РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 април 2012 година
за определяне на датата, от която следва да започне дейността на Визовата информационна система (ВИС) във втори регион
(2012/233/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Решение 2010/49/ЕО на Комисията от 30 ноември 2009 г. за определяне на първите региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС) (2), вторият регион, в който трябва да започне събирането на визова информация относно всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС, включва Израел, Йордания, Ливан и Сирия.
(2)
Държавите членки са уведомили Комисията, че са предприели необходимите технически и правни мерки за събирането на информацията по член 5, параграф 1 от Регламента за ВИС относно всички заявления в съответния регион и предаването ѝ на ВИС, включително мерки за събирането и/или предаването на информация от името на друга държава членка.
(3)
Тъй като условието по член 48, параграф 3, изречение първо от Регламента за ВИС е изпълнено, необходимо е да се определи датата, от която ВИС започва своята дейност във втори регион.
(4)
С оглед на необходимостта да се определи дата за започване на ВИС в много близко бъдеще, настоящото решение следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(5)
Доколкото Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(6)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(7)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(8)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (6) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(9)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (8).
(10)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (9).
(11)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(12)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Визовата информационна система започва своята дейност във втория регион, определен в Решение 2010/49/ЕО, на 10 май 2012 г.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Настоящото решение се прилага в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 27 април 2012 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 27 aprilie 2012
de stabilire a datei de începere a operațiunilor Sistemului de informații privind vizele (VIS) în a doua regiune
(2012/233/UE)
COMISIA EUROPEANĂ
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 privind Sistemul de Informații privind Vizele (VIS) și schimbul de date între statele membre cu privire la vizele de scurtă ședere (Regulamentul VIS) (1), în special articolul 48 alineatul (3),
întrucât:
(1)
În conformitate cu Decizia 2010/49/CE a Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a primelor regiuni pentru începerea activității Sistemului de Informații privind Vizele (VIS) (2), a doua regiune în care ar trebui să înceapă colectarea și transmiterea datelor către VIS în cazul tuturor cererilor cuprinde Israel, Iordania, Liban și Siria.
(2)
Statele membre au notificat Comisiei că au luat măsurile tehnice și juridice necesare pentru colectarea și transmiterea către VIS a datelor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul VIS în cazul tuturor cererilor din regiunea respectivă, inclusiv măsurile privind colectarea și/sau transmiterea datelor în numele unui alt stat membru.
(3)
Condiția prevăzută la articolul 48 alineatul (3) prima teză din Regulamentul VIS fiind astfel îndeplinită, este necesar, prin urmare, să se stabilească data de începere a operațiunilor VIS în a doua regiune.
(4)
Având în vedere necesitatea stabilirii datei de începere a operațiunilor VIS în viitorul foarte apropiat, prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(5)
Având în vedere că Regulamentul VIS se bazează pe acquis-ul Schengen, Danemarca a notificat transpunerea Regulamentului VIS în legislația sa internă, în conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene. Prin urmare, Danemarca este obligată, în temeiul dreptului internațional, să pună în aplicare prezenta decizie.
(6)
Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3). Prin urmare, Regatul Unit nu are obligații în temeiul prezentei decizii și nu face obiectul aplicării acesteia.
(7)
Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (4). Prin urmare, Irlanda nu are obligații în temeiul prezentei decizii și nu face obiectul aplicării acesteia.
(8)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (5), care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (6) privind anumite modalități de aplicare a acordului respectiv.
(9)
În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (7), care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (8).
(10)
În ceea ce privește Principatul Liechtenstein, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (9).
(11)
În ceea ce privește Ciprul, prezenta decizie constituie un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003.
(12)
În ceea ce privește Bulgaria și România, prezenta decizie constituie un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, în sensul articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Operațiunile Sistemului de Informații privind Vizele în a doua regiune stabilită prin Decizia 2010/49/CE încep la data de 10 mai 2012.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 3
Prezenta decizie se aplică în conformitate cu tratatele.
Adoptată la Bruxelles, 27 aprilie 2012.