РЕШЕНИЕ № 1080/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Съюза и за отмяна на Решение № 633/2009/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната си мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, от 1963 г. насам Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните политики на Съюза. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външни региони, да бъдат допълвани от финансовата сила на ЕИБ в полза на държавите бенефициери. Като извършва такива операции по финансиране, ЕИБ допринася за общите ръководни принципи и политически цели на Съюза, включително за развитието на трети държави и за просперитета на Съюза в условията на променената икономическа обстановка в световен мащаб. Операциите по финансиране на ЕИБ в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължават да се извършват в съответствие с принципите на разумната банкова практика.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ дава своя принос при условията, посочени в нейния устав, за прилагането на необходимите мерки за постигане на целите на политиката на Съюза за сътрудничество за развитие.
(3)
Съгласно член 19 от Устава на ЕИБ, искания, отправени директно към ЕИБ относно операции на ЕИБ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, се внасят в Комисията за становище („искане на ЕИБ за финансиране“).
(4)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да е в състояние ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния рейтинг на ЕИБ, по-голямата част от нейните операции във външни региони се ползват с бюджетна гаранция от ЕС („гаранция от ЕС”), предоставяна от Комисията.
(5)
Гаранцията от ЕС е учредена за периода 2007-2011 г. с Решение № 633/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (2).
(6)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционен фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (3), осигурява ликвиден резерв за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при други външни дейности на Съюза.
(7)
В съответствие с Решение № 633/2009/ЕО Комисията и ЕИБ изготвиха междинен преглед на външното финансиране от ЕИБ въз основа на независима външна оценка, осъществена под надзора на ръководен комитет от „мъдреци“, преглед от външна консултантска компания и специални оценки, изготвени от ЕИБ. На 12 февруари 2010 г. ръководният комитет представи доклад на Европейския парламент, Съвета, Комисията и ЕИБ, съдържащ неговите заключения и препоръки.
(8)
В своя доклад ръководният комитет прави заключението, че гаранцията от ЕС е ефикасен и мощен политически инструмент със силно финансово и политическо въздействие и че тя следва да бъде запазена, за да се покриват политически рискове и рискове, свързани със суверенитета. Някои изменения на Решение № 633/2009/ЕО бяха предложени с цел да се осигури максимална добавена стойност и ефективност на външните операции на ЕИБ.
(9)
Особено важно е да се състави списък на държавите, за които може да бъде допуснато финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Също така е подходящо да се разшири списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, който в момента се съдържа в приложение I към Решение № 633/2009/ЕО.
(10)
С цел отразяване на значимите нови елементи в политиките на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема в съответствие с член 290 ДФЕС актове за изменение на приложение III към настоящото решение. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Сумите, покрити от гаранцията от ЕС във всеки регион, следва да продължават да бъдат таваните за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които се изисква ЕИБ да изпълни.
(12)
В рамките на подкрепата, оказвана от Съюза на трети държави за справяне със световната икономическа и финансова криза, още през 2009 г. и 2010 г. ЕИБ незабавно осъществи преобладаващата част от дейностите за външно кредитиране по сегашния си мандат, предимно в държавите на предприсъединителен етап и съседните и партньорски държави. Нещо повече, напрежението в Южното Средиземноморие в началото на 2011 г. изисква помощта на Съюза за осигуряване на средствата, с които засегнатите държави да възстановят и модернизират своите икономики. Ето защо за оставащия период от мандата следва общият таван на мандата да бъде преразгледан и увеличен с 1 684 000 000 EUR с цел адаптиране към тези временни и извънредни обстоятелства, без с това да се предопределят таваните за следващата многогодишна финансова рамка.
(13)
Операциите на ЕИБ по финансиране, които произтичат от посоченото по-горе повишаване на тавана на общия мандат с 1 684 000 000 EUR, следва да са в отговор на политическите реформи, предприемани от отделните държави партньори, при оценка от страна на Комисията с участието на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), като се отчитат резолюциите на Европейския парламент и решенията и заключенията на Съвета. В тази оценка следва да бъдат отразени също така прегледът на европейска политика за съседство и подновеният акцент върху диференциацията. В държавите на предприсъединителен етап финансирането от ЕИБ ще продължи да допълва подпомагането от Съюза.
(14)
В допълнение към регионалните тавани факултативният мандат в размер на 2 000 000 000 EUR следва да бъде активиран и разпределен като финансов пакет в подкрепа на операциите на ЕИБ по финансиране в областта на смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него в регионите, влизащи в обхвата на мандата. ЕИБ, в тясно сътрудничество с Комисията, би могла да допринесе със своя експертен опит и ресурси за оказване на подкрепа на публичните органи и на частния сектор за справяне с предизвикателствата на изменението на климата, както и за възможно най-оптимално оползотворяване на наличното финансиране. Що се отнася до проектите за смекчаване и адаптиране, ресурсите на ЕИБ следва, когато това е възможно и целесъобразно, да бъдат допълвани, с налични средства от бюджета на Съюза, при облекчени условия, чрез ефикасно и последователно съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в контекста на външната помощ на Съюза. В това отношение е целесъобразно годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета да съдържа подробен доклад относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, в който да се посочват размерът на финансирането от ЕИБ по факултативния мандат и съответните размери на безвъзмездните средства.
(15)
Допустимостта за получаване на финансиране от страна на ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранцията от ЕС би могла да бъде ограничена съгласно мандата за борба с изменението на климата за държави, за които се счита, че не са се ангажирали с постигане на подходящи цели, свързани с изменението на климата. Всяко такова ограничаване на допустимостта следва да се основава на комплексни и всеобхватни политически оценки. Затова Съветът следва да има правомощието, по предложение на Комисията с участието на ЕСВД, да взема решения за ограничаване на допустимостта на дадена държава да получава финансиране от ЕИБ, предназначено за смекчаване на последиците от изменението на климата, с гаранция от ЕС. Такова ограничение следва да се прилага единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след влизане в сила на настоящото решение, и които са подписани след 1 януари 2012 г.
(16)
В рамките на мандата за борба с изменението на климата следва да се предвиди известна гъвкавост по отношение на регионалното разпределение, така че да се позволи възможно най-бързо и ефективно усвояване на наличните средства за финансиране през тригодишния период 2011-2013 г, като същевременно се полагат усилия през този период да се гарантира балансираното им разпределение сред регионите въз основа на установените в общия мандат приоритети за външната помощ.
(17)
Средносрочният преглед на изпълнението на външния мандат на ЕИБ, показа, че въпреки че операциите на ЕИБ по финансиране, осъществени в периода, обхванат от оценката (2000-2009 г.), са били като цяло в съответствие с външните политики на Съюза, връзката между политическите цели на Съюза и тяхното оперативно изпълнение от ЕИБ следва да бъде укрепена и по-ясно изразена и структурирана.
(18)
С цел да се повиши последователността на мандата и да се насочи в по-голяма степен външната дейност на ЕИБ за финансиране към подкрепа за политиките на Съюза, както и с оглед да се постигне максимална полза за бенефициерите, настоящото решение следва да определи хоризонтални цели на високо равнище в мандата за операциите на ЕИБ по финансиране във всички допустими региони и държави, на основата на сравнителните предимства на ЕИБ в области, в които има доказани постижения. Ето защо, в регионите, обхванати от настоящото решение, ЕИБ следва да финансира проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него (включително чрез трансфер на технологии, свързани с нови източници на енергия), на социалната и икономическата инфраструктура (по-специално транспорт, енергетика, включваща енергия от възобновяеми източници, енергийна сигурност, енергийна инфраструктура, на екологичната инфраструктура, включваща водоснабдяване и канализация, както и в областта на информационните и комуникационни технологии) и развитието на местния частен сектор, по-специално в подкрепа на малките и средните предприятия (МСП). Следва да се припомни, че подобряването на достъпа на МСП до финансиране може да изиграе съществена роля за стимулирането на икономическото развитие и борбата с безработицата. В рамките на тези области регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, следва да бъде основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ следва да разполага с възможността да оказва подкрепа за присъствието на Съюза в държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции, които да спомагат за насърчаване на трансфера на технологии и познания, или в рамките на гаранцията от ЕС за инвестиции в горепосочените области, или на собствен риск.
(19)
За да съдейства ефективно на МСП, ЕИБ следва да сътрудничи с местните финансови институции посредници в допустимите региони и държави, по-специално за да гарантира, че част от финансовите ползи достига до техните клиенти, и създава добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. Когато е целесъобразно, чрез споразуменията си за сътрудничество с тези финансови институции посредници ЕИБ следва да изисква проектите на техните клиенти да бъдат проверявани за съответствие с договорените критерии съгласно целите на Съюза за развитие, така че да се осигури добавена стойност. Дейностите на финансовите посредници в подкрепа на МСП следва да са напълно прозрачни и да се докладват редовно на ЕИБ.
(20)
Освен това операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, както е посочено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), за насърчаване и утвърждаване на демокрацията и принципите на правовата държава, на правата на човека и основните свободи, както и за изпълнение на международните екологични споразумения, по които е Съюзът е страна. По-специално по отношение на развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават следното: устойчиво икономическо, социално и екологично развитие в тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение; плавното и постепенното им интегриране в световната икономика; кампанията за борба с бедността; както и изпълнението на приетите от Съюза цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации.
(21)
Докато силата на ЕИБ остава в нейната специфика като инвестиционна банка, ЕИБ следва съгласно настоящото решение да определя въздействието на външните си операции върху развитието в тясна координация с Комисията и в рамките на демократичния контрол от страна на Европейския парламент, като следва принципите на Европейския консенсус за развитие и принципите, посочени в член 208 ДФЕС, както и принципите за ефективност на помощта, очертани в Парижката декларация от 2005 г. и Програмата за действие от Акра от 2008 г. Това следва да се реализира чрез редица конкретни мерки, по-специално чрез укрепване на капацитета за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите, включително правата на човека и свързаните с конфликтите рискове, както и чрез насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. При извършване на надлежна проверка във връзка с проект ЕИБ следва да изисква, когато това е целесъобразно, и в съответствие със социалните и екологичните принципи на Съюза, организаторът на проекта да провежда консултации на местно равнище и да оповестява резултатите от тях на обществеността. Нещо повече, ЕИБ следва да засили фокуса си върху сектори, в които тя има солиден експертен опит от операции по финансиране в рамките на Съюза и които ще спомогнат за по-нататъшното развитие на дадена държава, например върху достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията, за екологична инфраструктура, включително водоснабдяване и канализация, устойчив транспорт и смекчаване на последиците от изменението на климата, по-специално в областта на енергията от възобновяеми източници. Финансирането би могло да включва също така проекти в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
(22)
ЕИБ следва постепенно да засили и дейността си в подкрепа на адаптирането към изменението на климата, в сътрудничество, когато това е уместно, с международни финансови институции (МФИ) и с европейски институции за финансиране на двустранна основа (ЕИФДО). Допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, ще изискват достъп до средства при облекчени условия и постепенно адаптиране на човешките ресурси, които следва да се прилагат при постигане на ефикасност, ефективност и взаимодействие. Дейността на ЕИБ също така следва да допълва целите и приоритетите на Съюза по отношение на институционалното изграждане и секторните реформи. Накрая, ЕИБ следва да определи показатели за изпълнение на свързаните с развитието и околната среда аспекти на проектите и техните резултати.
(23)
С влизането в сила на Договора от Лисабон беше създадена длъжността върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“) с цел да се увеличи въздействието и съгласуваността на външните отношения на Съюза.
(24)
През последните години се наблюдава също така разширяване и укрепване на политиките на Съюза в областта на външните отношения. Такъв е случаят по-специално с предприсъединителната стратегия, европейската политика за съседство, стратегията на Съюза за Централна Азия, подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Съюза с Русия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политики на Съюза за сътрудничество за развитие, които бяха разширени и вече включват всички развиващи се държави. От 2007 г. външните отношения на Съюза се подкрепят и от нови финансови инструменти, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП), Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) и Инструмента за стабилност.
(25)
Предвид създаването на ЕСВД, след влизането в сила на настоящото решение Комисията и ЕИБ следва да изменят меморандума за разбирателство, отнасящ се до сътрудничеството и координацията в регионите, посочени в Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (4), и по съответния ред и със съгласието на върховния представител, да включат в новия меморандум за разбирателство ЕСВД, по-специално във връзка с редовния и систематичен диалог между Комисията и ЕИБ на стратегическо равнище, в който следва да се включи ЕСВД, както и до други аспекти в рамките на компетентността на ЕСВД.
(26)
Като допринася за изпълнението на мерките, необходими за подпомагане постигането на целите на политиката на Съюза за развитие на сътрудничеството в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г. във всички региони, в които извършва дейност.
(27)
За да се повиши съгласуваността на цялостната подкрепа на Съюза за съответните региони, следва да се намерят възможности за съчетаване на финансиране от ЕИБ с бюджетни ресурси на Съюза, когато и доколкото е целесъобразно, под формата например на гаранции, рисков капитал и лихвени субсидии, съвместно финансиране на инвестиции, наред с техническа помощ за изготвяне и осъществяване на проекти чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност. Когато е налице подобна комбинация от финансиране от страна на ЕИБ и от друг бюджетен ресурс на Съюза, във всички решения за финансиране следва ясно да се определят ресурсите, които ще бъдат ангажирани. Годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение, следва да съдържа подробна разбивка на бюджетните ресурси и финансовите инструменти, използвани в комбинация с финансиране от страна на ЕИБ.
(28)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на проекти - следва да се гарантира, че външните операции на ЕИБ по финансиране съответстват и са в подкрепа на външните политики на Съюза и целите на високо равнище, посочени в настоящото решение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът между Комисията, ЕСВД и ЕИБ по въпросите на политиката и стратегията следва да се укрепи допълнително. Със същата цел следва да се осъществява засилено сътрудничество и своевременен взаимен обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСВД и ЕИБ. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва да бъдат разположени предимно в делегациите на Съюза, с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. От особено значение е своевременният обмен на мнения между Комисията, ЕСВД и ЕИБ в процеса на изготвяне на програмни документи с цел да се постигне максимално взаимодействие между дейностите на тези три органа на Съюза.
(29)
Практическите мерки за обвързване на общите цели на мандата с тяхното осъществяване следва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да отговарят на една по-широка рамка на регионалната политика на Съюза, установена в настоящото решение. Тези насоки следва да отразяват националните стратегии на Съюза и да си поставят за цел да гарантират, че финансирането от ЕИБ допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
(30)
ЕИБ следва в консултация с Комисията да изготви примерна многогодишна програма за планирания обем на операциите на ЕИБ по финансиране, за да се гарантира подходящо бюджетно планиране за обезпечаване на гаранционния фонд и да се осигури съгласуваност между размера на прогнозното финансиране от ЕИБ и таваните, установени в настоящото решение. Комисията следва да вземе предвид този план в редовната бюджетна прогноза, което представя на бюджетния орган.
(31)
Следва да се проучи възможността за разработване на „Платформа на Съюза за сътрудничество и развитие“ с цел да се оптимизира функционирането на механизми за съчетаване на безвъзмездните средства и заемите във външните региони. За целта Комисията следва да създаде група от експерти от държавите-членки, ЕСВД и ЕИБ, която да направи оценка на ползите и разходите, свързани с подобна платформа. В процеса на работа тази група следва да се консултира с останалите действащи фактори в тази област, включително с европейските многостранни и двустранни финансови институции. С такава платформа ще продължи насърчаването на взаимодействие и договорености за взаимно доверие на основата на сравнителните предимства на различните институции, като се зачитат ролята и прерогативите на Комисията и на ЕИБ съответно при изпълнение на бюджета на Съюза и отпускане на заеми от ЕИБ. Въз основа на заключенията на групата експерти Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета до средата на 2012 г. и ако е целесъобразно - да направи предложение за платформата.
(32)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да разширява операциите си и да разнообразява финансовите си инструменти извън Съюза без да прибягва до гаранция от ЕС, така че използването на гаранцията да може да се насочва към държави и проекти с ограничен достъп до пазара, като се вземат предвид съображения за устойчивост на дълга, при които поради тази причина гаранцията осигурява по-голяма добавена стойност. Следователно, и все така с оглед да се окаже подкрепа за целите на политиката на външните отношения на Съюза, ЕИБ, като отчита собствения си капацитет за покриване на риска, следва да бъде насърчавана да увеличи сумите, които отпуска на собствен риск, включително чрез подкрепата на икономическите интереси на Съюза, по-специално в държавите на предприсъединителен етап и в съседните държави, в държави с инвестиционен рейтинг в други региони, както и в държави с по-високо равнище на кредитен риск, за които ЕИБ разполага с подходящи гаранции от трети страни. В консултации с Комисията ЕИБ следва да разработи политика за вземане на решения за това дали дадени проекти да влязат в рамките на мандата с гаранция от ЕС или да се финансират от ЕИБ на собствен риск. При подобна политика би се отчитала по-специално кредитоспособността на съответните държави и проекти.
(33)
ЕИБ следва да обмисли възможността за увеличаване на операциите си по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение на поддържавни публични образувания, когато за такива операции има подходяща оценка на кредитния риск от страна на ЕИБ.
(34)
ЕИБ следва да разшири предлаганата гама от нови и иновативни свои инструменти за финансиране, включително като се насочи, доколкото е възможно, към разработване на гаранционни инструменти, като се отчитат политиките на ЕИБ по отношение на риска. Нещо повече, ЕИБ следва да бъде насърчавана да предоставя заеми в местна валута и да издава облигации на местните пазари, при условие че държавите партньори са осъществили необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ.
(35)
За да се гарантира, че ЕИБ изпълнява изискванията на мандата във всички региони и подрегиони, във времето достатъчно човешки и финансови ресурси следва да бъдат отделени за осъществяване на нейните външните дейности. Това следва по-специално да обхваща наличието на достатъчен капацитет за подкрепа на целите на Съюза в сътрудничеството за развитие, за засилване на фокуса върху предварителната оценка на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на нейните дейности, както и за ефективно наблюдение на проекти в хода на тяхното изпълнение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
(36)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с МФИ и ЕФИДО, включително, когато е уместно, сътрудничеството по отношение на обвързаността с условия за секторите и взаимната надеждност на процедурите, използването на съвместно съфинансиране и участието в глобални инициативи, като инициативи за насърчаване на координацията и ефективността на помощите. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване. Тези усилия следва да са основани на реципрочност. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други МФИ и ЕФИДО.
(37)
По-специално в държавите извън Съюза - предмет на обща интервенция, ЕИБ следва да подобри сътрудничеството си с другите европейски финансови институции чрез споразумения като тристранния Меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза и като се дава възможност на Групата на ЕИБ и на ЕБВР да се допълват в действията си, като всяка от тях разчита на сравнителните си предимства.
(38)
Отчитането и предаването на информация от ЕИБ на Комисията следва да бъде засилено, за да може Комисията да задълбочи годишния си доклад до Европейския парламент и Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени по силата на настоящото решение. Допълнителните изисквания за отчитане, посочени в настоящото съображение, следва да се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след датата на влизане в сила на настоящото решение и които са подписани след 1 януари 2012 г. В доклада следва по-специално да се направи оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, и следва да се включат раздели относно следното: добавената стойност на ЕИБ, като подкрепата за външните политики на Съюза, изискванията на мандата, качеството на финансираните операции, прехвърлянето на финансови ползи на клиенти, както и раздели относно сътрудничеството, включително съфинансиране, с Комисията и с други МФИ и донори на двустранна основа. В доклада следва също така да се направи оценка доколко ЕИБ е отчела икономическата, финансовата, екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти. Този доклад следва да съдържа и специален раздел, посветен на обстойна оценка на мерките, предприети от ЕИБ за спазване на текущия мандат, установен с Решение № 633/2009/ЕО, в който да се обърне особено внимание на операциите на ЕИБ по финансиране, при които се използват финансови инструменти в юрисдикции, които не оказват съдействие. В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага адекватно политиките си по отношение на слабо регулираните юрисдикции или юрисдикциите, които не оказват съдействие, за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами и укриването на данъци. Докладът следва също да включва оценка на социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите. Той следва да бъде оповестен публично, като това ще даде възможност на гражданското общество и държавите бенефициери да изразят гледните си точки. При необходимост докладът следва да включва позовавания на значителни промени в обстоятелствата, които биха дали основание за допълнителни изменения на мандата преди изтичането му. Този доклад следва по-конкретно да включва разбивка на финансирането от ЕИБ по силата на настоящото решение в съчетание с всички финансови ресурси на Съюза и други донори, като по този начин прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране.
(39)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително с подходящи мерки за контрол и мерки срещу укриването на данъци, както и със съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(40)
Когато представя предложението си за гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка, Комисията следва да бъде приканена по-специално да разгледа - в тясно сътрудничество с ЕИБ и при отчитане на значението на обезпечаването на Гаранционния фонд - таваните за финансиране, покрити от гаранцията от ЕС, списъка на потенциално допустимите държави и възможността ЕИБ да предоставя финансиране за микрокредити и други видове инструменти. Комисията и ЕИБ следва също да проучат възможността да се засили в бъдеще взаимодействието между инструментите за финансиране чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност и мандата на ЕИБ за външни дейности.
(41)
Настоящото решение не следва да засяга преговорите и решенията относно следващата многогодишна финансова рамка.
(42)
Следователно и с оглед постигането на правна сигурност и яснота Решение № 633/2009/ЕО следва да бъде отменено,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Европейският съюз предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция от ЕС за операции по финансиране, осъществявани извън Съюза („гаранция от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като глобална гаранция по отношение на плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, във връзка със заеми и гаранции по заеми за инвестиционни проекти на ЕИБ, които отговарят на условията в съответствие с параграф 2. Дейностите за финансиране от страна на ЕИБ са в съответствие с общите ръководни принципи на външната дейност на Съюза и допринасят за постигане на нейните цели и изпълнение на нейните политики. Една от целите на финансирането от ЕИБ в развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от ОИСР е да допринесе непряко за цели на развитието като намаляване на бедността чрез приобщаващ растеж и устойчиво икономическо и социално развитие.
2. Заемите от ЕИБ и гаранциите по заеми от ЕИБ, които са допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС, са тези, предоставени за инвестиционни проекти, осъществявани в държавите, изброени в приложение III, и предоставени в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включващи позицията на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране”).
3. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
4. Гаранцията от ЕС покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани през периода между 1 февруари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Операции на ЕИБ по финансиране, подписани съгласно Решение 2006/1016/ЕО на Съвета, Решение 2008/847/ЕО (5) на Съвета и съгласно Решение № 633/2009/ЕО, продължават да се ползват от гаранция от ЕС по силата на настоящото решение.
5. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 4, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за операциите по финансиране извън Съюза в съответствие с член 16, този срок автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Тавани на мандата
1. Максималният таван на обезпечените с гаранция от ЕС операции на ЕИБ по финансиране за периода 2007-2013 г., минус освободените суми, не надхвърля сумата от 29 484 000 000 EUR, разбита на следните две части:
а)
общ мандат в размер на 27 484 000 000 EUR;
б)
мандат за борба срещу изменението на климата в размер на 2 000 000 000 EUR.
2. Общият мандат се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ прогресивно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, обхванати от общия мандат.
3. Общият мандат обхваща само операциите на ЕИБ по финансиране, които преследват определените в член 3 цели.
4. Мандатът за борба с изменението на климата обхваща операциите на ЕИБ по финансиране във всички държави, обхванати от настоящото решение, когато тези операции по финансиране подкрепят ключовата политическа цел на Съюза за борба с изменението на климата чрез подпомагане на проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, което допринася за цялостната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, или чрез увеличаване на устойчивостта на неблагоприятните въздействия от изменението на климата върху уязвими държави, сектори и общности. Мандатът за борба с изменението на климата се осъществява в тясно сътрудничество с Комисията, като се съчетават, когато е възможно и целесъобразно, финансирането от ЕИБ и бюджетните средства на Съюза.
Когато е целесъобразно, по предложение на Комисията Съветът може да вземе решение за ограничаване на допустимостта на дадена държава за получаване на финансиране от ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранция от ЕС. Всяко такова ограничение на допустимостта по отношение на мандата за борба с изменението на климата се прилага единствено за онези операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
5. По време на мандата за борба с изменението на климата ЕИБ се стреми да гарантира балансирано разпределение на операциите по финансиране, подписани за регионите, обхванати от приложение III, до края на периода, посочен в член 1, параграф 4. По-специално ЕИБ гарантира, че регионът, посочен в точка А от приложение III, не получава повече от 40 % от сумата, предназначена за този мандат, регионът, посочен в точка Б - не повече от 50 %, регионът, посочен в точка В - не повече от 30 % и регионът, посочен в точка Г - не повече от 10 %. Като цяло мандатът за борба с изменението на климата се използва за финансиране на проекти, които са тясно свързани с основните правомощия на ЕИБ, добавят стойност и увеличават максимално ефекта за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптирането към него.
6. Както общият мандат, така и мандатът за борба с изменението на климата се управляват в съответствие с принципите на разумните банкови практики.
Член 3
Цели на общия мандат
1. Гаранцията от ЕС се предоставя за операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в подкрепа на която и да е от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа на МСП;
б)
развитие на социалната и икономическата инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии;
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, съгласно посоченото в член 2, параграф 4;
2. В рамките на основните правомощия, операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от ДЕС, както и за прилагането на международните екологични споразумения, по които Съюзът е страна.
3. Регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, е основна цел на операциите на ЕИБ по финансиране в рамките на областите, обхванати от общите цели, изброени в параграф 1.
4. ЕИБ обмисля възможности за увеличаване на дейностите си в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
Член 4
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, потенциално допустими за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, се съдържа в приложение III и то включва единствено държави, включени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 5 делегирани актове относно изменения на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна икономическа и политическа оценка, включително на аспектите, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и на решенията и заключенията на Съвета. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, подписани преди влизането в сила на посочените делегирани актове.
3. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в допустими държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо правните условия, в съответствие с които се извършват операциите.
4. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в конкретна държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването на тази държава към Съюза.
Член 5
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочени в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен период от време, считано от 30 октомври 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 6
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. В сътрудничество с ЕИБ Комисията разработва регионални технически оперативни насоки за финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки, които имат за цел да гарантират подкрепата на операциите на ЕИБ по финансиране на политиките на Съюза, отговарят на по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално регионалните технически оперативни насоки ще гарантират, че финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При изготвянето на тези насоки Комисията и ЕИБ ще се консултират съответно с ЕСВД по въпросите на политиките и вземат под внимание имащите отношение към тях резолюции на Европейския парламент и решения и заключения на Съвета.
Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета насоките, както и всичките им актуализирани текстове веднага щом бъдат съставени.
В рамките, зададени от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните финансови стратегии и осигурява тяхното изпълнение.
2. Съгласуваността на операциите на ЕИБ по финансиране с целите на външната политика на Съюза, подлежи на наблюдение в съответствие с член 11. За улесняване на това наблюдение ЕИБ разработва показатели за изпълнение за свързаните с развитието, околната среда и правата на човека аспекти на финансираните проекти, като отчита същевременно съответните показатели съгласно Парижката декларация за ефективност на помощите. Показателите за свързаните с околната среда аспекти на проектите следва да включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийна ефективност и технологии за намаляване на емисиите.
3. Операция на ЕИБ по финансиране не се покрива от гаранцията от ЕС, в случай че Комисията даде отрицателно становище за подобна операция в рамките на процедурата, предвидена в член 19 от устава на ЕИБ.
4. В съответствие с целите на Съюза и международните цели в областта на изменението на климата, до 31 декември 2012 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, представя стратегия за постепенното и планомерно увеличаване в рамките на външния си мандат на дела на проектите, насърчаващи намаляването на емисиите на CO2, и за поетапното прекратяване на финансирането на проектите, вредящи на постигането на целите на Съюза в областта на климата.
5. Предвид допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, управителните органи на ЕИБ осигуряват постепенното адаптиране на ресурсите на ЕИБ, включително на нейния персонал, с цел да отговарят оптимално на изискванията, изложени в настоящото решение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
Член 7
Оценка от ЕИБ на свързаните с развитието аспекти на проектите
1. ЕИБ извършва щателна надлежна проверка и, когато е целесъобразно и в съответствие със социалните и екологични принципи на Съюза, изисква да се проведат подходящи консултации на местно равнище по свързаните с развитието аспекти на проектите, покрити от гаранцията от ЕС.
Правилата и процедурите на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичните и социални въздействия на проектите, както и на аспекти, свързани с правата на човека, за да се гарантира, че по настоящото решение се подпомагат единствено проекти, които са икономически, финансово, екологично и социално устойчиви.
Комисията включва на съвкупна основа в годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета оценка на измерението на развитието на дейностите на ЕИБ, въз основа на извършената надлежна проверка на проекти.
Когато това е уместно, оценката включва заключение за начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде укрепван чрез техническа помощ в хода на целия цикъл на проекта.
2. В допълнение към предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти, ЕИБ изисква от организаторите на проекта да извършват щателно наблюдение на изпълнението на проекта до неговото завършване, inter alia по отношение на въздействието на проекта върху развитието, околната среда и правата на човека. ЕИБ прави оценка на информацията, предоставена от изпълнителите на проекта. Когато е възможно, наблюдението от страна на ЕИБ включва наблюдение на работата на финансовите посредници в подкрепа на МСП. При възможност резултатите от наблюдението се оповестяват.
3. ЕИБ представя на Комисията годишни доклади за оценка на прогнозираното въздействие върху развитието на финансираните през годината операции.
Докладите се основават на показателите за изпълнение на ЕИБ, посочени в член 6, параграф 2. В рамките на годишната процедура за докладване, предвидена в член 11, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета докладите на ЕИБ за развитието и ги прави достъпни за обществеността, така че заинтересованите страни, включително гражданското общество и държавите бенефициери, също да получат възможност да изразят мнението си по въпроса.
Европейският парламент разисква годишните доклади, като отчита гледните точки на всички заинтересовани страни.
4. Изискванията, посочени в настоящия член, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г., и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 8
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се укрепва с цел максимално увеличаване на взаимодействието между финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез установяване на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени съответно от Комисията и/или ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, примерни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически планови документи на ЕИБ и линии за проекти;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 9
Сътрудничество с други публични финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен в сътрудничество с други международни финансови институции или европейски институции за финансиране на двустранна основа, с цел максимално да се увеличат взаимодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигурят предпазливо и разумно разпределение на риска и съгласувана обвързаност с условия по отношение на проектите и секторите, за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство или съответно други рамки на Съюза за регионално сътрудничество между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции за финансиране на двустранна основа, които работят в различните региони, като същевременно се отчитат правомощията на ЕСВД.
Член 10
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват с регионални или местни органи или с публични предприятия или институции, собственост на държавата и/или контролирани от нея, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат необходимата оценка от ЕИБ за кредитния риск, отчитаща положението с кредитния риск в съответната държава.
2. За целите на параграф 1 Западният бряг и Ивицата Газа се представляват от Палестинската власт, а Косово (6) се представлява от Мисията на Организацията на обединените нации в Косово или от администрация, определена в регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6.
3. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
непревеждане на парични средства;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договора.
4. В консултации с Комисията ЕИБ разработва ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, чрез която да се вземат решения относно източника на финансиране на операции, които са допустими както за обезпечаване с гаранция от ЕС, така и за финансиране от ЕИБ на собствен риск.
5. Когато бъде поискана гаранцията от ЕС, ЕИБ дава на Съюза съответните правомощия съгласно споразумението, посочено в член 13, параграф 2.
Член 11
Годишни доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион, както и оценка на приноса на тези операции по финансиране за изпълнение на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза. В доклада се прави обзор на текущите проекти на съвкупна основа.
По-специално в доклада се прави оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, и се включват раздели относно добавената стойност за постигане на целите на политиките на Съюза, относно оценката на прогнозираното въздействие върху развитието на съвкупна основа и степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти, както и относно сътрудничеството с Комисията и с други международни финансови институции и институции на двустранна основа, включително съвместното финансиране.
Този доклад съдържа по-специално разбивка на всички финансови ресурси на Съюза, използвани в комбинация с финансиране от ЕИБ и от други донори, като по този начин се прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Той съдържа също така специален раздел, посветен на подробната оценка на мерките, предприети от ЕИБ с цел да се спази член 1, параграф 2.
2. ЕИБ продължава да предоставя на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията всичките си независими доклади за оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от специфичните дейности на ЕИБ по външните мандати.
3. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение на равнище проект, сектор, държава и регион, и за изпълнението на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза, включително сътрудничеството с Комисията, с други международни финансови институции и с институции на двустранна основа, както и доклад за оценка на въздействието върху развитието, съгласно посоченото в член 7. Всеки меморандум за разбирателство между ЕИБ и други международни финансови институции или институции на двустранна основа, отнасящ се до осъществяването на операции по финансиране по настоящото решение, се оповестява, а когато оповестяването му не е възможно, за него се уведомяват Европейският парламент и Съветът в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член годишен доклад на Комисията.
4. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, а също и всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или на исканията на Сметната палата и одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
5. За целите на осчетоводяването и представянето от Комисията на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, съгласно определението в член 10, параграф 1, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемополучатели или гарантирани длъжници.
6. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 3, 4 и 5, на собствени разноски.
7. Освен това ЕИБ прави публично достояние информацията, посочена в параграфи 3 и 4, в общи линии и без да включва никакви поверителни сведения.
8. Информация за това дали проектът е обхванат от гаранция от ЕС се включва в „резюмето на проекта“, което се оповестява на уебсайта на ЕИБ след етапа на одобрение.
9. В годишния си доклад ЕИБ включва последваща оценка на функционирането на Меморандума за разбирателство с европейския омбудсман, доколкото Меморандума за разбирателство засяга обхванатите от настоящото решение операции на ЕИБ по финансиране.
10. Когато е подходящо, изискванията, посочени в параграфи 1 и 3, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 12
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В операциите си по финансиране ЕИБ не толерира никакви действия, извършвани за постигане на незаконни цели, включително пране на пари, финансиране на тероризма, данъчни измами и укриване на данъци. По-конкретно ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в допустима държава чрез чуждестранна юрисдикция, която не оказва съдействие, идентифицирана като такава от ОИСР, Специалната група за финансови действия или други компетентни международни организации.
Член 13
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия вместо Комисията и от нейно име за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури за възстановяване на суми по искове.
3. В интерес на прозрачността Комисията прави публично достояние на своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на възстановяване на суми по гаранционното споразумение, посочено в член 14, освен ако не се налага тази информация да остане поверителна.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, и информират съответно Европейския парламент.
Член 15
Одит от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и възстановените плащания по нея, предназначени за общия бюджет на Европейския съюз, подлежат на одит от Сметната палата.
Член 16
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета по целесъобразност предложение за учредяване на гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка.
Член 17
Окончателен доклад
До 31 октомври 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 18
Отмяна
Решение № 633/2009/ЕО се отменя.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
DECIZIA NR. 1080/2011/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 25 octombrie 2011
de acordare a unei garanții a UE Băncii Europene de Investiții pentru pierderile rezultate din împrumuturi și garanții la împrumuturi pentru proiecte din afara Uniunii și de abrogare a Deciziei nr. 633/2009/CE
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 209 și 212,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Pe lângă misiunea sa principală de finanțare a investițiilor în Uniunea Europeană, începând din 1963, Banca Europeană de Investiții (BEI) a derulat operațiuni de finanțare în afara Uniunii în sprijinul politicilor externe ale Uniunii. Astfel, fondurilor bugetare ale Uniunii aflate la dispoziția regiunilor externe li se poate adăuga forța financiară a BEI, în folosul țărilor beneficiare. Efectuând astfel de operațiuni de finanțare, BEI contribuie la principiile directoare generale și la obiectivele de politică ale Uniunii, inclusiv la dezvoltarea țărilor terțe și la prosperitatea Uniunii în noile circumstanțe economice mondiale. Operațiunile de finanțare ale BEI desfășurate în sprijinul politicilor externe ale Uniunii ar trebui să respecte în continuare principiile bunei gestiuni bancare.
(2)
Articolul 209 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), coroborat cu articolul 208 din acesta, prevede că BEI contribuie, în conformitate cu condițiile prevăzute de statutul său, la punerea în aplicare a măsurilor necesare aprofundării obiectivelor politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii.
(3)
În conformitate cu articolul 19 din statutul BEI, cererile destinate direct către BEI pentru operațiuni de finanțare ale BEI care să fie realizate în temeiul prezentei decizii se înaintează Comisiei în vederea prezentării unui aviz („cererea de finanțare din partea BEI”).
(4)
Pentru a sprijini acțiunea externă a Uniunii și a permite BEI să finanțeze investiții în afara Uniunii fără a afecta credibilitatea financiară a BEI, majoritatea operațiunilor sale derulate în regiunile externe au beneficiat de o garanție bugetară a UE (denumită în continuare „garanția UE”), administrată de Comisie.
(5)
Garanția UE a fost stabilită pentru perioada 2007-2011 prin Decizia nr. 633/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de acordare a unei garanții comunitare Băncii Europene de Investiții pentru pierderile rezultate din împrumuturi și garanții la împrumuturi acordate unor proiecte din afara Comunității (2).
(6)
Fondul de garantare pentru acțiuni externe (denumit în continuare „Fondul de garantare”), instituit prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind constituirea Fondului de garantare pentru acțiuni externe (3) asigură o rezervă de lichidități pentru bugetul Uniunii în caz de pierderi rezultate din operațiuni de finanțare ale BEI sau din alte acțiuni externe ale Uniunii.
(7)
În conformitate cu Decizia nr. 633/2009/CE, Comisia și BEI au efectuat o evaluare intermediară a finanțărilor externe ale BEI, pe baza unei evaluări externe independente, efectuate sub supravegherea unui comitet de coordonare al „înțelepților”, a unei revizuiri efectuate de un consultant extern și a evaluărilor specifice furnizate de BEI. La 12 februarie 2010, comitetul de coordonare a înaintat un raport Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și BEI, conținând concluziile și recomandările sale.
(8)
Raportul comitetului de coordonare a concluzionat că garanția UE este un instrument de politică puternic și eficace, cu mare influență financiară și politică și că acesta ar trebui menținut în vederea acoperirii riscurilor de natură politică și suverană. Au fost propuse unele modificări ale Deciziei nr. 633/2009/CE pentru a garanta o valoare adăugată și o eficacitate de cel mai înalt nivel a operațiunilor externe ale BEI.
(9)
Este esențial să se stabilească o listă a țărilor potențial eligibile pentru finanțările BEI în temeiul garanției UE. Este de asemenea oportun să se extindă lista țărilor eligibile pentru finanțările BEI în temeiul garanției UE astfel cum este prevăzută în anexa I la Decizia nr. 633/2009/CE.
(10)
Pentru a reflecta evoluțiile politice importante, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei, în ceea ce privește modificarea anexei III la prezenta decizie. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(11)
Sumele acoperite de garanția UE în fiecare regiune ar trebui să reprezinte în continuare plafoane pentru finanțarea BEI în temeiul garanției UE și nu obiective pe care BEI trebuie să le atingă.
(12)
În cadrul sprijinului Uniunii acordat țărilor terțe pentru a face față crizei economice și financiare mondiale, în 2009 și 2010 BEI și-a concentrat activitatea de împrumut extern în principal asupra țărilor aflate în faza de preaderare, precum și asupra țărilor vizate de politica de vecinătate și de parteneriat a Uniunii în temeiul mandatului său actual. Mai mult, tulburările care au afectat regiunea sud-mediteraneeană la începutul anului 2011 fac necesară asistența Uniunii pentru a pune la dispoziția țărilor afectate mijloacele necesare pentru a își reconstrui și moderniza economiile. În consecință, pentru perioada restantă a mandatului, plafonul mandatului general ar trebui revizuit și majorat cu 1 684 000 000 EUR pentru a aborda mai bine aceste circumstanțe temporare și excepționale, fără a aduce atingere plafoanelor din cadrul următorului cadru financiar multianual.
(13)
Operațiunile de finanțare ale BEI care decurg din creșterea menționată anterior a plafonului mandatului general ar trebui să răspundă reformelor politice întreprinse de fiecare țară parteneră, astfel cum au fost evaluate de Comisiei cu implicarea Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), ținând seama de rezoluțiile Parlamentului European, precum și de deciziile și concluziile Consiliului. Revizuirea politicii europene de vecinătate și accentul reînnoit pus pe diferențiere ar trebui să fie reflectate de asemenea în evaluarea respectivă. În țările aflate în proces de preaderare, finanțarea BEI va completa în continuare asistența acordată de Uniune.
(14)
Pe lângă plafoanele regionale, mandatul opțional de 2 000 000 000 EUR ar trebui activat și alocat drept pachet de sprijin pentru operațiunile de finanțare ale BEI în domeniul atenuării și adaptării referitoare la schimbările climatice în toate regiunile care fac obiectul mandatului. BEI ar putea contribui cu competența și resursele sale, în strânsă cooperare cu Comisia, la sprijinirea autorităților publice și a sectorului privat în privința abordării schimbărilor climatice și a utilizării cât mai judicioase a resurselor financiare disponibile. Pentru proiectele de atenuare și de adaptare, resursele BEI ar trebui completate, atunci când este posibil și adecvat, cu fonduri concesionale puse la dispoziție în conformitate cu bugetul Uniunii, prin intermediul îmbinării eficace și coerente a granturilor și împrumuturilor acordate pentru finanțarea combaterii schimbărilor climatice, în contextul asistenței externe a Uniunii. În acest sens, raportul anual al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu ar trebui să conțină o informare detaliată cu privire la instrumentele financiare utilizate pentru finanțarea acestor proiecte, în care să se precizeze cuantumurile finanțărilor BEI acordate în temeiul mandatului opțional și cuantumurile corespunzătoare ale granturilor.
(15)
Eligibilitatea de a primi finanțarea BEI pentru măsuri de atenuare a schimbărilor climatice în condițiile garanției UE ar putea fi restricționată în temeiul mandatului referitor la schimbările climatice în cazul țărilor cu privire la care se consideră că nu s-au angajat să atingă obiective corespunzătoare în materie de schimbări climatice. Orice astfel de restricționare a eligibilității ar trebui să se bazeze pe evaluări politice complexe și cuprinzătoare. Prin urmare, Consiliului ar trebui să aibă competența de a decide, pe baza unei propuneri a Comisiei cu implicarea SEAE, restricționarea eligibilității unei țări de a primi finanțarea BEI pentru atenuarea schimbărilor climatice în condițiile garanției UE. O astfel de restricție ar trebui aplicată numai operațiunilor de finanțare ale BEI pentru care cererea de finanțare din partea BEI este înaintată după intrarea în vigoare a prezentei decizii și care sunt semnate după 1 ianuarie 2012.
(16)
Ar trebui să existe o anumită flexibilitate în ceea ce privește alocările regionale în cadrul mandatului referitor la schimbările climatice, pentru a permite asimilarea cât mai rapidă și mai eficace a finanțărilor disponibile pe parcursul perioadei de trei ani 2011-2013, depunând totodată eforturi pentru a asigura o distribuție echilibrată între regiuni în perioada respectivă, bazată pe prioritățile stabilite pentru ajutorul extern în cadrul mandatului general.
(17)
Evaluarea intermediară a executării mandatului extern al BEI a arătat că, deși operațiunile de finanțare ale BEI efectuate în cursul perioadei acoperite de evaluare (2000-2009) au fost în general conforme cu politicile externe ale Uniunii, legătura dintre obiectivele de politică ale Uniunii și implementarea lor operațională de către BEI ar trebui consolidată și ar trebui să fie mai explicită și mai structurată.
(18)
În vederea ameliorării coerenței mandatului, a direcționării și mai precise a activității de finanțare externă a BEI către sprijinirea politicilor Uniunii și în vederea garantării unui profit maxim beneficiarilor, prezenta decizie ar trebui să stabilească obiective orizontale de înalt nivel în cadrul mandatului pentru operațiunile de finanțare ale BEI în toate regiunile și țările eligibile, bazându-se pe atuurile comparative ale BEI în domeniile în care aceasta a obținut deja succese indiscutabile. În regiunile vizate de prezenta decizie, BEI ar trebui prin urmare să finanțeze proiecte în domeniile atenuării și adaptării în materie de schimbări climatice (inclusiv prin intermediul transferului tehnologiilor legate de noile surse de energie), infrastructurii sociale și economice (în special în ceea ce privește transportul, energia inclusiv energia din surse regenerabile, securitatea energetică, infrastructura energetică, infrastructura de mediu, inclusiv apa și canalizarea, precum și tehnologia informației și comunicațiilor) și dezvoltării sectorului privat local, în mod particular în sprijinul întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri). Ar trebui reamintit faptul că îmbunătățirea accesului IMM-urilor la finanțare poate avea un rol esențial în stimularea dezvoltării economice și în combaterea șomajului. În aceste domenii, integrarea regională între țările partenere, în special integrarea economică între țările în fază de preaderare, țările vizate de politica de vecinătate și Uniune, ar trebui să constituie un obiectiv subiacent pentru operațiunile de finanțare ale BEI. BEI ar trebui să poată sprijini prezența Uniunii în țările partenere prin investiții străine directe care contribuie la promovarea transferului de tehnologie și de cunoștințe, fie în temeiul garanției UE pentru investiții în domeniile menționate anterior, fie pe riscul său propriu.
(19)
Pentru a ajunge efectiv la IMM-uri, BEI ar trebui să coopereze cu instituțiile locale de intermediere financiară din țările eligibile, în special pentru a garanta faptul că o parte a beneficiilor financiare este transferată clienților și asigură o valoare adăugată în comparație cu alte surse de finanțare. După caz, prin intermediul acordurilor sale de cooperare cu instituțiile de intermediere, BEI ar trebui să solicite verificarea proiectelor clienților săi în raport cu criteriile convenite, în conformitate cu obiectivele de dezvoltare ale Uniunii, pentru a asigura o valoare adăugată. Activitățile intermediarilor financiari de sprijinire a IMM-urilor ar trebui să fie complet transparente și să fie raportate periodic BEI.
(20)
În plus, operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui să contribuie la principiile directoare generale ale acțiunii externe a Uniunii, potrivit articolului 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), de promovare și consolidare a democrației și a statului de drept, a drepturilor omului și a libertăților fundamentale, precum și la punerea în aplicare a acordurilor internaționale în materie de mediu la care Uniunea este parte. În special, în relația cu țările în curs de dezvoltare, astfel cum sunt definite în lista celor care primesc asistență oficială pentru dezvoltare (AOD) stabilită de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare în Europa (OCDE), operațiunile de finanțare ale BEI ar trebui să sprijine următoarele: dezvoltarea economică, socială și de mediu durabilă a acestora, mai ales a celor mai dezavantajate dintre acestea; integrarea lor armonioasă și progresivă în economia mondială; campania de combatere a sărăciei; precum și garantarea respectării obiectivelor convenite de Uniune în contextul relațiilor sale cu Organizația Națiunilor Unite și cu alte organizații internaționale competente.
(21)
În timp ce atuul BEI rămâne caracterul său distinct de bancă de investiții, BEI ar trebui, în temeiul prezentei decizii, să încadreze impactul operațiunilor sale externe asupra dezvoltării, în strânsă coordonare cu Comisia și sub controlul democratic al Parlamentului European, în conformitate cu principiile Consensului european privind dezvoltarea, cu principiile prevăzute la articolul 208 din TFUE, precum și cu principiile legate de eficacitatea ajutorului enunțate în Declarația de la Paris din 2005 și cu Agenda de acțiune de la Accra din 2008. Această orientare ar trebui pusă în aplicare prin câteva măsuri concrete, în mod particular prin consolidarea capacității sale de a evalua aspectele sociale, de mediu și de dezvoltare ale proiectelor, inclusiv drepturile omului și riscurile legate de conflicte, și prin promovarea consultărilor la nivel local cu autoritățile publice și societatea civilă. Atunci când aplică principiul diligenței necesare în ceea ce privește un proiect, BEI ar trebui, după caz și în conformitate cu principiile sociale și de mediu ale Uniunii, să solicite promotorului proiectului să efectueze consultări la nivel local și să dea publicității rezultatele acestora. În plus, BEI ar trebui să pună un mai mare accent pe domeniile în care posedă competențe solide, dobândite în cadrul operațiunilor de finanțare realizate în cadrul Uniunii și care vor favoriza dezvoltarea țării în cauză, cum ar fi accesul IMM-urilor și al microentităților la finanțare, infrastructura de mediu, inclusiv apă și canalizare, transportul durabil și măsurile de atenuare în materie de schimbări climatice, în special în ceea ce privește sursele regenerabile de energie. Finanțarea ar putea să includă, de asemenea, proiecte în sprijinul infrastructurii de sănătate și de educație, în cazul în care există o valoare adăugată clară.
(22)
BEI ar trebui de asemenea să își intensifice progresiv activitatea în sprijinul adaptării la schimbările climatice, cooperând cu alte instituții financiare internaționale (IFI) și cu instituțiile financiare bilaterale europene (IFBE), după caz. Cerințele suplimentare introduse prin prezenta decizie ar necesita accesul la resurse concesionale și o adaptare progresivă a resurselor umane și, totodată, ar trebui să se urmărească obținerea și exploatarea eficienței, a eficacității și a sinergiilor. Activitatea BEI ar trebui de asemenea să fie complementară obiectivelor și priorităților Uniunii referitoare la consolidarea instituțiilor și reformele sectoriale. În sfârșit, BEI ar trebui să definească un set de indicatori de performanță privind aspectele legate de dezvoltare și de mediu ale proiectelor și rezultatele acestora.
(23)
Odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, funcția de Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „Înalt Reprezentant”), a fost creată cu scopul de a îmbunătăți impactul și coerența relațiilor externe ale Uniunii.
(24)
În ultimii ani s-a înregistrat de asemenea o extindere și o consolidare a politicilor de relații externe ale Uniunii. Acesta a fost în special cazul strategiei de preaderare, al politicii europene de vecinătate, al strategiei UE pentru Asia Centrală, al parteneriatelor reînnoite cu America Latină și Asia de Sud-Est, precum și al parteneriatelor strategice ale Uniunii cu Rusia, China și India. Acesta a fost, de asemenea, cazul politicilor de cooperare pentru dezvoltare ale Uniunii, care au fost în prezent extinse pentru a include toate țările în curs de dezvoltare. Începând cu 2007, relațiile externe ale Uniunii au fost sprijinite, de asemenea, prin noi instrumente financiare, și anume Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA), Instrumentul european de vecinătate și parteneriat (IEVP), Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD), Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului (IEDDO) și Instrumentul de stabilitate.
(25)
În contextul înființării SEAE și după intrarea în vigoare a prezentei decizii, Comisia și BEI ar trebui să modifice memorandumul de înțelegere privind cooperarea și coordonarea în regiunile vizate prin Decizia 2006/1016/CE din 19 decembrie 2006 a Consiliului privind acordarea unei garanții comunitare Băncii Europene de Investiții în cazul pierderilor rezultate din împrumuturi și garanții la împrumuturi acordate unor proiecte din afara Comunității (4) și, după caz, cu acordul Înaltului Reprezentant, să extindă noul memorandum de înțelegere la SEAE, în special în ceea ce privește dialogul periodic și sistematic între Comisie și BEI la nivel strategic, care ar trebui să includă SEAE, precum și alte aspecte care țin de competența SEAE.
(26)
Aducându-și contribuția la punerea în aplicare a măsurilor necesare în direcția obiectivelor politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii în conformitate cu articolul 209 alineatul (3) din TFUE, BEI ar trebui să depună eforturi pentru a sprijini în mod indirect realizarea obiectivelor de dezvoltare ale mileniului pentru 2015 în toate regiunile în care își desfășoară activitatea.
(27)
În vederea sporirii coerenței sprijinului global al Uniunii în favoarea regiunilor în cauză, ar trebui identificate posibilități de combinare a finanțării BEI cu resursele bugetare ale Uniunii, atunci când și dacă este necesar, de exemplu sub formă de garanții, capital de risc și subvenții la dobândă, cofinanțarea investițiilor, alături de asistența tehnică pentru pregătirea și punerea în aplicare a proiectelor, prin intermediul IPA, al IEVP, al Instrumentului de finanțare a cooperării pentru dezvoltare, al IEDDO și al Instrumentului de stabilitate. Ori de câte ori se utilizează o astfel de combinație între finanțarea BEI și alte resurse bugetare ale Uniunii, toate deciziile de finanțare ar trebui să precizeze în mod clar resursele care urmează să fie utilizate. Raportul anual al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu cu privire la operațiunile de finanțare ale BEI desfășurate în temeiul prezentei decizii ar trebui să conțină o defalcare detaliată a resurselor bugetare și a instrumentelor financiare utilizate în combinație cu finanțarea acordată de BEI.
(28)
La toate nivelurile, de la planificarea strategică în amonte, la dezvoltarea proiectelor în aval, ar trebui garantat faptul că operațiunile de finanțare externă ale BEI respectă și vin în sprijinul politicilor de relații externe ale Uniunii precum și al obiectivelor de nivel înalt stabilite în prezenta decizie. În vederea sporirii coerenței acțiunii externe a Uniunii, ar trebui intensificat un dialog între Comisie, SEAE și BEI privind politica și strategia. În același scop, între Comisie, SEAE și BEI ar trebui să existe o cooperare sporită și un schimb reciproc de informații într-un stadiu timpuriu la nivel operațional. Birourile BEI din afara Uniunii ar trebui, în primul rând, să fie situate în interiorul delegațiilor Uniunii, pentru a sprijini această cooperare, partajând, în același timp, costurile de funcționare. Este deosebit de important să existe un schimb de opinii într-un stadiu timpuriu între Comisie, SEAE și BEI, atunci când este cazul, în cadrul procesului de elaborare a documentelor de programare, pentru a crea un maximum de sinergie între activitățile acestor trei organe ale Uniunii.
(29)
Măsurile practice de asigurare a unei legături între obiectivele mandatului general și punerea în aplicare a acestora urmează a fi stabilite în orientările operaționale regionale de natură tehnică. Astfel de orientări ar trebui să fie în concordanță cu cadrul mai extins al politicii regionale a Uniunii prevăzut în prezenta decizie. Aceste orientări ar trebui să reflecte strategiile de țară ale Uniunii și să aibă drept obiectiv garantarea complementarității finanțării BEI cu politicile, programele și instrumentele de asistență corespunzătoare ale Uniunii în diferite regiuni.
(30)
BEI ar trebui să elaboreze, în consultare cu Comisia, un program multianual orientativ al volumului planificat de semnături pentru operațiunile de finanțare ale BEI, astfel încât să se asigure o planificare bugetară corespunzătoare pentru provizionarea Fondului de garantare și compatibilitatea previziunilor de finanțare ale BEI cu plafoanele stabilite în prezenta decizie. Comisia ar trebui să țină seama de aceste previziuni în programarea sa bugetară regulată transmisă autorității bugetare.
(31)
Ar trebui examinată oportunitatea dezvoltării unei platforme a Uniunii pentru cooperare și dezvoltare în vederea optimizării funcționării mecanismului de combinare a granturilor și împrumuturilor în regiunile externe. În acest scop, Comisia ar trebui să creeze un grup de experți din statele membre, SEAE și BEI care să evalueze costurile și beneficiile unei astfel de platforme. În cadrul activităților sale, grupul respectiv ar trebui să consulte alți actori relevanți, inclusiv instituțiile financiare multilaterale sau bilaterale europene. Această platformă ar continua să promoveze sinergii și acorduri de încredere reciprocă bazate pe avantajul comparativ al diferitelor instituții, respectând totodată rolul și prerogativele Comisiei și ale BEI în execuția bugetului Uniunii, respectiv a împrumuturilor BEI. Pe baza constatărilor grupului de experți, Comisia ar trebui să raporteze Parlamentului European și Consiliului până la jumătatea lui 2012 și, după caz, să prezinte o propunere privind platforma.
(32)
BEI ar trebui încurajată să își intensifice operațiunile și să își diversifice instrumentele financiare în afara Uniunii, fără a recurge la garanția UE, astfel încât utilizarea garanției să poată fi încurajată pentru țările și proiectele care au un acces redus la piață, ținând seama de considerațiile privind sustenabilitatea datoriei, și în cazul cărora garanția are, prin urmare, o valoare adăugată mai mare. În consecință, și tot cu scopul de a sprijini obiectivele politicii de relații externe a Uniunii, ar trebui ca BEI să fie încurajată să crească sumele împrumutate cu riscuri proprii, ținând seama totodată de propria sa capacitate de absorbție a riscului, inclusiv prin sprijinirea intereselor economice ale Uniunii, în special în țările în fază de preaderare, în țările vizate de politica de vecinătate și în țări cu calificativ investment grade din alte regiuni, dar și în țări cu calificativ sub-investment grade, atunci când BEI dispune de garanții adecvate din partea unor terți. Prin consultare cu Comisia, BEI ar trebui să elaboreze o politică de reglementare a deciziei de alocare a proiectelor fie mandatului din cadrul garanției UE, fie operațiunilor de finanțare pe risc propriu al BEI. Această politică ar lua în considerare în mod special bonitatea țărilor și a proiectelor în cauză.
(33)
BEI ar trebui să ia în considerare creșterea operațiunilor sale de finanțare care se efectuează în temeiul prezentei decizii, în ceea ce privește entitățile publice subsuverane, în cazul în care aceste operațiuni beneficiază de o evaluare corespunzătoare a riscului de credit de către BEI.
(34)
BEI ar trebui să extindă gama de instrumente de finanțare noi și inovatoare pe care le oferă inclusiv printr-un accent mai puternic asupra dezvoltării instrumentelor de garantare, în măsura posibilului, ținând seama de politicile în materie de risc ale BEI. În plus, BEI ar trebui încurajată să ofere împrumuturi în moneda locală și să emită obligațiuni pe piețele locale, cu condiția ca țările partenere să instituie reformele structurale necesare, în special în sectorul financiar, precum și alte măsuri vizând facilitarea activităților BEI.
(35)
Pentru ca BEI să poată satisface exigențele mandatului în toate regiunile și subregiunile vizate, ar trebui alocate, în timp, resurse umane și financiare suficiente pentru activitățile sale externe. Aceasta ar trebui, în special, să includă deținerea unor capacități suficiente pentru a sprijini obiectivele de cooperare pentru dezvoltare ale Uniunii, pentru a acorda o mai mare atenție evaluării ex ante a anumitor aspecte sociale, de mediu și de dezvoltare ale activităților sale și pentru a asigura o monitorizare eficace a proiectelor, pe parcursul procesului de punere în aplicare a acestora. Oportunitățile de creștere a eficienței și eficacității ar trebui exploatate în continuare, iar sinergiile ar trebui urmărite în mod activ.
(36)
În cadrul operațiunilor sale de finanțare în afara Uniunii care intră sub incidența prezentei decizii, BEI ar trebui să depună în continuare eforturi pentru a intensifica coordonarea și cooperarea cu IFI și IFBE, incluzând, după caz, cooperarea în ceea ce privește condițiile sectoriale și încrederea reciprocă în proceduri, utilizarea cofinanțării mixte și participarea la inițiative la scară mondială, precum cele care promovează coordonarea și eficiența ajutorului. Această coordonare și cooperare ar trebui să acționeze în direcția limitării posibilelor dublări ale costurilor și a suprapunerilor inutile. Aceste eforturi trebuie să se bazeze pe reciprocitate. Principiile prevăzute în prezenta decizie ar trebui să se aplice, de asemenea, atunci când finanțarea acordată de BEI este pusă în aplicare prin acorduri de cooperare cu alte IFI și IFBE.
(37)
BEI ar trebui să își amelioreze cooperarea cu celelalte instituții financiare europene, în special în țările din afara Uniunii în care desfășoară operațiuni comune, prin acorduri precum memorandumul de înțelegere tripartit dintre Comisie, grupul BEI și Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD) privind cooperarea în afara Uniunii și prin posibilitatea acordată grupului BEI și BERD de a acționa în mod complementar, bazându-se pe avantajele lor comparative.
(38)
BEI ar trebui să își consolideze procedura de raportare și de transmitere a informațiilor către Comisie, pentru a permite Comisiei să optimizeze raportul anual prezentat Parlamentului European și Consiliului referitor la operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii. Cerințele de raportare suplimentare menționate în prezentul considerent ar trebui să se aplice exclusiv operațiunilor de finanțare ale BEI în cazul cărora cererea de finanțare din partea BEI este înaintată după data intrării în vigoare a prezentei decizii și care sunt semnate după 1 ianuarie 2012. Raportul ar trebui să evalueze în principal conformitatea operațiunilor de finanțare ale BEI cu prezenta decizie, ținând cont de orientările operaționale regionale de natură tehnică, și ar trebui să includă secțiuni referitoare la: valoarea adăugată a BEI, cum ar fi sprijinirea politicilor externe ale Uniunii; cerințele mandatului; calitatea operațiunilor finanțate; transferul beneficiilor financiare către clienți; precum și secțiuni privind cooperarea, inclusiv cofinanțarea, cu Comisia și cu alte IFI și cu donatorii bilaterali. Raportul ar trebui să evalueze, de asemenea, măsura în care BEI a ținut seama de durabilitatea economică, financiară, de mediu și socială în conceperea și monitorizarea proiectelor finanțate. Raportul ar trebui să conțină și o secțiune specifică dedicată evaluării detaliate a măsurilor luate de BEI pentru a se conforma actualului mandat, astfel cum a fost stabilit prin Decizia nr. 633/2009/CE, acordând o atenție deosebită operațiunilor de finanțare ale BEI care utilizează vehicule investiționale situate în jurisdicții necooperante. BEI ar trebui să pună în aplicare în mod corespunzător, în cadrul operațiunilor sale de finanțare, politicile sale față de jurisdicțiile slab reglementate sau necooperante, pentru a contribui la lupta internațională împotriva fraudei fiscale și a evaziunii fiscale. Raportul ar trebui să includă și o evaluare a aspectelor sociale și de dezvoltare ale proiectelor. Acesta ar trebui dat publicității, ceea ce ar permite societății civile și țărilor beneficiare să își exprime punctele de vedere. După caz, raportul ar trebui să includă trimiteri la schimbări semnificative ale circumstanțelor, care ar justifica modificări ulterioare ale mandatului, înainte de încheierea acestuia. Acest raport ar trebui să includă în special o defalcare a finanțării acordate de BEI în temeiul prezentei decizii în combinație cu toate resursele financiare ale Uniunii și cu finanțarea acordată de alți donatori, oferind astfel o perspectivă asupra expunerii financiare aferente operațiunilor de finanțare.
(39)
Operațiunile de finanțare ale BEI trebuie să continue să fie gestionate în conformitate cu normele și procedurile proprii ale BEI, incluzând măsuri corespunzătoare de control și măsuri de combatere a evaziunii fiscale, precum și în conformitate cu normele și procedurile relevante privind Curtea de Conturi și Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF).
(40)
Atunci când transmite propunerea privind garanția UE în temeiul următorului cadru financiar multianual, Comisia ar trebui invitată în special să examineze, în strânsă cooperare cu BEI și ținând seama de implicațiile alimentării Fondului de garantare, plafoanele acoperite de garanția UE, lista țărilor potențial eligibile precum și posibilitatea ca BEI să furnizeze finanțare pentru microcredite și alte tipuri de instrumente. De asemenea, Comisia și BEI ar trebui să examineze posibilitățile de îmbunătățire, în viitor, a sinergiei dintre finanțarea prin intermediul IPA, al IEVP, al Instrumentului de finanțare a cooperării pentru dezvoltare, al IEDDO și al Instrumentului de stabilitate și mandatul extern al BEI.
(41)
Prezenta decizie ar trebui să nu aducă atingere negocierilor și deciziilor privind viitorul cadru financiar multianual.
(42)
Prin urmare, și din motive de securitate juridică și claritate, Decizia nr. 663/2009/CE ar trebui să fie abrogată,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Garanția UE
(1) Uniunea Europeană acordă Băncii Europene de Investiții (BEI) o garanție bugetară a UE, pentru operațiuni de finanțare realizate în afara Uniunii (denumită în continuare „garanția UE”). Garanția UE se acordă cu titlu de garanție globală în ceea ce privește plățile neîncasate de BEI, dar care sunt datorate băncii, ca urmare a împrumuturilor și a garanțiilor la împrumuturi în legătură cu proiecte de investiții ale BEI care sunt eligibile conform alineatului (2). Activitățile de finanțare ale BEI respectă principiile directoare generale și contribuie la realizarea obiectivelor și politicilor acțiunii externe a Uniunii. Unul dintre obiectivele finanțării BEI în țările în curs de dezvoltare, astfel cum sunt definite în lista celor care primesc asistență oficială pentru dezvoltare (AOD) stabilită de OCDE, este acela de a contribui în mod indirect la obiectivele de dezvoltare, cum ar fi reducerea sărăciei printr-o creștere favorabilă incluziunii și dezvoltarea economică și socială durabilă.
(2) Împrumuturile și garanțiile la împrumuturi ale BEI care sunt eligibile pentru garanția UE sunt cele destinate proiectelor de investiții realizate în țările enumerate în anexa III, acordate în conformitate cu normele și procedurile proprii ale BEI, inclusiv cu declarația BEI privind standardele sociale și de mediu, în sprijinul obiectivelor pertinente de politică externă ale Uniunii, în cazul în care finanțarea BEI a fost acordată în temeiul unui acord semnat care nici nu a expirat, nici nu a încetat (denumite în continuare „operațiunile de finanțare ale BEI”).
(3) Garanția UE este limitată la 65 % din valoarea totală a creditelor plătite și a garanțiilor acordate în cadrul operațiunilor de finanțare ale BEI, din care se scad sumele rambursate și la care se adaugă toate sumele aferente.
(4) Garanția UE acoperă operațiunile de finanțare ale BEI semnate în cursul perioadei 1 februarie 2007-31 decembrie 2013. Operațiunile de finanțare ale BEI semnate în temeiul Deciziilor 2006/1016/CE și 2008/847/CE (5) ale Consiliului și în temeiul Deciziei nr. 633/2009/CE continuă să beneficieze de garanția UE în temeiul prezentei decizii.
(5) În cazul în care, până la expirarea perioadei prevăzute la alineatul (4), Parlamentul European și Consiliul nu adoptă o decizie de acordare către BEI a unei noi garanții UE pentru operațiunile sale de finanțare în afara Uniunii în conformitate cu articolul 16, perioada respectivă se prelungește automat cu șase luni.
Articolul 2
Plafoanele mandatului
(1) Plafonul maxim al operațiunilor de finanțare ale BEI în temeiul garanției UE pentru perioada 2007-2013, din care se scad sumele anulate, nu depășește 29 484 000 000 EUR, plafon defalcat în două părți:
(a)
un mandat general, în valoare de 27 484 000 000 EUR;
(b)
un mandat referitor la schimbările climatice, în valoare de 2 000 000 000 EUR.
(2) Mandatul general este defalcat în plafoane regionale și sub-plafoane, conform anexei I. În cadrul plafoanelor regionale, BEI asigură în mod progresiv o distribuire echilibrată pe țări, în regiunile cuprinse în mandatul general.
(3) Mandatul general cuprinde numai operațiunile de finanțare ale BEI care urmăresc obiectivele enunțate la articolul 3.
(4) Mandatul referitor la schimbările climatice acoperă operațiunile de finanțare ale BEI în toate țările vizate de prezenta decizie, atunci când aceste operațiuni sprijină obiectivul politic principal al Uniunii de combatere a schimbărilor climatice, prin sprijinirea proiectelor destinate atenuării și adaptării în materie de schimbări climatice și care contribuie la atingerea obiectivului general al Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice, în mod particular prin evitarea sau reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră în domeniile surselor regenerabile de energie, eficacității energetice și transportului durabil, sau prin îmbunătățirea capacității de rezistență la efectele negative ale schimbărilor climatice asupra țărilor, sectoarelor și comunităților vulnerabile. Mandatul referitor la schimbările climatice trebuie implementat în strânsă cooperare cu Comisia, combinând finanțarea BEI cu resursele bugetare ale Uniunii, în cazul în care acest lucru este posibil și necesar.
Consiliul poate decide, acolo unde este cazul și pe baza unei propuneri a Comisiei, să restricționeze eligibilitatea unei țări de a primi finanțare din partea BEI pentru atenuarea schimbărilor climatice în condițiile garanției UE. Orice astfel de restricționare a eligibilității în temeiul mandatului referitor la schimbările climatice se aplică exclusiv acelor operațiuni de finanțare ale BEI în cazul cărora cererea de finanțare din partea BEI este înaintată după 30 octombrie 2011 și care sunt semnate după 1 ianuarie 2012.
(5) În ceea ce privește mandatul referitor la schimbările climatice, BEI trebuie să depună eforturi pentru a asigura o distribuire echilibrată a operațiunilor de finanțare semnate pe teritoriile regiunilor care fac obiectul anexei III, până la sfârșitul perioadei menționate la articolul 1 alineatul (4). În special, BEI se va asigura că regiunea menționată la punctul A din anexa III primește maximum 40 % din suma alocată acestui mandat, regiunea menționată la punctul B maximum 50 %, regiunea menționată la punctul C maximum 30 % și regiunea menționată la punctul D maximum 10 %. În general, mandatul referitor la schimbările climatice este folosit pentru finanțarea proiectelor care sunt strâns legate de competențele de bază ale BEI, care aduc o valoare adăugată și care maximizează efectul de adaptare la schimbările climatice și de atenuare a acestora.
(6) Atât mandatul general, cât și mandatul referitor la schimbările climatice sunt gestionate în conformitate cu principiile bunei gestiuni bancare.
Articolul 3
Obiectivele mandatului general
(1) Garanția UE se acordă pentru operațiuni de finanțare ale BEI care sprijină oricare dintre următoarele obiective generale:
(a)
dezvoltarea sectorului privat local, în special sprijinirea IMM-urilor;
(b)
dezvoltarea infrastructurii sociale și economice, inclusiv a infrastructurii de transport, energie, mediu și tehnologie a informației și comunicațiilor;
(c)
atenuarea și adaptarea în domeniul schimbărilor climatice, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (4).
(2) În cadrul competențelor principale ale BEI, operațiunile sale de finanțare efectuate în temeiul prezentei decizii contribuie la principiile generale care orientează acțiunea externă a UE, potrivit dispozițiilor articolului 21 din TUE, precum și la punerea în aplicare a acordurilor internaționale în domeniul mediului la care Uniunea este parte.
(3) Integrarea regională între țările partenere, în special integrarea economică între țările în fază de preaderare, țările vizate de politica de vecinătate și Uniune, trebuie să constituie un obiectiv subiacent pentru operațiunile de finanțare ale BEI din zonele menționate la alineatul (1).
(4) BEI analizează posibilitatea intensificării activității sale de sprijinire a infrastructurii în domeniile sănătății și educației atunci când există o valoare adăugată clară.
Articolul 4
Țări vizate
(1) Lista țărilor potențial eligibile pentru finanțări ale BEI în temeiul garanției UE este prevăzută în anexa II. Lista țărilor eligibile pentru finanțări ale BEI în temeiul garanției UE este prevăzută în anexa III și cuprinde numai țările enumerate în anexa II. Pentru țările care nu figurează în anexa II, eligibilitatea pentru finanțarea BEI în temeiul garanței UE se decide de la caz la caz în conformitate cu procedura legislativă ordinară.
(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 5 cu privire la modificările anexei III. Deciziile Comisiei se iau pe baza unei evaluări economice și politice globale, care include aspecte referitoare la democrație, drepturile omului și libertățile fundamentale, precum și rezoluțiile relevante ale Parlamentului European și deciziile și concluziile Consiliului. Actele delegate de modificare a anexei III nu afectează acoperirea prin garanția UE a operațiunilor de finanțare ale BEI semnate înainte de intrarea în vigoare a actelor delegate respective.
(3) Garanția UE acoperă numai operațiunile de finanțare ale BEI realizate în țări eligibile care au încheiat cu BEI un acord-cadru de stabilire a condițiilor juridice în care urmează să se realizeze operațiunile respective.
(4) Garanția UE nu acoperă operațiunile de finanțare ale BEI dintr-o anumită țară cu care a fost semnat acordul privind astfel de operațiuni după aderarea țării respective la Uniune.
Articolul 5
Exercitarea delegării
(1) Competența conferită Comisiei de a adopta acte delegate face obiectul condițiilor stabilite în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 4 se conferă Comisiei pe durată nedeterminată începând de la 30 octombrie 2011.
(3) Parlamentul European sau Consiliul pot revoca în orice moment delegarea competenței menționate la articolul 4. Decizia de revocare încetează delegarea de competență specificată în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității actelor delegate deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 4 intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au exprimat obiecții explicite în termen de două luni de la comunicarea respectivului act către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea acestei perioade, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu doresc să ridice obiecții. Perioada respectivă se extinde cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 6
Contribuția operațiunilor de finanțare ale BEI la politicile Uniunii
(1) Comisia elaborează, împreună cu BEI, orientări operaționale regionale de natură tehnică pentru operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii.
Orientările operaționale regionale de natură tehnică, care urmăresc să garanteze că operațiunile de finanțare ale BEI sprijină politicile Uniunii, sunt consecvente cu cadrul mai extins al politicii regionale a Uniunii stabilit în anexa IV. Orientările operaționale regionale de natură tehnică vor garanta, în special, faptul că finanțările BEI în temeiul prezentei decizii sunt complementare cu politicile, programele și instrumentele de asistență relevante ale Uniunii din diferite regiuni.
În cadrul elaborării acestor orientări, Comisia și BEI urmează să se consulte cu SEAE în chestiuni de politică, atunci când este cazul, și țin seama de rezoluțiile relevante ale Parlamentului European, precum și de deciziile și concluziile Consiliului..
Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului orientările și orice actualizare a acestora, de îndată ce sunt stabilite.
În cadrul stabilit prin orientările operaționale regionale de natură tehnică, BEI elaborează strategii de finanțare corespunzătoare și garantează implementarea lor.
(2) Coerența operațiunilor de finanțare ale BEI cu obiectivele de politică externă ale Uniunii trebuie monitorizată în conformitate cu articolul 11. Pentru a facilita monitorizarea, BEI elaborează indicatori de performanță privind aspectele legate de dezvoltare, mediu și drepturile omului ale proiectelor finanțate, ținând seama de indicatorii relevanți din Declarația de la Paris privind eficacitatea ajutorului. Indicatorii pentru aspectele de mediu ale proiectelor ar trebui să includă criterii pentru „tehnologiile curate” care sunt orientate în principiu către eficiența energetică și către tehnologiile care permit reducerea emisiilor.
(3) O operațiune de finanțare a BEI nu beneficiază de garanția UE în cazul în care Comisia emite un aviz negativ cu privire la operațiunea respectivă în cadrul procedurii prevăzute la articolul 19 din Statutul BEI.
(4) În conformitate cu obiectivele Uniunii și internaționale în materie de schimbări climatice, BEI prezintă până la 31 decembrie 2012, în cooperare cu Comisia, o strategie cu privire la modalitatea de sporire treptată și susținută, în temeiul mandatului său extern, a proporției proiectelor care promovează reducerea emisiilor de CO2, concomitent cu eliminarea treptată a proiectelor de finanțare care afectează negativ îndeplinirea obiectivelor Uniunii în materie de schimbări climatice.
(5) Având în vedere cerințele suplimentare introduse prin prezenta decizie, organele de conducere ale BEI se asigură că resursele BEI, inclusiv personalul, sunt adaptate treptat pentru a se conforma în mod corespunzător cerințelor prevăzute în prezenta decizie. Oportunitățile de creștere a eficienței și eficacității ar trebui exploatate în continuare, iar sinergiile ar trebui urmărite în mod activ.
Articolul 7
Evaluarea de către BEI a aspectelor legate de dezvoltare ale proiectelor
(1) BEI aplică temeinic principiul diligenței necesare și, după caz și în conformitate cu principiile sociale și de mediu ale Uniunii, solicită desfășurarea consultărilor publice locale necesare cu privire la aspectele legate de dezvoltare ale proiectelor acoperite de garanția UE.
Normele și procedurile proprii ale BEI includ prevederile necesare privind evaluarea impactului social și de mediu al proiectelor, precum și a aspectelor legate de drepturile omului, pentru a se asigura că doar proiectele sustenabile din punct de vedere economic, financiar, de mediu și social sunt sprijinite în temeiul prezentei decizii.
În raportul său anual către Parlamentul European și Consiliu, Comisia include pe o bază agregată o evaluare a dimensiunii referitoare la dezvoltare a activităților BEI, pe baza principiului diligenței necesare aplicat proiectelor.
Acolo unde este cazul, evaluarea determină în ce măsură capacitățile beneficiarilor finanțărilor BEI pot fi consolidate prin asistență tehnică, pe parcursul derulării proiectului.
(2) Pe lângă evaluarea ex ante a aspectelor legate de dezvoltare, BEI solicită promotorilor de proiecte să desfășoare o monitorizare detaliată pe parcursul perioadei de implementare și până la finalizarea proiectelor, printre altele, a impactului acestora în materie de dezvoltare, mediu și drepturile omului. BEI evaluează informațiile puse la dispoziție de promotorii de proiecte. Monitorizarea efectuată de BEI include, atunci când este posibil, monitorizarea performanței intermediarilor financiari în sprijinul IMM-urilor. Atunci când este posibil, rezultatele monitorizării sunt făcute publice.
(3) BEI înaintează Comisiei rapoarte anuale în care aceasta evaluează impactul estimat asupra dezvoltării al operațiunilor finanțate de-a lungul anului.
Rapoartele se bazează pe indicatorii de performanță ai BEI menționați la articolul 6 alineatul (2). Comisia prezintă rapoartele privind dezvoltarea ale BEI Parlamentului European și Consiliului în cadrul exercițiului de raportare anuală prevăzut la articolul 11 și le face publice, astfel încât părțile interesate, inclusiv societatea civilă și țările beneficiare, să își poată exprima opiniile cu privire la acestea.
Parlamentul European discută rapoartele anuale ținând seama de opiniile tuturor părților interesate.
(4) Cerințele menționate la prezentul articol se aplică exclusiv operațiunilor de finanțare ale BEI în cazul cărora cererea de finanțare din partea BEI este înaintată după 30 octombrie 2011 și care sunt semnate după 1 ianuarie 2012.
Articolul 8
Cooperarea cu Comisia și cu SEAE
(1) Coerența acțiunilor externe ale BEI cu obiectivele de politică externă ale Uniunii trebuie consolidată, în vederea creării unei sinergii maxime între finanțările BEI și resursele bugetare ale Uniunii, în particular prin stabilirea orientărilor operaționale regionale de natură tehnică menționate la articolul 6, precum și printr-un dialog regulat și sistematic și un schimb de informații într-un stadiu timpuriu, referitor la:
(a)
documentele strategice elaborate de Comisie și/sau de SEAE, după caz, cum ar fi documentele strategice de țară și de regiune, programele indicative, planurile de acțiune și documentele de preaderare;
(b)
documentele de planificare strategică ale BEI și proiectele în pregătire;
(c)
alte aspecte operaționale și de politică.
(2) Cooperarea se desfășoară în mod diferențiat pe regiuni, luând în considerare rolul BEI, precum și politicile Uniunii în fiecare regiune.
Articolul 9
Cooperarea cu alte instituții publice de finanțare
(1) Operațiunile de finanțare ale BEI se realizează din ce în ce mai mult, după caz, în cooperare cu alte IFI sau IFBE, pentru a maximiza sinergiile, cooperarea și eficiența și pentru a asigura o împărțire prudentă și rezonabilă a riscurilor și condiții coerente pentru proiectul și sectorul respectiv, în scopul de a reduce la minim posibilele dublări ale costurilor și suprapunerile inutile.
(2) Cooperarea menționată la alineatul (1) este facilitată prin coordonarea, asigurată în special în contextul memorandumurilor de înțelegere sau în alte cadre de cooperare regională ale Uniunii, după caz, dintre Comisie, BEI și principalele IFI și IFBE care operează în diferitele regiuni, ținând seama totodată de competențele SEAE.
Articolul 10
Acoperirea și condițiile garanției UE
(1) Pentru operațiunile de finanțare ale BEI angajate cu un stat sau garantate de către un stat, precum și pentru alte operațiuni de finanțare ale BEI angajate cu autorități regionale sau locale, sau cu întreprinderi sau instituții de stat și/sau controlate de stat, atunci când aceste alte operațiuni de finanțare ale BEI se bazează pe o evaluare corespunzătoare a riscului de credit de către BEI, ținând seama de situația riscului de credit a țării în cauză, garanția UE acoperă toate plățile neîncasate de BEI, dar datorate acesteia (denumită în continuare „garanția generală”).
(2) În sensul alineatului (1), Cisiordania și Fâșia Gaza sunt reprezentate de Autoritatea Palestiniană, iar Kosovo (6) este reprezentat de Misiunea Națiunilor Unite în Kosovo sau de o administrație desemnată în orientările operaționale regionale de natură tehnică menționate la articolul 6.
(3) Pentru alte operațiuni de finanțare ale BEI decât cele prevăzute la alineatul (1), garanția UE acoperă toate plățile neîncasate de către BEI, dar datorate acesteia, dacă neîncasarea a fost determinată de materializarea unuia dintre riscurile politice următoare (denumită în continuare „garanția de risc politic”):
(a)
netransferarea valutei;
(b)
expropriere;
(c)
război sau tulburări civile;
(d)
denegare de dreptate în caz de încălcare a contractului.
(4) Prin consultare cu Comisia, BEI elaborează o politică de alocare clară și transparentă, pentru a decide asupra sursei de finanțare a operațiunilor care sunt eligibile pentru a beneficia atât de acoperirea garanției UE cât și de finanțările pe risc propriu ale BEI.
(5) În cadrul executării garanției UE, BEI atribuie Uniunii drepturile relevante în conformitate cu acordul menționat la articolul 13 alineatul (2).
Articolul 11
Raportare anuală și contabilitate
(1) Comisia prezintă anual Parlamentului European și Consiliului un raport privind operațiunile de finanțare ale BEI realizate în temeiul prezentei decizii. Raportul conține o evaluare a operațiunilor de finanțare ale BEI la nivel de proiect, sector, țară și regiune, precum și o evaluare a contribuției operațiunilor de finanțare respective la îndeplinirea obiectivelor strategice și a obiectivelor de politică externă ale Uniunii. Raportul oferă o perspectivă la nivel agregat asupra proiectelor în curs.
Raportul evaluează în mod particular conformitatea operațiunilor de finanțare ale BEI cu prezenta decizie, ținând cont de orientările operaționale regionale de natură tehnică menționate la articolul 6, și conține secțiuni consacrate valorii adăugate în perspectiva realizării obiectivelor politice ale Uniunii, evaluării impactului estimat la nivel agregat asupra dezvoltării, evaluării măsurii în care BEI a ținut seama de sustenabilitatea ecologică și socială în conceperea și monitorizarea proiectelor finanțate, precum și cooperării cu Comisia și cu alte IFI și IFBE, inclusiv cofinanțarea.
Raportul include în special o defalcare a tuturor resurselor financiare ale Uniunii utilizate în combinație cu finanțarea acordată de BEI și de alți donatori, oferind astfel o perspectivă asupra expunerii financiare aferente operațiunilor de finanțare efectuate în temeiul prezentei decizii. De asemenea, raportul conține o secțiune specifică dedicată unei evaluări detaliate a măsurilor adoptate de BEI pentru a se conforma articolului 1 alineatul (2).
(2) BEI continuă să prezinte Parlamentului European, Consiliului și Comisiei toate rapoartele sale independente de evaluare care analizează rezultatele practice obținute prin activitățile specifice ale BEI din cadrul mandatelor externe.
(3) În sensul alineatului (1), BEI prezintă Comisiei rapoarte anuale cu privire la operațiunile sale de finanțare realizate în temeiul prezentei decizii la nivel de proiect, sector, țară și regiune și la îndeplinirea obiectivelor strategice și a obiectivelor de politică externă ale Uniunii, inclusiv cooperarea cu Comisia și cu alte IFI și IFBE, precum și un raport de evaluare a impactului asupra dezvoltării, astfel cum este menționat la articolul 7. Orice memorandumuri de înțelegere între BEI și alte IFI sau IFBE cu privire la executarea unor operațiuni de finanțare efectuate în temeiul prezentei decizii se publică sau, în cazul în care publicarea nu este posibilă, se notifică Parlamentului European și Consiliului în cadrul raportului anual al Comisiei menționat la alineatul (1) de la prezentul articol.
(4) BEI furnizează Comisiei datele statistice, financiare și contabile despre fiecare dintre operațiunile de finanțare ale BEI, precum și orice informații suplimentare necesare pentru îndeplinirea obligațiilor de raportare ale Comisiei sau pentru a răspunde solicitărilor Curții de Conturi și un certificat de audit cu privire la valoarea contractată a operațiunilor de finanțare ale BEI.
(5) Pentru nevoile contabile și de raportare ale Comisiei cu privire la riscurile acoperite de garanția generală, astfel cum este definită la articolul 10 alineatul (1), BEI furnizează Comisiei evaluarea sa cu privire la riscuri și informațiile referitoare la clasificarea operațiunilor de finanțare ale BEI în favoarea unor împrumutați sau debitori care beneficiază de garanție, alții decât statele.
(6) BEI furnizează informațiile menționate la alineatele (3), (4) și (5) pe cheltuiala sa.
(7) De asemenea, BEI pune la dispoziția publicului informațiile menționate la alineatele (3) și (4), în termeni generali și exceptând orice informație confidențială.
(8) Informațiile privind eventuala acoperire a proiectului respectiv de garanția UE se includ în „rezumatul proiectului” publicat pe site-ul de internet al BEI în urma etapei de aprobare.
(9) BEI include în raportul său anual o evaluare a evoluției ulterioare a funcționării memorandumului de înțelegere cu Ombudsmanul European, în măsura în care memorandumul respectiv privește operațiunile de finanțare ale BEI care fac obiectul prezentei decizii.
(10) Acolo unde este cazul, cerințele menționate la alineatele (1) și (3) se aplică exclusiv operațiunilor de finanțare ale BEI în cazul cărora cererea de finanțare din partea BEI este înaintată după 30 octombrie 2011 și care sunt semnate după 1 ianuarie 2012.
Articolul 12
Jurisdicțiile necooperante
BEI nu tolerează, în desfășurarea operațiunilor sale financiare, activități realizate în scopuri ilegale, inclusiv spălarea banilor, finanțarea terorismului, frauda fiscală și evaziunea fiscală. În special, BEI nu participă la nicio operațiune de finanțare desfășurată într-o țară eligibilă printr-o jurisdicție necooperantă străină identificată ca atare de OCDE, de Grupul de Acțiune Financiară Internațională sau de alte organizații internaționale relevante.
Articolul 13
Recuperarea plăților efectuate de către Comisie
(1) Atunci când Comisia efectuează o plată în temeiul garanției UE, BEI procedează la recuperarea, în numele și pentru Comisie, a creanțelor pentru sumele plătite.
(2) Cel târziu la data încheierii acordului de garantare menționat la articolul 14, Comisia și BEI încheie un acord care stabilește dispozițiile și procedurile detaliate privind recuperarea creanțelor.
(3) Din motive de transparență, Comisia pune la dispoziția publicului, pe site-ul său internet, informații specifice cu privire la toate cazurile de recuperare din cadrul acordului de garantare menționat la articolul 14, cu excepția celor confidențiale.
Articolul 14
Acord de garantare
Comisia și BEI încheie un acord de garantare care stabilește dispozițiile și procedurile detaliate privind garanția UE și informează Parlamentul European cu privire la acesta.
Articolul 15
Auditul efectuat de Curtea de Conturi
Garanția UE, precum și plățile și recuperările efectuate în temeiul acesteia, care pot fi înscrise în bugetul general al Uniunii Europene, sunt auditate de Curtea de Conturi.
Articolul 16
Revizuire
Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului o propunere, după caz, de stabilire a garanției UE în temeiul următorului cadru financiar multianual.
Articolul 17
Raportul final
Până la 31 octombrie 2014, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport final privind aplicarea prezentei decizii.
Articolul 18
Abrogare
Decizia nr. 633/2009/CE se abrogă.
Articolul 19
Intrare în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Strasbourg, 25 octombrie 2011.