РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 236/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 март 2012 година
относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В разгара на финансовата криза през септември 2008 г. компетентните органи на редица държави-членки на ЕС и надзорните органи в трети държави като Съединените американски щати и Япония приеха спешни мерки за ограничаване или забрана на късите продажби на някои или всички ценни книжа. Те предприеха действие поради опасенията, че в условията на значителна финансова нестабилност късите продажби биха могли да засилят тенденцията към спад на цените на акциите, особено във финансовите институции, и така да застрашат съществуването им и да създадат системни рискове. Приетите от държавите-членки мерки бяха различни, защото Съюзът няма специална обща регулаторна рамка за късите продажби.
(2)
За да се гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар и да се подобрят условията за това функциониране, особено по отношение на финансовите пазари, както и за да се осигури високо равнище на защита на потребителите и инвеститорите, е целесъобразно да се създаде обща регулаторна рамка за изискванията и правомощията по отношение на късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение и да се гарантира по-тясна координация и съгласуваност между държавите-членки, когато трябва да се вземат мерки при извънредни обстоятелства. Необходимо е да се хармонизират правилата за късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение, за да се предотврати създаването на пречки пред правилното функциониране на вътрешния пазар, тъй като в противен случай има вероятност държавите-членки да продължат да вземат различни мерки.
(3)
Целесъобразно и необходимо е тези правила да бъдат под формата на регламент, за да се гарантира, че разпоредбите, с които пряко се налагат задължения за частни лица да уведомяват за нетните си къси позиции и да оповестяват тези позиции по отношение на някои инструменти и във връзка с непокритите къси продажби, се прилагат по еднакъв начин в Съюза. Регламент е необходим и за възлагането на правомощия на Европейския надзорен орган (Европейски орган за за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4), който да координира вземаните от компетентните органи мерки или сам да взема мерки.
(4)
Обхватът на настоящия регламент следва да бъде колкото е възможно по-широк, за да се създаде предпазна регулаторна рамка, която да се използва при извънредни обстоятелства. Тази рамка следва да обхваща всички финансови инструменти, но да предвижда пропорционални мерки срещу рисковете, които може да произтичат от късите продажби на различни инструменти. Ето защо на компетентните органи и на ЕОЦКП следва да се разреши само при извънредни обстоятелства да вземат мерки, засягащи всички видове финансови инструменти и надхвърлящи постоянните мерки, прилагани само спрямо определени видове инструменти, когато има ясно установени рискове, които трябва да бъдат преодолени.
(5)
За да се прекрати сегашното положение на разпокъсаност, при което някои държави-членки са приели несъгласувани мерки, и да се ограничи възможността компетентните органи да вземат несъгласувани мерки, е важно потенциалните рискове, произтичащи от късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение, да се регулират по хармонизиран начин. С изискванията, които да бъдат наложени, следва да се регулират установените рискове, без да се намаляват неоправдано ползите, които късите продажби осигуряват за качеството и ефективността на пазарите. Докато в някои ситуации късите продажби биха могли да имат отрицателни последици, при нормални пазарни условия късите продажби играят важна роля за осигуряването на правилното функциониране на финансовите пазари, по-специално във връзка с ликвидността на пазара и ефективното ценообразуване.
(6)
Позоваванията на физически или юридически лица в настоящия регламент следва да включват и регистрирани стопански сдружения без юридическа правосубектност.
(7)
По-високата прозрачност на значителните нетни къси позиции в определени финансови инструменти вероятно ще бъде от полза както за регулаторния орган, така и за участниците на пазара. За акциите, допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, следва да се въведе двустепенен модел, който осигурява по-голяма прозрачност на значителните нетни къси позиции в акции на определено равнище. При достигането на по-ниския праг за съответната позиция следва да се отправи непублично уведомление до съответните регулаторни органи, за да могат те да наблюдават и при необходимост да разследват късите продажби, които биха могли да създадат системни рискове, да представляват злоупотреба или да доведат до хаос на пазарите; при достигането на по-високия праг позициите следва да бъдат публично оповестявани, за да се осигури на другите участници на пазара полезна информация за значителните индивидуални къси позиции в акции.
(8)
Следва да се въведе изискване за такова уведомяване на регулаторните органи за значителните нетни къси позиции, свързани с държавни дългови инструменти в Съюза, тъй като това би осигурило важна информация, въз основа на която те ще следят дали тези позиции фактически създават системни рискове или се използват за злоупотреби. С това изискване следва да се предвижда само непублично оповестяване пред регулаторните органи, защото публикуването на пазара на информация за такива инструменти би могло да окаже отрицателно влияние на пазарите на държавни дългови инструменти, на които ликвидността вече е намаляла.
(9)
Изискванията за уведомяване във връзка с държавни дългови инструменти следва да се прилагат за дълговите инструменти, емитирани от държавите-членки и от Съюза, включително от Европейската инвестиционна банка, всяко министерство, агенция или дружество със специално предназначение на държава-членка или международна финансова институция, учредена от две или повече държави-членки, което емитира дългови инструменти от името на държава-членка или от името на няколко държави-членки, като Европейския инструмент за финансова стабилност или бъдещия Европейски механизъм за стабилност. В случай на федерална държава-членка изискванията за уведомяване следва да се прилагат и по отношение на дългови инструменти, емитирани от член на федерацията. Това обаче не следва да се прилага за други регионални и местни или квазипублични орани в държава-членка, които емитират дългови инструменти. Целта на дълговите инструменти, емитирани от Съюза, е да се окаже подкрепа за платежния баланс или за финансовата стабилност на държавите-членки, или да се предостави макрофинансова помощ за трети държави.
(10)
За да се осигури пълнота и ефективност на изискването за прозрачност, е важно в обхвата на изискванията за уведомяване да се включат не само късите позиции, създадени чрез търговия с акции или държавни дългови инструменти на места за търговия, но и късите позиции, създадени чрез търговия извън местата за търговия, и нетните къси позиции, създадени чрез използване на деривати, като например опции, фючърси, инструменти, свързани с индекси, договори за разлики и финансови залагания въз основа на спред (spread bets), свързани с акции или държавен дълг.
(11)
Всеки режим по отношение на прозрачността следва да предвижда осигуряването на пълна и точна информация за позициите на физическите или юридическите лица, за да бъде полезен за регулаторните органи и пазарите. По-специално, в представяната на регулаторния орган или на пазара информация трябва да се отчитат както късите, така и дългите позиции, за да се осигурят ценни сведения за нетната къса позиция на съответното физическо или юридическо лице в акции, държавни дългови инструменти и суапи за кредитно неизпълнение.
(12)
При изчисляването на късите или дългите позиции следва да се отчита всяка форма на икономически интерес, който дадено физическо или юридическо лице има във връзка с емитирания акционерен капитал на дружество или емитираните държавни дългови инструменти на държава-членка или Съюза. По-специално, следва да се отчитат икономическите интереси, придобити пряко или косвено чрез използване на деривати като опции, фючърси, договори за разлики и финансови залагания въз основа на спред (spread bets), свързани с акции или държавни дългови инструменти и индекси, кошници от ценни книжа и борсово търгувани фондове. При свързаните с държавни дългови инструменти позиции следва да се отчитат и суапите за кредитно неизпълнение, свързани с емитентите на държавни дългови инструменти.
(13)
Освен режима за прозрачност, предвиден в настоящия регламент, Комисията следва да вземе предвид в контекста на прегледа на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (5) дали включването от страна на инвестиционните посредници в отчетите за сделките на информация относно късите продажби би представлявало полезна допълнителна информация, която би позволила на компетентните органи да наблюдават равнищата на късите продажби.
(14)
Когато дадено лице купува суапи за кредитно неизпълнение, без да има дълга позиция в базовите държавни дългови инструменти, или каквито и да е активи, портфейл от активи, финансови задължения или финансови договори, чиято стойност има съответствие със стойността на държавните дългови инструменти, това от икономическа гледна точка може да е равнозначно на поемането на къса позиция в базовия дългов инструмент. Затова при изчисляването на нетната къса позиция по отношение на държавни дългови инструменти следва да се включват и суапите за кредитно неизпълнение, свързани със задължение на емитент на държавни дългови инструменти. Позицията в суапи за кредитно неизпълнение следва да се отчита както за да се определи дали дадено физическо или юридическо лице има значителна нетна къса позиция в държавни дългови инструменти, за която трябва да бъде уведомен компетентният орган, така и когато компетентен орган суспендира ограничения върху сделки с непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение, за да се определи значителната непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение, свързан с емитент на държавни дългови инструменти, за която трябва да бъде уведомен компетентният орган.
(15)
За да се осигури възможност за текущо наблюдение на позициите, режимът за прозрачност следва да включва и уведомяване или оповестяване в случаите, когато промяната в дадена нетна къса позиция води до нарастването или намалението на размера ѝ над или под определени прагове.
(16)
За да бъде ефективен режимът за прозрачност, е важно той да се прилага, независимо къде се намира физическото или юридическото лице, включително в трети държави, в случаите когато въпросното лице има значителна нетна къса позиция в дружество, чиито акции са допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, или нетна къса позиция в държавни дългови инструменти, емитирани от държава-членка или от Съюза.
(17)
Определението на къса продажба не следва да включва споразумение за обратно изкупуване между двете страни, при което едната страна продава на другата ценна книга на дадена цена със задължението да изкупи ценната книга на по-късна дата на друга определена цена, или да включва дериватен договор, при който е договорено на бъдеща дата да се извърши продажба на ценни книжа на определена цена. Определението не следва да включва и трансфер на ценни книжа по силата на споразумение за даване на ценни книжа на заем.
(18)
Смята се, че понякога непокритите къси продажби на акции и държавни дългови инструменти водят до повишаване на риска от неизпълнение на сетълмента и нестабилност. За да се намалят тези рискове, е целесъобразно да се въведат пропорционални ограничения за непокритите къси продажби по тези инструменти. В подробните разпоредби за ограниченията следва да се отчитат различните механизми, използвани понастоящем за извършване на покрити къси продажби. Те включват отделно споразумение за обратно изкупуване, въз основа на което лицето, което извършва къса продажба на ценна книга, изкупува своевременно еквивалентна ценна книга, за да позволи сетълмента на сделката за къса продажба, и включва финансови обезпечения, ако обезпеченото лице може да използва ценната книга за уреждане на сделката за къса продажба. Други примери включват: емисии права (offerings) на дружества за вече съществуващи акционери, заемни пулове и споразумения за обратно изкупуване, предоставяни например от местата за търговия, системите за клиринг или централните банки.
(19)
По отношение на непокритите къси продажби на акции е необходимо физическото или юридическото лице да е сключило споразумение с трета страна, съгласно което третата страна е потвърдила, че акцията е локализирана, което означава, че третата страна потвърждава, че счита, че може да предостави акцията за сетълмент на датата, на която трябва да се извърши сетълментът. За да се даде такова потвърждение, е необходимо да се вземат мерки по отношение на трети лица, така че физическото или юридическото лице да има разумни очаквания, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок. Това включва мерки като разпределянето от третата страна на акциите за заемане или покупка, така че сетълментът да може да се извърши в изисквания срок. По отношение на късите продажби, които трябва да се покрият със закупуването на акцията в същия ден, тези мерки включват потвърждение от трета страна, че счита заемането или закупуването на акциите за лесно. Ликвидността на акциите, и по-специално равнището на оборота и лекотата, с която може да се извърши закупуването, продажбата и заемането с минимален ефект върху пазара, следва да се отчита от ЕОЦКП при определянето на това какви мерки са необходими за наличието на разумно очакване, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок.
(20)
По отношение на непокритите къси продажби на държавен дълг фактът, че дадена къса продажба ще бъде покрита с изкупуване на държавния дълг същия ден, може да се счита за пример за пораждане на разумно очакване, че сетълментът ще може да се извърши в изисквания срок.
(21)
Суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти следва да се основават на принципа на застрахователния интерес, като същевременно се отчита, че спрямо емитента на държавни дългови инструменти може да има интереси, различни от притежаването на облигации. Тези интереси включват хеджиране срещу риска от неизпълнение от страна на емитента на държавен дългов инструмент, когато физическо или юридическо лице има дълга позиция в държавния дълг на този емитент, или хеджиране срещу риска от спад в стойността на държавния дългов инструмент, когато физическото или юридическо лице има активи или пасиви, които се отнасят до образувания от публичния или частния сектор в съответната държава-членка и чиято стойност е свързана със стойността на държавния дълг. Такива активи следва да включват финансови договори, портфейл на активите или финансовите задължения, както и лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент се използва като инструмент за управление на риска от страна на контрагенти за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори. Никоя позиция или портфейл от позиции, използвани в контекста на хеджирането на експозиции към държавен дълг, не следва да се разглежда като непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент. Това включва всякакви експозиции на централното, регионалното и местното управление, субекти от публичния сектор или всяка експозиция, гарантирана от някой от посочените субекти. Освен това следва да се включи и експозицията на субекти от частния сектор, установени в държавата-членка. В този контекст следва да се отчитат всички експозиции, включително заеми, кредитен риск на контрагенти (включително потенциална експозиция, когато за такава експозиция се изисква регулаторен капитал), вземания и гаранции. Това включва също непреки експозиции на всеки от посочените субекти, получени inter alia чрез експозиция на индекси, фондове или дружества със специално предназначение.
(22)
Тъй като сключването на суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент без свързана експозиция на риск от спад на стойността на държавния дългов инструмент може да има отрицателно въздействие върху стабилността на пазарите на държавен дълг, на физическите или юридически лица следва да бъде забранено да влизат в такива непокрити позиции на суапи за кредитно неизпълнение. При първите сигнали обаче, че пазарът на държавен дълг не функционира правилно, компетентният орган следва да може временно да суспендира такова ограничение. Такова суспендиране следва да се основава на убеждението на компетентния орган, което се основава на обективни причини, които са резултат от анализа на показателите, определени в настоящия регламент. Компетентните органи следва също да могат да използват допълнителни показатели.
(23)
Целесъобразно е да се предвидят и изисквания за централните контрагенти във връзка с процедурите за изкупуване и глобите за неизпълнение на сетълмента при сделки с акции. С процедурите за изкупуване и изискванията във връзка със забавата при сетълмент следва да се установят основни стандарти за дисциплината на сетълмента. Изискванията, свързани с изкупуването и налагането на глоби, следва да са достатъчно гъвкави, за да позволят на централния контрагент, чиято отговорност е да гарантира, че такива процедури са налице, да е в състояние да разчита на друг участник на пазара да осъществи оперативно изкупуването или да наложи глобата. За правилното функциониране на финансовите пазари обаче е от основно значение да бъдат разгледани по-широките аспекти на дисциплината на сетълмента в хоризонтално законодателно предложение.
(24)
С мерките, отнасящи се до държавни дългови инструменти и свързани с тях суапи за кредитно неизпълнение, включително по-висока прозрачност и ограничения за непокритите къси продажби, следва да се наложат изисквания, които са пропорционални и същевременно избягват отрицателното въздействие върху ликвидността на пазарите на държавни облигации и пазарите за обратно изкупуване на държавни облигации за държавни облигации.
(25)
Акциите все по-често се допускат до търговия на различни места за търговия в Съюза и в трети държави. Акции на редица големи дружества със седалище в трети държави също са допуснати до търговия на места за търговия в рамките на Съюза. От гледна точка на ефикасността е целесъобразно ценните книжа да бъдат изключени от обхвата на някои изисквания за уведомяване и оповестяване в случаите, когато основното място за търговия на съответния инструмент е в трета държава.
(26)
Дейностите по поддържане на пазара (market making) играят ключова роля за осигуряване на ликвидност на пазарите в Съюза, а маркет-мейкърите трябва да поемат къси позиции, за да я изпълняват. Налагането на изисквания за тези дейности би могло да наруши сериозно способността им за осигуряване на ликвидност и да окаже значително отрицателно влияние върху ефективността на пазарите на Съюза. Освен това маркет-мейкърите рядко поемат значителни къси позиции, освен за много кратки периоди. Затова е целесъобразно извършващите такава дейност физически или юридически лица да бъдат изключени от обхвата на изискванията, които биха могли да навредят на способността им да изпълняват тази функция и по този начин могат да окажат неблагоприятно въздействие върху пазарите на Съюза. За да важат тези изисквания и за еквивалентните лица от трети държави, е необходима процедура за оценяване на еквивалентността на пазарите на третите държави. Изключението следва да се прилага за различните видове дейности по поддържане на пазара, но не и за търговията за собствена сметка. Целесъобразно е също така да се прилага изключение и за определени операции на първичния пазар, като операциите, свързани с държавни дългови инструменти и стабилизационни схеми, защото това са важни дейности, допринасящи за ефективното функциониране на пазарите. Компетентните органи следва да бъдат уведомявани за използването на изключението и да имат правомощието да забраняват на дадено физическо или юридическо лице да използва изключението, ако не изпълнява съответните критерии. Компетентните органи следва също така да могат да изискват информация от физическото или юридическото лице, за да наблюдават използването на изключението от това лице.
(27)
В случай на неблагоприятни тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазарите в дадена държава-членка или в Съюза, компетентните органи следва да имат правомощия за намеса чрез изискване за по-висока прозрачност или налагане на временни ограничения върху късите продажби, сделките със суапи за кредитно неизпълнение или други сделки, за да предотвратяват неконтролируемия спад на цената на даден финансов инструмент. Такива мерки биха могли да бъдат необходими при различни неблагоприятни събития или тенденции, като тук се включват не само финансови или икономически събития, но например и природни бедствия или терористични актове. Освен това има случаи, в които неблагоприятни събития или тенденции, които изискват прилагането на мерки, могат да се наблюдават само в една държава-членка и не оказват въздействие в трансграничен план. Тези правомощия трябва да бъдат достатъчно гъвкави, за да осигуряват възможност на компетентните органи за реакция при редица различни извънредни обстоятелства. Когато вземат такива мерки, компетентните органи следва надлежно да отчитат принципа на пропорционалността.
(28)
Тъй като настоящият регламент се отнася само до ограничения върху късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение с цел предотвратяване на безреден спад в цената на финансов инструмент, необходимостта от други видове ограничения, като например ограничения на позициите или на продуктите, което може да даде основание за сериозни опасения за защита на инвеститорите, се разглеждат по по-подходящ начин в контекста на прегледа на Директива 2004/39/ЕО на Комисията.
(29)
Доколкото компетентните органи обикновено имат най-добрата възможност да наблюдават условията на пазара и да предприемат първоначални действия при неблагоприятни събития или тенденции, определяйки дали е възникнала сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазарите и дали трябва да се вземат мерки за преодоляване на това положение, правомощията във връзка с това и условията и процедурите за използването им следва да бъдат хармонизирани в най-високата възможна степен.
(30)
В случай на значителен спад на цената на даден финансов инструмент на дадено място за търговия компетентният орган следва да има и възможността временно да ограничи късите продажби на този финансов инструмент на това място за търговия, в рамките на територията, на която е компетентен, или да поиска от ЕОЦКП такова ограничение на такива къси продажби на други територии, за да може при необходимост да предотврати в кратък срок неконтролируемия спад на цената на съответния инструмент. От компетентния орган следва също да се изисква да уведомява ЕОЦКП за такова решение, така че ЕОЦКП да може незабавно да информира компетентните органи на други държави-членки с места за търговия, на които се търгува същият инструмент, да координира вземането на мерки от тези други държави-членки и, ако е необходимо, да им помага да постигнат споразумение или да вземат решение в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(31)
Когато дадено неблагоприятно събитие или тенденция засяга повече от една държава-членка или има други последствия в трансграничен план, например ако даден финансов инструмент е допуснат до търговия на различни места за търговия в редица държави-членки, от основно значение са тясното сътрудничество и консултациите между компетентните органи. ЕОЦКП следва да играе ключова координационна роля в такива положения и следва да се стреми да осигурява съгласуваност между компетентните органи. Фактът, че в състава на ЕОЦКП влизат представители на компетентните органи, ще спомогне за изпълнението на тази роля. Освен това компетентните органи следва да имат правомощия да предприемат мерки, когато са заинтересовани да се намесят.
(32)
Освен да координира мерките на компетентните органи, ЕОЦКП следва да гарантира, че компетентните органи вземат мерки само когато са необходими и пропорционални. ЕОЦКП следва да има възможността да издава, отправени до компетентните органи относно упражняването на правомощията им за намеса.
(33)
Макар че компетентните органи често имат най-добрата възможност да наблюдават и да реагират бързо при неблагоприятни събития или тенденции, ЕОЦКП следва също следва да има правомощието да взема мерки, когато късите продажби и други свързани с тях дейности създават заплаха за доброто функциониране и интегритета на финансовите пазари или за стабилността на цялата финансова система на Съюза или на част от нея и когато има въздействие в трансграничен план, а компетентните органи още не са предприели подходящи мерки за преодоляване на заплахата. ЕОЦКП следва да се консултира когато е възможно с Европейския съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (6) и с други органи, когато дадена мярка би могла да окаже въздействие отвъд финансовите пазари, например при стоковите деривати, използвани за хеджиране на позиции в материални активи.
(34)
Правомощията на ЕОЦКП по настоящия регламент да ограничават при извънредни обстоятелства късите продажби и други свързани с тях дейности са в съответствие с член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Тези правомощия следва да не засягат правомощията на ЕОЦКП в извънредни ситуации съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. По-конкретно, ЕОЦКП следва да има право да взема индивидуални решения, с които да изисква от компетентните органи да вземат мерки или индивидуални решения, отправени до до участниците на финансовите пазари съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(35)
Позоваванията в настоящия регламент на членове 18 и 38 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 са с декларативен ефект. Посочените членове се прилагат дори без такова позоваване.
(36)
Правомощията за намеса на компетентните органи и ЕОЦКП чрез ограничаване на късите продажби, суапите за кредитно неизпълнение и други сделки следва да бъдат само с временен характер и да се упражняват само за такъв срок и доколкото е необходимо за преодоляването на конкретната заплаха.
(37)
Поради специфичните рискове, които могат да възникнат при използването на суапи за кредитно неизпълнение, тези сделки изискват внимателно наблюдение от компетентните органи. По-специално, компетентните органи следва в изключителни случаи да имат правомощието да изискват от извършващите такива сделки физически или юридически лица информация за целите, с които се сключват тези сделки.
(38)
На ЕОЦКП следва да бъде предоставено правомощие да разследва случаи или практики, свързани с къси продажби или използване на суапи за кредитно неизпълнение, за да определя дали съответният случай или практика създава заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазарите. ЕОЦКП следва да публикува доклад, в който да излага констатациите си от извършенените разследвания.
(39)
Тъй като някои от разпоредбите на настоящия регламент могат да се прилагат спрямо физически или юридически лица и дейности в трети държави, в определени случаи е необходимо сътрудничество между компетентните органи и надзорните органи в трети държави. Ето защо компетентните органи следва да постигнат договорености с надзорните органи в трети държави. ЕОЦКП следва да координира изготвянето на тези договорености за сътрудничество и обмена на информация, получена от трети държави, между компетентните органи.
(40)
С настоящия регламент се зачитат основните права и съблюдават принципите, признати в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и в Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата), по-специално правото на защита на личните данни, предвидено в член 16 от ДФЕС и член 8 от Хартата. Прозрачността относно значителните нетни къси позиции, включително публичното оповестяване над определен праг в предвидените в регламента случаи, е необходима за осигуряването на стабилност на финансовия пазар и защита на инвеститорите. Подобна прозрачност ще позволи на регулаторните органи да наблюдават използването на къси продажби във връзка със стратегии за злоупотреба, както и въздействието на късите продажби върху правилното функциониране на пазарите. Прозрачността би могла да спомогне и за намаляването на асиметрията на информацията, гарантирайки, че всички участници на пазара са подходящо информирани по въпроса доколко късите продажби засягат цените. Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи следва да се извършва в съответствие с правилата относно предаването на лични данни, определени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за движението на тези данни (7). Всеки обмен или предаване на информация от страна на ЕОЦКП следва да се извършва в съответствие с правилата относно предаването на лични данни по Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (8), който следва да се прилга изцяло към обработката на лични данни за целите на настоящия регламент.
(41)
Като вземат предвид принципите, предвидени в съобщението на Комисията за по-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги, и правните актове на Съюза, приети вследствия на това съобщение, държавите-членки следва да определят правила за санкциите и административните мерки, които да се прилагат при нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент, и следва да осигурят тяхното прилагане. Тези санкции и административни мерки следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Те следва да се основават на насоките, приети от ЕОЦКП за насърчаване на конвергенцията и междусекторната последователност на санкционния режим във финансовия сектор.
(42)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (9), Комисията следва постоянно да информира Европейския парламент за напредъка по отношение на решения, определящи еквивалентността на правната и надзорна рамка на трета страна с изискванията на настоящия регламент.
(43)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с подробните разпоредби за изчисляването на късите позиции, когато дадено физическо или юридическо лице има непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение, във връзка с праговете, при достигането на които се изисква уведомяване или оповестяване, и във връзка с допълнителното уточняване на критериите и факторите, въз основа на които да се определя дали дадено неблагоприятно събитие или тенденция създава сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в държава-членка или Съюза. От особено важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище на съответните институции, органи и агенции по целесъобразност. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(44)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и Съвета доклад, в който да се оценяват целесъобразността на предвидените прагове, при чието достигане се изисква уведомяване и публично оповестяване, действието на ограниченията и изискванията, свързани с прозрачността на нетните къси позиции, и въпросът дали са целесъобразни други ограничения или условия за късите продажби или суапите за кредитно неизпълнение.
(45)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, въпреки че националните компетентни органи имат по-добра възможност да наблюдават тенденциите на пазара и ги познават по-добре, цялостното въздействие на проблемите, свързани с късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение, може да бъде напълно разбрано само в контекста на целия Съюз и следователно целите на настоящия регламент могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(46)
Тъй като някои държави-членки вече са въвели ограничения върху късите продажби и понеже в настоящия регламент се предвиждат делегирани актове и задължителни технически стандарти, които следва да бъдат приети преди той да може да се прилага ефективно, необходимо е да се предвиди достатъчно дълъг срок за целите на прехода. Тъй като е от съществено значение преди 1 ноември 2012 г. да се определят ключови несъществени елементи, които ще спомогнат за спазването на настоящия регламент от участниците на пазара и осигуряването на негового прилагане от компетентните органи, е необходимо също така предоставяне на средства на Комисията да приема технически стандарти и делегирани актове преди посочената дата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
финансовите инструменти по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), които са допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, включително когато тези инструменти се търгуват извън място за търговия;
б)
дериватите, които са посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10 от Директива 2004/39/ЕО и които са свързани с финансов инструмент, посочен в буква а) или с емитент на такъв финансов инструмент, включително когато тези деривати се търгуват извън място за търговия;
в)
дълговите инструменти, емитирани от държава-членка или Съюза, и посочените в приложение I, раздел В, точки 4-10 от Директива 2004/39/ЕО деривати, които са свързани или се позовават на дългови инструменти, емитирани от държава-членка или Съюза.
2. Членове 18, 20 и 23-30 се прилагат за всички финансови инструменти по смисъла на член 2, параграф 1, буква а).
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„финансов инструмент“ означава финансов инструмент, посочен в раздел В от приложение I към Директива 2004/39/ЕО;
б)
„къса продажба“ на акция или дългов инструмент означава всяка продажба на акция или дългов инструмент, която/който продавачът не притежава към момента на сключването на договора за продажба, включително такава продажба, при която към момента на сключването на договора за продажба продавачът е взел назаем или се е споразумял да вземе назаем акцията или дълговия инструмент, за да я/го достави към момента на сетълмента, без да се включва:
i)
продажба от една от страните съгласно споразумение за обратно изкупуване, при което едната страна се е съгласила да продаде на другата страна ценна книга на определена цена със задължение за другата страна да продаде обратно ценната книга на по-късна дата на друга определена цена,
ii)
трансфер на ценни книжа съгласно споразумение за даване на ценни книжа на заем, или
iii)
сключване на фючърсен договор или на друг дериватен договор, при който е договорено на бъдеща дата да се извърши продажба на ценни книжа на определена цена;
в)
„суап за кредитно неизпълнение“ означава дериватен договор, при който едната страна плаща такса на другата страна в замяна на плащане или друга полза при настъпване на кредитно събитие, свързано с определено образувание, и при всяко друго неизпълнение, свързано с този дериватен договор, което има сходен икономически ефект;
г)
„емитент на държавни дългови инструменти“ означава всеки от по-долу изброените емитенти на дългови инструменти:
i)
Съюзът,
ii)
държава-членка, включително министерство, агенция или дружество със специално предназначение на държавата-членка,
iii)
в случая на федерална държава-членка - член на федерацията,
iv)
дружество със специално предназначение за няколко държави-членки,
v)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави-членки, чиято цел е да мобилизира средства и да отпуска финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват или са заплашени от сериозни проблеми, свързани с финансирането, или
vi)
Европейската инвестиционна банка;
д)
„суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти“ означава суап за кредитно неизпълнение, при който ще бъде извършено плащане или ще бъде предоставена друга полза в случай на настъпване на кредитно събитие или неизпълнение, свързано с емитент на държавни дългови инструменти;
е)
„държавен дългов инструмент“ означава дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
ж)
„емитирани държавни дългови инструменти“ означава всички държавни дългови инструменти, които са емитирани от емитент на държавни дългови инструменти, които не са обратно изкупени;
з)
„емитиран акционерен капитал“ на дадено дружество означава всички обикновени и привилегировани акции, емитирани от дружеството, без конвертируемите облигации;
и)
„държава-членка по произход“ означава:
i)
по отношение на инвестиционен посредник по смисъла на член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2004/39/ЕО, или на регулирания пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО - държавата-членка по произход по смисъла на член 4, параграф 1, точка 20 от Директива 2004/39/ЕО;
ii)
по отношение на кредитна институция държавата-членка по произход по смисъла на член 4, точка 7 от Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (10);
iii)
по отношение на всяко друго юридическо лице, което не попада под точка i) или ii) означава държавата-членка, в която се намира регистрираното седалище, а когато липсва регистрирано седалище - държавата-членка, в която се намира неговото главно управление;
iv)
по отношение на физическо лице - държавата-членка, в която се намира главното управление на дейността му, а когато липсва такова главно управление - държавата-членка на постоянното му местожителство;
й)
„съответен компетентен орган“ означава:
i)
по отношение на държавните дългови инструменти на дадена държава-членка или в случая на федерална държава-членка, във връзка с на държавните дългови инструменти на член на федералната държава, или на суап за кредитно неизпълнение, свързан с държава-членка или с член на федералната държава - компетентния орган на тази държава-членка,
ii)
по отношение на държавните дългови инструменти на Съюза или на суап за кредитно неизпълнение, свързан със Съюза - компетентния орган на юрисдикцията, в която се намира службата, която емитира дълговите инструменти,
iii)
по отношение на държавни дългови инструменти на няколко държави-членки, които действат чрез дружество със специално предназначение, или на суап за кредитно неизпълнение, свързан с такова дружество със специално предназначение - компетентния орган на юрисдикцията, в която е учредено дружеството със специално предназначение,
iv)
по отношение на държавния дълг на международна финансова институция, учредена от две или повече държави-членки, чиято цел е да мобилизира средства и да отпуска финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват или са заплашени от сериозни проблеми, свързани с финансирането, компетентния орган, на юрисдикцията, в рамките на която е учредена международната финансова институция,
v)
по отношение на финансов инструмент, различен от инструментите по подточки i)-iv) - компетентния орган по отношение на този финансов инструмент съгласно член 2, точка 7 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 на Комисията (11), определен в съответствие с глава III от посочения регламент,
vi)
по отношение на финансов инструмент, който не влиза в обхвата на подточки i)-v) - компетентния орган на държавата-членка, в която финансовият инструмент е бил допуснат за първи път до търговия на място за търговия,
vii)
по отношение на дългов инструмент, издаден от Европейската инвестиционна банка - компетентния орган на държавата-членка, в която е седалището на Европейската инвестиционна банка;
к)
„дейности по поддържане на пазара“ означава дейностите на инвестиционен посредник или кредитна институция или лице от трета държава или дружество, посочено в член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2004/39/ЕО, което е член на място за търговия или на пазар в трета държава, чиято законодателна и надзорна уредба е била обявена от Комисията за еквивалентна съгласно член 17, параграф 2, когато извършва сделки с даден финансов инструмент за своя сметка, независимо дали се търгува на място за търговия или извън него, по един от следните начини:
i)
като обявява едновременно твърда котировка „купува“ и твърда котировка „продава“ със сравним размер и конкурентни цени, осигурявайки по този начин ликвидност на пазара редовно и постоянно;
ii)
като част от обичайната си дейност, изпълнявайки поръчки, инициирани от клиенти, или в отговор на искания от клиенти за покупка или продажба,
iii)
като се хеджират позициите, произтичащи от изпълнението на поръчки съгласно подточки i) и ii);
л)
„място за търговия“ означава регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО или многостранна търговска схема по смисъла на член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО;
м)
„основно място за търговия“ във връзка с акция означава мястото за търговия с най-висок оборот за тази акция;
н)
„одобрен първичен дилър“ означава физическо или юридическо лице, подписало споразумение с емитент на държавни дългови инструменти или официално признато за първичен дилър от емитент на държавни дългови инструменти или от негово име, по силата на което споразумение или признаване се задължава да извършва за своя сметка сделки на първичния и вторичния пазар, свързани с емитираните от емитента дългови инструменти;
о)
„централен контрагент“ означава правно образувание, което посредничи между страните по договори, търгувани на един или повече финансови пазари, като изпълнява функцията на купувач за всеки продавач и функцията на продавач за всеки купувач, и което отговаря за функционирането на клирингова система;
п)
„ден за търгуване“ означава ден за търгуване, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕО) № 1287/2006;
р)
„оборот“ по отношение на акция означава оборота по смисъла на член 2, точка 9 от Регламент (ЕО) № 1287/2006.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 с цел доуточняване на определенията по параграф 1 от настоящия член, по-конкретно с цел да се уточни кога се смята, че едно физическо или юридическо лице притежава даден финансов инструмент по смисъла на определението за къса продажба в параграф 1, буква б).
Член 3
Къси и дълги позиции
1. За целите на настоящия регламент за къса позиция, свързана с емитирания акционерен капитал или с емитираните държавни дългови инструменти, се счита всяка позиция, произтичаща от:
а)
къса продажба на акция, емитирана от дружеството, или на дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
б)
сключването на сделка, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, различен от инструмент по буква а), когато ефектът или един от ефектите на сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице, което сключва сделката, при спад на цената или стойността на акцията или дълговия инструмент.
2. За целите на настоящия регламент за дълга позиция, свързана с емитирания акционерен капитал или с емитираните държавни дългови инструменти, се счита всяка позиция, произтичаща от:
а)
притежаването на акция, емитирана от дружеството, или на дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
б)
сключването на сделка, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, различен от инструмент по буква а), когато ефектът или един от ефектите на сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице, което сключва сделката, при нарастване на цената или стойността на акцията или дълговия инструмент.
3. За целите на параграфи 1 и 2 изчислението на къса позиция или дълга позиция, що се отнася до всяка позиция, която се държи от съответното лице непряко, включително чрез или посредством индекс, кошница от ценни книжа или интереси в борсово търгуван фонд или подобна единица, се определя от въпросното физическо или юридическо лице, което действа разумно предвид публично достъпната информация относно състава на съответния индекс или кошница от ценни книжа, или на интересите на съответния борсово търгуван фонд или подобна единица. При изчислението на такава къса или дълга позиция никое лице не е задължено да получи информация в реално време относно този състав от страна на което и да е било лице.
За целите на параграфи 1 и 2 при изчислението на късата или дългата позиция по отношение на държавни дългови инструменти се включва всеки суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, свързан с емитента на държавни дългови инструменти.
4. За целите на настоящия регламент позицията, която остава, след като всички дълги позиции, държани от дадено физическо или юридическо лице по отношение на емитирания акционерен капитал, се приспаднат от всички къси позиции, държани от това физическо или юридическо лице по отношение на посочения капитал, е нетната къса позиция по отношение на емитирания акционерен капитал на съответното дружество.
5. За целите на настоящия регламент позицията, която остава, след като всички дълги позиции, държани от дадено физическо или юридическо лице по отношение на емитираните държавни дългови инструменти, и всички дълги позиции в дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти, чиято цена има висока корелация спрямо цената на дадените държавни дългови инструменти, се приспаднат от всички къси позиции, държани от това физическо или юридическо лице по отношение на същите държавни дългови инструменти, е нетната къса позиция по отношение на емитираните държавни дългови инструменти на съответния емитент на държавни дългови инструменти.
6. Изчисленията за държавните дългови инструменти по параграфи 1-5 се извършват за всеки отделен емитент на държавни дългови инструменти, дори когато отделни субекти емитират държавни дългови инструменти от името на емитента на държавни дългови инструменти.
7. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, с които да определя:
а)
случаите, в които се смята, че дадено физическо или юридическо лице притежава акция или дългов инструмент за целите на параграф 2;
б)
случаите, в които дадено физическо или юридическо лице има нетна къса позиция, за целите на параграфи 4 и 5, както и метода за изчисляване на такава позиция;
в)
метода за изчисляване на позициите за целите на параграфи 3, 4 и 5 в случаите, когато различни лица в група имат дълги или къси позиции, или при дейности по управление на фондове по отношение на отделни фондове.
За целите на буква в) от първата алинея методът на изчисление отчита по-конкретно дали се следват различни инвестиционни стратегии във връзка с конкретен емитент посредством повече от един отделни фондове, управлявани от едно и също лице, дали същата инвестиционна стратегия се следва по отношение на конкретен емитент чрез повече от един фонд, и дали повече от един портфейл в рамките на същата единица се управлява на дискреционна основа, като се преследва същата инвестиционна стратегия по отношение на конкретен емитент.
Член 4
Непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. За целите на настоящия регламент се смята, че дадено физическо или юридическо лице има непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, когато суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не служи за хеджиране на:
а)
риска от неизпълнение от страна на емитента, когато физическото или юридическото лице има дълга позиция в държавни дългови инструменти на емитента, с когото е свързан суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти; или
б)
риска от спад в стойността на държавния дълг, когато физическото или юридическо лице има активи или пасиви, включващи не само, но и финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, чиято стойност е свързана със стойността на държавния дълг.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, с които определя за целите на параграф 1 от настоящия член:
а)
случаите, в които се смята, че с дадена сделка със суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се извършва хеджиране срещу риск от неизпълнение или риска от спад в стойността на държавния дълг,и метода на изчисляване на непокритата позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти;
б)
метода за изчисляване на позициите, когато различни лица в група имат дълги или къси позиции, или при дейности по управление на фондове по отношение на отделни фондове.
ГЛАВА II
ПРОЗРАЧНОСТ НА НЕТНИТЕ КЪСИ ПОЗИЦИИ
Член 5
Уведомяване на компетентните органи за значителните нетни къси позиции в акции
1. Физическо или юридическо лице, което има нетна къса позиция по отношение на емитирания акционерен капитал на дружество, чиито акции са допуснати до търговия на място за търговия, уведомява съответния компетентен орган в съответствие с член 9, когато позицията му надхвърли или спадне под съответния праг за уведомяване, посочен в параграф 2 от настоящия член.
2. Съответният праг за уведомяване е 0,2 % от емитирания акционерен капитал на съответното дружество и всеки 0,1 % над този процент.
3. Европейският надзорен орган (Европейският орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) може да отправи до Комисията становище относно коригирането на праговете, посочени в параграф 2, като отчита развитието на финансовите пазари.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, за промяна на праговете, посочени в параграф 2 от настоящия член, като отчита развитието на финансовите пазари.
Член 6
Публично оповестяване на значителните нетни къси позиции в акции
1. Всяко физическо или юридическо лице, което има нетна къса позиция по отношение на емитирания акционерен капитал на дружество, чиито акции са допуснати до търговия на място за търговия, оповестява публично подробна информация за позицията, в съответствие с член 9, когато позицията му надхвърли или спадне под съответния праг за оповестяване, посочен в параграф 2 от настоящия член.
2. Съответният праг за оповестяване е 0,5 % от емитирания акционерен капитал на дружеството и всеки 0,1 % над този процент.
3. ЕОЦКП може да отправи до Комисията становище относно коригиране на праговете, посочени в параграф 2, като отчита развитието на финансовите пазари.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, за промяна на праговете, посочени в параграф 2 от настоящия член, като отчита развитието на финансовите пазари.
5. Настоящият член не засяга законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с предложения за поглъщане, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола на дружествата, регулирани от определените от държавите-членки надзорни органи съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (12), за които се изисква оповестяване на късите позиции при по-строги условия от посочените в настоящия член.
Член 7
Уведомяване на компетентните органи за значителните нетни къси позиции в държавни дългови инструменти
1. Всяко физическо или юридическо лице, което има нетна къса позиция по отношение на емитираните държавни дългови инструменти, уведомява съответния компетентен орган в съответствие с член 9, когато такава позиция надхвърли или падне под съответните прагове за уведомяване за съответния емитент на държавни дългови инструмени.
2. Съответните прагове за уведомяване се състоят от първоначален размер и последователни нарастващи равнища за всеки емитент на държавни дългови инструменти, определени в приетите от Комисията мерки съгласно параграф 3. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт праговете за уведомяване за всяка държава-членка.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, за определяне на началните размери и последователните нарастващи равнища по параграф 2 от настоящия член.
Комисията:
а)
гарантира, че праговете се определят на такова равнище, че да не се изисква уведомяване за позиции с минимални размери;
б)
отчита общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти и средния размер на поетите от участниците на пазара позиции, свързани с държавните дългови инструменти на същия емитент на държавни дългови инструменти, както и
в)
отчита ликвидността на всеки пазар на държавни облигации.
Член 8
Уведомяване на компетентните органи относно непокрити позиции по суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
Когато компетентен орган суспендира ограниченията в съответствие с член 14, параграф 2, физическо или юридическо лице, което има непокрита позиция по отношение на суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, уведомява съответния компетентен орган, когато такава позиция достигне или падне под определените в съответствие с член 7 съответни прагове за уведомяване за съответния емитент на държавни дългови инструменти.
Член 9
Метод за уведомяване и оповестяване
1. При всяко уведомяване или оповестяване по членове 5, 6, 7 или 8 се посочват подробни данни за самоличността на физическото или юридическото лице, което има съответната позиция, размерът на съответната позиция, емитентът, по отношение на когото се държи съответната позиция, и датата, на която съответната позиция е открита, променена или закрита.
За целите на членове 5, 6, 7 и 8 физическите и юридическите лица, които имат значителни нетни къси позиции, съхраняват за срок от пет години данните за брутните позиции, които съставляват значителна нетна къса позиция.
2. Нетната къса позиция се изчислява към 24.00 ч. в деня за търгуване, в който физическото или юридическото лице придобива съответната позиция. Този момент се прилага за всички сделки, независимо от използваното средство за търговия, включително сделки, изпълнени посредством ръчна или автоматизирана търговия, и независимо от това дали сделките са се извършили в обичайните часове за търговия. Уведомяването или оповестяването се извършва до 15.30 ч. на следващия ден за търгуване. Посочените в настоящия параграф часове се изчисляват в съответствие с часовите пояси в държавите-членки на съответните компетентни органи, които трябва да бъдат уведомени за съответните позиции.
3. Уведомлението до съответния компетентен орган с изискваната информация се гарантира поверителността на информацията, като се включват механизми за удостоверяване на източника на уведомлението.
4. Публичното оповестяване на информация, установена в член 6, се извършва по начин, осигуряващ бърз достъп до информацията на недискриминационен принцип. Тази информация се публикува на централен уебсайт, управляван или контролиран от съответния компетентен орган. Компетентните органи съобщават адреса на този уебсайт на ЕОЦКП, който на свой ред публикува връзката към всички подобни централни уебсайтове на своя собствен уебсайт.
5. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които подробно да се определя каква информация трябва да бъде представяна за целите на параграф 1.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 4, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, в които да се определят средствата за публично оповестяване на информация.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 10
Прилагане на изискванията за уведомяване и оповестяване
Изискванията за уведомяване и оповестяване по членове 5, 6, 7 и 8 се прилагат за физическите или юридическите лица независимо дали притежават постоянно местожителство или са установени в рамките на Съюза или в трета държава.
Член 11
Информация, която се представя на ЕОЦКП
1. На всяко тримесечие компетентните органи представят на ЕОЦКП информация в обобщен вид за нетните къси позиции, свързани с емитирания акционерен капитал и емитираните държавни дългови инструменти, както и за непокритите позиции, свързани със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, за които те се явяват съответни компетентни органи и получават уведомления по членове 5, 7 и 8.
2. За да изпълнява задълженията си по настоящия регламент, ЕОЦКП може по всяко време да изисква от съответния компетентен орган допълнителна информация за нетните къси позиции, свързани с емитирания акционерен капитал и емитираните държавни дългови инструменти, или за непокритите позиции, свързани със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
Компетентният орган представя на ЕОЦКП поисканата информация в срок от седем календарни дни. Когато има неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в засегнатата държава-членка или в друга държава-членка, компетентният орган представя на ЕОЦКП всяка налична информация въз основа на изискванията за уведомление по членове 5, 7 и 8 в срок от 24 часа.
3. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които подробно се определя каква информация трябва да бъде представяна в съответствие с параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определя форматът на информацията, предоставяна в съответствие с параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА III
НЕПОКРИТИ КЪСИ ПРОДАЖБИ
Член 12
Ограничения за непокритите къси продажби в акции
1. Физическо или юридическо лице може да извършва къса продажба на акция, допусната до търговия на място за търговия, само когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
физическото или юридическото лице е получило в заем акцията; или е предприело алтернативни действия с подобни правни последици;
б)
физическото или юридическото лице е сключило договор за получаване в заем на акцията или има право, по силата на друго дължимо по неоспорим начин вземане съгласно договорно или вещно право, да му бъде прехвърлено владението върху съответен брой ценни книжа от същия клас, така че сетълментът да може да се извърши в изисквания срок;
в)
физическото или юридическото лице има споразумение с трета страна, съгласно което третата страна е потвърдила, че акцията e локализирана и е взела мерки спрямо трети лица, така че съответното физическо или юридическо лице да има разумно очакване, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок.
2. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които да се определят видовете договори, споразумения и мерки, гарантиращи адекватно, че акцията ще бъде налична за сетълмента. При определянето на необходимите мерки за наличие на разумно очакване, че сетълментът може да се извърши в срок, ЕОЦКП отчита, inter alia, търговията в рамките на деня и ликвидността на акциите.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на посочените технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 13
Ограничения за непокритите къси продажби в държавни дългови инструменти
1. Физическо или юридическо лице може да извършва къса продажба на държавен дългов инструмент, само ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
физическото или юридическото лице е получило в заем държавния дългов инструмент; или е предприело алтернативни действия с подобни правни последици;
б)
физическото или юридическото лице е сключило договор за получаване в заем на държавния дългов инструмент или има право, по силата на друго дължимо по неоспорим начин вземане съгласно договорно или вещно право, да му бъде прехвърлено владението върху съответен брой ценни книжа от същия клас, така че сетълментът да може да се извърши в изисквания срок;
в)
физическото или юридическото лице има споразумение с трета страна, съгласно което третата страна е потвърдила, че държавният дългов инструмент е локализиран или има други причини за разумни очаквания, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок.
2. Ограниченията в параграф 1 не се прилагат, ако сделката служи за хеджиране на дадена дълга позиция в дългови инструменти на емитент, чиято цена има висока корелация спрямо цената на същия държавен дългов инструмент.
3. Когато ликвидността на държавния дългов инструмент спадне под прага, определен в съответствие с посочената в параграф 4 методика, съответният компетентен орган може временно да спре ограниченията, посочени в параграф 1. Преди да спре тези ограничения, съответният компетентен орган уведомява ЕОЦКП и останалите компетентни органи за планираното спиране на ограниченията.
Спирането на ограниченията първоначално е с действие за срок от най-много шест месеца от датата на публикуването на уебсайта на съответния компетентен орган. Срокът на действие на такова спиране на ограниченията може да бъде удължаван за срок не по-дълъг от шест месеца, при условие че основанията за спирането продължават да се прилагат. Ако срокът на действие не бъде удължен до края на първоначалния срок или на всеки следващ удължен срок, спирането на ограниченията автоматично се прекратява.
В рамките на 24 часа след уведомяването от съответния компетентен орган ЕОЦКП представя становище въз основа на параграф 4 относно съобщеното спиране на ограниченията или удължаването на срока на действие на спирането. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
4. Комисията приема делегирани актове съгласно член 42, като определя параметрите и методите за изчисляване на прага на ликвидност, посочен в параграф 3 от настоящия член, по отношение на емитираните държавни дългови инструменти.
Параметрите и методите, с които държавите-членки изчисляват прага, се определят по такъв начин, че достигането му да представлява значителен спад в сравнение със средното равнище на ликвидност за съответния държавен дългов инструмент.
Прагът се установява въз основа на обективни критерии, специфични за съответния пазар на държавни дългови инструменти, включително общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
5. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 1, ЕОЦКП може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които да се определят видовете договори или споразумения, гарантиращи адекватно, че държавният дългов инструмент ще бъде наличен за сетълмента. ЕОЦКП взема предвид по-специално необходимостта от запазване на ликвидността на пазарите, особено на пазарите на държавни облигации и пазарите за обратно изкупуване на държавни облигации.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на изпълнителни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 14
Ограничения за непокритите суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Физическо или юридическо лице може да сключва сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, само когато тази сделка не води до непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както е посочено в член 4.
2. Компетентен орган би могъл временно да спре ограниченията, посочени в параграф 1, ако има обективни основания да счита, че пазарът му на държавни дългови инструменти не функционира добре и такива ограничения биха могли да имат отрицателно отражение върху пазара на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, особено чрез увеличаване на цената на заемите за емитентите на държавни дългови инструменти или чрез засягане на способността на емитентите на държавни дългови инструменти да емитират нови дългови инструменти. Тези основания се базират на следните показатели:
а)
висок или покачващ се лихвен процент за държавните дългови инструменти;
б)
увеличаване на разликата между лихвените проценти върху държавните дългови инструменти в сравнение с държавните дългови инструменти на други емитенти на държавни дългови инструменти;
в)
увеличаване на разликата в суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти в сравнение със собствената крива и с други емитенти на държавни дългови инструменти;
г)
навременността на връщането на цената на държавните дългови инструменти към първоначалното равновесие след мащабна търговия;
д)
размера на държавните дългови инструменти, които могат да бъдат търгувани.
Компетентният орган може също да използва показатели, различни от посочените в букви а)-д) от първата алинея.
Преди временно да спре ограниченията по настоящия член съответният компетентен орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за предложеното временно спиране и за основанията за него.
Спирането на ограниченията първоначално действа за срок от най-много 12 месеца от датата на публикуването на уебсайта на съответния компетентен орган. Срокът на действие на такова спиране на ограниченията може да бъде удължаван за срок от не повече от шест месеца, ако основанията за спирането продължават да се прилагат. Ако срокът на действие на спирането не бъде удължен до края на първоначалния срок или на всеки следващ удължен срок, спирането на ограниченията автоматично се прекратява.
В рамките на 24 часа след уведомяването от съответния компетентен орган ЕОЦКП представя становище относно предвижданото временно спиране на ограниченията или относно удължаването на неговия срок на действие, независимо от това дали компетентният орган е обосновал временното спиране на показатели по първа алинея, букви а)-д) или на други показатели. Когато предвижданото временно спиране или удължаването на неговия срок на действие се основава на втора алинея, в становището се включва също така оценка на показателите, използвани от компетентния орган. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
Член 15
Процедури за изкупуване
1. Централният контрагент в държава-членка, осигуряващ услуги по клиринг за акции, осигурява установяването на процедури, които отговарят на всяко едно от следни изисквания:
а)
когато дадено физическо или юридическо лице, което продава акции, не може да достави акциите за сетълмент в срок от четири работни дни след деня за извършване на сетълмента, автоматично се привеждат в действие процедурите за изкупуване на акциите, за да се осигури доставката им за сетълмент;
б)
когато изкупуването на акциите за доставка не е възможно, на купувача се изплаща сума въз основа на стойността на акциите, които трябва да бъдат доставени на датата на доставка, плюс сума за загубите, понесени от купувача в резултат на неизпълнението на сетълмента; и
в)
физическото или юридическото лице, което не изпълни задължението си за сетълмент, изплаща като обезщетение всички изплатени суми по букви а) и б).
2. Централният контрагент в държава-членка, който предоставя услуги по клиринг за акции, осигурява установяването на процедури, които гарантират, че когато дадено физическо или юридическо лице, което продава акции, не достави акциите за сетълмент до датата за извършване на сетълмент, това лице е длъжно да извършва ежедневни плащания за всеки ден, през който е в забава.
Ежедневните плащания трябва да бъдат достатъчно високи, за да възпират физическите и юридическите лица от неизпълнението на задължението за сетълмент.
ГЛАВА IV
ИЗКЛЮЧЕНИЯ
Член 16
Изключение в случаите когато основното място за търговия е в трета държава
1. Членове 5, 6, 12 и 15 не се прилагат за акциите на дадено дружество, допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, когато основното място за търговия на тези акции се намира в трета държава.
2. Съответният компетентен орган по отношение на акциите на дадено дружество, търгувани на място за търговия в Съюза и на място за търговия в трета държава, установява поне веднъж на всеки две години дали основното място за търговия на тези акции се намира в трета държава.
Съответният компетентен орган уведомява ЕОЦКП за всички акции, за които е установено, че основното място за търговия се намира в трета държава.
Веднъж на всеки две години ЕОЦКП публикува списък на акциите, чието основно място за търговия е в трета държава. Списъкът важи за срок от две години.
3. За да се осигури последователно прилагане на разпоредбите на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи метода за изчисляване на оборота, въз основа на който се установява основното място за търговия на дадена акция.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. За да се осигурят единни условия за прилагането на параграфи 1 и 2, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определя:
а)
датата, на която трябва да се извършват всички изчисления за установяване на основното място за търговия на дадена акция, и периодът, по отношение на който трябва да се извършват тези изчисления;
б)
датата, до която съответният компетентен орган трябва да уведомява ЕОЦКП за посочените акции, когато основното място за търговия е в трета държава;
в)
датата, от която списъкът влиза в сила след публикуването му от ЕОЦКП.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 17
Изключения за дейностите по поддържане на пазара и операциите на първичния пазар
1. Членове 5, 6, 7, 12, 13 и 14 не се прилагат за сделки, извършени във връзка с дейности по поддържане на пазара.
2. Съгласно процедурата по член 44, параграф 2 Комисията може да приема решения, с които се определя дали законодателната и надзорна рамка на дадена трета държава гарантира, че всеки пазар, лицензиран в същата държава, изпълнява задължителните законови изисквания, които за целите на изключението по параграф 1 са еквивалентни на изискванията по дял III от Директива 2004/39/ЕО, по Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (13) и по Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (14), и които подлежат на ефективен надзор и контрол в същата трета държава.
Законодателната и надзорна уредба на дадена трета държава може да се смята за еквивалентна, когато:
а)
пазарите на тази трета държава подлежат на лицензиране и постоянен ефективен надзор и контрол;
б)
пазарите на тази трета държава имат ясни и прозрачни правила за допускане на ценните книжа до търговия, така че тези ценни книжа могат да бъдат търгувани в условията на равнопоставеност, ред, ефективност и свобода на договарянето;
в)
емитентите на ценни книжа на тази трета държава са задължени да спазват изисквания за периодично и текущо оповестяване на информация, с което се осигурява висока защита на инвеститорите; и
г)
прозрачността и интегритета на пазара на тази трета държава са осигурени чрез предотвратяване на пазарните злоупотреби под формата на търговия с вътрешна информация и манипулиране на пазара.
3. Членове 7, 13 и 14 не се прилагат за дейността на дадено физическо или юридическо лице, когато то, действайки като одобрен първичен дилър по споразумение с емитент на държавни дългови инструменти, извършва за своя сметка сделки с даден финансов инструмент на първичния или вторичния пазар, свързани с държавните дългови инструменти.
4. Членове 5, 6, 12, 13 и 14 от настоящия регламент не се прилагат за дадено физическо или юридическо лице, когато то извършва къса продажба на ценна книга или има нетна къса позиция във връзка с извършването на стабилизация съгласно глава III от Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията от 22 декември 2003 г. за прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключенията относно програмите за обратно изкупуване и стабилизирането на финансови инструменти (15).
5. Изключението, посочено в параграф 1, се прилага само когато съответното физическо или юридическо лице предварително е уведомило в писмена форма компетентния орган на своята държава-членка по произход, че възнамерява да използва изключението. Уведомяването се извършва не по-късно от 30 календарни дни преди датата, на която физическото или юридическото лице възнамерява да използва изключението за първи път.
6. Изключението, посочено в параграф 3, се прилага само когато одобреният първичен дилър е уведомил в писмена форма съответния компетентен орган по отношение на въпросните държавни дългови инструменти, че възнамерява да използва изключението. Уведомяването се извършва не по-късно от 30 календарни дни преди датата, на която физическото или юридическото лице, когато то, действайки като одобрен първичен дилър, възнамерява да използва изключението за първи път.
7. Компетентният орган, посочен в параграфи 5 и 6, може да забрани използването на изключението, ако смята, че физическото или юридическото лице не отговаря на условията за използване на изключението. Всяка забрана се налага в срока от 30 календарни дни, посочен в параграфи 5 или 6, или след това, ако компетентният орган получи информация, че е имало промени в обстоятелствата, свързани с физическото или юридическото лице, и то вече не отговаря на условията за изключението.
8. Всяко лице от трета държава, което не е лицензирано в Съюза, изпраща уведомлението, посочено в параграфи 5 и 6, на компетентния орган на основното място за търговия в Съюза, на което то търгува.
9. Всяко физическо или юридическо лице, което е подало уведомление по параграф 5, уведомява възможно най-скоро в писмена форма компетентния орган на своята държава-членка по произход, ако има промени, които засягат правото на лицето да използва изключението, или ако то вече не желае да използва изключението.
10. Физическо или юридическо лице, което е подало уведомление по параграф 6, уведомява възможно най-скоро в писмена форма съответния компетентен орган по отношение на въпросните държавни дългови инструменти, ако има промени, които засягат правото му да използва изключението, или ако вече не желае да използва изключението.
11. Компетентният орган на държавата-членка по произход може да отправи искане в писмена форма за информация от дадено физическо или юридическо лице, което извършва дейност, използвайки изключенията по параграф 1, 3 или 4, за държаните къси позиции или за дейностите, извършвани при използване на изключението. Посоченото физическо или юридическо лице представя информацията най-късно в срок от четири календарни дни след подаването на искането.
12. В срок от две седмици от получаването на уведомлението съгласно параграф 5 или 9 компетентният орган уведомява ЕОЦКП за всички маркет-мейкъри и съгласно параграф 6 или параграф 10 за всички одобрени първични дилъри, които използват изключението, и за всички маркет-мейкъри и одобрени първични дилъри, които вече не използват изключението.
13. ЕОЦКП публикува и актуализира редовно на интернет сайта си списък на маркет-мейкърите и одобрените първични дилъри, използващи изключението,.
14. Уведомление по настоящия член може да бъде направено от лице до компетентен орган и от компетентен орган до ЕОЦКП по всяко време в рамките на шестдесет календарни дни преди 1 ноември 2012 г.
ГЛАВА V
ПРАВОМОЩИЯ ЗА НАМЕСА НА КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ И ЕОЦКП
РАЗДЕЛ 1
Правомощия на компетентните органи
Член 18
Уведомяване и оповестяване при изключителни обстоятелства
1. При условията по член 22 компетентен орган може да изиска физическите или юридическите лица, които имат нетни къси позиции по отношение на определен финансов инструмент или клас финансови инструменти, да го уведомяват или да оповестяват публично подробни данни за позицията си, когато тя надхвърли или спадне под прага за уведомяване, определен от компетентния орган, и когато:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Параграф 1 от настоящия член не се прилага за финансовите инструменти, за които вече се изисква прозрачност по членове 5-8. Мярката по параграф 1 може да се прилага при обстоятелства, определени от компетентния орган или да подлежи на посочени от него изключения. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
Член 19
Уведомление от кредитори при извънредни обстоятелства
1. При условията на член 22 компетентен орган може да вземе посочената в параграф 2 от настоящия член мярка, ако:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Компетентен орган може да изиска физическите или юридическите лица, които заемат определен финансов инструмент или клас финансови инструменти, да го уведомяват за съществена промяна на таксите за такова заемане.
Член 20
Ограничения за късите продажби и подобни сделки при извънредни обстоятелства
1. При условията на член 22 компетентен орган на може да вземе една или повече от мерките, посочени в параграф 2 от настоящия член, ако:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Компетентен орган може да забрани или да наложи условия за сключването на следните сделки от физически или юридически лица:
а)
къса продажба; или
б)
различна от къса продажба сделка, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, като ефектът или един от ефектите от сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице при спад на цената или стойността на друг финансов инструмент.
3. Мярка, взета съгласно параграф 2, може да се прилага за сделки, свързани с всички финансови инструменти, с финансовите инструменти от определен клас или с определен финансов инструмент. Мярката може да се прилага при обстоятелства или да съдържа изключения, определени от компетентния орган. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
Член 21
Ограничения за сделките със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти при извънредни обстоятелства
1. При спазване на условията по член 22, компетентен орган може да наложи ограничения на физическите или юридическите лица да сключват сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти или да ограничи стойността на позициите в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, които е позволено да бъдат поемани от тези лица ако:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Мярка, предприета по параграф 1, може да се отнася до сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти от определен клас или за определени сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти. Мярката може да се прилага при обстоятелства или да съдържа изключения, определени от компетентния орган. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
Член 22
Мерки, приемани от други компетентни органи
Без да се засяга член 26, компетентен орган може да наложи или да удължи действието на мярка съгласно членове 18, 19, 20 или 21 във връзка с финансов инструмент, за който той не е „съответен компетентен орган“, само със съгласието на съответния компетентен орган.
Член 23
Правомощие за временно ограничаване на късите продажби на финансови инструменти при значителен спад на цената
1. Когато цената на един финансов инструмент на дадено място за търговия в рамките на един ден за търгуване е намаляла значително спрямо цената на затваряне в предходния ден за търгуване на същото място за търговия, компетентният орган на държавата-членка по произход на посоченото място за търговия решава дали е целесъобразно да забрани или да наложи ограничения на физическите или юридическите лица да извършват къси продажби на посочения финансов инструмент на това място за търговия или по друг начин да ограничи сделките с посочения финансов инструмент на това място за търговия, за да се предотврати неконтролируемият спад на цената на финансовия инструмент.
Когато съгласно първата алинея компетентният орган се е уверил, че е целесъобразно да предприеме такива действия, той забранява или налага ограничения на физическите или юридически лица да извършват къси продажби на това място за търговия - когато става дума за акция или дългов инструмент, или ограничава сделките със съответния финансов инструмент на това място за търговия - когато става дума за друг вид финансов инструмент, за да се предотврати неконтролируемият спад на цената на финансовия инструмент.
2. Мярката по параграф 1 се прилага най-много до края на деня за търгуване, следващ деня за търгуване, в който се наблюдава спадът на цената. Ако в края на деня за търгуване, който следва деня за търгуване, през който е наблюдаван спадът на цената, въпреки наложената мярка е налице нов съществен спад на цената на финансовия инструмент със стойност в размер най-малко половината от сумата, определена в параграф 5, компетентният орган може да продължи мярката за допълнителен срок, който не превишава два дни за търгуване след края на втория ден за търгуване.
3. Мярката по параграф 1 се прилага при обстоятелства, определени от компетентния орган, или да подлежи на посочени от него изключения. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
4. Компетентният орган на държавата-членка по произход на посоченото място за търговия, където за един ден за търгуване стойността на финансов инструмент е спаднала до стойността, посочена в параграф 5, уведомява ЕОЦКП за решението, взето съгласно параграф 1, най-малко два часа след приключването на деня за търгуване. ЕОЦКП информира незабавно компетентните органи на държавите-членки по произход на места за търговия, където се търгува същият финансов инструмент.
Ако компетентен орган не е съгласен с действие, предприето от друг компетентен орган относно финансов инструмент, търгуван на различни места за търговия, регулирани от различни компетентни органи, ЕОЦКП може да помогне на тези органи да постигнат договореност съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Съгласуването приключва преди полунощ в края на същия ден за търгуване. Ако засегнатите компетентни органи не постигнат договореност в рамките на фазата на съгласуване, ЕОЦКП би могъл да вземе решение съгласно член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Решението се взема преди започването на следващия ден за търгуване.
5. Спадът на стойността се определя на 10 % или повече за ликвидните акции, както е определено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1287/2006, а за неликвидните акции и други класове финансови инструменти размерът ще бъде определен от Комисията.
6. ЕОЦКП може да изготви и да изпрати на Комисията становище относно необходимостта от коригиране на прага, посочен в параграф 5, като отчита развитието на финансовите пазари.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, като променя праговете, посочени в параграф 5 от настоящия член, отчитайки развитието на финансовите пазари.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 42, определяйки какво съставлява съществен спад на стойността на финансовите инструменти, различни от ликвидни акции, като отчита особеностите на всеки клас финансови инструменти и различията по отношение нестабилността.
8. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се установява методът за изчисляване на спада от 10 % на стойността на ликвидните акции и спада на стойността, определян от Комисията съгласно параграф 7.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в алинея първа, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 24
Срок на ограниченията
Всяка мярка, наложена по членове 18, 19, 20 или 21, първоначално действа за срок от най-много три месеца от датата на публикуване на обявлението по член 25.
Срокът на действие на мярката може да бъде удължаван, като всеки следващ срок е не повече от три месеца, при условие че основанията за взимане на мярката продължават да се прилагат. Ако срокът на дадена мярка не бъде удължен преди края на тримесечния срок, действието на мярката автоматично се прекратява.
Член 25
Обявление за ограниченията
1. Всеки компетентен орган публикува на уебсайта си обявление за всяко решение за налагане или удължаване на срока на действие на мярка по членове 18-23.
2. Обявлението съдържа подробни сведения най-малко за:
а)
наложените мерки, включително за инструментите и класовете на сделките, за които се прилагат тези мерки, и за срока им на действие;
б)
основанията на компетентния орган да смята, че е необходимо да наложи мерките, включително данните в подкрепа на тези основания.
3. Всяка мярка по членове 18-23 влиза в сила при публикуването на обявлението или от посочения в обявлението момент след публикуването и се прилага само за сделките, които се сключват след влизането на мярката в сила.
Член 26
Уведомяване на ЕОЦКП и другите компетентни органи
1. Преди да наложи или да удължи срока на мярка по член 18, 19, 20 или 21 и преди да наложи ограничение по член 23, компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за мярката, която предлага.
2. В уведомлението се съдържат подробни сведения за планираните мерки, посочват се класовете на финансовите инструменти и сделки, за които ще се прилагат мерките, данните, които дават основание за вземане на мерките, и моментът във времето, от който се планира мерките да влязат в сила.
3. Уведомяването за намерение за налагане или удължаване на срока на мярка по член 18, 19, 20 или 21 се извършва най-малко 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила или срокът ѝ да бъде удължен. При извънредни обстоятелства компетентният орган може да извърши уведомяването по-малко от 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила, ако не може да даде предизвестие от 24 часа. Уведомяване за ограничение по член 23 се извършва преди планираното влизане на мярката в сила.
4. Компетентен орган, който получи уведомление по настоящия член, може да вземе мерки по членове 18-23 в същата държава-членка, когато е уверен, че мярката е необходима, за да се подпомогне компетентният орган, който извършва уведомлението. Компетентният орган, който получава уведомлението, също дава предизвестие по параграфи 1-3, когато планира да вземе мерки.
РАЗДЕЛ 2
Правомощия на ЕОЦКП
Член 27
Координация от страна на ЕОЦКП
1. ЕОЦКП подпомага и координира действията на компетентните органи, когато те вземат мерки съгласно раздел 1. По-специално, ЕОЦКП гарантира, че компетентните органи следват съгласуван подход по отношение на взетите мерки, особено по въпроса кога трябва да се използват правомощията за намеса, по въпроса за характера на всяка от наложените мерки и по въпроса за началото и срока на действие на мерките.
2. След като получи уведомление по член 26 за мярка, която ще бъде наложена или чийто срок на действие предстои бъде удължен съгласно член 18, 19, 20 или 21, в срок от 24 часа ЕОЦКП издава становище, в което заявява дали смята мярката или планираната мярка за необходима за преодоляването на извънредните обстоятелства. В становището се посочва дали ЕОЦКП смята, че са възникнали неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в една или повече държави-членки, дали мярката или планираната мярка е целесъобразна и пропорционална с оглед на преодоляването на заплахата и дали планираният срок на действие на мерките е оправдан. Ако ЕОЦКП смята, че другите компетентни органи също трябва да вземат мерки за преодоляване на заплахата, той посочва и това в становището си. Становището се публикува на интернет сайта на ЕОЦКП.
3. Когато компетентен орган предлага да вземе или взема мерки въпреки становището на ЕОЦКП по параграф 2, или отказва да вземе мерки въпреки становището на ЕОЦКП по посочения параграф, той публикува на уебсайта си в срок от 24 часа след получаването на становището на ЕОЦКП обявление, в което подробно излага причините за това свое решение. При възникването на такова положение ЕОЦКП преценява дали са изпълнени условията и дали случаят оправдава използването на правомощията му за намеса съгласно член 28.
4. ЕОЦКП преразглежда мерките по настоящия член редовно и във всеки случай поне на всеки три месеца. Ако мярката не бъде удължена до края на тримесечния срок, срокът на действието ѝ изтича автоматично.
Член 28
Правомощия на ЕОЦКП за намеса при извънредни обстоятелства
1. В съответствие с член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП взема при условията на параграф 2 от настоящия член следните мерки:
а)
изисква физическите или юридическите лица, които имат нетни къси позиции по отношение на определен финансов инструмент или клас финансови инструменти, да уведомят даден компетентен орган или да оповестят публично подробни данни за всяка такава позиция; или
б)
забранява или налага условия за извършването на къса продажба или сделка от физически или юридически лица, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, различен от финансовите инструменти, посочени в член 1, параграф 1, буква в), когато ефектът или един от ефектите от сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице при спад на цената или стойността на друг финансов инструмент.
Дадена мярка може да се прилага по-специално при обстоятелства или да съдържа изключения, определени от ЕОЦКП. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
2. ЕОЦКП взема решение по параграф 1 само ако:
а)
мерките по параграф 1, букви а) и б) са предназначени за преодоляване на заплаха за правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или стабилността на цялата финансова система на Съюза или част от нея, когато има последствия и в трансграничен план; и
б)
компетентният орган или органи не са взели мерки за преодоляване на заплахата или един или повече компетентни органи за всели мерки, които не са подходящи за преодоляването ѝ.
3. Когато взема мерките по параграф 1, ЕОЦКП отчита следното:
а)
доколко мярката допринася за преодоляването на заплахата за правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или за стабилността на цялата финансова система на Съюза или част от нея или доколко подобява способността на компетентните органи да следят заплахата;
б)
дали мярката не поражда риск от регулаторен арбитраж;
в)
дали мярката не оказва отрицателно влияние върху ефективността на финансовите пазари - включително чрез намаляване на ликвидността на тези пазари или чрез създаване на несигурност за участниците на пазара - което да е непропорционално високо спрямо ползите от въвеждането на мярката.
Когато един или повече компетентни органи са взели мярка по членове 18, 19, 20 или 21, ЕОЦКП може да вземе всяка от мерките по параграф 1 от настоящия член, без да издава становището, предвидено в член 27.
4. Преди да реши да наложи или да удължи срока на мярка, посочена в параграф 1, ЕОЦКП се консултира с Европейския съвет за системен риск и, по целесъобразност, с други органи.
5. Преди да реши да наложи или да удължи срока на мярка, посочена в параграф 1, ЕОЦКП уведомява компетентните органи, засегнати от мярката, която планира да вземе. В уведомлението се съдържат подробни сведения за планираните мерки, както и се посочва класът на финансовите инструменти и сделки, за които ще се прилагат мерките, данните, които дават основание за вземане на мерките, и моментът във времето, от който се планира мерките да влязат в сила.
6. Уведомяването се извършва най-малко 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила или срокът ѝ да бъде удължен. При извънредни обстоятелства ЕОЦКП може да извърши уведомяването по-малко от 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила, ако не може да даде предизвестие от 24 часа.
7. ЕОЦКП публикува на интернет сайта си обявление за всяко решение за налагане или удължаване на срока на мярка по параграф 1. Обявлението съдържа подробни сведения най-малко за:
а)
наложените мерки, включително за инструментите и класовете на сделките, за които се прилагат тези мерки, и за срока им на действие; и
б)
основанията на ЕОЦКП да смята, че е необходимо да наложи мерките, подкрепени от съответните данни.
8. След като реши да наложи или да удължи срока на мярка по параграф 1, ЕОЦКП незабавно уведомява компетентните органи за взетата мярка.
9. Всяка мярка влиза в сила при публикуването на обявлението на уебсайта на ЕОЦКП или от посочения в обявлението момент след публикуването и се прилага само за сделките, които се сключват след влизането на мярката в сила.
10. ЕОЦКП преразглежда посочените параграф 1 мерки през подходящи интервали от време, но най-малко веднъж на всеки три месеца. Ако срокът на дадена мярка не бъде удължен до края на тримесечния срок, действието на мярката автоматично се прекратява. За удължаването на срока на мерките се прилагат параграфи 2-9.
11. Всяка мярка, приета от ЕОЦКП по настоящия член, има предимство пред всяка мярка, взета по-рано от компетентен орган съгласно раздел 1.
Член 29
Правомощия на ЕОЦКП в извънредни ситуации, свързани с държавни дългови инструменти
В случай на извънредна ситуация, свързана с държавен дългов инструмент или с суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се прилагат членове 18 и 38 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 30
Допълнително определяне на понятията „неблагоприятни събития или тенденции“
На Комисията се предоставя правомощието да приема делагирани актове в съответствие с член 42 за установяване на критериите и факторите, които компетентните органи и ЕОЦКП трябва да отчитат, когато определят в кои случаи са налице неблагоприятните събития или тенденции по членове 18-21 и член 27, както и заплахите, посочени в член 28, параграф 2, буква а).
Член 31
Разследвания от страна на ЕОЦКП
По искане на един или повече компетентни органи, на Европейския парламент, на Съвета или на Комисията, или по собствена инициатива ЕОЦКП може да извършва разследване на определен случай или практика, свързани с къси продажби или с използването на суапи за кредитно неизпълнение, за да прецени дали съответният случай или практика създава заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в Съюза.
В рамките на три месеца след края на всяко такова разследване ЕОЦКП публикува доклад, в който излага констатациите си и евентуални препоръки във връзка със съответния случай или практика.
ГЛАВА VI
РОЛЯ НА КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ
Член 32
Компетентни органи
Всяка държава-членка определя един или няколко компетентни органа за целите на настоящия регламент.
Ако държавата-членка посочи няколко компетентни органа, тя ясно определя съответните им функции и посочва орган, които е отговорен за координиране на сътрудничеството и обмена на информация с Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави-членки.
Държавите-членки информират Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави-членки за посочените от тях компетентни органи.
Член 33
Правомощия на компетентните органи
1. За да изпълняват задълженията си в рамките на настоящия регламент на компетентните органи се предоставят всички правомощия за упражняване на надзор и извършване на разследвания, необходими за изпълнението на техните функции. Те упражняват правомощията си по един от следните начини:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи; или
в)
чрез сезиране на компетентните съдебни органи.
2. За да изпълняват задълженията си в рамките на настоящия регламент, на компетентните органи се предоставят следните правомощия съгласно националното законодателство:
а)
да получават достъп до документи във всякаква форма и да получават или правят копие от тях;
б)
да изискват информация от всяко физическо или юридическо лице, а ако е необходимо - да призовават и изслушват всяко физическо или юридическо лице с цел получаване на информация;
в)
да осъществяват проверки на място със или без предизвестие;
г)
да изискват съществуващата информация за телефонни разговори и обменяни данни;
д)
да изискват прекратяването на всяка практика, която противоречи на разпоредбите на настоящия регламент;
е)
да изискват запор, възбрана и/или отнемане в полза на държавата на имущество.
3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, буква а) и б), компетентните органи имат право в отделни случаи да изискват от физическо или юридическо лице, което сключва сделка със суап за кредитно неизпълнение, да представи:
а)
обяснение за целите на сделката - дали целта е хеджиране на риск или друга; и
б)
данни, потвърждаващи съществуването на съответния риск, когато сделката се извършва с цел хеджиране.
Член 34
Професионална тайна
1. Задължението за опазване на професионалната тайна се прилага по отношение на всички физически или юридически лица, които работят или са работили за компетентния орган или за който и да е орган или физическо или юридическо лице, на които компетентният орган е възлагал задачи, включително одитори и експерти, с които компетентният орган е имал договори. Поверителна информация, представляваща професионална тайна, не може да бъде разкривана на никое друго физическо или юридическо лице или орган, освен когато това разкриване на информация е необходимо за съдебни производства.
2. Цялата информация, обменяна между компетентните органи по силата на настоящия регламент, отнасяща се до търговски или оперативни условия и други икономически или лични дела, се счита за поверителна и за нея важат изискванията за професионална тайна, освен когато компетентният орган заяви в момента на предаването ѝ, че тази информация може да се разкрива, или това разкриване на информация е необходимо за съдебни производства.
Член 35
Задължение за сътрудничество
Компетентните органи си сътрудничат, когато е необходимо или подходящо за целите на настоящия регламент. По-специално, компетентните органи си предоставят своевременно информацията, необходима за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия регламент.
Член 36
Сътрудничество с ЕОЦКП
Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 37
Сътрудничество при искания за проверки на място или разследвания
1. Компетентният орган на дадена държава-членка може да поиска съдействие от компетентния орган на друга държава-членка във връзка с проверки на място или разследвания.
Отправящият искането компетентен орган информира ЕОЦКП за всяко искане по първата алинея. При разследване или проверка с трансгранични аспекти ЕОЦКП може и при поискване да поема координацията на разследването или проверката.
2. Когато даден компетентен орган получи искане от компетентен орган на друга държава-членка за извършване на проверка на място или разследване, той може:
а)
да извърши самостоятелно проверката на място или разследването;
б)
да позволи на компетентния орган, който е отправил искането, да участва в проверката на място или разследването;
в)
да позволи на компетентния орган, който е отправил искането, сам да извърши проверката на място или разследването;
г)
да назначи одитори или експерти, които да извършат проверката на място или разследването;
д)
да сподели изпълнението на определени задачи, свързани с надзорната дейност, с другите компетентни органи.
3. ЕОЦКП може да поиска от компетентните органи да проведат определени действия в рамките на разследването или проверки на място, когато искането на ЕОЦКП за информацията е основателно, за да може да упражни правомощие, което изрично му е поверено от настоящия регламент.
Член 38
Сътрудничество с трети държави
1. Когато е възможно, компетентните органи сключват договорености за сътрудничество с надзорните органи на трети държави във връзка с обмена на информация с компетентните органи в трети държави, с изпълнението на задълженията, произтичащи от настоящия регламент, в трети държави и с вземането на сходни мерки в трети държави от съответните надзорни органи с цел допълване на мерките, взети съгласно глава V. Тези договорености за сътрудничество гарантират най-малкото ефикасен обмен на информация, позволяващ на компетентните органи да изпълняват своите задължения съобразно настоящия регламент.
Всеки компетентен орган уведомява ЕОЦКП и компетентните органи на останалите държави-членки, когато планира да сключи такава договореност.
2. Договореностите за сътрудничество съдържат разпоредби относно обмена на данни и информация, необходими за спазването на задължението по член 16, параграф 2 от страна на съответния компетентен орган.
3. ЕОЦКП координира разработването на договорености за сътрудничество между компетентните органи и съответните надзорни органи на трети държави. За тази цел ЕОЦКП изготвя модели на договорености за сътрудничество, които могат да се използват от компетентните органи и.
ЕОЦКП координира и обмена между компетентните органи на информация, която е получена от надзорните органи на трети държави и която може да бъде от значение за вземането на мерки по глава V.
4. Компетентните органи сключват с надзорните органи на трети държави договорености за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация, само ако по отношение на разкриваната информация съществуват гаранции за запазване на професионалната тайна, които са най-малко равностойни на предвидените в член 34. Такъв обмен на информация има за цел изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Член 39
Предаване и съхранение на лични данни
По отношение на предаването на лични данни между държавите-членки или между държавите-членки и трети държави държавите-членки прилагат Директива 95/46/ЕО. По отношение на предаването на лични данни от ЕОЦКП до държавите-членки или до трета държава ЕОЦКП спазва Регламент (ЕО) № 45/2001.
Личните данни, посочени в настоящия параграф, се съхраняват за срок от най-много пет години.
Член 40
Разкриване на информация пред трети държави
Компетентен орган може да предава на надзорен орган на трета държава данни и анализи на данни, когато са спазени условията по член 25 или 26 от Директива 95/46/ЕО, но такова предаване се прави за всеки отделен случай. Компетентният орган трябва да бъде уверен, че предаването на данните е необходимо за целите на настоящия регламент. Всяко предаване на данни се извършва в рамките на споразумението, че третата държава няма да предава данните на надзорния орган на друга трета държава без изричното писмено разрешение на компетентния орган.
Компетентен орган може да разкрива информация, която е поверителна по силата на член 34 и е получена от компетентен орган на друга държава-членка, на надзорния орган на трета държава само ако компетентният орган е получил изрично съгласие от компетентния орган, който е предал информацията, като в съответните случаи информацията се разкрива единствено за целите, за които този компетентен орган е дал съгласие.
Член 41
Санкции
Държавите-членки установяват разпоредби за санкциитеи административните мерки, приложими при нарушения на настоящия регламент, и вземат всички мерки, необходими за осигуряване на тяхното изпълнение. Тези санкции и административни мерки трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
В съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП може да приема насоки за гарантиране на последователен подход относно санкциите и административните мерки, които се въвеждат от държавите-членки.
Държавите-членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП за разпоредбите, посочени в първа и втора алинея, до 1 юли 2012 г. и ги уведомяват незабавно за всяко последващо изменение на тези разпоредби.
ЕОЦКП публикува на интернет сайта си и актуализира редовно списък с действащите санкции и административни мерки, приложими във всяка държава-членка.
Държавите-членки предоставят ежегодно на ЕОЦКП обобщена информация относно всички наложени санкции и административни мерки. В случай че компетентен орган оповести публично налагането на санкция или административна мярка, едновременно с това той уведомява ЕОЦКП за нея.
ГЛАВА VII
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 42
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на установените в настоящия член условия.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегираните актове по член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5, и член 30 за неопределен срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5 и член 30 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5, и член 30 влиза в единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 43
Краен срок за приемането на делегираните актове
Комисията приема делегираните актове по член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5, и член 30 до 31 март 2012 г.
Комисията може да удържи срока с шест месеца.
ГЛАВА VIII
АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 44
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет за ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (16). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА IХ
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 45
Преглед и докладване
До 30 юни 2013 г. въз основа на обсъждания с компетентните органи и ЕОЦКП Комисията представя на Европейския парламент и Съвета доклад относно:
а)
целесъобразността на праговете за уведомяване и оповестяване по членове 5, 6, 7 и 8;
б)
отражението на отделните изисквания за оповестяване по член 6, със специално внимание спрямо въздействието им върху ефикасността и нестабилността на финансовите пазари;
в)
целесъобразността на пряко централизирано докладване пред ЕОЦКП;
г)
действието на ограниченията и изискванията по глави II и III;
д)
целесъобразността на ограниченията относно необезпечени суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти и целесъобразността на евентуални други ограничения или условия за късите продажби или суапите за кредитно неизпълнение.
Член 46
Преходна разпоредба
1. Действащите мерки в обхвата на настоящия регламент, които са влезли в сила преди 15 септември 2010 г., могат да продължат да се прилагат до 1 юли 2013 г., при условие че за тях бъде уведомена Комисията до 24 април 2012 г.
2. Сделките със суапи за кредитно неизпълнение в резултат от непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, сключени преди 25 март 2012 г. или по време на суспендирането на ограниченията относно необезпечени суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти съгласно член 14, параграф 2, би могло да бъдат задържани до падежа на договора за суапи за кредитно неизпълнение.
Член 47
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
До 31 декември 2012 г. ЕОЦКП извършва оценка на своите нужди от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения по настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.
Член 48
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 ноември 2012 г.
Независимо от това член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 7, параграф 3, член 9, параграф 5, член 11, параграфи 3 и 4, член 12, параграф 2, член 13, параграфи 4 и 5, член 16, параграфи 3 и 4, член 17, параграф 2, член 23, параграфи 5, 7 и 8 и членове 30, 42, 43 и 44 се прилагат от 25 март 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 14 март 2012 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 236/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 14 martie 2012
privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
În punctul culminant al crizei financiare, în septembrie 2008, autoritățile competente din mai multe state membre, dar și autoritățile de supraveghere din țări terțe, precum Statele Unite ale Americii și Japonia, au adoptat măsuri de urgență pentru restricționarea sau interzicerea vânzării în lipsă a anumitor sau chiar a tuturor instrumentelor financiare. Raționamentul din spatele acestor decizii a fost că, în vremuri de instabilitate financiară mare, vânzarea în lipsă ar putea agrava declinul periculos al prețului acțiunilor, în special al acțiunilor instituțiilor financiare, punând astfel în pericol viabilitatea acestora și creând riscuri sistemice. Măsurile adoptate de statele membre au fost foarte diferite, deoarece în Uniune lipsește un cadru normativ comun care să reglementeze problemele legate de vânzarea în lipsă.
(2)
Prin urmare, pentru a asigura buna funcționare a pieței interne și a îmbunătăți condițiile acestei funcționări, în special în ceea ce privește piețele financiare, și pentru a asigura o protecție ridicată consumatorilor și investitorilor, se impune stabilirea unui cadru normativ comun referitor la cerințele și competențele legate de vânzarea în lipsă și swapuri pe riscul de credit și asigurarea unei mai bune coordonări și a unei coerențe sporite între statele membre în situațiile excepționale în care trebuie luate măsuri. Se impune armonizarea normelor privind desfășurarea vânzărilor în lipsă și anumite aspecte privind swapurile pe riscul de credit, în vederea împiedicării apariției unor obstacole în calea funcționării adecvate a pieței interne, întrucât, în caz contrar, există probabilitatea ca statele membre să continue să adopte măsuri divergente.
(3)
Este oportun și necesar ca normele respective să ia forma unui regulament, pentru a garanta aplicarea în mod uniform pe tot teritoriul Uniunii a dispozițiilor care impun în mod direct operatorilor privați obligația de a notifica și de a publica pozițiile scurte nete pentru anumite instrumente și vânzările în lipsă fără acoperire. De asemenea, regulamentul este necesar pentru a conferi Autorității europene de supraveghere (Autoritatea pentru valori mobiliare și piețe) (AEVMP), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (4), competențele necesare pentru a putea coordona măsurile luate de autoritățile competente și pentru a lua ea însăși măsuri.
(4)
Domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui să fie cât mai extins pentru a oferi un cadru normativ preventiv care să fie utilizat în situații speciale. Cadrul respectiv ar trebui să reglementeze toate instrumentele financiare, oferind însă un răspuns proporțional la riscurile pe care le poate comporta vânzarea în lipsă a diverselor instrumente financiare. Prin urmare, autoritățile competente și AEVMP ar trebui să fie abilitate numai în situații excepționale să ia măsuri referitoare la toate tipurile de instrumente financiare, în afară de măsurile permanente care se aplică doar anumitor tipuri de instrumente care prezintă riscuri clar identificate care trebuie abordate.
(5)
Pentru a pune capăt situației actuale de fragmentare în care unele state membre au luat măsuri foarte diferite și pentru a limita posibilitatea adoptării unor măsuri divergente de către autoritățile competente, este important ca riscurile potențiale ale vânzării în lipsă și a swapurilor pe riscul de credit să fie tratate în mod armonizat. Dispozițiile regulamentului trebuie să ofere soluții pentru riscurile identificate fără a suprima în mod nejustificat beneficiile vânzării în lipsă raportat la calitatea și eficiența piețelor. Deși în anumite situații ar putea avea efecte negative, în condiții normale de piață vânzarea în lipsă deține un rol important în asigurarea funcționării adecvate a piețelor financiare, în special în contextul lichidității pieței și al formării eficiente a prețurilor.
(6)
Trimiterile din prezentul regulament la persoane fizice și juridice ar trebui să includă asociațiile de întreprinderi înregistrate fără personalitate juridică.
(7)
O mai mare transparență în raport cu pozițiile scurte nete importante pe anumite instrumente financiare ar fi atât în beneficiul autorităților de reglementare, cât și al participanților pe piață. Pentru societățile ale căror acțiuni sunt admise la tranzacționare în locuri de tranzacționare din Uniune ar trebui să fie introdus un model de transparență pe două niveluri care să asigure o mai mare transparență a pozițiilor scurte nete importante pe acțiuni, la nivelul corespunzător. Începând de la un prag minim, pozițiile ar trebui notificate privat autorităților de reglementare în cauză pentru a le permite să monitorizeze și, dacă se impune aceasta, să analizeze vânzările în lipsă care ar putea duce la apariția unor riscuri sistemice, ar putea fi abuzive sau ar putea genera piețe dezordonate; de la un prag superior, pozițiile ar trebui făcute publice pe piață pentru a oferi informații utile celorlalți participanți pe piață referitoare la pozițiile scurte individuale importante pe acțiuni.
(8)
Ar trebui să se introducă obligația de a notifica autoritățile de reglementare a pozițiilor scurte nete importante referitoare la datoria suverană, întrucât aceste notificări vor oferi autorităților de reglementare informații importante care să le sprijine în demersul de a verifica dacă astfel de poziții produc riscuri sistemice sau sunt utilizate în scopuri abuzive. Respectiva obligație ar trebui să privească numai notificarea privată a informațiilor către autoritățile de reglementare, deoarece publicarea unor astfel de informații pe piață ar putea avea efecte nedorite asupra piețelor datoriei suverane, care se confruntă deja cu probleme de lichiditate.
(9)
Obligațiile privind notificarea în ceea ce privește datoria suverană ar trebui să se aplice titlurilor de creanță emise de un stat membru și de Uniune, inclusiv de Banca Europeană de Investiții, de serviciul guvernamental dintr-un stat membru, de o agenție, de un vehicul investițional special sau de o instituție financiară internațională constituită de două sau mai multe state membre care emit astfel de instrumente financiare în numele unui stat membru sau în numele mai multor state membre, cum este cazul Fondului european de stabilitate financiară sau viitorul mecanism european de stabilitate. În cazul statelor membre federale, obligațiile de notificare ar trebui să se aplice, de asemenea, titlurilor de creanță emise de către unul dintre membrii federației. Cu toate acestea, respectivele obligații nu ar trebui să se aplice altor organisme regionale sau locale sau organismelor cvasipublice ale unui stat membru care emit titluri de creanță. Obiectivul titlurilor de creanță emise de Uniune este acela de a furniza statelor membre asistență pentru balanța de plăți sau sprijin pentru stabilitatea financiară ori de a furniza țărilor terțe asistență macrofinanciară.
(10)
Pentru a asigura transparență exhaustivă și eficace, este important ca obligațiile de notificare să acopere nu doar pozițiile scurte obținute prin tranzacționarea acțiunilor sau a datoriei suverane în locuri de tranzacționare, ci și pozițiile scurte create prin tranzacționarea în afara locurilor de tranzacționare și pozițiile scurte nete obținute prin utilizarea instrumentelor derivate, cum ar fi opțiunile, futures, instrumentele bazate pe indici, contractele pentru diferență și spread bettingul pe acțiuni sau pe titluri de creanță suverană.
(11)
Pentru a fi util autorităților de reglementare și piețelor, regimul de transparență ar trebui să furnizeze informații complete și exacte cu privire la pozițiile persoanei fizice sau juridice. Mai exact, informațiile furnizate autorității de reglementare sau pieței trebuie să țină seama atât de pozițiile scurte, cât și de cele lungi, astfel încât să se furnizeze informații utile referitoare la poziția netă pe acțiuni, datorie suverană și swapuri pe riscul de credit a persoanei fizice sau juridice.
(12)
În calculul pozițiilor scurte sau lungi ar trebui să se includă și beneficiile economice pe care o persoană fizică sau juridică le obține în raport cu acțiunile emise ale unei societăți sau cu datoria suverană emisă a unui stat membru sau a Uniunii Europene. Mai precis, trebuie incluse beneficiile economice obținute direct sau indirect prin utilizarea instrumentelor derivate precum opțiunile, futures, contractele pentru diferență și spread bettingul pe acțiuni sau datorie suverană, precum și a indicilor, coșurilor de instrumente financiare și fondurilor tranzacționate la bursă. În cazul pozițiilor pe datoria suverană, trebuie să se țină seama și de swapurile pe riscul de credit al emitenților de datorie suverană.
(13)
Pe lângă regimul de transparență prevăzut în prezentul regulament, Comisia ar trebui să aprecieze, în contextul revizuirii de către aceasta a Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare (5), pertinența includerii de către firmele de investiții a informațiilor legate de vânzările în lipsă în rapoartele de tranzacționare adresate autorităților competente relevante, prin care acestea ar oferi informații suplimentare utile care să le permită autorităților competente să monitorizeze evoluția volumului vânzărilor în lipsă.
(14)
Cumpărarea unor swapuri pe riscul de credit fără a deține o poziție lungă pe datoria suverană sau active, un portofoliu de active, obligații financiare sau contracte financiare a căror valoare să fie corelată cu valoarea datoriei suverane, care stau la baza swapului, poate fi considerată, din punct de vedere economic, echivalentă unei poziții scurte pentru respectivul titlu de creanță. Prin urmare, calculul poziției scurte nete în legătură cu datoria suverană trebuie să includă swapurile pe riscul de credit raportate la o obligație a unui emitent de datorie suverană. Pozițiile pe swapuri pe riscul de credit ar trebui luate în considerare atât atunci când se determină dacă o persoană fizică sau juridică are o poziție scurtă netă importantă în raport cu datoria suverană, care trebuie notificată autorităților competente, cât și, atunci când o autoritate competentă suspendă restricțiile la tranzacțiile cu swapuri pe riscul de credit fără acoperire, atunci când se determină o poziție descoperită importantă pe un swap pe riscul de credit în raport cu un emitent de datorie suverană, poziție ce trebuie notificată autorităților competente.
(15)
Pentru a permite monitorizarea continuă a pozițiilor, regimul de transparență ar trebui să includă și obligația de a notifica sau publica informații atunci când modificarea unei poziții scurte nete implică o creștere superioară sau o scădere inferioară anumitor praguri.
(16)
Pentru a produce efectele dorite, regimul de transparență trebuie să se aplice indiferent de localizarea persoanei fizice sau juridice, chiar dacă aceasta se află într-o țară terță, în cazul în care persoana respectivă deține o poziție scurtă netă semnificativă pe o societate ale cărei acțiuni sunt tranzacționate într-un loc de tranzacționare din Uniune sau o poziție scurtă netă pe datoria suverană emisă de un stat membru sau de Uniune.
(17)
Definiția unei vânzări în lipsă nu ar trebui să includă contractele de report între două părți în cadrul cărora o parte îi vinde celeilalte părți un instrument financiar la un preț specificat, cu angajamentul de a răscumpăra ulterior instrumentul financiar la un alt preț specificat sau un contract derivat prin care se convine ca instrumentele financiare să fie vândute ulterior la un preț specificat. De asemenea, definiția nu ar trebui să includă un transfer de instrumente financiare în temeiul unui acord de împrumut de instrumente financiare.
(18)
Se consideră uneori că vânzarea în lipsă a acțiunilor și a datoriei suverane fără acoperire poate avea ca efect sporirea riscurilor potențiale de nedecontare a tranzacției, precum și creșterea volatilității. Este oportun să se aplice acestor riscuri restricții proporționale aplicabile vânzării în lipsă fără acoperire a acestor instrumente, în vederea reducerii lor. Restricțiile detaliate ar trebui să țină seama de diversele acorduri utilizate în prezent în cadrul tranzacțiilor de vânzare în lipsă fără acoperire. Printre acestea se numără un contract de report separat pe baza căruia persoana care efectuează vânzarea în lipsă a unui instrument financiar răscumpără un instrument financiar echivalent în timp util pentru a permite decontarea tranzacției de vânzare în lipsă, precum și contractele de garanție, în cazul în care beneficiarul garanției poate utiliza instrumentul financiar pentru decontarea tranzacției de vânzare în lipsă. Printre alte exemple se numără: emisiunile (oferirea) de drepturi de subscriere din partea societăților către acționarii existenți, fondurile comune de împrumut (lending pools) și mecanismele de report furnizate, de exemplu, de locurile de tranzacționare, sistemele de compensare sau băncile centrale.
(19)
În ceea ce privește vânzarea în lipsă fără acoperire a acțiunilor, persoana fizică sau juridică trebuie să fi încheiat un acord cu o terță parte prin care respectiva parte terță confirmă că acțiunile au fost localizate și că poate pune la dispoziție acțiunile pentru a efectua decontarea la scadență. Pentru a confirma acest lucru, este necesar să se bazeze pe măsuri adoptate în raport cu respectiva parte terță, astfel încât persoana fizică sau juridică să aibă motive rezonabile de a considera că decontarea se poate efectua la scadență. Respectivele măsuri includ alocarea de către partea terță a acțiunilor spre a fi împrumutate sau cumpărate, astfel încât decontarea să se poată efectua la scadență. În ceea ce privește vânzările în lipsă care urmează a fi acoperite prin cumpărarea acțiunilor în cursul aceleiași zile, aceste măsuri includ confirmarea de către partea terță a faptului că aceasta consideră că acțiunile pot fi împrumutate sau cumpărate cu ușurință. AEVMP ar trebui să țină seama de lichiditatea acțiunilor, în special volumul tranzacțiilor cu acțiunile respective și ușurința cu care poate avea loc cumpărarea, vânzarea și împrumutul acestora cu efecte minime asupra pieței, cu scopul de a stabili ce măsuri sunt necesare pentru a putea considera în mod rezonabil că decontarea se poate efectua la scadență.
(20)
În ceea ce privește vânzarea în lipsă fără acoperire a datoriei suverane, faptul că o vânzare în lipsă va fi acoperită prin cumpărarea datoriei suverane în cursul aceleiași zile poate fi considerat un exemplu privind existența unor motive rezonabile pentru a considera că decontarea se poate efectua la scadență.
(21)
Swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane ar trebui să aibă la bază principiul interesului asigurabil, recunoscându-se totodată faptul că pot exista și alte interese legate de un emitent de datorie suverană decât deținerea de obligațiuni. Astfel de interese includ acoperirea împotriva riscului ca emitentul de datorie suverană să nu își îndeplinească obligațiile, în cazul în care persoana fizică sau juridică deține o poziție lungă pe datoria suverană a respectivului emitent, sau acoperirea împotriva riscului scăderii valorii datoriei suverane, în cazul în care persoana fizică sau juridică deține active sau pasive aferente unor entități din sectorul privat sau public din statul membru în cauză, a căror valoare este corelată cu valoarea datoriei suverane. Aceste active ar trebui să includă contractele financiare, un portofoliu de active sau de obligații financiare, precum și tranzacțiile cu swapuri pe rata dobânzii sau swapuri valutare, în legătură cu care swapul pe riscul de credit al datoriei suverane este utilizat drept instrument de gestionare a riscului de contraparte pentru acoperirea riscului expunerii asociat contractelor financiare și de comerț exterior. Nicio poziție sau portofoliu de poziții utilizate în contextul acoperirii expunerii la riscurile asociate datoriei suverane nu ar trebui considerate drept poziții neacoperite în raport cu un swap pe riscul de credit al datoriei suverane. Aceasta include orice expuneri la administrația centrală, regională și locală, la entitățile din sectorul public sau orice expunere garantată de oricare dintre entitățile menționate. În plus, ar trebui să fie incluse și expunerile la entitățile din sectorul privat stabilite în statul membru respectiv. În acest context, ar trebui să se considere că toate expunerile includ creditele, riscul de credit al contrapărții (inclusiv expunerea potențială care apare când această expunere necesită un capital de reglementare), creanțele și garanțiile. În această categorie se includ, de asemenea, expunerile indirecte la oricare dintre entitățile menționate, care pot să apară, printre altele, ca urmare a expunerii la indici, fonduri sau vehicule investiționale speciale.
(22)
Întrucât efectuarea unui swap pe riscul de credit al datoriei suverane fără expunerea subiacentă la riscul scăderii valorii titlului de creanță suverană ar putea avea un impact negativ asupra stabilității piețelor datoriei suverane, ar trebui să se interzică persoanelor fizice sau juridice să își asume astfel de poziții ca urmare a efectuării de swapuri pe riscul de credit fără acoperire. Totuși, la apariția primelor semnale care indică o funcționare necorespunzătoare a pieței datoriei suverane, autoritatea competentă ar trebui să aibă capacitatea de a suspenda temporar această restricție. Suspendarea în cauză trebuie să se întemeieze pe convingerea autorității competente formulată în baza unor elemente obiective rezultate în urma analizei indicatorilor prevăzuți în prezentul regulament. Autoritățile competente ar trebui, de asemenea, să fie împuternicite să utilizeze și alți indicatori suplimentari.
(23)
De asemenea, este oportună includerea unor obligații pentru contrapărțile centrale referitoare la procedurile de cumpărare impusă de instrumente financiare (buy-in) și amenzile pentru nedecontarea tranzacțiilor cu acțiuni. Procedurile de cumpărare impusă și prevederile în caz de decontare întârziată ar trebui să stabilească niște reguli de bază în materie de disciplină în cadrul decontării. Procedurile de cumpărare impusă de instrumente financiare și de sancționare ar trebui să fie suficient de flexibile pentru a permite contrapărții centrale responsabile cu aplicarea acestor proceduri să se poată baza pe un alt participant la piață care să efectueze procedura de cumpărare impusă sau să aplice amenda. Cu toate acestea, funcționarea adecvată a piețelor financiare este esențială pentru abordarea unor aspecte mai ample ale disciplinei din cadrul decontării printr-o propunere legislativă orizontală.
(24)
Măsurile referitoare la datoria suverană și swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane, inclusiv transparența sporită și restricțiile asupra vânzărilor în lipsă fără acoperire, trebuie să impună cerințe proporționale care, în același timp, să permită evitarea efectelor nefavorabile asupra lichidității piețelor obligațiunilor suverane și piețelor de report pentru obligațiuni suverane.
(25)
Acțiunile sunt din ce în mai frecvent admise la tranzacționare în diversele locuri de tranzacționare din Uniune și din țări terțe. Numeroase companii mari, cu sediul într-o țară terță, dețin acțiuni admise la tranzacționare și în locuri de tranzacționare din Uniunea Europeană. Din motive de eficiență, atunci când principalul loc de tranzacționare al anumitor instrumente financiare se află într-o țară terță, este oportună derogarea de la anumite obligații de notificare și publicare în ce privește respectivele instrumente.
(26)
Activitățile de formare a pieței joacă un rol esențial în asigurarea lichidității piețelor europene, iar formatorii de piață trebuie să dețină poziții scurte pentru a îndeplini acest rol. Impunerea de obligații acestor tipuri de activități ar putea compromite în mod serios capacitatea lor de a asigura lichiditatea, cu importante repercusiuni negative asupra eficienței piețelor Uniunii. În plus, se poate presupune că formatorii de piață ar deține poziții scurte importante doar pe perioade foarte scurte. Prin urmare, este oportună exonerarea persoanelor fizice sau juridice implicate în astfel de acțiuni de obligații care ar putea compromite capacitatea lor de a exercita o asemenea funcție, afectând astfel în mod negativ piețele Uniunii. Pentru ca aceste cerințe să se aplice și entităților echivalente din țări terțe, este necesar să se evalueze echivalența piețelor din aceste țări. Derogarea ar trebui să se aplice diverselor tipuri de activități de pe piață, dar nu și tranzacțiilor în cont propriu. Este, de asemenea, oportună exonerarea anumitor operațiuni de pe piața primară, precum cele legate de datoria suverană și mecanismele de stabilizare, deoarece este vorba despre activități importante care sprijină funcționarea eficientă a piețelor. Autoritățile competente trebuie informate în legătură cu utilizarea derogărilor și trebuie să aibă dreptul de a interzice unei persoane fizice sau juridice utilizarea acestora, în cazul în care nu sunt îndeplinite criteriile stabilite. De asemenea, autoritățile competente trebuie să aibă posibilitatea de a cere informații de la persoanele fizice sau juridice pentru a monitoriza utilizarea derogării.
(27)
În cazul unor evoluții nefavorabile care constituie o amenințare serioasă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței într-un stat membru sau în Uniune, autoritățile competente ar trebui să aibă dreptul de intervenție pentru a cere o mai mare transparență, pentru a impune restricții asupra vânzării în lipsă, a swapurilor pe riscul de credit sau a altor tranzacții cu scopul de a preveni scăderea necontrolată a prețului unui instrument financiar. Astfel de măsuri se pot dovedi necesare datorită unor evenimente sau evoluții nefavorabile, aici fiind vorba nu doar de evenimente financiare sau economice, ci și de calamități naturale sau acte teroriste, de exemplu. În plus, anumite evenimente sau evoluții nefavorabile ar putea să apară într-un singur stat membru, fără a avea implicații transfrontaliere. Aceste drepturi trebuie să fie destul de flexibile pentru a permite autorităților competente să facă față unei serii de situații excepționale. Atunci când iau astfel de măsuri, autoritățile competente ar trebui să țină seama în mod adecvat de principiul proporționalității.
(28)
Întrucât prezentul regulament abordează doar restricțiile asupra vânzării în lipsă și asupra swapurilor pe riscul de credit cu scopul de a preveni scăderea necontrolată a prețului unui instrument financiar, este mai oportun să se abordeze necesitatea unor alte tipuri de restricții, cum ar fi limitări ale pozițiilor deținute sau restricții asupra produselor, care pot crea motive serioase de îngrijorare în legătură cu protecția investitorilor, în contextul revizuirii de către Comisie a Directivei 2004/39/CE.
(29)
Deși autoritățile competente sunt de regulă cel mai bine plasate pentru a monitoriza condițiile de pe piață și a reacționa primele la un eveniment sau o evoluție nefavorabilă, hotărând dacă a apărut o amenințare serioasă la adresa stabilității financiare sau a încrederii în piață și dacă sunt necesare măsuri pentru corectarea unei astfel de situații, drepturile în acest sens, precum și condițiile și procedurile de utilizarea a acestora ar trebui armonizate cât mai mult cu putință.
(30)
În cazul unei scăderi importante a prețului unui instrument financiar într-un loc de tranzacționare, autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a restricționa temporar vânzarea în lipsă a instrumentului respectiv în acel loc aflat în jurisdicția lor sau de a solicita AEVMP o astfel de restricționare în alte jurisdicții, pentru a putea interveni rapid atunci când este necesar și pentru o perioadă scurtă pentru a împiedica o scădere necontrolată a prețului instrumentului în cauză. Autoritatea competentă ar trebui să fie obligată să notifice AEVMP orice astfel de decizie, astfel încât AEVMP să poată informa imediat autoritățile competente ale celorlalte state membre cu locuri de tranzacționare unde se tranzacționează același instrument, să coordoneze luarea unor astfel de măsuri de respectivele state membre și, dacă este necesar, să le acorde sprijin pentru convenirea unui acord sau să ia ea însăși o decizie, în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(31)
În cazul în care evoluțiile sau evenimentele nefavorabile depășesc granițele unui singur stat membru sau au alte implicații transfrontaliere, de exemplu dacă un instrument financiar este admis la tranzacționare în locuri diferite de tranzacționare din mai multe state membre, consultarea și cooperarea strânsă între autoritățile competente sunt esențiale. AEVMP ar trebui să aibă un rol central de coordonare în astfel de situații și ar trebui să încerce să asigure coerența între autoritățile competente. Componența AEVMP, în care se regăsesc și reprezentanții autorităților competente, o va ajuta să își îndeplinească un asemenea rol. De asemenea, în cazul în care au interesul să intervină, autoritățile competente ar trebui să fie competente să adopte măsuri.
(32)
Pe lângă coordonarea măsurilor autorităților competente, AEVMP ar trebui să se asigure că autoritățile competente iau măsuri doar atunci când sunt necesare și proporționale. AEVMP ar trebui să poată să formuleze avize la adresa autorităților competente referitoare la utilizarea drepturilor de intervenție.
(33)
Deși de cele mai multe ori autoritățile competente vor fi cel mai bine plasate pentru a reacționa rapid la evenimente sau evoluții nefavorabile, AEVMP ar trebui să fie abilitată să ia măsuri în cazul în care vânzarea în lipsă și alte activități conexe amenință funcționarea normală și integritatea piețelor financiare sau stabilitatea unei părți sau a întregului sistem financiar din Uniune, în cazul în care există implicații transfrontaliere, iar autoritățile competente nu au luat suficiente măsuri pentru a remedia situația. AEVMP ar trebui să consulte Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (6), în cazul în care este posibil, precum și alte autorități implicate, în cazul în care o astfel de măsură ar putea afecta și alte sectoare în afara piețelor financiare, cum ar fi instrumentele derivate pe mărfuri care sunt utilizate pentru acoperirea pozițiilor fizice împotriva riscurilor.
(34)
Competențele conferite AEVMP în cadrul prezentului regulament de a restricționa, în situații excepționale, vânzarea în lipsă și alte activități conexe sunt conforme cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. Competențele respective nu ar trebui să aducă atingere competențelor AEVMP în situații de urgență în temeiul articolului 18 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. Mai precis, AEVMP ar trebui să aibă posibilitatea de a adopta decizii individuale cerându-le autorităților competente să ia măsuri sau decizii individuale la adresa participanților pe piețele financiare în temeiul articolului 18 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(35)
Trimiterile în prezentul regulament la articolele 18 și 38 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 sunt de natură declarativă. Respectivele articole se aplică chiar și în absența unor astfel de trimiteri.
(36)
Competențele de intervenție ale autoritățile competente și ale AEVMP pentru a restricționa vânzarea în lipsă, swapurile pe riscul de credit și alte tranzacții ar trebui să aibă numai un caracter temporar și să se exercite numai pe perioada prevăzută și în măsura necesară pentru a răspunde unei amenințări precise.
(37)
Datorită riscurilor specifice care pot apărea în urma utilizării swapurilor pe riscul de credit, astfel de tranzacții trebuie monitorizate îndeaproape de către autoritățile competente. Mai precis, acestea ar trebui, în situații excepționale, să fie abilitate să solicite de la persoanele fizice sau juridice care desfășoară astfel de tranzacții informații în legătură cu motivele derulării tranzacției.
(38)
AEVMP ar trebui să dispună de competența de a investiga probleme sau practici legate de vânzarea în lipsă sau de utilizarea swapurilor pe riscul de credit pentru a evalua dacă acestea ar putea reprezenta o amenințare la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței. Atunci când desfășoară asemenea investigații, AEVMP trebuie să publice un raport în care să își prezinte concluziile.
(39)
Deoarece anumite dispoziții din prezentul regulament se aplică unor persoane fizice sau juridice sau unor acțiuni din țări terțe, este necesar ca în anumite situații autoritățile competente să coopereze cu autoritățile de supraveghere din țări terțe. Prin urmare, autoritățile competente ar trebui să încheie înțelegeri cu autoritățile de supraveghere din țări terțe. AEVMP ar trebui să coordoneze încheierea unor astfel de înțelegeri de cooperare și schimbul de informații provenind din țări terțe între autoritățile competente.
(40)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (Carta), în special dreptul la protecția datelor cu caracter personal, prevăzut la articolul 16 din TFUE și la articolul 8 din Cartă. Transparența cu privire la pozițiile scurte nete importante, inclusiv publicarea acestora, dacă pozițiile depășesc un anumit prag, în cazurile prevăzute de prezentul regulament, se impune din motive de stabilitate a pieței financiare și de protecție a investitorilor. Această transparență le va permite autorităților de reglementare să monitorizeze utilizarea vânzării în lipsă în contextul unor strategii abuzive și implicațiile vânzării în lipsă asupra funcționării adecvate a piețelor. În plus, transparența ar putea ajuta la reducerea asimetriei informaționale, garantând informarea corespunzătoare a tuturor participanților pe piață în legătură cu măsura în care vânzarea în lipsă afectează prețurile. Schimbul sau transmiterea de informații între autoritățile competente ar trebui să se efectueze în conformitate cu normele privind transferul datelor personale prevăzute în Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (7). Schimbul sau transmiterea de informații de către AEVMP ar trebui să se efectueze în conformitate cu normele privind transferul datelor personale prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (8), regulament care trebuie să se aplice în întregime în sensul prezentului regulament.
(41)
Ținând seama de principiile prevăzute în Comunicarea Comisiei privind consolidarea regimului sancțiunilor în sectorul serviciilor financiare și de actele juridice ale Uniunii adoptate în urma respectivei comunicări, statele membre ar trebui să stabilească regimul sancțiunilor și al măsurilor administrative aplicabile în cazurile de încălcare a dispozițiilor prezentului regulament și să asigure aplicarea acestora. Respectivele sancțiuni și măsuri administrative ar trebui să fie eficace, proporționale și disuasive. Acestea ar trebui să se bazeze pe orientările adoptate de AEVMP pentru a promova convergența și consecvența transsectorială a regimurilor de sancțiuni în sectorul serviciilor financiare.
(42)
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Competențele de executare ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (9). Comisia ar trebui să informeze periodic Parlamentul European privind progresul înregistrat în ceea ce privește deciziile menite să stabilească echivalența cadrelor juridice și de supraveghere ale țărilor terțe cu cerințele prezentului regulament.
(43)
Comisiei i se conferă competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește calcularea pozițiilor scurte, atunci când o persoană fizică sau juridică deține o poziție descoperită pe un swap pe riscul de credit, notificarea sau publicarea pragurilor și explicitarea criteriilor și factorilor necesari pentru a determina cazurile în care un eveniment sau o evoluție nefavorabilă reprezintă o amenințare la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței într-un stat membru sau în Uniunea Europeană. Este deosebit de important ca în cadrul activității sale pregătitoare Comisia să desfășoare consultări, inclusiv la nivel de experți ai instituțiilor, autorităților și agențiilor relevante, după caz. Comisia, în momentul pregătirii și elaborării actelor delegate, ar trebui să garanteze transmiterea simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(44)
Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport în care să evalueze pertinența pragurilor de notificare și publicare, punerea în aplicare a restricțiilor și a obligațiilor în ceea ce privește transparența pozițiilor scurte nete și oportunitatea impunerii altor restricții sau condiții pentru vânzarea în lipsă și swapurile pe riscul de credit.
(45)
Întrucât obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre, deși autoritățile competente sunt mai bine plasate pentru a monitoriza și a înțelege evoluțiile pieței, impactul general al aspectelor referitoare la vânzarea în lipsă și swapurile pe riscul de credit poate fi perceput în întregime doar la nivelul Uniunii Europene și, prin urmare, aceste obiective pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta putând adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității enunțat la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, menționat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.
(46)
Deoarece anumite state membre aplică deja restricții la vânzarea în lipsă și pentru că prezentul regulament prevede adoptarea în prealabil a unor acte delegate și standarde tehnice obligatorii în vederea aplicării sale practice, se impune să se prevadă o perioadă tranzitorie adecvată. Deoarece este imperioasă precizarea, înainte de 1 noiembrie 2012, a unor elemente-cheie nonesențiale care vor facilita respectarea de către participanții la piață a prezentului regulament și asigurarea punerii sale în aplicare de către autoritățile competente, este de asemenea necesar să se ofere Comisiei modalitățile de adoptare a standardelor tehnice și a actelor delegate anterior respectivei date,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică:
(a)
instrumentelor financiare în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) care sunt admise la tranzacționare într-un loc de tranzacționare din Uniunea Europeană, inclusiv astfel de instrumente atunci când sunt tranzacționate în afara unui loc de tranzacționare;
(b)
instrumentelor derivate menționate la punctele 4-10 din secțiunea C a anexei I la Directiva 2004/39/CE care sunt legate de un instrument financiar menționat la litera (a) sau de un emitent al unui astfel de instrument financiar, inclusiv astfel de instrumente derivate atunci când sunt tranzacționate în afara unui loc de tranzacționare;
(c)
titlurilor de creanță emise de un stat membru sau de Uniunea Europeană și instrumentelor derivate menționate la punctele 4-10 din secțiunea C a anexei I la Directiva 2004/39/CE care sunt legate de un asemenea titlu de creanță emis de un stat membru sau de Uniunea Europeană sau în care se face trimitere la un titlu de creanță.
(2) Articolele 18, 20 și 23-30 se aplică tuturor instrumentelor financiare în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a).
Articolul 2
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„instrument financiar” înseamnă un instrument dintre cele enumerate în secțiunea C din anexa I la Directiva 2004/39/CE;
(b)
„vânzare în lipsă” în raport cu o acțiune sau un titlu de creanță înseamnă orice vânzare a unei acțiuni sau a unui titlu de creanță pe care vânzătorul nu o/îl deține în momentul încheierii unui acord de vânzare, inclusiv o vânzare în cadrul căreia, în momentul încheierii acordului de vânzare, vânzătorul a împrumutat sau a convenit să împrumute acțiunea sau titlul de creanță în vederea livrării acesteia/acestuia la decontarea tranzacției, fără a include:
(i)
vânzarea de către oricare dintre părți printr-un contract de report în cadrul căruia o parte a fost de acord să îi vândă celeilalte părți o valoare mobiliară la un preț specificat, aceasta din urmă angajându-se să îi revândă valoarea mobiliară la o dată ulterioară la un alt preț specificat;
(ii)
un transfer de valori mobiliare în temeiul unui acord de împrumut de valori mobiliare; sau
(iii)
angajarea într-un contract futures sau într-un alt contract derivat prin care se convine asupra vânzării unor valori mobiliare la un preț specificat la o dată ulterioară;
(c)
„swap pe riscul de credit” înseamnă un contract derivat în care o parte plătește o primă altei părți în schimbul unei plăți sau al altui beneficiu în cazul unui eveniment de credit care afectează o entitate de referință și în cazul oricărei alte situații de neîndeplinire a obligațiilor care privesc respectivul contract derivat care are un efect economic similar;
(d)
„emitent suveran” înseamnă oricare dintre următoarele entități care emit titluri de creanță:
(i)
Uniunea;
(ii)
un stat membru, inclusiv orice serviciu guvernamental, agenție sau vehicul investițional special al statului membru;
(iii)
în cazul unui stat membru federal, unul dintre membrii federației;
(iv)
un vehicul investițional special pentru mai multe state membre;
(v)
o instituție financiară internațională instituită de două sau mai multe state membre, al cărei obiectiv este să mobilizeze fondurile necesare și să ofere asistență financiară în beneficiul membrilor săi care sunt afectați sau amenințați de probleme grave de finanțare; sau
(vi)
Banca Europeană de Investiții;
(e)
„swap pe riscul de credit al datoriei suverane” înseamnă un swap pe riscul de credit în care se efectuează o plată sau se plătește un alt beneficiu în cazul unui eveniment de credit sau al unei situații de neîndeplinire a obligațiilor legate de un emitent suveran;
(f)
„datorie suverană” înseamnă un titlu de creanță emis de un emitent suveran;
(g)
„datorie suverană emisă” înseamnă totalul datoriei suverane emise de un emitent suveran care nu a fost răscumpărată;
(h)
„capital social emis” în raport cu o societate înseamnă totalul acțiunilor ordinare și preferențiale emise de societatea respectivă, cu excepția titlurilor de creanță convertibile;
(i)
„stat membru de origine” înseamnă:
(i)
în ceea ce privește o firmă de investiții în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2004/39/CE, pe o piață reglementată în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 14 din Directiva 2004/39/CE, statul membru de origine în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 20 din Directiva 2004/39/CE;
(ii)
în ceea ce privește o instituție de credit, statul membru de origine în sensul articolului 4 punctul 7 din Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (10);
(iii)
în ceea ce privește o persoană juridică care nu este menționată la punctul (i) sau (ii), statul membru în care este situat sediul social al acesteia sau, în cazul în care aceasta nu deține un sediu social, statul membru în care este situat sediul central al acesteia;
(iv)
în ceea ce privește o persoană fizică, statul membru în care este situat sediul central al respectivei persoane sau, în cazul în care aceasta nu deține un sediu central, statul membru în care persoana respectivă își are domiciliul;
(j)
„autoritate competentă relevantă” înseamnă:
(i)
în raport cu datoria suverană a unui stat membru sau, în cazul unui stat membru federal, în raport cu datoria suverană a unui stat membru al federației sau cu un swap pe riscul de credite legat de un stat membru sau un stat membru al unei federații, autoritatea competentă a statului membru respectiv;
(ii)
în raport cu datoria suverană a Uniunii sau cu un swap pe riscul de credit legat de Uniune, autoritatea competentă din jurisdicția în care este situat departamentul care emite datoria;
(iii)
în raport cu datoria suverană a mai multor state membre care acționează prin intermediul unui vehicul investițional special sau cu un swap pe riscul de credit legat de un astfel de vehicul investițional special, autoritatea competentă din jurisdicția în care este stabilit vehiculul investițional special;
(iv)
în raport cu datoria suverană a unei instituții financiare internaționale instituite de două sau mai multe state membre, al cărei obiectiv este să mobilizeze fondurile necesare și să ofere asistență financiară în beneficiul membrilor săi care sunt afectați sau amenințați de probleme grave de finanțare, autoritatea competentă din jurisdicția în care este stabilită instituția financiară internațională;
(v)
în raport cu un alt instrument financiar decât instrumentele menționate la punctele (i)-(iv), autoritatea competentă pentru respectivul instrument financiar, în sensul articolului 2 punctul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei (11), determinată în conformitate cu capitolul III din respectivul regulament;
(vi)
în raport cu un instrument financiar care nu intră sub incidența punctelor (i)-(v), autoritatea competentă a statului membru în care respectivul instrument financiar a fost admis pentru prima dată la tranzacționare într-un loc de tranzacționare;
(vii)
în raport cu un titlu de creanță emis de Banca Europeană de Investiții, autoritatea competentă a statului membru în care este situată Banca Europeană de Investiții;
(k)
„activități de formator de piață” înseamnă activitățile unei firme de investiții, ale unei instituții de credit sau ale unei entități dintr-o țară terță sau ale unei firme locale menționate la articolul 2 alineatul (1) punctul 1 din Directiva 2004/39/CE, care este membră a unui loc de tranzacționare sau a unei piețe dintr-o țară terță al cărui cadru juridic și de supraveghere a fost declarat de Comisie ca fiind echivalent în temeiul articolului 17 alineatul (2), atunci când acționează în calitate de agent principal pentru un instrument financiar tranzacționat într-un loc de tranzacționare sau în afara acestuia, în oricare dintre următoarele maniere:
(i)
prin comunicarea simultană a unor cursuri de cumpărare și de vânzare ferme de mărime comparabilă și la prețuri competitive în scopul asigurării lichidității pieței în mod regulat și continuu;
(ii)
în cursul activității sale obișnuite prin executarea ordinelor clienților sau ca răspuns la solicitările clienților de a tranzacționa;
(iii)
prin limitarea riscului pozițiilor generate în urma executării sarcinilor menționate la punctele (i) și (ii);
(l)
„loc de tranzacționare” înseamnă o piață reglementată în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 14 din Directiva 2004/39/CE sau un sistem multilateral de tranzacționare în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 15 din Directiva 2004/39/CE;
(m)
„loc principal de tranzacționare” în raport cu o acțiune înseamnă locul de tranzacționare în care volumul tranzacțiilor cu respectiva acțiune este cel mai ridicat;
(n)
„dealer primar autorizat” înseamnă o persoană fizică sau juridică care a semnat un acord cu un emitent de datorie suverană sau care a fost recunoscut în mod oficial drept dealer primar de către un emitent de datorie suverană sau în numele acestuia și care, în temeiul respectivului acord sau al respectivei recunoașteri, s-a angajat să acționeze în calitate de agent principal în raport cu operațiunile de pe piața primară și de pe piața secundară legate de datoria emisă de respectivul emitent;
(o)
„contraparte centrală” înseamnă o entitate juridică care se interpune între contrapărțile la contractele tranzacționate pe una sau mai multe piețe financiare, devenind astfel cumpărător pentru orice vânzător și vânzător pentru orice cumpărător și care este responsabilă pentru funcționarea unui sistem de compensare;
(p)
„zi de tranzacționare” înseamnă zi de tranzacționare astfel cum este menționată la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006;
(q)
„valoarea tranzacțiilor” cu o acțiune înseamnă valoarea tranzacțiilor în sensul articolului 2 punctul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006.
(2) Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 42 care detaliază definițiile de la alineatul (1) din prezentul articol, mai exact cazurile în care se consideră că o persoană fizică sau juridică deține un instrument financiar în sensul definiției vânzării în lipsă de la alineatul (1) litera (b).
Articolul 3
Poziții scurte și poziții lungi
(1) În sensul prezentului regulament, o poziție care rezultă din următoarele situații se consideră poziție scurtă în raport cu capitalul social emis al unei societăți sau cu datoria suverană emisă a unui emitent suveran:
(a)
o vânzare în lipsă a unei acțiuni emise de o societate sau a unui titlu de creanță emis de un emitent suveran;
(b)
efectuarea unei tranzacții care creează sau se raportează la un instrument financiar, altul decât cel menționat la litera (a), atunci când efectul sau unul dintre efectele tranzacției este acela de a conferi un avantaj financiar persoanei fizice sau juridice care efectuează tranzacția în eventualitatea scăderii prețului sau valorii acțiunii sau titlului de creanță.
(2) În sensul prezentului regulament, o poziție care rezultă din următoarele situații se consideră poziție lungă în raport cu capitalul social emis sau cu datoria suverană emisă:
(a)
deținerea unor acțiuni emise de o societate sau a unui titlu de creanță emis de un emitent suveran;
(b)
efectuarea unei tranzacții care creează sau se raportează la un instrument financiar, altul decât cel menționat la litera (a), atunci când efectul sau unul dintre efectele tranzacției este acela de a conferi un avantaj financiar persoanei fizice sau juridice care efectuează tranzacția în eventualitatea creșterii prețului sau valorii acțiunii sau titlului de creanță.
(3) În sensul alineatelor (1) și (2), calculul pozițiilor scurte și lungi se stabilește, în cazul oricărei poziții deținute indirect de persoana relevantă, inclusiv prin sau cu ajutorul oricăror indici, coșuri de instrumente financiare sau oricărei participații la orice fond tranzacționat la bursă sau entitate similară, de către persoana fizică sau juridică în cauză într-un mod rezonabil, ținând seama de informațiile publice disponibile privind componența indicelui sau a coșului de instrumente financiare relevante sau privind participațiile deținute de respectivul fond tranzacționat la bursă sau de entitatea similară. La calculul acestor poziții scurte sau lungi nu se va solicita niciunei persoane să obțină informații în timp real privind componența acestor instrumente de la nicio persoană.
În sensul alineatelor (1) și (2), în calculul pozițiilor scurte sau lungi referitoare la datoria suverană se includ și swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane legate de emitentul suveran.
(4) În sensul prezentului regulament, poziția ce rămâne după deducerea pozițiilor lungi deținute de o persoană fizică sau juridică în raport cu capitalul social emis din pozițiile scurte deținute de acea persoană în raport cu capitalul respectiv se consideră poziție scurtă netă în raport cu capitalul social emis al societății respective.
(5) În sensul prezentului regulament, poziția ce rămâne după deducerea pozițiilor lungi deținute de o persoană fizică sau juridică în raport cu datoria suverană emisă și a oricăror poziții lungi pe titlurile de creanță ale unui emitent suveran, în cazul cărora fixarea prețului se află în strânsă corelare cu fixarea prețului datoriei suverane date din pozițiile scurte deținute de acea persoană în raport cu aceeași datorie suverană, se consideră poziție scurtă netă în raport cu datoria suverană emisă de respectivul emitent suveran.
(6) Calcularea, în conformitate cu alineatele (1)-(5), a datoriei suverane se realizează pentru fiecare emitent suveran, chiar dacă entități diferite emit datorie suverană în numele emitentului suveran.
(7) Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 42 pentru a preciza:
(a)
cazurile în care se consideră că o persoană fizică sau juridică deține acțiuni sau titluri de creanță în sensul alineatului (2);
(b)
cazurile în care o persoană fizică sau juridică deține o poziție scurtă netă în sensul alineatelor (4) și (5), precum și metoda de calcul a acestei poziții;
(c)
metoda de calcul a pozițiilor în sensul alineatelor (3), (4) și (5) în cazul în care diversele entități dintr-un grup dețin poziții lungi sau scurte sau pentru activitățile de administrare de fonduri referitoare la fonduri diferite.
În sensul literei (c) de la primul paragraf, metoda de calcul folosită analizează, în special, dacă se urmăresc diverse strategii de investiții în raport cu un anumit emitent prin mai multe fonduri separate gestionate de același administrator de fonduri, dacă se urmărește aceeași strategie de investiții în raport cu un anumit emitent prin mai multe fonduri și dacă mai multe portofolii din cadrul aceleiași entități sunt gestionate discreționar urmărind aceeași strategie de investiții în raport cu un anumit emitent.
Articolul 4
Poziție descoperită pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane
(1) În sensul prezentului regulament, se consideră că o persoană fizică sau juridică deține o poziție neacoperită pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane atunci când swapul pe riscul de credit al datoriei suverane nu este utilizat ca acoperire împotriva:
(a)
riscului ca emitentul să nu își îndeplinească obligațiile, în cazul în care persoana fizică sau juridică deține o poziție lungă pe datoria suverană a respectivului emitent de care este legat swapul pe riscul de credit al datoriei suverane; sau
(b)
riscului scăderii valorii datoriei suverane, în cazul în care persoana fizică sau juridică deține active sau pasive, care pot include, dar nu se limitează la contracte financiare, un portofoliu de active sau de obligații financiare a căror valoare este corelată cu valoarea datoriei suverane.
(2) Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 42, pentru a preciza, în sensul alineatului (1) din prezentul articol:
(a)
cazurile în care un swap pe riscul de credit al datoriei suverane este considerat o acoperire împotriva unui risc de nerespectare a unei obligații sau a riscului scăderii valorii datoriei suverane și metoda de calcul a poziției neacoperite pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane;
(b)
metoda de calcul a pozițiilor în cazul în care diversele entități dintr-un grup dețin poziții lungi sau scurte sau pentru activitățile de administrare de fonduri referitoare la fonduri diferite.
CAPITOLUL II
TRANSPARENȚA POZIȚIILOR SCURTE NETE
Articolul 5
Notificarea autorităților competente în legătură cu pozițiile scurte nete semnificative pe acțiuni
(1) O persoană fizică sau juridică care deține o poziție scurtă netă în raport cu capitalul social emis al unei societăți ale cărei acțiuni sunt admise la tranzacționare într-un loc de tranzacționare informează autoritatea competentă relevantă, în conformitate cu articolul 9, în cazul în care poziția atinge sau coboară sub un prag de notificare relevant, menționat la alineatul (2) din prezentul articol.
(2) Un prag de notificare relevant este un procent egal cu 0,2 % din capitalul social emis al societății în cauză și fiecare procent de 0,1 % superior acestui prag.
(3) Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe) (AEVMP) poate emite un aviz destinat Comisiei privind ajustarea pragurilor prevăzute la alineatul (2), ținând seama de evoluția piețelor financiare.
(4) Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 42, modificând pragurile menționate la alineatul (2) din prezentul articol și ținând seama de evoluțiile piețelor financiare.
Articolul 6
Publicarea pozițiilor scurte nete semnificative pe acțiuni
(1) O persoană fizică sau juridică care deține o poziție scurtă netă în raport cu capitalul social emis al unei societăți ale cărei acțiuni sunt admise la tranzacționare într-un loc de tranzacționare publică informații detaliate despre poziția respectivă, în conformitate cu articolul 9, în cazul în care aceasta atinge sau coboară sub un prag de publicare relevant, menționat la alineatul (2) din prezentul articol.
(2) Un prag de publicare relevant este un procent egal cu 0,5 % din capitalul social emis al societății în cauză și fiecare procent de 0,1 % superior acestui prag.
(3) AEVMP poate emite și transmite Comisiei un aviz privind ajustarea pragurilor prevăzute la alineatul (2), ținând seama de evoluția piețelor financiare.
(4) Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 42, modificând pragurile menționate la alineatul (2) din prezentul articol și ținând seama de evoluțiile piețelor financiare.
(5) Prezentul articol nu aduce atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative adoptate în ceea ce privește ofertele publice de cumpărare, operațiunile de concentrare și alte tranzacții care afectează proprietatea sau controlul societăților, reglementate de autoritățile de supraveghere numite de statele membre în temeiul articolului 4 din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare (12), care impun publicarea pozițiilor scurte, depășind cerințele prezentului articol.
Articolul 7
Obligația de a notifica autorităților competente pozițiile scurte nete semnificative pe datorie suverană
(1) O persoană fizică sau juridică care deține o poziție scurtă netă în raport cu datoria suverană emisă notifică autoritatea competentă relevantă, în conformitate cu articolul 9, în cazul în care o astfel de poziție atinge sau coboară sub pragurile de notificare relevante pentru respectivul emitent suveran.
(2) Pragurile relevante de notificare constau într-o valoare inițială și niveluri succesive suplimentare în raport cu fiecare emitent suveran, conform precizărilor din măsurile luate de Comisie în conformitate cu alineatul (3). AEVMP publică pe site-ul său internet pragurile de notificare pentru fiecare stat membru.
(3) Comisiei i se conferă competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 42, precizând valorile și nivelurile succesive menționate la alineatul (2) din prezentul articol.
Comisia:
(a)
asigură faptul că pragurile nu sunt fixate la un nivel care să impună notificarea pozițiilor a căror valoare este minimă;
(b)
ține seama de valoarea totală a datoriei suverane emise restante a fiecărui emitent suveran și de mărimea medie a pozițiilor deținute de participanții pe piață în raport cu datoria suverană a respectivului emitent suveran; și
(c)
ține seama de lichiditatea fiecărei piețe a obligațiunilor suverane.
Articolul 8
Notificarea autorității competente cu privire la o poziție descoperită în raport cu un swap pe riscul de credit al datoriei suverane
În cazul în care o autoritate competentă suspendă restricțiile în conformitate cu articolul 14 alineatul (2), o persoană fizică sau juridică care deține o poziție descoperită în raport cu un swap pe riscul de credit al datoriei suverane notifică autoritatea competentă relevantă ori de câte ori o astfel de poziție atinge sau coboară sub pragurile de notificare relevante pentru emitentul suveran, specificate în conformitate cu articolul 7.
Articolul 9
Metoda de notificare și publicare
(1) Orice notificare sau publicare în temeiul articolelor 5, 6, 7 sau 8 precizează identitatea persoanei fizice sau juridice care deține o poziție relevantă, mărimea poziției relevante, emitentul în raport cu care este deținută poziția relevantă și data la care s-a creat, s-a modificat sau și-a încetat existența respectiva poziție.
În sensul articolelor 5, 6, 7 și 8, persoanele fizice și juridice care dețin poziții scurte nete semnificative păstrează, pentru o perioadă de cinci ani, înregistrări ale pozițiilor brute care compun o poziție scurtă netă semnificativă.
(2) Momentul care trebuie luat în considerare pentru calcularea unei poziții scurte nete este reprezentat de miezul nopții, la sfârșitul zilei de tranzacționare în care persoana fizică sau juridică deține poziția relevantă. Respectivul moment se aplică tuturor tranzacțiilor, indiferent de mijlocul de tranzacționare utilizat, inclusiv tranzacțiilor executate manual și celor automate, indiferent dacă tranzacțiile au avut loc sau nu în cadrul programului normal de tranzacționare. Notificarea sau publicarea trebuie făcută cel târziu la ora 15.30 în următoarea zi de tranzacționare. Orele menționate în prezentul alineat se calculează în funcție de ora din statul membru al autorității competente relevante căreia trebuie să îi fie notificată poziția relevantă.
(3) Notificarea informațiilor către autoritățile competente relevante asigură confidențialitatea informațiilor și încorporează mecanismele pentru autentificarea sursei notificării.
(4) Publicarea informațiilor prevăzute la articolul 6 se face astfel încât să se asigure accesul rapid și fără discriminare la informații. Informațiile respective se publică pe un site central administrat sau supravegheat de autoritatea competentă relevantă. Autoritățile competente comunică AEVMP adresa acestui site, iar AEVMP publică, la rândul său, pe propriul site, o trimitere către toate aceste site-uri centrale.
(5) Pentru a asigura o aplicare consecventă a prezentului articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice normative care să precizeze informațiile ce trebuie furnizate în sensul alineatului (1).
AEVMP înaintează respectivele proiecte de standarde tehnice normative Comisiei până la 31 martie 2012.
Comisiei i se conferă competența de a adopta standardele tehnice normative menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(6) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a alineatului (4), AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare care să precizeze modalitățile prin care se publică informațiile.
AEVMP înaintează Comisiei respectivele proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 martie 2012.
Comisiei i se conferă competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 10
Aplicarea obligațiilor de notificare și de publicare
Obligațiile de notificare și de publicare prevăzute la articolele 5, 6, 7 și 8 se aplică persoanelor fizice și juridice domiciliate sau stabilite în Uniune sau într-o țară terță.
Articolul 11
Informațiile care trebuie furnizate AEVMP
(1) Autoritățile competente furnizează trimestrial Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe informații sintetizate cu privire la pozițiile scurte nete în raport cu capitalul social emis și în raport cu datoria suverană emisă, precum și cu privire la pozițiile descoperite în raport cu swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane pentru care sunt autorități competente și primesc notificări în temeiul articolelor 5, 7 și 8.
(2) Pentru îndeplinirea atribuțiilor care îi revin în temeiul prezentului regulament, AEVMP poate solicita în orice moment de la autoritățile competente relevante informații suplimentare referitoare la pozițiile scurte nete în raport cu capitalul social emis și în raport cu datoria suverană emisă sau referitoare la pozițiile neacoperite în raport cu swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane.
Autoritatea competentă furnizează AEVMP informațiile solicitate în cel mult șapte zile calendaristice. În cazul unor evenimente sau evoluții nefavorabile care constituie o amenințare serioasă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în statul membru în cauză sau într-un alt stat membru, autoritatea competentă furnizează AEVMP, în termen de 24 de ore, toate informațiile disponibile în temeiul obligațiilor de notificare menționate la articolele 5, 7 și 8.
(3) Pentru a asigura o armonizare consecventă a prezentului articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice normative care să precizeze informațiile ce trebuie furnizate în sensul alineatelor (1) și (2).
AEVMP prezintă Comisiei respectivele proiecte de standarde tehnice normative până la 31 martie 2012.
Comisiei i se conferă competența de a adopta standardele tehnice normative menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a alineatului (1), AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare care definesc formatul informațiilor ce trebuie furnizate în conformitate cu alineatele (1) și (2).
AEVMP prezintă Comisiei respectivele proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 martie 2012.
Comisiei îi este delegată competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
CAPITOLUL III
VÂNZĂRI ÎN LIPSĂ FĂRĂ ACOPERIRE
Articolul 12
Restricții aplicabile vânzărilor în lipsă de acțiuni fără acoperire
(1) O persoană fizică sau juridică poate vinde în lipsă acțiuni tranzacționate într-un loc de tranzacționare numai atunci când este îndeplinită oricare dintre următoarele condiții:
(a)
persoana fizică sau juridică a împrumutat acțiunile sau a luat măsuri alternative având drept rezultat un efect juridic similar;
(b)
persoana fizică sau juridică a încheiat un acord pentru a împrumuta acțiunile sau are un drept exigibil incontestabil în temeiul dreptului contractual sau al dreptului proprietății de a i se transfera proprietatea asupra unui număr corespondent de instrumente financiare din aceeași clasă, astfel încât decontarea să poată fi efectuată la scadență;
(c)
persoana fizică sau juridică a încheiat un acord cu o terță parte, conform căruia partea terță a confirmat că acțiunile au fost localizate și a adoptat măsurile necesare în raport cu alte părți terțe astfel încât persoana fizică sau juridică să aibă motive rezonabile de a considera că decontarea se poate efectua la scadență.
(2) Pentru a asigura condiții uniforme pentru aplicarea alineatului (1), AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare care să stabilească tipurile de acorduri, înțelegeri și măsuri care garantează în mod corespunzător că acțiunile vor fi disponibile pentru decontare. Cu scopul de a stabili ce măsuri sunt necesare pentru a putea considera în mod rezonabil că decontarea se poate efectua la scadență, AEVMP ține seama, printre altele, de volumul tranzacțiilor efectuate pe parcursul unei zile și de lichiditatea acțiunilor.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 martie 2012.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 13
Restricții aplicabile vânzărilor în lipsă de datorie suverană fără acoperire
(1) O persoană fizică sau juridică poate vinde în lipsă datorie suverană numai atunci când este îndeplinită oricare dintre următoarele condiții:
(a)
persoana fizică sau juridică a împrumutat datorie suverană sau a luat măsuri alternative având drept rezultat un efect juridic similar;
(b)
persoana fizică sau juridică a încheiat un acord pentru a împrumuta datorie suverană sau are un alt drept exigibil incontestabil în temeiul dreptului contractual sau al dreptului proprietății de a i se transfera proprietatea asupra unui număr corespunzător de instrumente financiare din aceeași clasă, astfel încât decontarea să poată fi efectuată la scadență;
(c)
persoana fizică sau juridică a încheiat o înțelegere cu o terță parte, conform căreia partea terță a confirmat că datoria suverană a fost localizat sau că are motive rezonabile pentru a considera că decontarea poate fi efectuată la scadență.
(2) Restricțiile menționate la alineatul (1) nu se aplică dacă tranzacția este utilizată ca acoperire pentru o poziție lungă pe titlurile de creanță ale unui emitent, al căror preț se află în strânsă corelare cu prețul datoriei suverane date.
(3) În cazul în care lichiditatea datoriei suverane este inferioară pragului determinat în conformitate cu metodologia menționată la alineatul (4), restricțiile menționate la alineatul (1) pot fi suspendate temporar de către autoritatea competentă relevantă. Înaintea suspendării acestor restricții, autoritatea competentă relevantă notifică AEVMP și celorlalte autorități competente suspendarea propusă.
Suspendarea este valabilă pentru o perioadă inițială de cel mult șase luni de la data publicării sale pe site-ul autorității competente relevante. Suspendarea poate fi reînnoită pentru perioade care nu depășesc șase luni, dacă motivele care au stat la baza suspendării sunt valabile în continuare. Dacă suspendarea nu este reînnoită până la expirarea perioadei inițiale sau al oricărei perioade de reînnoire ulterioare, aceasta expiră în mod automat.
În termen de 24 de ore de la primirea notificării din partea autorității competente relevante, AEVMP emite un aviz în temeiul alineatului (4) cu privire la orice suspendare notificată sau la reînnoirea unei suspendări. Avizul se publică pe site-ul AEVMP.
(4) Comisia adoptă acte delegate, în conformitate cu articolul 42, specificând parametrii și metodele de calcul al pragului de lichiditate menționat la alineatul (3) din prezentul articol referitor la datoria suverană emisă.
Parametrii și metodele în baza cărora statele membre calculează pragul se stabilesc astfel încât atingerea acestuia să reprezinte o scădere semnificativă comparativ cu nivelul mediu de lichiditate pentru datoria suverană în cauză.
Pragul se definește pe baza unor criterii obiective specifice pieței relevante a datoriei suverane, inclusiv valoarea totală a datoriei suverane emise restante a fiecărui emitent suveran.
(5) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a alineatului (1), AEVMP poate elabora proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare care să stabilească tipurile de acorduri sau înțelegeri care garantează în mod corespunzător că datoria suverană va fi disponibilă pentru decontare. AEVMP ia în considerare în principal nevoia de a menține lichiditatea piețelor, în special a piețelor obligațiunilor suverane și a piețelor de report pentru obligațiuni suverane.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 martie 2012.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 14
Restricții aplicabile swapurilor neacoperite pe riscul de credit al datoriei suverane
(1) O persoană fizică sau juridică poate încheia o tranzacție cu swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane numai în cazul în care tranzacția în cauză nu conduce la o poziție neacoperită într-un swap pe riscul de credit suveran în sensul articolului 4.
(2) O autoritate competentă poate suspenda temporar restricțiile menționate la alineatul (1) în cazul în care elemente obiective o determină să considere că piața sa de obligațiuni suverane nu funcționează adecvat și că astfel de restricții pot avea un impact negativ asupra pieței de swapuri pe risc de credit al datoriei suverane, în special prin creșterea costului împrumutului pentru emitenții suverani sau prin afectarea capacității acestora de a emite noi titluri de creanță. Elementele respective se întemeiază pe următorii indicatorii:
(a)
o rată a dobânzii înaltă sau în creștere privind datoria suverană;
(b)
o extindere a marjelor ratei dobânzii aplicabile datoriei suverană comparativ cu datoria suverană a altor emitenți suverani;
(c)
o extindere a marjelor swapurilor pe riscul de credit al datoriei suverane comparativ cu evoluția proprie și cu cea a altor emitenți suverani;
(d)
termenele pentru revenirea prețului datoriei suverane la starea de echilibru inițial după o tranzacție semnificativă;
(e)
cantitatea de datorie suverană ce poate fi tranzacționată.
Autoritatea competentă poate utiliza, de asemenea, alți indicatori față de cei menționați la primul paragraf literele (a)-(e).
Înaintea suspendării restricțiilor în conformitate cu prezentul articol, autoritatea competentă relevantă notifică AEVMP și celorlalte autorități competente suspendarea propusă și motivele pe care se bazează.
Suspendarea este valabilă pentru o perioadă inițială de cel mult 12 luni de la data publicării sale pe site-ul autorității competente relevante. Suspendarea poate fi reînnoită pentru alte perioade care nu depășesc șase luni, dacă motivele care au stat la baza suspendării sunt valabile în continuare. Dacă suspendarea nu este reînnoită până la expirarea perioadei inițiale sau a oricărei perioade de reînnoire ulterioare, suspendarea expiră în mod automat.
În termen de 24 de ore de la primirea notificării din partea autorității competente relevante, AEVMP emite un aviz cu privire la suspendarea avută în vedere sau la reînnoirea acesteia, indiferent dacă autoritatea competentă își bazează suspendarea pe indicatorii menționați la primul paragraf literele (a)-(e) sau pe alți indicatori. Atunci când suspendarea avută în vedere sau reînnoirea suspendării se bazează pe al doilea paragraf, acest aviz conține și o evaluare a indicatorilor utilizați de autoritatea competentă. Avizul se publică pe site-ul AEVMP.
Articolul 15
Procedura de cumpărare impusă
(1) O contraparte centrală dintr-un stat membru care oferă servicii de compensare pentru acțiuni trebuie să se asigure că sunt instituite proceduri care să fie conforme cu următoarele cerințe:
(a)
în cazul în care o persoană fizică sau juridică care vinde acțiuni nu poate furniza acțiunile pentru decontare în termen de patru zile lucrătoare de la data la care este scadentă decontarea, se declanșează automat procedurile de cumpărare impusă de acțiuni pentru a asigura livrarea acestora pentru decontare;
(b)
în cazul în care nu este posibilă cumpărarea impusă de acțiuni pentru livrare, cumpărătorului i se plătește o sumă bazată pe valoarea acțiunilor care trebuiau livrate la data livrării, completată cu o sumă pentru pierderile suportate de cumpărător ca urmare a neefectuării decontării; și
(c)
persoana fizică sau juridică care nu a fost în măsură să efectueze decontarea rambursează toate sumele plătite în temeiul literelor (a) și (b).
(2) O contraparte centrală dintr-un stat membru care oferă servicii de compensare pentru acțiuni trebuie să se asigure că sunt instituite proceduri care să garanteze că, în cazul în care o persoană fizică sau juridică care vinde acțiuni nu este în măsură să furnizeze acțiunile pentru decontare până la data la care este scadentă decontarea, persoana respectivă trebuie să efectueze plăți zilnice pentru fiecare zi de nerespectare a obligațiilor.
Plățile zilnice trebuie să fie suficient de importante pentru a descuraja persoanele fizice sau juridice de a nu efectua decontarea.
CAPITOLUL IV
DEROGĂRI
Articolul 16
Derogări în cazul în care principalul loc de tranzacționare se află într-o țară terță
(1) Articolele 5, 6, 12 și 15 nu se aplică acțiunilor unei societăți tranzacționate într-un loc de tranzacționare din Uniune, în cazul în care locul principal de tranzacționare al acțiunilor se află într-o țară terță.
(2) Autoritatea competentă pentru acțiunile unei societăți tranzacționate într-un loc de tranzacționare din Uniune și într-un loc de tranzacționare dintr-o țară terță determină cel puțin la fiecare doi ani dacă locul principal de tranzacționare al respectivelor acțiuni se află într-o țară terță.
Autoritatea competentă relevantă notifică AEVMP cu privire la acțiunile al căror loc principal de tranzacționare se află într-o țară terță.
AEVMP publică la fiecare doi ani lista acțiunilor al căror loc principal de tranzacționare se află într-o țară terță. Lista este valabilă doi ani.
(3) Pentru a asigura o aplicare consecventă a prezentului articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice normative care să precizeze metoda de calcul a valorii tranzacțiilor în vederea determinării locului principal de tranzacționare al unei acțiuni.
AEVMP înaintează Comisiei respectivele proiecte de standarde tehnice normative până la 31 martie 2012.
Comisiei i se conferă competența de a adopta standardele tehnice normative menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) Pentru a asigura condiții uniforme de aplicare a alineatelor (1) și (2), AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a determina:
(a)
data la care și perioada pentru care se efectuează calculele pentru determinarea locului principal de tranzacționare a unei acțiuni;
(b)
data până la care autoritatea competentă relevantă notifică AEVMP acțiunile pentru care locul principal de tranzacționare se află într-o țară terță;
(c)
data de la care lista este valabilă, în urma publicării ei de către AEVMP.
AEVMP înaintează Comisiei respectivele proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la 31 martie 2012.
Comisiei îi este delegată competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 17
Derogări pentru activitățile de formator de piață și operațiunile de pe piața primară
(1) Articolele 5, 6, 7, 12, 13 și 14 nu se aplică tranzacțiilor efectuate în contextul activităților de formator de piață.
(2) În conformitate cu procedurile menționate la articolul 44 alineatul (2), Comisia poate adopta decizii prin care stabilește că cadrul juridic și de supraveghere al unei țări terțe garantează că o piață autorizată în respectiva țară terță respectă cerințele legale obligatorii care, în sensul aplicării derogării de la alineatul (1), sunt echivalente cerințelor din titlul III din Directiva 2004/39/CE, precum și cerințelor din Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) (13) și din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată (14) și care fac obiectul unei supravegheri și aplicări efective în respectiva țară terță.
Cadrul legal și de supraveghere al unei țări terțe poate fi considerat echivalent în cazul în care în țara terță respectivă:
(a)
piețele constituie obiectul autorizării și al unei supravegheri și aplicări eficace permanente;
(b)
piețele dispun de reguli transparente și clare privind acceptarea valorilor mobiliare la tranzacționare, astfel încât respectivele valori mobiliare pot fi tranzacționate în mod echitabil, ordonat și eficient și pot fi negociate în mod liber;
(c)
emitenților de instrumente financiare le revine obligația de a informa periodic și permanent, asigurându-se astfel un nivel ridicat de protecție a investitorilor; și
(d)
transparența și integritatea pieței sunt garantate prin prevenirea abuzurilor pe piață sub forma utilizării abuzive de informații confidențiale și a manipulării pieței.
(3) Articolele 7, 13 și 14 nu se aplică persoanelor fizice sau juridice atunci când, acționând în calitate de dealer primar autorizat în urma unui acord cu un emitent suveran, persoana acționează în calitate de agent principal pentru un instrument financiar în raport cu operațiunile de pe piața primară sau secundară referitoare la datoria suverană.
(4) Articolele 5, 6, 12, 13 și 14 din prezentul regulament nu se aplică persoanelor fizice sau juridice atunci când efectuează o vânzare în lipsă a unui instrument financiar sau dețin o poziție scurtă netă în raport cu realizarea unei stabilizări în conformitate cu capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2273/2003 al Comisiei din 22 decembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind derogările prevăzute pentru programele de răscumpărare și stabilizarea instrumentelor financiare (15).
(5) Derogarea menționată la alineatul (1) se aplică doar în cazul în care persoana fizică sau juridică în cauză a notificat în scris autorității competente din statul său membru de origine faptul că intenționează să beneficieze de respectiva derogare. Notificarea se face cu cel puțin 30 de zile calendaristice înaintea datei la care persoana fizică sau juridică intenționează să beneficieze pentru prima dată de derogare.
(6) Derogarea menționată la alineatul (3) se aplică doar în cazul în care dealerul primar autorizat a notificat în scris autorității competente relevante în raport cu datoria suverană faptul că intenționează să beneficieze de respectiva derogare. Notificarea se face cu cel puțin 30 de zile calendaristice înaintea datei la care persoana fizică sau juridică ce acționează ca dealer primar autorizat intenționează să beneficieze pentru prima dată de derogare.
(7) Autoritatea competentă menționată la alineatele (5) și (6) poate interzice beneficiul derogării în cazul în care consideră că persoana fizică sau juridică nu respectă condițiile pentru a beneficia de derogare. Interdicțiile se pronunță în perioada de 30 de zile calendaristice menționată la alineatele (5) și (6) sau ulterior, dacă autoritatea competentă constată că situația persoanei fizice sau juridice s-a modificat, astfel încât aceasta nu mai îndeplinește condițiile pentru a beneficia de derogare.
(8) O entitate dintr-o țară terță care nu este autorizată în Uniune trimite notificarea menționată la alineatele (5) și (6) autorității competente a principalului loc de tranzacționare din Uniune unde efectuează tranzacții.
(9) O persoană fizică sau juridică care a transmis o notificare în temeiul alineatului (5) notifică în scris cât mai curând posibil autorității competente din statul său membru de origine în cazul în care intervin schimbări care afectează dreptul persoanei respective de a beneficia de derogare sau dacă nu mai dorește să beneficieze de derogare.
(10) O persoană fizică sau juridică care a transmis o notificare în temeiul alineatului (6) notifică în scris autorității competente relevante cât mai curând posibil în legătură cu datoria suverană respectivă, în cazul în care intervin schimbări care afectează dreptul persoanei respective de a beneficia de derogare sau dacă nu mai dorește să beneficieze de derogare.
(11) Autoritatea competentă a statului membru de origine poate solicita în scris informații de la o persoană fizică sau juridică care își desfășoară activitatea beneficiind de derogările menționate la alineatele (1), (3) sau (4) în legătură cu pozițiile scurte deținute sau activitățile desfășurate care beneficiază de derogări. Persoana fizică sau juridică furnizează informațiile în cel mult patru zile calendaristice de la primirea cererii.
(12) În conformitate cu alineatul (5) sau (9), în termen de două săptămâni de la notificare, o autoritate competentă notifică AEVMP cu privire la formatorii de piață și, în conformitate cu alineatul (6) sau (10), cu privire la dealerii primari autorizați care beneficiază de derogări și cu privire la formatorii de piață și dealerii primari autorizați care nu mai beneficiază de derogări.
(13) AEVMP publică și actualizează pe site-ul său lista formatorilor de piață și a dealerilor primari autorizați care beneficiază de derogări.
(14) O notificare în temeiul prezentului articol poate fi efectuată de o persoană către o autoritate competentă și de o autoritate competentă către AEVMP, în orice moment, cu cel puțin șaizeci de zile calendaristice anterior datei de 1 noiembrie 2012.
CAPITOLUL V
DREPTUL DE INTERVENȚIE AL AUTORITĂȚILOR COMPETENTE ȘI AL AEVMP
SECȚIUNEA 1
Atribuțiile autorităților competente
Articolul 18
Notificarea și publicarea în situații excepționale
(1) Sub rezerva articolului 22, o autoritate competentă poate solicita persoanelor fizice sau juridice care dețin poziții scurte nete în raport cu un anumit instrument financiar sau cu o clasă de instrumente financiare să notifice sau să publice informații cu privire la poziție atunci când poziția atinge sau scade sub un prag de notificare fixat de autoritatea competentă și în cazul în care:
(a)
se produc evenimente sau evoluții nefavorabile care constituie o amenințare gravă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în statul membru respectiv sau în mai multe state membre; și
(b)
măsura este necesară pentru a contracara amenințarea și nu generează efecte nefavorabile asupra eficienței piețelor financiare, care să fie disproporționate comparativ cu beneficiile.
(2) Alineatul (1) din prezentul articol nu se aplică instrumentelor financiare care intră sub incidența obligației de transparență în conformitate cu articolele 5-8. O măsură menționată la alineatul (1) se poate aplica în circumstanțele specificate de autoritatea competentă sau poate face obiectul derogărilor precizate de aceasta. Pot fi prevăzute derogări în special pentru activitățile de formator de piață și activitățile de pe piața primară.
Articolul 19
Notificarea de către creditori în situații excepționale
(1) Sub rezerva articolului 22, o autoritate competentă poate lua măsurile menționate la alineatul (2) din prezentul articol în cazul în care:
(a)
se produc evenimente sau evoluții nefavorabile care constituie o amenințare gravă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în statul membru în cauză sau în unul sau mai multe alte state membre; și
(b)
măsura este necesară pentru a contracara amenințarea și nu generează efecte nefavorabile asupra eficienței piețelor financiare, care să fie disproporționate comparativ cu beneficiile.
(2) O autoritate competentă poate solicita persoanelor fizice sau juridice care împrumută un anumit instrument financiar sau o anumită clasă de instrumente financiare să notifice orice modificare semnificativă a tarifelor solicitate pentru astfel de împrumuturi.
Articolul 20
Limitarea vânzărilor în lipsă și a tranzacțiilor similare în situații excepționale
(1) Sub rezerva articolului 22, o autoritate competentă poate lua una sau mai multe dintre măsurile menționate la alineatul (2) din prezentul articol, în cazul în care:
(a)
se produc evenimente sau evoluții nefavorabile care constituie o amenințare gravă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în statul membru respectiv sau în mai multe state membre; și
(b)
măsura este necesară pentru a contracara amenințarea și nu generează efecte nefavorabile asupra eficienței piețelor financiare, care să fie disproporționate comparativ cu beneficiile.
(2) O autoritate competentă poate interzice sau impune anumite condiții persoanelor fizice sau juridice de a efectua:
(a)
o vânzare în lipsă; sau
(b)
o altă tranzacție decât vânzarea în lipsă care creează sau care se raportează la un instrument financiar, iar efectul sau unul dintre efectele tranzacției îl constituie acordarea unui avantaj financiar persoanei fizice sau juridice în eventualitatea scăderii prețului sau valorii unui alt instrument financiar.
(3) O măsură luată în temeiul alineatului (2) se poate aplica tranzacțiilor referitoare la toate instrumentele financiare, instrumentele financiare dintr-o anumită clasă sau un anumit instrument financiar. Măsura se poate aplica în circumstanțe determinate de către autoritatea competentă sau poate face obiectul unor derogări precizate de către aceasta. Pot fi prevăzute derogări în special pentru activitățile de formator de piață și activitățile de pe piața primară.
Articolul 21
Limitarea tranzacțiilor cu swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane în situații excepționale
(1) Sub rezerva articolului 22, o autoritate competentă poate limita posibilitatea persoanelor fizice sau juridice de a încheia tranzacții cu swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane sau poate limita valoarea pozițiilor neacoperite pe swapurilor pe riscul de credit al datoriei suverane pe care le pot deține persoanele respective, în cazul în care:
(a)
au loc evenimente sau evoluții nefavorabile care constituie o amenințare gravă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în statul membru respectiv sau mai multe state membre; și
(b)
măsura este necesară pentru a contracara amenințarea și nu generează efecte nefavorabile asupra eficienței piețelor financiare, care să fie disproporționate comparativ cu beneficiile.
(2) Măsurile luate în temeiul alineatului (1) se pot aplica swapurilor pe riscul de credit suveran dintr-o anumită clasă sau anumitor swapuri pe riscul de credit suveran. Măsura se poate aplica în circumstanțe bine determinate sau poate face obiectul unor derogări precizate de către autoritatea competentă. Pot fi prevăzute derogări în special pentru activitățile de formator de piață și activitățile de pe piața primară.
Articolul 22
Măsuri ale altor autorități competente
Fără a se aduce atingere articolului 26, o autoritate competentă poate impune sau reînnoi o măsură, în temeiul articolelor 18, 19, 20 sau 21, în raport cu instrumentul financiar pentru care nu este autoritatea competentă relevantă numai cu consimțământul autorității competente relevante.
Articolul 23
Dreptul de a limita temporar vânzarea în lipsă a instrumentelor financiare în cazul unei scăderi importante a prețului
(1) În cazul în care prețul unui instrument financiar într-un loc de tranzacționare a scăzut în mod semnificativ într-o singură zi de tranzacționare în raport cu prețul de închidere din ziua anterioară din respectivul loc de tranzacționare, autoritatea competentă a statului membru de origine a locului de tranzacționare respectiv examinează oportunitatea interzicerii sau limitării dreptului persoanelor fizice sau juridice de a efectua tranzacții de vânzare în lipsă a instrumentului respectiv în acel loc de tranzacționare sau a limitării în alt mod a tranzacțiilor cu respectivul instrument financiar în acel loc de tranzacționare pentru a împiedica scăderea necontrolată a prețului instrumentului financiar.
În cazul în care autoritatea competentă se asigură de oportunitatea acțiunii în temeiul primului paragraf, în cazul unei acțiuni sau al unui titlu de creanță, aceasta interzice sau limitează dreptul persoanelor fizice sau juridice de a încheia vânzări în lipsă în locul de tranzacționare sau, în cazul altor tipuri de instrumente financiare, limitează tranzacțiile cu respectivele instrumente în acel loc de tranzacționare pentru a împiedica scăderea necontrolată a prețului instrumentelor financiare.
(2) Măsura prevăzută la alineatul (1) se aplică pentru o perioadă ce nu depășește sfârșitul următoarei zile de tranzacționare după ziua de tranzacționare în care a avut loc scăderea prețului. Dacă, la sfârșitul zilei de tranzacționare următoare zilei de tranzacționare în care are loc scăderea prețului, se înregistrează, în pofida măsurii impuse, o nouă devalorizare importantă a instrumentului financiar cu cel puțin jumătate din valoarea precizată la alineatul (5) față de prețul de închidere din prima zi de tranzacționare, autoritatea competentă poate extinde măsura pentru o perioadă suplimentară ce nu depășește două zile de tranzacționare începând cu sfârșitul celei de a doua zile de tranzacționare.
(3) Măsura menționată la alineatul (1) se aplică în circumstanțe determinate de către autoritatea competentă sau poate face obiectul unor derogări precizate de către aceasta. Pot fi prevăzute derogări în special pentru activitățile de formator de piață și activitățile de pe piața primară.
(4) O autoritate competentă din statul membru de origine al locului de tranzacționare în care instrumentul financiar a înregistrat într-o singură zi de tranzacționare o devalorizare așa cum se prevede la alineatul (5) notifică AEVMP decizia luată în temeiul alineatului (1) cu cel mult două ore după închiderea respectivei zile de tranzacționare. AEVMP informează îndată autoritățile competente ale statului membru de origine cu privire la locurile de tranzacționare unde se tranzacționează respectivul instrument financiar.
Dacă o autoritate competentă nu este de acord cu acțiunile întreprinse de o altă autoritate competentă relativ la instrumentul financiar tranzacționat în diverse locuri ce sunt reglementate de autorități competente diferite, AEVMP poate acorda asistență respectivelor autorități pentru convenirea unui acord în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Concilierea are loc înainte de miezul nopții, la sfârșitul aceleiași zile de tranzacționare. Dacă autoritățile competente în cauză nu reușesc să ajungă la un acord în cadrul fazei de conciliere, AEVMP poate lua o decizie în conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. Decizia este luată înainte de deschiderea următoarei zile de tranzacționare.
(5) Scăderea valorii trebuie să fie de cel puțin 10 % în cazul acțiunilor lichide, conform definiției de la articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006, iar pentru acțiunile nelichide și pentru celelalte categorii de instrumente financiare valoarea va fi specificată de Comisie.
(6) AEVMP poate emite și transmite Comisiei un aviz privind ajustarea pragului prevăzut la alineatul (5), ținând seama de evoluția piețelor financiare.
Comisia este mandatată să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 42, pentru modificarea pragurilor prevăzute la alineatul (5) din prezentul articol ținând seama de evoluțiile piețelor financiare.
(7) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 42 precizând ce anume constituie o scădere importantă a valorii instrumentelor financiare în afara acțiunilor lichide, ținând seama de particularitățile fiecărei clase de instrumente financiare și de diferențele de volatilitate.
(8) Pentru a asigura o aplicare consecventă a prezentului articol, AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice normative care să precizeze metoda de calcul al scăderii cu 10 % a valorii acțiunilor lichide și al scăderii valorii specificate de Comisie conform alineatului (7).
AEVMP prezintă Comisiei respectivele proiecte de standarde tehnice normative până la 31 martie 2012.
Comisiei i se conferă competența de a adopta standardele tehnice normative prevăzute la primul paragraf, în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 24
Durata restricțiilor
Măsura impusă în temeiul articolelor 18, 19, 20 sau 21 este valabilă pentru o perioadă inițială de cel mult trei luni de la data publicării anunțului menționat la articolul 25.
Măsura poate fi reînnoită pentru perioade de câte maximum trei luni dacă motivele care au stat la baza adoptării măsurii sunt în continuare aplicabile. Dacă nu este reînnoită până la expirarea perioadei de trei luni, măsura expiră în mod automat.
Articolul 25
Publicarea restricțiilor
(1) Autoritățile competente publică pe site-ul lor toate deciziile de impunere sau reînnoire a măsurilor menționate la articolele 18-23.
(2) În anunț se precizează cel puțin următoarele informații:
(a)
măsurile impuse, inclusiv instrumentele financiare și clasele de instrumente financiare la care se referă și perioada de aplicare a acestora;
(b)
motivele pentru care autoritatea competentă este de părere că se impun respectivele măsuri, inclusiv dovezile care susțin aceste motive.
(3) Măsurile luate în temeiul articolelor 18-23 intră în vigoare în momentul publicării anunțului sau la o dată ulterioară, precizată în anunț, și se aplică doar tranzacțiilor efectuate după ce măsura a intrat în vigoare.
Articolul 26
Notificarea AEVMP și a celorlalte autorități competente
(1) Înainte de impunerea sau reînnoirea unei măsuri luate în temeiul articolelor 18, 19, 20 sau 21 și înainte de impunerea unei restricții în temeiul articolului 23, autoritatea competentă notifică AEVMP și alte autorități competente cu privire la măsura pe care o are în vedere.
(2) Notificarea cuprinde informații detaliate cu privire la măsurile avute în vedere, clasele de instrumente financiare și tranzacții cărora li se vor aplica acestea, elemente care să justifice motivele care au stat la baza propunerii măsurilor respective și data la care se dorește intrarea în vigoare a măsurilor.
(3) Propunerea de a impune sau reînnoi o măsură luată în temeiul articolelor 18, 19, 20 sau 21 se notifică cu cel puțin 24 de ore înainte de momentul la care se dorește intrarea în vigoare sau reînnoirea măsurii. În situații excepționale, o autoritate competentă poate notifica cu mai puțin de 24 de ore înainte de intrarea în vigoare a măsurii atunci când notificarea cu 24 de ore înainte nu este posibilă. Notificarea unei restricții în temeiul articolului 23 se face înainte de momentul la care se dorește intrarea în vigoare a măsurii.
(4) O autoritate competentă care primește notificarea în temeiul prezentului articol poate lua măsuri în conformitate cu articolele 18-23 în respectivul stat membru în cazul în care se convinge că măsura este necesară pentru a sprijini autoritatea competentă care face notificarea. Autoritatea competentă care primește notificarea notifică la rândul său, în conformitate cu alineatele (1)-(3), atunci când intenționează să ia măsuri.
SECȚIUNEA 2
Competențele AEVMP
Articolul 27
Coordonarea de către AEVMP
(1) AEVMP joacă un rol de facilitare și coordonare în raport cu măsurile luate de autoritățile competente în temeiul dispozițiilor din secțiunea 1. Mai precis, AEVMP se asigură că autoritățile competente au o abordare consecventă în privința măsurilor luate, în special în ceea ce privește circumstanțele în care este necesară utilizarea dreptului de a interveni, natura respectivelor măsurilor impuse, precum și data intrării în vigoare și durata acestora.
(2) În urma primirii unei notificări în temeiul articolului 26 cu privire la măsurile care trebuie impuse sau reînnoite în temeiul dispozițiilor de la articolele 18, 19, 20 sau 21, AEVMP emite în termen de 24 de ore o opinie indicând dacă consideră că măsurile sau posibilele măsuri sunt necesare pentru a face față situației excepționale. Opinia respectivă precizează dacă AEVMP consideră că în unul sau mai multe state membre s-au produs evenimente sau evoluții nefavorabile care constituie o amenințare gravă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței, dacă măsurile sau posibilele măsuri sunt adecvate și proporționale raportat la amenințare și dacă durata propusă a unor astfel de măsuri este justificată. Dacă AEVMP este de părere că este necesară luarea de măsuri și de către alte autorități competente pentru a răspunde amenințării, aceasta face o precizare în acest sens în opinia sa. Opinia respectivă se publică pe site-ul AEVMP.
(3) În cazul în care o autoritate competentă intenționează să ia sau ia măsuri contrare opiniei AEVMP exprimate în temeiul dispozițiilor de la alineatul (2) sau refuză să ia măsuri contrare unei opinii a AEVMP exprimate în temeiul dispozițiilor de la alineatul respectiv, acesta publică pe site-ul său, în termen de 24 de ore de la primirea opiniei AEVMP, un comunicat explicând în detaliu motivele sale. În cazul unei astfel de situații, AEVMP analizează dacă sunt îndeplinite condițiile pentru și este oportună recurgerea la competențele sale de intervenție în temeiul articolului 28.
(4) AEVMP reexaminează periodic măsurile adoptate în temeiul prezentului articol și, în orice caz, cel puțin la fiecare trei luni. Dacă nu este reînnoită până la expirarea perioadei de trei luni, măsura expiră în mod automat.
Articolul 28
Dreptul de intervenție al AEVMP în situații excepționale
(1) În conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, sub rezerva alineatului (2) din prezentul articol, AEVMP:
(a)
solicită unei persoane fizice sau juridice care deține o poziție scurtă netă în raport cu un anumit instrument financiar sau o clasă de instrumente financiare să notifice o autoritate competentă sau să publice informații detaliate referitoare la astfel de poziții; sau
(b)
interzice sau impune condiții persoanelor fizice sau juridice să efectueze o vânzare în lipsă sau o tranzacție care creează sau se raportează la un instrument financiar, altul decât instrumentele financiare prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (c), în cazul în care efectul sau unul dintre efectele tranzacției este conferirea unui avantaj financiar persoanei respective în eventualitatea scăderii prețului sau valorii unui alt instrument financiar.
Măsura se poate aplica în situații speciale sau poate face obiectul unor derogări prevăzute de AEVMP. Pot fi prevăzute derogări în special pentru activitățile de formator de piață și activitățile de pe piața primară.
(2) AEVMP ia o decizie în temeiul alineatului (1) numai dacă:
(a)
măsurile enumerate la alineatul (1) literele (a) și (b) răspund unei amenințări la adresa funcționării normale și a integrității piețelor financiare sau a stabilității unei părți sau a întregului sistem financiar din Uniune și există implicații transfrontaliere; și
(b)
niciuna dintre autoritățile competente nu au luat măsuri pentru contracararea amenințării sau una sau mai multe autorități competente au luat măsuri care nu contracarează în mod corespunzător amenințarea.
(3) În cazul în care ia măsurile menționate la alineatul (1), AEVMP verifică în ce măsură:
(a)
acestea contracarează în mod semnificativ amenințarea la adresa funcționării normale și a integrității piețelor financiare sau a stabilității unei părți sau a întregului sistem financiar din Uniune sau îmbunătățesc în mod semnificativ capacitatea autorităților competente de a monitoriza amenințarea;
(b)
nu creează risc de arbitraj de reglementare;
(c)
nu au efecte negative asupra eficienței piețelor financiare, în special prin reducerea lichidității pe piețele respective și crearea de incertitudini pentru participanții pe piață, care să fie disproporționate față de avantajele măsurilor.
În cazul în care una sau mai multe autorități competente au luat măsuri în temeiul articolului 18, 19, 20 sau 21, AEVMP poate lua oricare dintre măsurile menționate la alineatul (1) din prezentul articol fără emiterea opiniei prevăzute la articolul 27.
(4) Înainte de a hotărî impunerea sau reînnoirea uneia dintre măsurile menționate la alineatul (1), AEVMP consultă Comitetul european pentru riscuri sistemice și, după caz, alte autorități relevante.
(5) Înainte de a hotărî impunerea sau reînnoirea uneia dintre măsurile menționate la alineatul (1), AEVMP notifică autoritățile competente în cauză cu privire la măsurile pe care le are în vedere. Notificarea cuprinde informații detaliate cu privire la măsurile avute în vedere, clasa de instrumente financiare și tranzacțiile cărora li se vor aplica acestea, elemente care să justifice motivele care au stat la baza propunerii măsurilor respective și data la care se dorește intrarea în vigoare a măsurilor.
(6) Notificarea se face cu cel puțin 24 de ore anterior momentului la care se dorește intrarea în vigoare sau reînnoirea măsurii. În situații excepționale, AEVMP poate notifica cu mai puțin de 24 de ore anterior intrării în vigoare a măsurii, în cazul în care notificarea în prealabil cu 24 de ore nu este posibilă.
(7) AEVMP publică pe site-ul său un anunț referitor la orice decizie de impunere sau reînnoire a măsurilor menționate la alineatul (1). Anunțul conține cel puțin:
(a)
măsurile impuse, inclusiv instrumentele și clasele de instrumente la care se referă și perioada de aplicare a acestora; și
(b)
motivele pentru care AEVMP este de părere că se impun respectivele măsuri, inclusiv dovezile care susțin aceste motive.
(8) După adoptarea deciziei de impunere sau reînnoire a uneia dintre măsurile menționate la alineatul (1), AEVMP notifică imediat autorităților competente măsurile adoptate.
(9) Măsurile intră în vigoare la data publicării anunțului pe site-ul AEVMP sau la o dată ulterioară, precizată în anunț, și se aplică numai tranzacțiilor efectuate ulterior intrării în vigoare a măsurilor respective.
(10) AEVMP reexaminează periodic și, cel puțin, la fiecare trei luni măsurile menționate la alineatul (1). Dacă nu este reînnoită până la expirarea perioadei de trei luni, măsura expiră în mod automat. Alineatele (2)-(9) se aplică în cazul reînnoirii unor măsuri.
(11) Măsurile adoptate de AEVMP în temeiul prezentului articol prevalează asupra oricărei măsuri adoptate anterior de către o autoritate competentă în temeiul dispozițiilor din secțiunea 1.
Articolul 29
Competențele AEVMP în situații de urgență cu privire la datoria suverană
În cazul unei situații de urgență cu privire la datoria suverană sau la swapurile suverane pe riscul de credit, se aplică articolele 18 și 38 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 30
Descrierea detaliată a evenimentelor sau evoluțiilor nefavorabile
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 42, acte delegate care să precizeze criteriile și factorii care trebuie luați în considerare de către autoritățile competente și AEVMP atunci când stabilesc dacă s-au produs evenimentele sau evoluțiile nefavorabile menționate la articolele 18-21 și la articolul 27 și amenințările menționate la articolul 28 alineatul (2) litera (a).
Articolul 31
Investigații ale AEVMP
La cererea uneia sau mai multor autorități competente, a Parlamentului European, a Consiliului sau a Comisiei sau din proprie inițiativă, AEVMP poate investiga anumite probleme sau practici legate de vânzarea în lipsă sau de utilizarea swapurilor pe riscul de credit, pentru a evalua dacă acestea ar putea reprezenta o amenințare la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în Uniune.
AEVMP publică un raport în care își prezintă concluziile și face recomandări în legătură cu problema sau practica respectivă în termen de trei luni de la finalizarea investigației respective.
CAPITOLUL VI
ROLUL AUTORITĂȚILOR COMPETENTE
Articolul 32
Autoritățile competente
Fiecare stat membru desemnează una sau mai multe autorități competente în sensul prezentului regulament.
În cazul în care un stat membru desemnează mai multe autorități competente, acesta trebuie să definească în mod clar rolurile fiecărei autorități și să desemneze o anumită autoritate drept responsabilă de coordonarea cooperării și a schimbului de informații cu Comisia, AEVMP și autoritățile competente ale altor state membre.
Statele membre informează Comisia, AEVMP și autoritățile competente ale altor state membre cu privire la desemnările respective.
Articolul 33
Atribuțiile autorităților competente
(1) Pentru îndeplinirea obligațiilor ce le revin în temeiul prezentului regulament, autoritățile competente sunt investite cu toate competențele de supraveghere și de investigare necesare pentru exercitarea funcțiilor lor. Acestea își exercită atribuțiile în oricare dintre următoarele moduri:
(a)
direct;
(b)
în colaborare cu alte autorități;
(c)
prin sesizarea autorităților judiciare competente.
(2) Pentru îndeplinirea obligațiilor care le revin în temeiul prezentului regulament, autoritățile competente, în conformitate cu legislația națională, sunt abilitate:
(a)
să dobândească acces la orice document, sub orice formă, și să primească sau să facă o copie a acestuia;
(b)
să solicite informații de la orice persoană fizică sau juridică și, în cazul în care este necesar, să convoace și să audieze orice persoană fizică sau juridică pentru a obține informații;
(c)
să efectueze inspecții la fața locului, cu sau fără avertisment prealabil;
(d)
să solicite înregistrările telefonice și ale schimburilor de date existente;
(e)
să solicite încetarea oricăror practici contrare dispozițiilor prezentului regulament;
(f)
să solicite înghețarea și/sau punerea sub sechestru a activelor.
(3) Autoritățile competente sunt abilitate, fără a aduce atingere alineatului (2) literele (a) și (b), ca, în anumite cazuri, să solicite unei persoane fizice sau juridice care efectuează un swap pe riscul de credit să furnizeze:
(a)
o explicare a scopului tranzacției și dacă aceasta urmărește o acoperire a unui risc sau alte scopuri; și
(b)
informații care să demonstreze riscul subiacent, în cazul în care tranzacția urmărește acoperirea unui risc.
Articolul 34
Secretul profesional
(1) Obligația de secret profesional se aplică tuturor persoanelor fizice sau juridice care lucrează sau care au lucrat pentru autoritatea competentă sau pentru oricare alte autorități sau persoane fizice sau juridice cărora autoritatea competentă le-a delegat sarcini, inclusiv auditorilor și experților mandatați de respectiva autoritate. Informațiile confidențiale care intră sub incidența secretului profesional nu pot fi dezvăluite niciunei alte persoane fizice sau juridice ori autorități, cu excepția cazului în care dezvăluirea lor este necesară pentru proceduri judiciare.
(2) Toate informațiile care fac obiectul unor schimburi între autoritățile competente în conformitate cu prezentul regulament și care privesc condițiile de tranzacționare sau operaționale și alte chestiuni economice sau personale sunt considerate confidențiale și intră sub incidența obligației de secret profesional, cu excepția cazului în care autoritatea competentă precizează, la momentul comunicării, că astfel de informații pot fi dezvăluite sau a cazului în care dezvăluirea lor este necesară pentru proceduri judiciare.
Articolul 35
Obligația de a coopera
Autoritățile competente cooperează atunci când este necesar sau util în sensul prezentului regulament. Mai precis, autoritățile competente își comunică fără întârziere informațiile necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor care le revin în temeiul prezentului regulament.
Articolul 36
Cooperarea cu AEVMP
Autoritățile competente cooperează cu AEVMP în sensul prezentului regulament, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Autoritățile competente furnizează fără întârziere AEVMP toate informațiile necesare pentru ca aceasta să își îndeplinească sarcinile care îi revin în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 37
Cooperarea în cazul unei cereri de inspecție sau de investigație la fața locului
(1) Autoritatea competentă a unui stat membru poate solicita asistența autorității competente a unui alt stat membru cu privire la inspecțiile și la investigațiile la fața locului.
Autoritatea competentă solicitantă informează AEVMP cu privire la cererile menționate la primul paragraf. AEVMP poate coordona investigațiile sau inspecțiile cu implicații transfrontaliere și, în cazul în care i se solicită acest lucru, coordonează investigațiile sau inspecțiile respective.
(2) În cazul în care o autoritate competentă primește din partea autorității competente a unui alt stat membru o solicitare de a efectua o inspecție sau o investigație la fața locului, aceasta poate:
(a)
să efectueze ea însăși inspecția sau investigația la fața locului;
(b)
să permită participarea autorității competente care a introdus cererea la inspecția sau la investigația la fața locului;
(c)
să permită autorității competente care a introdus cererea să efectueze inspecția sau investigația la fața locului;
(d)
să numească auditori sau experți care să efectueze inspecția sau investigația la fața locului;
(e)
să împartă sarcinile specifice legate de supravegherea activităților cu cealaltă autoritate competentă.
(3) AEVMP poate solicita autorităților competente să îndeplinească sarcini de investigare specifice și să realizeze inspecții la fața locului, în cazurile în care AEVMP are nevoie justificată de respectivele informații pentru a-și exercita competențele care îi sunt atribuite în mod explicit prin prezentul regulament.
Articolul 38
Cooperarea cu țările terțe
(1) Autoritățile competente încheie, în cazul în care este posibil, înțelegeri de cooperare cu autoritățile de supraveghere din țări terțe referitoare la schimbul de informații cu acestea, respectarea în țările terțe a obligațiilor care decurg din prezentul regulament și adoptarea de măsuri similare de către autoritățile de supraveghere din țări terțe, în completarea măsurilor luate în temeiul capitolului V. Aceste înțelegeri de cooperare asigură cel puțin un schimb eficient de informații care permite autorităților competente să-și îndeplinească obligațiile ce le revin în temeiul prezentului regulament.
O autoritate competentă care intenționează să încheie o astfel de înțelegere informează AEVMP și autoritățile competente ale celorlalte statelor membre.
(2) Înțelegerea de cooperare cuprinde dispoziții cu privire la schimbul de date și de informații necesare autorității competente relevante în vederea respectării obligațiilor prevăzute la articolul 16 alineatul (2).
(3) AEVMP coordonează încheierea unor înțelegeri de cooperare între autoritățile competente și autoritățile de supraveghere relevante din țări terțe. În acest sens, AEVMP elaborează un model de înțelegere de cooperare care poate fi utilizat de autoritățile competente.
AEVMP coordonează și schimbul, între autoritățile competente, de informații obținute de la autoritățile de supraveghere din țări terțe care pot fi relevante pentru luarea de măsuri în temeiul capitolului V.
(4) Autoritățile competente încheie înțelegeri de cooperare referitoare la schimbul de informații cu autoritățile de supraveghere din țări terțe, cu condiția ca informațiile comunicate să beneficieze de garanții cu privire la păstrarea secretului profesional cel puțin echivalente cu cele prevăzute la articolul 34. Acest schimb de informații este destinat îndeplinirii sarcinilor autorităților competente respective.
Articolul 39
Transferul și păstrarea datelor cu caracter personal
În ceea ce privește transferul de date personale între statele membre sau între statele membre și țări terțe, statele membre aplică Directiva 95/46/CE. În ceea ce privește transferul de date personale de către AEVMP unui stat membru sau unei țări terțe, AEVMP respectă prevederile Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
Datele personale menționate la primul paragraf se păstrează pentru o perioadă de maximum cinci ani.
Articolul 40
Furnizarea de informații țărilor terțe
O autoritate competentă poate transfera unei autorități de supraveghere dintr-o țară terță informații și analiza informațiilor în cazul în care sunt îndeplinite condițiile stabilite la articolele 25 și 26 din Directiva 95/46/CE, dar acest transfer se efectuează doar de la caz la caz. Autoritatea competentă trebuie să se asigure că transferul este necesar în sensul prezentului regulament. Aceste transferuri se efectuează numai după obținerea acordului țării terțe de a nu transfera informațiile unei autorități de supraveghere din altă țară terță fără autorizarea expresă scrisă a autorității competente.
O autoritate competentă furnizează informațiile care sunt confidențiale în temeiul articolului 34 și care sunt primite de la autoritatea competentă a unui alt stat membru autorității de supraveghere dintr-o țară terță numai în cazul în care autoritatea competentă a primit acordul expres al autorității competente care i-a transmis informațiile și dacă, acolo unde este cazul, informațiile sunt furnizate numai în scopul pentru care respectiva autoritate competentă și-a dat acordul.
Articolul 41
Sancțiuni
Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor și măsurilor administrative care se aplică în cazul nerespectării prezentului regulament și iau toate măsurile necesare pentru a asigura aplicarea acestora. Sancțiunile și măsurile administrative respective trebuie să fie eficiente, proporționale și disuasive.
În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, AEVMP poate adopta orientări pentru a asigura o abordare consecventă cu privire la sancțiunile și măsurile administrative care trebuie instituite de statele membre.
Statele membre notifică Comisiei și AEVMP dispozițiile menționate la primul și al doilea paragraf până la 1 iulie 2012, precum și orice modificare a acestor dispoziții, fără întârziere.
AEVMP publică pe site-ul său și actualizează periodic o listă a sancțiunilor și măsurilor administrative aplicabile în fiecare stat membru.
Statele membre furnizează anual AEVMP informații agregate privind toate sancțiunile și măsurile administrative impuse. Dacă o autoritate competentă dă publicității faptul că a fost impusă o sancțiune sau o măsură administrativă, acesta notifică simultan AEVMP cu privire la acest lucru.
CAPITOLUL VII
ACTE DELEGATE
Articolul 42
Exercitarea delegării
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.
(2) Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 2 alineatul (2), articolul 3 alineatul (7), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 alineatul (4), articolul 6 alineatul (4), articolul 7 alineatul (3), articolul 17 alineatul (2), articolul 23 alineatul (5) și articolul 30 este conferită Comisiei pentru o perioadă nedeterminată.
(3) Parlamentul European sau Consiliul poate revoca în orice moment delegarea de competențe menționată la articolul 2 alineatul (2), articolul 3 alineatul (7), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 alineatul (4), articolul 6 alineatul (4), articolul 7 alineatul (3), articolul 17 alineatul (2), articolul 23 alineatul (5) și articolul 30. Decizia de revocare pune capăt delegării competențelor specificate în decizia respectivă. Decizia intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia de revocare nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) Imediat după adoptarea unui act delegat, Comisia notifică adoptarea simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în conformitate cu articolul 2 alineatul (2), articolul 3 alineatul (7), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 alineatul (4), articolul 6 alineatul (4), articolul 7 alineatul (3), articolul 17 alineatul (2), articolul 23 alineatul (5) și articolul 30 intră în vigoare doar dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu formulează în mod expres obiecțiuni în termen de trei luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înaintea expirării termenului respectiv, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia cu privire la intenția lor de a nu formula obiecțiuni. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu trei luni.
Articolul 43
Termenul pentru adoptarea actelor delegate
Comisia adoptă actele delegate prevăzute la articolul 2 alineatul (2), articolul 3 alineatul (7), articolul 4 alineatul (2), articolul 5 alineatul (4), articolul 6 alineatul (4), articolul 7 alineatul (3), articolul 17 alineatul (2), articolul 23 alineatul (5) și articolul 30 până la 31 martie 2012.
Comisia poate prelungi cu șase luni termenul menționat la primul paragraf.
CAPITOLUL VIII
ACTE DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 44
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul european pentru valori mobiliare, instituit prin Decizia 2001/528/CE a Comisiei (16). Comitetul reprezintă un comitet în sensul definiției din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
CAPITOLUL IX
DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 45
Evaluare și raportare
Până la 30 iunie 2013, în baza discuțiilor cu autoritățile competente și cu AEVMP, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind:
(a)
caracterul corespunzător al pragurilor de notificare și publicare prevăzute la articolele 5, 6, 7 și 8;
(b)
impactul cerințelor individuale de publicare în temeiul articolului 6, mai ales în ceea ce privește eficiența și volatilitatea piețelor financiare;
(c)
pertinența raportării directe și centralizate către AEVMP;
(d)
funcționarea restricțiilor și obligațiilor prevăzute la capitolele II și III;
(e)
pertinența restricțiilor aplicate swapurilor pe riscul de credit suverane al datoriei suverane neacoperite și pertinența introducerii altor restricții sau condiții referitoare la vânzarea în lipsă și swapurile pe riscul de credit.
Articolul 46
Dispoziție tranzitorie
(1) Măsurile existente, în vigoare înainte de 15 septembrie 2010, care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament pot fi aplicate în continuare până la 1 iulie 2013 cu condiția de a fi notificate Comisiei până la 24 aprilie 2012.
(2) Tranzacțiile cu swapuri pe riscul de credit având ca rezultat o poziție neacoperită într-un swap pe risc de credit al datoriei suverane ce nu au fost încheiate înainte de 25 martie 2012 sau pe durata unei suspendări a restricțiilor privind swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) pot fi menținute până la scadența contractului de swap pe riscul de credit.
Articolul 47
Personalul și resursele AEVMP
Până la 31 decembrie 2012, AEVMP își evaluează necesitățile de personal și de resurse rezultate din asumarea competențelor și atribuțiilor sale în temeiul prezentului regulament și prezintă un raport Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.
Articolul 48
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 noiembrie 2012.
Cu toate acestea, articolul 2 alineatul (2), articolul 3 alineatul (7), articolul 4 alineatul (2), articolul 7 alineatul (3), articolul 9 alineatul (5), articolul 11 alineatele (3) și (4), articolul 12 alineatul (2), articolul 13 alineatele (4) și (5), articolul 16 alineatele (3) și (4), articolul 17 alineatul (2), articolul 23 alineatele (5), (7) și (8) și articolele 30, 42, 43 și 44 se aplică de la 25 martie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 14 martie 2012.