РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 905/2011 НА СЪВЕТА
от 1 септември 2011 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат (PET) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилен терефталат („PET“) с произход, inter alia, от Индия („първоначалното разследване“). След провеждане на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 192/2007 (3) окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета (4) след частично междинно преразглеждане („последното разследване за преразглеждане“). Мерките бяха установени на нивото на отстраняване на вредата и се състоят от специфични антидъмпингови мита. Ставката на митото варира от 87,5 EUR до 200,9 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите производители, е в размер на 153,6 EUR за тон („настоящите мита“).
(2)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (5) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на PET с произход, inter alia, от Индия. След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 193/2007 (6) окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета след последното разследване за преразглеждане. Изравнителните мерки се изразяват в специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите износители, е в размер на 69,4 EUR за тон („настоящите изравнителни мерки“).
(3)
С Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие предложения за доброволни договорености от страна на няколко производители износители, с които се установява минимална вносна цена („МВЦ“) („доброволните договорености“).
1.2. Заявление за преразглеждане
(4)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане от страна на Reliance Industries Limited, индийски производител износител на PET („заявителят“). Заявлението бе ограничено до дъмпинга и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите изравнителни мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза се подчиняват на условията на поетите доброволни договорености.
(5)
Заявителят предостави prima facie доказателства, че запазването на настоящото мито на сегашното му ниво вече не е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Заявителят по-специално изтъкна, че са налице съществени промени в производствените разходи на дружеството, които са довели до значително по-нисък дъмпингов марж след налагането на настоящите мита. Направеното от заявителя сравнение на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза навежда на извода, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от нивото на настоящите мита.
1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
(6)
Като установи след консултация с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства в подкрепа на откриването на частично междинно преразглеждане („настоящото преразглеждане“), Комисията обяви чрез известие, публикувано на 10 юни 2010 г. в Официален вестник на Европейския съюз (8), откриването на процедура за частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, ограничено до разглеждането на дъмпинга, доколкото това засяга заявителя.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(7)
Продуктът, предмет на преразглеждането, е полиетилен терефталат (PET) с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход от Индия („разглежданият продукт“).
(8)
В хода на разследването бе установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван на пазара на Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Поради това се стигна до заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на експортните пазари, са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на дъмпинга по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
1.5. Засегнати страни
(9)
Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и асоциацията на производителите в Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за откриване на процедурата.
(10)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност.
(11)
С цел получаване на необходимата информация за своето разследване Комисията изпрати въпросник на заявителя и получи отговор в рамките на посочения за целта срок.
(12)
Комисията изиска и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на дъмпинга. Комисията извърши проверка на място в помещенията на заявителя в Мумбай, Индия.
1.6. Разследван период в рамките на преразглеждането
(13)
Разследването на дъмпинга обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период в рамките на преразглеждането“, или „РПП“).
2. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
2.1. Траен характер на твърдяната промяна в обстоятелствата през РПП
(14)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проучен въпросът дали обстоятелствата относно дъмпинга са се променили съществено и дали тази промяна има траен характер.
(15)
Заявителят изтъкна, че промените в неговата нормална стойност и в експортните му цени, настъпили след провеждането на първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият му марж, са резултат от съществена промяна в производствените разходи. Той посочи, че промяната в производствените му разходи е свързана с намаляването на митата, приложими към вноса в Индия на основната суровина, използвана в производствения му процес. Освен това заявителят изтъкна също, че намаляването на митата е довело до намаляване на стимулите за износ, което е предизвикало промяна в продажните цени на вътрешния пазар, използвани за определяне на нормалната стойност.
(16)
Беше установено обаче, че въпреки намаляването на митата и на стимулите за износ, продажните цени на вътрешния пазар на дружеството, използвани за определяне на нормалната стойност през РПП, са били по-високи от цените, използвани при първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият марж на заявителя. По-високите продажни цени на вътрешния пазар са били резултат, inter alia, от увеличените цени на някои суровини и други изходни материали.
(17)
Що се отнася до експортните цени за Съюза през РПП, те бяха определени в съответствие с член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент. Трябваше обаче да се провери по-специално дали наличието на доброволни договорености по отношение на цената, по силата на които заявителят е задължен да продава продукта си на пазара на Съюза на цена над установената за всеки месец МВЦ, е оказало въздействие върху експортните цени на заявителя през РПП. Поради изложените по-долу причини беше изведено заключението, че износът за Съюза действително е бил повлиян от доброволните договорености по отношение на цената. В това отношение, като се има предвид, че заявителят е трябвало да се съобразява с поетите с доброволните договорености задължения по отношение на МВЦ, той е решил да не изнася за Съюза през определени месеци от РПП, когато неговите експортни цени за другите експортни пазари са били по-ниски от МВЦ.
(18)
Беше отбелязано, че заявителят е продавал продукта си на пазара на Съюза само в продължение на 6 месеца през РПП. От друга страна, през този период той е продавал продукти на други експортни пазари, където не е трябвало да се съобразява със задължението, поето въз основа на доброволните договорености по отношение на цената. Беше отбелязано, че експортните цени за трети държави през месеците, когато заявителят не е изнасял за Съюза, са били значително по-ниски от установената МВЦ. Поради това, с оглед на гореизложеното, има основание да се приеме, че единствената причина, поради която заявителят не е продавал продуктите си на пазара на Съюза през останалите месеци, е, че той е трябвало да спази задълженията, поети с доброволните договорености, и не е можел да продава на цени под установената МВЦ.
(19)
Заявителят оспори констатацията, че причината, поради която не е продавал продукти на пазара на Съюза, е свързана със съществуващите доброволни договорености. Заявителят посочи, че що се отнася до продажбите му през РПП на други големи експортни пазари, е имало месеци, през които не са осъществявани продажби, поради което нередовните продажби не са били специфична характеристика на пазара на Съюза. Той също така заяви, че сравнението на месечна основа на вносните цени на разглеждания продукт за Съюза от всички останали държави износители и/или вносните цени на разглеждания продукт с произход от Индия с месечната МВЦ на дружеството би показало, че заявителят е щял да бъде в състояние да продава продукти за Съюза през всички месеца от РПП, без да наруши задълженията си, произтичащи от доброволните договорености.
(20)
Доводите на заявителя не могат да бъдат приети, тъй като, от една страна, дружеството е съсредоточило дейността си върху отделни подбрани пазари, притежаващи своя собствена специфика, и те не обясняват защо дружеството не е продавало на пазара на Съюза. От друга страна, осъществените от заявителя сравнения са основани на общи статистически данни, докато констатациите от настоящото преразглеждане се основават на специфични за дружеството данни, които са по-релевантен и достоверен източник за достигането до съответни изводи. Представените доводи от заявителя също така не бяха напълно валидни: например през някои месеци вносните цени за Съюза като цяло действително са били по-високи от МВЦ, докато през други периоди вносните цени като цяло са били по-ниски от МВЦ и по тази причина от тях не е можело да се направят общи заключения. Въпреки това не се оспорва, че заявителят е извършил продажби за Съюза единствено през месеците, когато вносните цени за Съюза като цяло са били на нивото на МВЦ или по-високи.
(21)
Доводът на заявителя, че ако е искал, той е можел да продава продукти на пазара на Съюза през шестмесечния период, през който е продавал продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ, се отхвърля като спекулативен и необоснован. Заявителят не е изложил други доводи относно причините, поради които не е продавал продукти на Съюза през тези шест месеца, докато същевременно е продавал същите продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ. Поради това беше заключено, че заявителят не е продавал продукти на Съюза през определен период поради необходимостта да спази задълженията, произтичащи от доброволните договорености. Вследствие на това експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни.
(22)
Беше направено сравнение и между продажните цени на заявителя на пазара на Съюза и цените на другите експортни пазари, за които не е било поето задължение с доброволните договорености по отношение на цената. Беше установено, че експортните цени на тези пазари без ценови задължения системно са били по-ниски през целия РПП.
(23)
Заявителят оспори заключенията, изведени от сравнението на цените за Съюза и за други експорти пазари, като изтъкна, че при анализ на ниво отделни държави съществуват редица други експортни пазари, където цените са били по-високи от цените на пазара на Съюза. В това отношение обаче сравнението на средните цени е по-релевантно от индивидуалните различия при сравнението на ниво отделни държави, което ще бъде свързано с мащаба, както и с отличителните конкурентни фактори, имащи значение за тези индивидуални пазари.
(24)
Вследствие на това експортните цени на пазарите на трети страни отразяват по-добре обичайната ценова политика на дружеството. Разликата между експортните цени за Съюза и експортните цени за останалата част от света показва, че за заявителя биха съществували силни икономически подбуди да продава на по-ниски цени за Съюза, ако нямаше МВЦ. Ето защо при тези обстоятелства се счита, че всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на експортните цени за Съюза през РПП, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно. Същото заключение важи и за твърдението на заявителя, посочено в съображение 5, че сравнението на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза би показало дъмпингов марж под нивото на настоящите мита.
(25)
С оглед на посоченото по-горе не е изпълнено условието, установено в член 11, параграф 3 от основния регламент, че трябва да е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга. Поради това по-нататъшното прилагане на мерките на сегашното им ниво е необходимо за компенсиране на дъмпинга.
(26)
След разгласяването заявителят изтъкна, че неговите цени на пазара на Съюза са напълно надеждни. Тъй като тези износни цени са се увеличили значително между първоначалния разследван период и РПП, трябвало да се счита, че износната политика на дружеството също се е променила значително и трайно през този период. Поради това по негови твърдения дъмпинговият марж на дружеството също се е понижил значително и трайно.
(27)
Освен това заявителят твърди, че трайната промяна в обстоятелствата не е непременно решаващ елемент при оценката, която трябва да се извърши след започването на преразглеждането, а е по-релевантен въпросът дали по-нататъшното налагане на митото е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Той се позовава на основния принцип, установен в член 11, параграф 1 от основния регламент и в член 11.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който антидъмпинговите мерки са в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг. В това отношение заявителят посочи, че анализът на необходимостта следва да представлява прогнозна оценка, която би изисквала поне вероятното или възможното повторение на дъмпинга на установените по-рано нива.
(28)
Член 11, параграф 1 от основния регламент предвижда, че „[а]нтидъмпинговите мерки остават в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг“. Този принцип се прилага и при междинни преразглеждания като настоящото, по отношение на които в член 11, параграф 3 от основния регламент е предвидено, inter alia, че „[…] Процедура по междинно преразглеждане се открива, когато искането съдържа достатъчно доказателства, че продължаване на действието на мярката не е вече необходимо за компенсиране на дъмпинга и/или че няма вероятност причиняването на вреда да продължи или да се повтори, ако мярката се отмени или измени […].“ Гореспоменатата разпоредба определя критериите, които трябва да се изпълнят, когато заинтересована страна смята, че нивото на мерките е прекалено ниско или прекалено високо и поради това иска преразглеждане на тези мерки. След като такова преразглеждане е започнало, член 11, параграф 3 от основния регламент изрично предвижда, че „при провеждане на разследванията съгласно настоящия параграф Комисията може, inter alia, да прецени доколко е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга […]. За тази цел при окончателната преценка се вземат предвид всички релевантни и надлежно подкрепени от документи доказателства“. Поради това член 11, параграф 3 предвижда допълнителен критерий за оценка (т.е. съществена промяна на обстоятелствата) в случай на междинно преразглеждане, който следва да се вземе предвид при разследването в допълнение към изискването за откриването на процедурата (т.е. оценка дали са все още необходими мерките на тяхното сегашно ниво), както твърди заявителят.
(29)
Също трябва да се отбележи, че при разследването за целите на междинно преразглеждане е обичайна практика да се разглежда трайният характер на промяната в обстоятелствата, установена в хода на разследването. Всъщност в това отношение съдебната практика на Общия съд на Европейския съюз (9) потвърждава, че „институциите разполагат с широко право на преценка, включително с възможността да прибегнат до оценка за в бъдеще на ценовата политика на съответните износители в рамките на преразглеждането на необходимостта от запазване на съществуващите мерки“. Наличните доказателства показаха, че износните цени на заявителя на пазара на Съюза не отразяват действителната ценова политика на заявителя и поради това, както беше установено в съображение 21, експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни, и следователно всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на тези цени, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно, както е посочено в съображение 24.
(30)
Въпреки заключението, че експортните цени за Съюза не са се променили значително и трайно, бяха разгледани доводите на заявителя и въпросът дали мерките на сегашното им ниво са все още необходими, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга. В това отношение заявителят посочи, че тъй като дъмпинговият му марж е значително под нивото, установено в първоначалното разследване, и експортната му политика на други пазари потвърждава, че промяната в дъмпинговия марж отразява тенденцията, която може с основание да се очаква в бъдеще, настоящото ниво на мерките е явно прекомерно. Тези твърдения обаче не са подкрепени от фактите. Първо, по отношение на експортната политика на заявителя на други пазари беше установено, че, противно на твърдението на заявителя в неговото заявление, цените за тези пазари са средно почти с 10 % по-ниски от тези за Съюза. Тези експортни пазари на трети държави включват редица държави с различни по размер пазари, като за някои от тях е малко вероятно да имат вътрешно производство на PET. Поради това тези пазари се определят от собствените им конкурентни характеристики, които водят до цени и тенденции, различни от тези на пазара на ЕС. Второ, предвид тези констатации, дори да беше установено, че сегашното ниво на мерките следва да бъде променено с оглед на факта, че то повече не е необходимо, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга, не е възможно да се определи с разумна степен на точност какво би било подходящото ниво при липсата на надеждни износни цени, които да са резултат от и да отразяват нормалните условия на пазара на Съюза.
(31)
Накрая заявителят е счел, че в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент, и по-специално с оглед на буква к) от него, може да бъде извършена корекция за „разлики в други фактори, […] ако бъде доказано, че те влияят на сравнимостта на цените така, както се изисква съгласно [този] параграф“.
(32)
Предвид достигнатото по-горе заключение, че експортните цени не са променени значително и трайно, не е възможно да се установи дъмпингов марж. Поради тази причина искането за корекция не е релевантно и следователно се отхвърля.
3. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(33)
С оглед на констатациите, че обстоятелствата относно дъмпинга не са се променили значително и трайно, се счита, че настоящото преразглеждане следва да се прекрати, без да се променя нивото на митото за заявителя. Поради това антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета по отношение на вноса на PET, произведен от заявителя, следва да останат непроменени.
4. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(34)
Заявителят, както и останалите заинтересовани страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на които се основава намерението да се предложи прекратяването на настоящото преразглеждане. Получените коментари не бяха от естество, което да доведе до промяна на горепосоченото заключение.
5. ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
(35)
Поради това настоящото преразглеждане следва да се прекрати без изменение на Регламент (ЕО) № 192/2007,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход, inter alia, от Индия, се прекратява без изменение на действащите мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 1 септември 2011 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 905/2011 AL CONSILIULUI
din 1 septembrie 2011
de încheiere a reexaminării intermediare parțiale a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat (PET) originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (3),
având în vedere propunerea transmisă de Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsurile în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2604/2000 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de polietilen tereftalat („PET”) originare, între altele, din India („ancheta inițială”). Ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 192/2007 (3), a impus o taxă antidumping definitivă pentru o perioadă suplimentară de cinci ani. Măsurile antidumping au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 al Consiliului (4) în urma unei reexaminări intermediare parțiale („ultima anchetă de reexaminare”). Măsurile au fost stabilite la nivelul de eliminare a prejudiciului și au constat în taxe antidumping specifice. Nivelul taxei se încadrează între 87,5 EUR și 200,9 EUR per tonă pentru producătorii indieni desemnați individual, nivelul taxei reziduale aplicabile importurilor de la alți producători ridicându-se la 153,6 EUR per tonă („taxele actuale”).
(2)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2603/2000 (5), Consiliul a instituit o taxă compensatorie definitivă la importurile de PET originar, între altele, din India. Ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 193/2007 (6), a impus o taxă compensatorie definitivă pentru o perioadă suplimentară de cinci ani. Măsurile compensatorii au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 în urma ultimei anchete de reexaminare. Măsurile compensatorii constau într-o taxă specifică. Nivelul taxei se încadrează între 0 EUR și 106,5 EUR per tonă pentru producătorii indieni desemnați individual, nivelul taxei reziduale aplicabile importurilor de la alți producători ridicându-se la 69,4 EUR per tonă („măsurile compensatorii actuale”).
(3)
Prin Decizia 2000/745/CE (7), Comisia a acceptat ofertele de angajament („angajamentul”) ale mai multor producători-exportatori care stabilesc un preț minim de import („PMI”).
1.2. Cererea de reexaminare
(4)
S-a înaintat o cerere de reexaminare intermediară parțială, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, de către Reliance Industries Limited, un producător-exportator indian de PET („solicitantul”). Obiectul cererii s-a limitat la stabilirea dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant. Totodată, acesta a solicitat și reexaminarea măsurilor compensatorii actuale. Taxele reziduale antidumping și compensatorii se aplică la importurile de produse fabricate de solicitant, iar vânzările efectuate de solicitant către Uniune sunt guvernate de angajament.
(5)
Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea taxei actuale la nivelul ei actual nu mai este necesară pentru a compensa dumpingul. Mai exact, solicitantul a susținut că au intervenit modificări semnificative privind costurile de producție ale societății comerciale și că, de la instituirea măsurilor existente, aceste modificări au determinat o marjă de dumping substanțial mai mică. O comparație făcută de solicitant între prețurile practicate de el pe piața autohtonă și prețurile sale la exportul către Uniune a indicat că marja de dumping ar fi substanțial mai mică față de nivelul actual la care se aplică taxele.
1.3. Deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale
(6)
În urma consultării Comitetului consultativ și după ce a constatat că există suficiente elemente de probă prima facie care să justifice deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale („prezenta reexaminarea”), Comisia a anunțat, printr-un aviz de deschidere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (8) la 10 iunie 2010, deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, limitată la examinarea dumpingului în privința solicitantului.
1.4. Produsul în cauză și produsul similar
(7)
Produsul care face obiectul reexaminării este polietilenul tereftalat (PET), cu o viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și originar din India („produsul în cauză”).
(8)
Ancheta a indicat faptul că produsul în cauză produs în India și vândut către Uniune prezintă aceleași caracteristici fizice și chimice și este destinat acelorași utilizări ca produsul fabricat și vândut pe piața internă din India. Prin urmare, s-a constatat că produsele vândute pe piața internă și de export sunt produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază. Întrucât prezenta reexaminare se limita la stabilirea dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant, nu s-a ajuns la nicio constatare cu privire la produsul fabricat și vândut de către industria Uniunii pe piața din Uniune.
1.5. Părțile interesate
(9)
Comisia a informat oficial solicitantul, reprezentanții țării exportatoare și asociația producătorilor din Uniune cu privire la deschiderea reexaminării. Părților interesate li s-a dat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(10)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.
(11)
Pentru a obține informațiile considerate necesare anchetei sale, Comisia a trimis un chestionar solicitantului și a primit răspunsul în termenul stabilit în acest scop.
(12)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea dumpingului. Comisia a efectuat vizite de verificare la sediul solicitantului din Mumbai, India.
1.6. Perioada anchetei de reexaminare
(13)
Ancheta privind dumpingul s-a referit la perioada cuprinsă între 1 aprilie 2009 și 31 martie 2010 („perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”).
2. REZULTATELE ANCHETEI
2.1. Caracterul durabil al pretinselor schimbări de circumstanțe observate în cursul PAR
(14)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă circumstanțele referitoare la dumping s-au schimbat în mod semnificativ și dacă această schimbare are un caracter durabil.
(15)
Solicitantul a afirmat că schimbările intervenite în valoarea sa normală și în prețurile de export, de la ancheta inițială care a stabilit marja sa de dumping, erau cauzate de o schimbare semnificativă a costurilor de producție. El a susținut că schimbarea costurilor sale de producție era legată de reducerea taxelor de export aplicabile importurilor în India de materie primă folosită în procesul său de producție. Mai mult, solicitantul a afirmat, de asemenea, că reducerea taxelor vamale a dus la o reducere a stimulentelor la export care au dus la schimbarea prețurilor de vânzare pe piața internă utilizate pentru determinarea valorii normale.
(16)
Totuși, s-a constatat că, în pofida reducerii taxelor vamale și a stimulentelor la export, prețurile de vânzare pe piața internă ale societății, utilizate pentru determinarea valorii normale în cursul PAR erau mai mari decât prețurile utilizate în cadrul anchetei inițiale care a stabilit marja de dumping a solicitantului. Prețurile mai ridicate ale vânzărilor pe piața internă se datorau, între altele, costurilor sporite ale unor materii prime și altor inputuri.
(17)
În ceea ce privește prețurile de export către Uniune în cursul PAR, acestea au fost determinate în temeiul articolului 2 alineatele (8) și (9) din regulamentul de bază. Cu toate acestea, a trebuit să se examineze cu precădere dacă existența unui angajament de preț în cadrul cărui solicitantul era obligat să își vândă produsul pe piața din Uniune la un preț superior PMI stabilit pentru fiecare lună în PAR a influențat prețurile de export ale solicitantului. Din motivele de mai jos, s-a constatat că exporturile către Uniune au fost, într-adevăr, influențate de angajamentul de preț. În această privință, dat fiind că solicitantul a trebuit să respecte obligațiile angajamentului PMI, acesta a ales să nu exporte către Uniune în anumite luni din cursul PAR când prețurile sale de export către alte piețe de export erau inferioare PMI.
(18)
S-a constatat că solicitantul și-a vândut produsul către Uniune numai în cursul a șase luni din PAR. Pe de altă parte, acesta a vândut produse în cursul întregii perioade către alte piețe de export unde nu trebuia să respecte obligațiile fixate în angajamentul de preț. S-a observat că prețurile de export către țări terțe în lunile în care solicitantul nu a exportat către Uniune erau în mod semnificativ mai joase decât PMI stabilite. În consecință, în lumina celor de mai sus, se poate presupune, în mod rezonabil, că unicul motiv pentru care solicitantul nu și-a vândut produsele către Uniune în lunile rămase a fost acela că trebuia să respecte angajamentul și nu putea să vândă sub PMI stabilit.
(19)
Solicitantul a contestat constatarea potrivit căreia motivul pentru care nu a vândut produsele către Uniune era legat de angajamentul existent. Solicitantul a susținut că, în ceea ce privește vânzările sale în cursul PAR către alte piețe mari de export, au existat luni în care nu a făcut vânzări și că, prin urmare, vânzările neregulate nu reprezentau un aspect specific al pieței din Uniune. Acesta a susținut, de asemenea, că o comparație lunară a prețurilor de import în Uniune ale produsului în cauză din toate celelalte țări exportatoare și/sau prețurile de import ale produsului în cauză originar din India cu PMI lunar al societății ar arăta că solicitantul ar fi fost capabilă să vândă produsele către Uniune în toate lunile din PAR fără să-și încalce angajamentul.
(20)
Argumentele solicitantului nu pot fi acceptate întrucât, pe de o parte, societatea și-a concentrat activitatea pe piețe individuale selecționate care sunt guvernate de propriile lor specificități de piață și nu oferă indicații cu privire la motivul pentru care societatea nu a vândut către Uniune. Pe de altă parte, comparațiile făcute de solicitant se bazau pe date statistice generale, în timp ce constatările prezentei reexaminări se bazează pe date specifice societății, ceea ce reprezintă o sursă mult mai relevantă și mai fiabilă pentru stabilirea unor constatări. De asemenea, argumentele prezentate de solicitant nu erau valide în totalitate, de exemplu, în anumite luni, prețurile generale de import către Uniune erau într-adevăr mai mari decât PMI, în timp ce în alte perioade prețurile generale de import erau mai mici, neputându-se obține constatări generale pornind de la acestea. Totuși, este neîndoielnic faptul că solicitantul a efectuat vânzări către Uniune numai în lunile în care prețurile generale către Uniune erau la același nivel sau mai mari decât PMI.
(21)
Argumentul solicitantului, precum că ar fi putut, dacă ar fi dorit, să vândă produse pe piața din Uniune în timpul celor șase luni în care vindea produse pe alte piețe de export la un preț inferior propriului său PMI, este respins ca fiind de natură speculativă și nefondată. Solicitantul nu a prezentat nici un alt argument referitor la motivele pentru care nu a vândut produse către Uniune în timpul celor șase luni în cauză în timp ce, în respectiva perioadă, vindea aceleași produse pe alte piețe de export la un preț inferior propriului său PMI. Prin urmare, s-a constatat că solicitantul nu și-a vândut produsele către Uniune în cursul unei anumite perioade din cauza necesității de a respecta obligațiile legate de angajament. În consecință, prețurile de export pretinse pe piața din Uniune în cursul PAR nu sunt fiabile.
(22)
S-a efectuat, de asemenea, o comparație între prețurile de vânzare ale solicitantului către piața din Uniune și prețurile realizate pe alte piețe de export pentru care nu existau angajamente de preț. S-a observat faptul că prețurile de export către acele piețe fără obligații de angajament de preț erau în mod considerabil mai mici pe toată durata PAR.
(23)
Solicitantul a pus sub semnul întrebării constatările rezultate din compararea prețurilor de pe piața din Uniune și de pe alte piețe de export, declarând că o analiză efectuată la nivelul fiecărei țări ar dovedi că există alte piețe de export în care prețurile practicate sunt superioare celor aplicate pe piața Uniunii. În această privință, totuși, compararea prețurilor medii este mai relevantă decât diferențele individuale observate prin comparație cu fiecare țară care sunt legate de dimensiunea, precum și de factorii competitivi distinctivi existenți pe acele piețe individuale.
(24)
În consecință, prețurile de export pe piețele terțe reflectă mai bine practicile normale ale societății în materie de prețuri. Diferența de preț între prețurile de export către Uniune și prețurile de export către restul lumii indică faptul că există argumente economice solide care incită solicitantul să vândă la prețuri inferioare către Uniune dacă nu ar exista PMI. În aceste circumstanțe, se consideră că orice nouă marjă de dumping calculată pe baza prețurilor de export către Uniune în cursul PAR ar fi, astfel, definită pe baza unor prețuri care nu s-au schimbat în mod semnificativ și nici durabil. Aceeași constatare se aplică afirmației solicitantului, menționată la considerentul 5, potrivit căreia o comparare a prețurilor sale pe piața internă și a prețurilor sale de export către Uniune ar indica o marjă de dumping inferioară nivelului actual al taxelor.
(25)
În lumina celor de mai sus, condiția fixată la articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază cu privire la schimbarea semnificativă a circumstanțelor referitoare la dumping nu este îndeplinită. Prin urmare, impunerea în continuare a măsurilor la nivelul lor actual este necesară pentru contrabalansarea dumpingului.
(26)
În urma informațiilor comunicate, solicitantul a insistat asupra faptului că prețurile sale pretinse pe piața din Uniune erau absolut fiabile. Întrucât aceste prețuri de export au crescut în mod semnificativ între perioada anchetei inițiale și PAR, practicile la export ale societății ar trebui să fie considerate, de asemenea, ca fiind schimbate în mod semnificativ și durabil în cursul acestei perioade. Prin urmare, se susține că marja de dumping a societății ar fi fost, de asemenea, redusă în mod semnificativ și durabil.
(27)
Solicitantul a afirmat, în plus, că schimbarea durabilă a circumstanțelor nu este, în mod necesar, elementul determinant al evaluării care urmează să fie efectuată după deschiderea unei reexaminări ci este mai relevant dacă este necesară menținerea taxei pentru compensarea dumpingului. Acesta s-a referit la principiul fundamental stabilit la articolul 11 alineatul (1) din regulamentul de bază și la articolul 11.1 din acordul antidumping al OMC, potrivit căruia măsurile antidumping nu rămân în vigoare decât pe durata și în măsura necesare pentru compensarea dumpingului care provoacă prejudicii. În această privință, solicitantul a invocat faptul că analiza necesității ar trebui să fie o evaluare prospectivă care ar cere cel puțin reapariția probabilă a dumpingului la nivelul stabilit în prealabil.
(28)
Articolul 11 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede că „O măsură antidumping nu rămâne în vigoare decât pe perioada și în măsura necesare pentru a contrabalansa un dumping care cauzează un prejudiciu”. Acest principiu se aplică tratamentului reexaminărilor intermediare, precum în cazul de față, în care articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază prevede, printre altele, că „[…]O reexaminare intermediară se efectuează atunci când cererea conține suficiente elemente de probă care dovedesc că menținerea măsurii nu mai este necesară pentru a contrabalansa dumpingul și/sau continuarea sau reapariția prejudiciului ar fi improbabilă în cazul în care măsura ar fi eliminată sau modificată[…]”. Prevederea de mai sus fixează criteriul care trebuie respectat atunci când o parte interesată consideră că nivelul măsurilor este prea redus sau prea ridicat și cere, în consecință, reexaminarea respectivelor măsuri. Atunci când o astfel de reexaminare este deschisă, articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază continuă și prevede în mod clar că „în cadrul anchetelor efectuate în temeiul prezentului alineat, Comisia poate, printre altele, examina dacă circumstanțele referitoare la dumping […] s-au schimbat semnificativ […]. În acest sens, se ține seama în cadrul determinării finale de toate elementele de probă pertinente și documentate corespunzător”. Astfel, articolul 11 alineatul (3) prevede un criteriu de evaluare suplimentar (și anume analizând necesitatea unei schimbări semnificative a circumstanțelor) în cazul reexaminărilor intermediare care ar trebui să fie luate în considerație în timpul anchetei, în afară de cerința de deschidere (și anume, aprecierea dacă măsurile la nivelul actual mai sunt necesare), astfel cum a declarat solicitantul
(29)
Ar trebui să se ia notă, de asemenea, că este o practică normală în cursul anchetelor de reexaminare intermediare să se examineze caracterul durabil al circumstanțelor schimbate constate în cursul anchetei. Într-adevăr, în acest sens, jurisprudența Tribunalului Uniunii Europene (9) confirmă că „instituțiile dispun de o mare putere de apreciere, inclusiv capacitatea de a recurge la o evaluare prospectivă a politicii prețurilor exportatorilor în cauză, în cadrul examinării de către acestea a necesității menținerii măsurilor existente”. Elementele de probă disponibile arată că prețurile de export practicate de solicitant pe piața din Uniune nu reflectă adevărata politică de prețuri a solicitantului și că, prin urmare, astfel cum s-a constatat la considerentul 21, prețurile de export practicate pe piața din Uniune în cursul PAR nu sunt fiabile și, în consecință, orice nouă marjă de dumping bazată pe aceste prețuri ar fi stabilită pe baza unor prețuri care nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, conform celor menționate în considerentul 24.
(30)
În pofida constatării potrivit căreia prețurile de export către Uniune nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, s-a acordat atenție argumentelor solicitantului și chestiunii dacă măsurile la nivelul lor actual mai sunt necesare pentru a contrabalansa dumpingul. În această privință, solicitantul a afirmat că, întrucât marja sa de dumping ar fi în mod semnificativ mai mică decât cea constatată în cursul anchetei inițiale și că practicile sale la export către alte piețe ar confirma că schimbarea marjei de dumping reflectă tendința care poate fi așteptată, în mod rezonabil, pe viitor, nivelul actual al măsurilor este, în mod clar, excesiv. Totuși, s-a constatat că aceste argumente nu erau susținute de fapte. Mai întâi, în ceea ce privește practicile solicitantului la exportul pe alte piețe, s-a constatat că, în mod contrar afirmațiilor făcute în cererea solicitantului, prețurile de pe aceste piețe erau, în medie, aproape cu 10 % inferioare celor de pe piața din Uniune. Aceste alte piețe de export din țările terțe includ țări ale căror piețe au dimensiuni diferite, unele dintre ele fiind puțin susceptibile de a deține o producție internă de PET. Aceste piețe sunt, deci, definite prin propriile lor caracteristici de concurență, care implică prețuri și tendințe diferite de cele de pe piața din Uniune. În al doilea rând, ținând cont de aceste constatări, chiar dacă s-ar constata că nivelul actual al măsurilor ar trebui să fie schimbat pe motivul că nu ar mai fi necesar să se contrabalanseze dumpingul, nu este posibil să se determine cu suficientă precizie care ar fi nivelul adecvat în absența unor prețuri de export fiabile care decurg din și reflectă condițiile normale de pe piața din Uniune.
(31)
În sfârșit, solicitantul a considerat că se putea efectua o ajustare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în special la litera (k) din acesta pentru „diferențele aferente altor factori […] în cazul în care se demonstrează că aceste diferențe afectează comparabilitatea prețurilor, astfel cum se cere în prezentul alineat”.
(32)
Ținând seama de constatarea de mai sus, potrivit căreia prețurile de export nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, nu este posibil să se stabilească o marjă de dumping. Din acest motiv, cererea de ajustare nu este pertinentă, deci se respinge.
3. ÎNCHEIEREA ANCHETEI
(33)
În lumina constatărilor care confirmă faptul că circumstanțele dumpingului nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, se consideră că prezenta reexaminare ar trebui încheiată fără a se modifica nivelul taxei pentru solicitant. Prin urmare, măsurile antidumping instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 privind importurile de polietilen tereftalat produs de solicitant nu ar trebui modificate.
4. COMUNICAREA
(34)
Atât solicitantul, cât și celelalte părți în cauză au fost informate cu privire la faptele și la considerentele esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se propună încheierea prezentei reexaminări. Observațiile primite nu au fost de natură să modifice constatarea formulată mai sus.
5. DISPOZIȚIE FINALĂ
(35)
Prezenta reexaminare ar trebui încheiată, prin urmare, fără efectuarea vreunei modificări la Regulamentul (CE) nr. 192/2007,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Reexaminarea intermediară parțială a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și care sunt originare, printre altele, din India se încheie fără modificarea măsurilor în vigoare.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 1 septembrie 2011.