informațiile secretariatului, în conformitate cu articolul 12.
Articolul 12
Informații care trebuie transmise secretariatului referitoare la produsele chimice interzise sau sever restricționate care nu sunt indicate pentru notificarea PIC
În cazul în care produsele chimice figurează doar în lista din anexa I partea 1 sau în urma primirii unor informații de la un stat membru în temeiul articolului 11 alineatul (8) litera (b), Comisia furnizează secretariatului informațiile privind actele normative cu caracter definitiv pertinente, astfel încât informațiile să poată fi distribuite altor părți la convenție, dacă este cazul.
Articolul 13
Obligații referitoare la importul produselor chimice
(1) Comisia transmite imediat statelor membre și agenției toate documentele ghid de decizie pe care le primește de la secretariat.
Comisia adoptă, printr-un act de punere în aplicare, o decizie de import care sub forma unui răspuns de import definitiv sau provizoriu în numele Uniunii referitor la viitoarele importuri ale produsului chimic în cauză. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 27 alineatul (2). Comisia comunică secretariatului decizia cât mai curând posibil, în termen de nouă luni de la data expedierii de către secretariat a documentului ghid de decizie.
În cazul în care un produs chimic face obiectul unor restricții suplimentare sau modificate în conformitate cu legislația Uniunii, Comisia adoptă, printr-un act de punere în aplicare, o decizie de import revizuită. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 27 alineatul (2). Comisia transmite secretariatului decizia de import revizuită.
(2) În cazul unui produs chimic interzis sau sever restricționat de către unul sau mai multe state membre, la solicitarea scrisă a statelor membre în cauză, Comisia ține seama de informațiile respective în decizia sa de import.
(3) O decizie de import în sensul alineatului (1) face referire la categoria sau categoriile specificate pentru produsul chimic în documentul ghid de decizie.
(4) La comunicarea către secretariat a deciziei de import, Comisia furnizează o descriere a măsurii legislative sau administrative pe care aceasta este întemeiată.
(5) Fiecare autoritate națională desemnată a statelor membre pune la dispoziția persoanelor interesate, care intră sub jurisdicția sa, deciziile de import prevăzute la alineatul (1), în conformitate cu măsurile sale legislative sau administrative. Agenția pune la dispoziția publicului, prin intermediul bazei de date, deciziile de import prevăzute la alineatul (1).
(6) Dacă este cazul, Comisia evaluează, în strânsă cooperare cu statele membre și cu agenția, necesitatea de a propune măsuri la nivelul Uniunii pentru a preveni riscurile inacceptabile pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu în cadrul Uniunii, ținând seama de informațiile din documentul ghid de decizie.
Articolul 14
Obligații referitoare la exportul de produse chimice, altele decât notificările de export
(1) Comisia transmite imediat statelor membre, agenției și asociațiilor din industria europeană informațiile pe care le primește de la secretariat, fie sub formă de circulare, fie sub altă formă, referitoare la produsele chimice care fac obiectul procedurii PIC și deciziile părților importatoare privind condițiile de import referitoare la produsele chimice respective. De asemenea, Comisia transmite imediat statelor membre și agenției informații privind cazurile în care nu s-a trimis un răspuns în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din convenție. Agenția atribuie fiecărei decizii de import un număr de referință de identificare și păstrează toate informațiile referitoare la astfel de decizii la dispoziția publicului prin intermediul bazei de date, și furnizează oricui informațiile respective, la cerere.
(2) Pentru fiecare produs chimic înscris în anexa I, Comisia alocă un cod de clasificare în Nomenclatura combinată a Uniunii Europene. Codurile de clasificare respective se revizuiesc, dacă este necesar, având în vedere eventualele modificări făcute în nomenclatura sistemului armonizat al Organizației Mondiale a Vămilor sau în Nomenclatura combinată a Uniunii Europene pentru produsele chimice în cauză.
(3) Fiecare stat membru comunică informațiile și deciziile transmise de Comisie în conformitate cu alineatul (1) celor interesați aflați sub jurisdicția sa.
(4) Exportatorii se conformează deciziilor din fiecare răspuns de import în termen de șase luni de la data la care secretariatul a informat pentru prima dată Comisia cu privire la astfel de decizii în conformitate cu alineatul (1).
(5) Comisia, asistată de agenție, și statele membre oferă consultanță și asistență părților importatoare, la cerere și dacă este cazul, pentru ca acestea să poată obține informații suplimentare necesare la elaborarea unui răspuns către secretariat referitor la importul unui anumit produs chimic.
(6) Substanțele enumerate în anexa I partea 2 și partea 3 sau amestecurile care conțin asemenea substanțe în concentrații care determină aplicarea obligațiilor de etichetare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, indiferent de prezența vreunei alte substanțe și de utilizarea preconizată în partea importatoare sau altă țară importatoare, nu sunt exportate, cu excepția cazului în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții:
(a)
exportatorul a cerut și a primit un consimțământ explicit în vederea importului, prin intermediul autorității naționale desemnate din statul membru al exportatorului, în consultare cu Comisia, asistată de agenție, și cu autoritatea națională desemnată a părții importatoare sau cu o autoritate competentă a unei alte țări importatoare;
(b)
pentru produsele chimice prezentate în anexa I partea 3, ultima circulară emisă de secretariat în temeiul alineatului (1) indică faptul că partea importatoare și-a dat consimțământul pentru import.
În cazul produselor chimice menționate în anexa I partea 2, care urmează să fie exportate către țările OCDE, autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului poate decide, la cererea exportatorului, în consultare cu Comisia și pentru fiecare caz în parte, că nu este necesar niciun consimțământ explicit în cazul în care produsul chimic, la momentul importului în respectiva țară OCDE, este certificat, înregistrat sau autorizat în această țară.
Atunci când consimțământul explicit a fost cerut în conformitate cu primul paragraf litera (a), în cazul în care agenția nu a primit un răspuns în termen de 30 de zile, agenția trimite, în numele Comisiei, o notă de atenționare, cu excepția cazului în care Comisia sau autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului a primit un răspuns și l-a transmis agenției. În eventualitatea în care nu primește un răspuns în termen de alte 30 de zile, agenția poate trimite, dacă este cazul, alte note de atenționare.
(7) În cazul produselor chimice menționate în anexa I părțile 2 și 3, autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului poate decide, în consultare cu Comisia asistată de agenție pentru fiecare caz în parte și sub rezerva celui de-al doilea paragraf, că exportul poate avea loc în cazul în care nu există dovezi din surse oficiale cu privire la acte normative cu caracter definitiv în vederea interzicerii sau a restricționării severe a utilizării produsului chimic primit de partea importatoare sau de altă țară importatoare și în cazul în care, în ciuda tuturor eforturilor rezonabile, nu s-a primit niciun răspuns la o cerere de consimțământ explicit depusă în conformitate cu alineatul (6) litera (a), în termen de 60 de zile și este îndeplinită una din următoarele condiții:
(a)
există dovezi, provenind din surse oficiale din cadrul părții importatoare sau al altei țări importatoare, care atestă că produsul chimic sau face obiectul unei licențe, este înregistrat, sau este autorizat; sau
(b)
utilizarea preconizată a produsului declarată în notificarea de export și confirmată în scris de către persoana fizică sau juridică care importă produse chimice către o parte sau o altă țară nu se află într-o categorie pentru care produsul chimic figurează în partea 2 sau 3 a anexei I și există dovezi provenind din surse oficiale că produsul a fost utilizat sau importat în partea importatoare sau în altă țară importatoare în ultimii cinci ani.
În cazul produselor chimice enumerate în anexa I partea 3, nu poate avea loc un export întemeiat pe îndeplinirea condiției de la litera (b) dacă produsul chimic a fost clasificat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 în categoria 1A sau 1B de produse cancerigene, în categoria 1A sau 1B de produse mutagene sau în categoria 1A sau 1B de produse toxice pentru reproducere sau dacă produsul chimic îndeplinește criteriile din anexa XIII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, pentru a fi considerat persistent, bioacumulativ și toxic sau foarte persistent și foarte bioacumulativ.
Când adoptă decizii privind exportul produselor chimice menționate în anexa I partea 3, autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului, în consultare cu Comisia asistată de agenție, ține seama de impactul posibil al utilizării produsului chimic asupra sănătății umane sau asupra mediului în partea importatoare sau într-o altă țară importatoare și transmite documentația relevantă agenției, care este pusă la dispoziție prin intermediul bazei de date.
(8) Comisia, în consultare cu statele membre implicate, revizuiește periodic valabilitatea fiecărui consimțământ explicit obținut în conformitate cu alineatul (6) litera (a) sau a fiecărei decizii de a efectua exportul în absența unui consimțământ explicit în temeiul alineatului (7), după cum urmează:
(a)
pentru fiecare consimțământ explicit obținut în conformitate cu alineatul (6) litera (a), este necesar un nou consimțământ explicit înainte de sfârșitul celui de-al treilea an calendaristic care urmează anului în care consimțământul a fost obținut, cu excepția unor dispoziții contrare prevăzute de consimțământul respectiv;
(b)
cu excepția cazului în care s-a primit între timp un răspuns la solicitare, fiecare decizie de a efectua exportul fără un consimțământ explicit în conformitate cu alineatul (7) este valabilă pentru o perioadă de cel mult 12 luni, la expirarea căreia este necesară solicitarea unui consimțământ explicit.
În cazurile menționate la primul paragraf litera (a), exporturile pot, cu toate acestea, continua și după expirarea termenului aplicabil, în așteptarea unui răspuns la o nouă cerere de consimțământ explicit, pe o perioadă suplimentară de 12 luni.
(9) Agenția înregistrează în baza de date toate cererile pentru un consimțământ explicit, răspunsurile obținute și deciziile de a proceda fără un consimțământ explicit, inclusiv documentația menționată la alineatul (7) al treilea paragraf. Fiecare consimțământ explicit obținut și fiecare decizie de a proceda fără un consimțământ explicit primește un număr de referință de identificare și se include în listă cu toate informațiile pertinente privind eventualele condiții asociate, precum datele de valabilitate. Informațiile care nu sunt confidențiale sunt puse la dispoziția publicului prin intermediul bazei de date.
(10) Niciun produs chimic nu se exportă în cele șase luni care preced data de expirare, în cazul în care această dată există sau poate fi dedusă din data de fabricație, cu excepția cazului în care proprietățile intrinseci ale produsului chimic fac acest lucru imposibil. În cazul pesticidelor, exportatorii garantează în special că dimensiunea și ambalajul recipientelor sunt optimizate pentru a reduce la minimum riscul de a crea stocuri perimate.
(11) La exportul de pesticide, exportatorii se asigură că eticheta conține informații specifice referitoare la condițiile de depozitare și stabilitatea la depozitare în condițiile climatice ale părții sau altei țări importatoare. În afară de aceasta, exportatorii se asigură că pesticidele exportate sunt în conformitate cu normele de puritate stabilite în legislația Uniunii.
Articolul 15
Exportul anumitor produse chimice și articole
(1) Articolele fac obiectul procedurii de notificare de export prevăzute la articolul 8 dacă conțin unul dintre următoarele elemente:
(a)
substanțele enumerate în anexa I părțile 2 sau 3, sub o formă nereacționată;
(b)
amestecurile care conțin astfel de substanțe în concentrații care determină aplicarea obligațiilor de etichetare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, indiferent de prezența vreunei alte substanțe.
(2) Produsele chimice și articolele a căror utilizare este interzisă în cadrul Uniunii în vederea protejării sănătății oamenilor sau a mediului, enumerate în anexa V, nu se exportă.
Articolul 16
Informații privind circulația de tranzit
(1) Părțile la convenție care solicită informații privind circulația de tranzit a produselor chimice care fac obiectul procedurii PIC, împreună cu informațiile solicitate de fiecare parte la convenție prin intermediul secretariatului, sunt enumerate în lista din anexa VI.
(2) În cazul în care un produs chimic inclus în anexa I partea 3 este transportat pe teritoriul unei părți la convenție incluse în anexa VI, exportatorul prezintă, în măsura în care este posibil, autorității naționale desemnate din statul membru al exportatorului informațiile solicitate de partea la convenție în conformitate cu anexa VI cu cel puțin 30 de zile înaintea datei la care are loc prima mișcare de tranzit și opt zile înaintea fiecărei mișcări de tranzit ulterioare.
(3) Autoritatea națională desemnată a statului membru al exportatorului înaintează Comisiei și agenției, în copie, informațiile primite de la exportator în temeiul alineatului (2), împreună cu toate informațiile suplimentare disponibile.
(4) Comisia transmite informațiile primite în temeiul alineatului (3) autorităților naționale desemnate ale părților la convenție care le-au solicitat, împreună cu toate informațiile suplimentare disponibile, cu cel puțin 15 zile înainte de data primei mișcări de tranzit și înaintea oricărei mișcări de tranzit ulterioare.
Articolul 17
Informații ce însoțesc produsele chimice exportate
(1) Produsele chimice prevăzute pentru export fac obiectul dispozițiilor privind ambalarea și etichetarea stabilite prin sau în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, Directiva 98/8/CE și Regulamentul (CE) nr. 1272/2008, sau orice altă legislație pertinentă a Uniunii.
Primul paragraf se aplică, cu excepția cazului în care dispozițiile respective ar contraveni unor cerințe specifice ale părților importatoare sau ale altor țări importatoare.
(2) Dacă este cazul, se indică pe etichetă data expirării și data de fabricație a produselor chimice menționate la alineatul (1) sau incluse în anexa I și, dacă este necesar, se precizează data expirării pentru diverse zone climatice.
(3) La exportul produselor chimice menționate la alineatul (1), acestea sunt însoțite de o fișă tehnică de securitate, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006. Exportatorul trimite o astfel de fișă tehnică de securitate fiecărei persoane fizice sau juridice care importă produse chimice către o parte sau o altă țară.
(4) Informațiile de pe etichetă și de pe fișa tehnică de securitate sunt oferite, în măsura posibilului, în limbile oficiale sau în una sau mai multe din limbile principale ale țării de destinație sau ale spațiului pentru care este prevăzută utilizarea.
Articolul 18
Obligații ale autorităților statelor membre cu privire la controlul importului și exportului
(1) Fiecare stat membru desemnează autoritățile, cum ar fi autoritățile vamale, care au responsabilitatea de a controla importul și exportul produselor chimice enumerate în anexa I, cu excepția cazului în care a făcut deja acest lucru înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament.
Comisia, sprijinită de agenție, și statele membre acționează în mod focalizat și coordonat pentru a controla respectarea prezentului regulament de către exportatori.
(2) Forumul pentru schimbul de informații privind aplicarea, instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, este utilizat pentru a coordona o rețea a autorităților statelor membre responsabile cu aplicarea prezentului regulament.
(3) Fiecare stat membru include, în rapoartele sale periodice privind funcționarea procedurilor în sensul articolului 22 alineatul (1), detalii referitoare la activitățile autorităților sale în această privință.
Articolul 19
Obligații suplimentare ale exportatorilor
(1) Exportatorii produselor chimice care fac obiectul obligațiilor stabilite la articolul 8 alineatele (2) și (4) furnizează numerele de referință de identificare aplicabile în declarația de export (în căsuța 44 a documentului administrativ unic sau în rubrica aferentă din care prezintă declarația lor de export electronică), în conformitate cu articolul 161 alineatul (5) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92.
(2) Exportatorii de produse chimice scutiți, prin articolul 8 alineatul (5), de obligațiile stabilite la alineatele (2) și (4) de la articolul respectiv sau de produse chimice pentru care obligațiile respective au încetat în conformitate cu articolul 8 alineatul (6) obțin un număr de referință de identificare special utilizând baza de date și înscriu numărul de referință de identificare în declarația lor de export.
(3) În cazul în care agenția solicită acest lucru, exportatorii folosesc baza de date pentru transmiterea informațiilor necesare în vederea îndeplinirii obligațiilor care le revin în temeiul prezentului regulament.
Articolul 20
Schimbul de informații
(1) Comisia, asistată de agenție, și statele membre facilitează, după caz, furnizarea de informații științifice, tehnice, economice și juridice referitoare la produsele chimice care fac obiectul prezentului regulament, inclusiv informațiile toxicologice, ecotoxicologice și de securitate.
Comisia, dacă este necesar cu sprijinul statelor membre și al agenției, garantează, dacă este cazul, următoarele:
(a)
furnizarea de informații publice privind actele normative pertinente pentru obiectivele convenției;
(b)
furnizarea de informații părților și altor țări, direct sau prin intermediul secretariatului, referitoare la acele măsuri care restricționează considerabil una sau mai multe utilizări ale unui produs chimic.
(2) Comisia, statele membre și agenția protejează informațiile confidențiale primite de la o parte sau altă țară, în baza unui acord reciproc.
(3) Cu referire la transmiterea informațiilor în temeiul prezentului regulament, fără a se aduce atingere Directivei 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu (21), cel puțin informațiile următoare nu sunt considerate confidențiale:
(a)
informațiile specificate în anexa II și anexa IV;
(b)
informațiile conținute de fișele tehnice de securitate menționate la articolul 17 alineatul (3);
(c)
data expirării unui produs chimic;
(d)
data de fabricație a unui produs chimic;
(e)
informațiile privind măsurile de precauție, inclusiv categoria de risc, natura riscului și recomandările de securitate pertinente;
(f)
rezumatul rezultatelor testelor toxicologice și ecotoxicologice;
(g)
informații privind manipularea ambalajului după îndepărtarea produselor chimice.
(4) Agenția realizează o dată la doi ani o sinteză a informațiilor comunicate.
Articolul 21
Asistență tehnică
Comisia, autoritățile naționale desemnate ale statelor membre și agenția cooperează, ținând seama, în special, de necesitățile țărilor în curs de dezvoltare și ale țărilor cu economii în tranziție, pentru promovarea acordării de asistență tehnică, inclusiv de formare profesională, pentru dezvoltarea infrastructurii, a capacității și cunoștințelor de specialitate necesare pentru administrarea corespunzătoare a produselor chimice pe toată durata ciclurilor lor de viață.
În special, pentru a permite țărilor menționate să pună în aplicare convenția, acordarea de asistență tehnică este promovată prin furnizarea de informații tehnice privind produsele chimice, prin promovarea schimburilor de experți, prin acordarea de sprijin pentru constituirea sau menținerea autorităților naționale desemnate și prin furnizarea de cunoștințe tehnice specializate pentru identificarea formulărilor de pesticide ce prezintă risc și pentru elaborarea notificărilor către secretariat.
Comisia și statele membre participă activ la activități internaționale de consolidare a capacităților în materie de gestionare a produselor chimice, prin furnizarea de informații privind proiectele pe care le susțin sau finanțează pentru îmbunătățirea administrării produselor chimice în țările în curs de dezvoltare și în țările cu economii în tranziție. De asemenea, Comisia și statele membre au în vedere asistarea organizațiilor neguvernamentale.
Articolul 22
Monitorizarea și raportarea
(1) Statele membre și agenția furnizează o dată la trei ani Comisiei informații privind funcționarea procedurilor prevăzute în prezentul regulament, inclusiv controalele vamale, încălcarea acestor proceduri, sancțiunile și măsurile reparatorii, după caz. Comisia adoptă un act de punere în aplicare care prevede dinainte un format comun de raportare. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 27 alineatul (2).
(2) O dată la trei ani, Comisia redactează un raport privind îndeplinirea funcțiilor care îi revin în conformitate cu prezentul regulament și îl include într-un raport de sinteză care reunește informațiile prezentate de statele membre și de agenție în conformitate cu alineatul (1). Un rezumat al raportului, care se publică pe internet, este înaintat Parlamentului European și Consiliului.
(3) În ceea ce privește informațiile furnizate în conformitate cu alineatele (1) și (2), Comisia, statele membre și agenția respectă obligațiile care le revin privind protecția confidențialității și a dreptului de proprietate asupra datelor.
Articolul 23
Actualizarea anexelor
(1) Comisia revizuiește lista de produse chimice din anexa I cel puțin o dată pe an, în funcție de evoluția legislației Uniunii și în temeiul convenției.
(2) Pentru a stabili dacă un act normativ cu caracter definitiv la nivelul Uniunii constituie o interdicție sau o restricție severă, se evaluează efectul acestuia la nivelul subcategoriilor din categoriile „pesticide” și „produse chimice industriale”. În cazul în care actul normativ cu caracter definitiv interzice sau restricționează sever un produs chimic din oricare din subcategorii, acesta este inclus în anexa I partea 1.
Pentru a stabili dacă un act normativ cu caracter definitiv la nivelul Uniunii constituie o interdicție sau o restricție severă, astfel încât produsul chimic în cauză să corespundă criteriilor pentru notificarea PIC în conformitate cu articolul 11, se evaluează efectul actului respectiv la nivelul categoriilor „pesticide” și „produse chimice industriale”. În cazul în care actul normativ cu caracter definitiv interzice sau restricționează sever un produs chimic din oricare din categorii, acesta este de asemenea inclus în anexa I partea 2.
(3) Decizia cu privire la înscrierea produselor chimice în anexa I sau modificarea acestei înscrieri, dacă este cazul, se adoptă în cel mai scurt timp.
(4) Pentru a adapta prezentul regulament la progresele tehnice, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 26, în ceea ce privește următoarele măsuri:
(a)
includerea unui produs chimic în partea 1 sau 2 din anexa I în temeiul alineatului (2) de la prezentul articol, ca urmare a unor acte normative cu caracter definitiv adoptate la nivelul Uniunii și a altor modificări aduse anexei I, inclusiv modificări aduse rubricilor existente;
(b)
includerea în partea 1 din anexa V a unui produs chimic care se află sub incidența Regulamentului (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți (22);
(c)
includerea unui produs chimic care face deja obiectul unei interdicții la export la nivelul Uniunii în partea 2 din anexa V;
(d)
modificări ale rubricilor existente din anexa V;
(e)
modificări ale anexelor II, III, IV și VI.
Articolul 24
Bugetul agenției
(1) În sensul prezentului regulament, veniturile agenției constau în:
(a)
o subvenție din partea Uniunii, înregistrată în bugetul general al Uniunii (secțiunea Comisiei);
(b)
orice contribuție voluntară din partea statelor membre.
(2) Veniturile și cheltuielile cu activitățile prevăzute de prezentul regulament, precum și cele aferente unor activități prevăzute de alte regulamente se tratează separat, în secțiuni diferite ale bugetului agenției.
Veniturile agenției, menționate la alineatul (1), se utilizează pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin acesteia în temeiul prezentului regulament.
(3) În termen de cinci ani de la 1 martie 2014, Comisia analizează caracterul adecvat al perceperii unei taxe de către agenție pentru serviciile prestate pentru exportatori și, dacă este necesar, înaintează o propunere pertinentă.
Articolul 25
Formatele și softurile pentru transmiterea de informații către agenție
Agenția indică formatele și pachetele de softuri și le pune la dispoziție cu titlu gratuit pe site-ul său web pentru orice transmitere de informații către agenție. Statele membre și alte părți care intră sub incidența prezentului regulament utilizează formatele și pachetele respective atunci când transmit informații agenției în temeiul prezentului regulament.
Articolul 26
Exercitarea competențelor delegate
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 23 alineatul (4) se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 1 martie 2014. Comisia prezintă un raport privind delegarea competenței cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 23 alineatul (4) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 23 alineatul (4) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu, sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 27
Procedura Comitetului
(1) Comisia este asistată de comitetul înființat prin articolul 133 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 28
Sancțiuni
Statele membre stabilesc normele privind sancțiunile care se aplică la încălcarea dispozițiilor prezentului regulament și iau toate măsurile necesare pentru a asigura aplicarea corectă a dispozițiilor menționate. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie efective, proporționale și cu efect de descurajare. Dacă nu au făcut deja acest lucru înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament, statele membre notifică aceste dispoziții Comisiei până la 1 martie 2014 și notifică fără întârziere Comisiei orice modificare ulterioară care le privește.
Articolul 29
Perioada de tranziție privind clasificarea, etichetarea și ambalarea produselor chimice
Trimiterile făcute în prezentul regulament la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 se interpretează, dacă este cazul, ca trimiteri la legislația Uniunii care se aplică în virtutea articolului 61 din regulamentul respectiv și în conformitate cu calendarul stabilit în respectivul regulament.
Articolul 30
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 689/2008 se abrogă cu efect de la 1 martie 2014.
Trimiterile la Regulamentul (CE) nr. 689/2008 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VII.
Articolul 31
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 martie 2014.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 4 iulie 2012.