РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 445/2011 НА КОМИСИЯТА
от 10 май 2011 година
относно система за сертифициране на структурите, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, и за изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-специално член 14а от нея,
като взе предвид препоръката на Европейската железопътна агенция от 8 юли 2010 г. относно система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО цели да подобри достъпа до пазара на услуги за железопътен транспорт, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Освен това Директива 2004/49/ЕО предвижда въвеждането на рамка за осигуряване на равни условия за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, чрез прилагането на еднакви изисквания за сертифициране в целия Съюз.
(2)
Предназначението на системата за сертифициране е да осигури рамка за хармонизиране на изискванията и методите за оценка на способността на структурите, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз.
(3)
Без да се засяга отговорността на железопътните предприятия и операторите на инфраструктура за безопасната експлоатация на влакове, структурата, която отговаря за поддръжката, следва да гарантира посредством система за поддръжка, че товарните вагони, за чиято поддръжка отговаря, са в безопасно експлоатационно състояние. Като се има предвид голямото разнообразие от методи за проектиране и поддръжка системата за поддръжка следва да бъде процесно ориентирана.
(4)
На операторите на инфраструктура се налага да използват товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато експлоатират товарни вагони за тази цел, операторите на инфраструктура го правят в качеството си на железопътни предприятия. Оценката на способността на оператора на инфраструктура да експлоатира товарни вагони за тази цел следва да бъде част от неговата оценка за разрешително за безопасност съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО.
(5)
Предприетите инспекции и наблюдение преди потеглянето на влак или по маршрута обикновено се извършват от оперативен персонал на железопътните предприятия или на операторите на инфраструктура, като се следва процесът, описан в тяхната система за управление на безопасността в съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
Железопътните предприятия или операторите на инфраструктура следва да гарантират чрез своята система за управление на безопасността контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с тяхната дейност, в т. ч. ангажирането на изпълнители. За тази цел железопътните предприятия следва да разчитат на договорни споразумения със структурите, които отговорят за поддръжката, за всички вагони, които те експлоатират. Това може да бъде договор между железопътното предприятие и структурата, която отговоря за поддръжката, или верига от договори с други страни, като например стопанисващия. Въпросните договори следва да са в съответствие с процедурите, определени от железопътното предприятие или оператора на инфраструктура в неговата система за управление на безопасността, включително обмена на информация.
(7)
В съответствие с Директива 2004/49/ЕО сертификатът на структура, която отговаря за поддръжката (сертификат на СОП), е валиден на територията на целия Европейски съюз. Сертификати, издадени от органи в трети държави, определени чрез равностойни критерии и отговарящи на равностойни на посочените в настоящия регламент изисквания, обикновено следва да се приемат за равностойни на сертификатите на СОП, издадени в Европейския съюз.
(8)
Оценката на заявление за сертификат за СОП от страна на орган за сертифициране представлява оценка на способността на заявителя да управлява дейности за поддръжка и да изпълнява оперативните функции по поддръжка самостоятелно или чрез договори с други органи, като например работилници за поддръжка, натоварени с изпълнението на тези функции или на част от тях.
(9)
Системата за акредитация следва да осигурява инструмент за управление на рисковете чрез гарантиране, че акредитираните органи са компетентни да извършват работата, която приемат. Освен това акредитацията се счита за средство за осигуряване на национално и международно признаване на сертификатите на СОП, издадени от акредитирани органи.
(10)
За да се осигури система, позволяваща на сертифициращите органи да извършват проверки на сертифицирани структури, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз, е важно всички органи, които могат да предоставят сертификати на структури, отговарящи за поддръжката („сертифициращи органи“), да си сътрудничат помежду си с цел хармонизиране на подходите за сертифициране. В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2) следва да бъдат разработени и одобрени специфични изисквания за акредитация.
(11)
За оценката на процеса на сертифициране, предвиден в настоящия регламент, е важно Европейската железопътна агенция („Агенцията“) да осъществява надзор над разработването на системата за сертифициране. За да може да изпълнява тази функция, Агенцията трябва да събира информация относно характера на сертифициращите органи, работещи в тази област, и броя на сертификатите, издадени на структурите, които отговарят за поддръжката. Също така е важно Агенцията да улеснява координацията между сертифициращите органи.
(12)
Регламент (ЕО) № 653/2007 на Комисията от 13 юни 2007 г. относно прилагането на общ европейски формат за сертификатите за безопасност и документите за кандидатстване за сертифициране съгласно член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за валидността на сертификатите за безопасност, издадени по Директива 2001/14/ЕО (3), предвижда стандартен формат за сертификатите за безопасност. Този формат трябва да бъде актуализиран, така че да включва допълнителна информация за структурите, които отговарят за поддръжката. Следователно Регламент (ЕО) № 653/2007 следва да бъде съответно изменен.
(13)
В очакване на цялостното прилагане на системата за сертифициране на структурата, която отговаря за поддръжката, както е предвидено в настоящия регламент, валидността на съществуващите практики за сертифициране на структурите, които отговорят за поддръжката, и на работилниците за поддръжка следва да се признава в продължение на преходен период, за да се гарантира непрекъснатото функциониране на товарните железопътни услуги, по-специално в международен план. По време на този период националните органи по безопасността следва да обръщат особено внимание на еквивалентността и съответствието на различните практики за сертифициране.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, съответстват на становището на комитета, създаден съгласно член 27 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел
1. С настоящия регламент се създава система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, както е посочено в член 14а от Директива 2004/49/ЕО.
2. Предназначението на системата за сертифициране е да предостави доказателства, че структурата, която отговаря за поддръжката, е установила своя система за поддръжка и може да изпълнява изискванията, посочени в настоящия регламент, с цел да се гарантира безопасното експлоатационно състояние на всички товарни вагони, за чиято поддръжка тя отговаря.
Член 2
Обхват
1. Системата за сертифициране се прилага за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, които ще се използват по железопътната мрежа на територията на Европейския съюз.
2. Работилниците за поддръжка или организациите, които поемат изпълнението на част от функциите, посочени в член 4, могат да прилагат доброволно системата за сертифициране въз основа на принципите, посочени в член 8 и в приложение I.
3. Посочването на оператор на инфраструктура в членове 5, 7 и 12 се разбира, че се отнася за експлоатацията от негова страна на товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато той експлоатира товарни вагони за посочената цел, се счита, че операторът на инфраструктура го прави в качеството си на железопътно предприятие.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 3 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Освен това се прилагат следните определения:
а)
„акредитация“ означава акредитация съгласно определението в член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
б)
„сертификат на СОП“ означава сертификат, издаден на структура, която отговаря за поддръжката, за целите на член 14а, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО;
в)
„орган за сертифициране“ означава орган, нотифициран на Комисията съгласно член 10, който отговаря за сертифицирането на структури, които отговарят за поддръжката, въз основа на критериите от приложение II;
г)
„товарен вагон“ означава превозно средство, което не се придвижва на собствен ход, създадено с цел превозване на товари или други материали, които да се използват за дейности като строителство или поддръжка на инфраструктура;
д)
„работилница за поддръжка“ означава подвижна или стационарна структура, включваща служители, в това число такива с управленски отговорности, инструменти и съоръжения, създадена за извършването на поддръжка на превозни средства, части, компоненти или свързващи елементи на превозни средства;
е)
„пускане в експлоатация“ означава уверението, дадено от структурата, която отговаря за поддръжката, на ръководителя по поддръжката на вагонния парк, че поддръжката е изпълнена съгласно поръчките за поддръжка;
ж)
„повторно въвеждане в експлоатация“ е уверението въз основа на документ за пускане в експлоатация, дадено на ползвателя, като например железопътно предприятие или стопанисващ, от структурата, която отговоря за поддръжката, че са извършени всички необходими дейности за поддръжка и вагонът, чиято експлоатация преди е била прекратена, е в състояние да бъде експлоатиран безопасно, евентуално при някои временни ограничения за използването.
Член 4
Система за поддръжка
1. Системата за поддръжка се състои от следните функции:
а)
функция по управление, която контролира и координира функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г), и гарантира безопасното състояние на товарните вагони в железопътната система;
б)
функция по разработване на поддръжката, която отговоря за управлението на документацията за поддръжката, включително управлението на конфигурацията въз основа на данни за проектирането и експлоатацията, както и за качеството и извлечения опит;
в)
функция по управление на поддръжката на вагонния парк, което отговаря за прекратяването на експлоатацията на вагон с цел поддръжка и повторното му въвеждане в експлоатация след поддръжката; и
г)
функция по извършване на поддръжката, което означава осъществяване на необходимата техническа поддръжка на товарния вагон или на части от него, включително документацията, свързана с техническото обслужване.
2. Структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира, че функциите, посочени в параграф 1, отговарят на изискванията и критериите за оценка, посочени в приложение III.
3. Структурата, която отговаря за поддръжката, изпълнява функцията по управление самостоятелно, но може да възлага на външен изпълнител функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г) от параграф 1, или част от тях на други договарящи се страни съгласно разпоредбите на член 8. Когато се прибягва до възлагане на външен изпълнител, структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира прилагането на принципите, посочени в приложение I.
4. Независимо от приложените договорености за възлагане на външен изпълнител структурата, която отговаря за поддръжката, е отговорна за резултата от дейностите по поддръжка, които управлява, и установява система за наблюдение на изпълнението на посочените дейности.
Член 5
Отношения между страните, участващи в процеса по поддръжката
1. Всяко железопътно предприятие или оператор на инфраструктура гарантира, че преди потеглянето за всеки от товарните вагони, използвани от него, е определена сертицифирана структура, която отговаря за поддръжката, чийто сертификат има необходимия обхват по отношение на експлоатацията на вагона.
2. Всички страни, участващи в процеса по поддръжката, обменят съответната информация за поддръжката в съответствие с критериите, изброени в раздели I.7 и I.8 от приложение III.
3. Въз основа на договорни споразумения железопътното предприятие може да поиска информация за оперативни цели относно поддръжката на даден товарен вагон. Структурата, която отговаря за поддръжката на товарния вагон, отговаря на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
4. Въз основа на договорни споразумения, структура, която отговаря за поддръжката, може да поиска информация за експлоатацията на товарен вагон. Железопътното предприятие или операторът на инфраструктура отговарят на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
5. Всички договарящи се страни обменят информация относно свързани с безопасността неизправности, злополуки, инциденти, състояния, близки до инциденти, и други опасни събития, както и относно възможното ограничаване на използването на товарните вагони.
6. Сертификатите на структурите, които отговарят за поддръжката, се приемат като доказателство за способността на железопътно предприятие или оператор на инфраструктура да изпълнява изискванията на изпълнителите и доставчиците за поддръжка и контрол, посочени в приложение II, точки Б.1, Б.2, Б.3 и В.1 към Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (4) и Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 10 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (5), освен ако националният орган по безопасността не може да докаже наличието на сериозен риск за безопасността.
7. Ако договаряща страна, по-специално железопътно предприятие, има основателна причина да счита, че определено структурата, която отговаря за поддръжката, не изпълнява изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране в настоящия регламент, тя незабавно уведомява сертифициращия орган за това. Сертифициращият орган предприема необходимите действия за проверка дали твърдението за несъответствие е основателно и уведомява съответните страни за резултатите от разследването (включително компетентния национален орган по безопасността, ако е уместно).
8. При смяна на структурата, която отговаря за поддръжката, притежателят на регистрацията, както е посочено в член 33, параграф 3 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), уведомява своевременно органа, отговарящ за регистъра, за промяната, както е предвидено в член 4, параграф 1 от Решение 2007/756/ЕО на Комисията (7), така че последният да може да актуализира националния регистър на возилата.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, предава документацията за поддръжката или на притежателя на регистрацията, или на новата структурата, която отговаря за поддръжката.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, се освобождава от отговорностите си, когато бъде отписана от националния регистър на возилата. Ако към датата на дерегистрация на предишната структура, която отговаря за поддръжката, никоя нова структура не е потвърдила, че приема статута на структура, която отговаря за поддръжката, регистрацията на возилото временно се преустановява.
Член 6
Сертифициращи органи
1. Сертификати на СОП се предоставят от всеки компетентен орган за сертифициране, избран от кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката.
2. Държавите-членки гарантират, че сертифициращите органи съблюдават общите критерии и принципи, посочени в приложение II, и всички последващи схеми за акредитация в отрасъла.
3. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че решенията, взети от сертифициращите органи, подлежат на съдебен контрол.
4. С цел да се уеднаквят подходите за оценка на заявленията сертифициращите органи си сътрудничат взаимно както в рамките на държавите-членки, така и в целия Европейски съюз.
5. Агенцията организира и улеснява сътрудничеството между сертифициращите органи.
Член 7
Система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката
1. Сертифицирането се основава на оценка на способността на структурата, която отговаря за поддръжката, да изпълнява съответните изисквания на приложение III и да може да ги прилага последователно. Това включва система за контрол, която да гарантира непрекъснатото съответствие с приложимите изисквания след предоставянето на сертификата на СОП.
2. Структурите, които отговарят за поддръжката, кандидатстват за сертифициране, като използват съответния формуляр от приложение IV и предоставят писмени доказателства във връзка с процедурите, посочени в приложение III. Те представят без забавяне цялата допълнителна информация, която сертифициращият орган изисква от тях. При оценката на заявленията сертифициращите органи прилагат изискванията и критериите за оценка, определени в приложение III.
3. Сертифициращият орган взема решение не по-късно от четири месеца, след като кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката, му представи цялата необходима информация и изисканата допълнителна информация. Сертифициращият орган извършва необходимата оценка на обекта или обектите на структурата, която отговаря за поддръжката, преди предоставянето на сертификата. Решението за предоставяне на сертификата се съобщава на структурата, която отговаря за поддръжката, като се използва съответният формуляр от приложение V.
4. Сертификатът на СОП е валиден за срок до пет години. Притежателят на сертификата уведомява незабавно сертифициращия орган за всички важни промени, свързани с обстоятелствата, съществуващи в момента на предоставянето на първоначалния сертификат, за да може сертифициращият орган да реши дали да го измени, поднови или отнеме.
5. Сертифициращият орган описва подробно причините, на които се основава всяко негово решение. Сертифициращият орган съобщава решението си и причините за него на структурата, която отговаря за поддръжката, като посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
6. Сертифициращият орган извършва дейности по контрол поне един път в годината на избрани обекти, които са представителни в географски и функционален аспект за всички дейности на структурите, отговарящи за поддръжката, на които е предоставил сертификат, за да провери дали структурите все още отговарят на критериите, предвидени в приложение III.
7. Ако сертифициращият орган установи, че структурата, която отговаря за поддръжката, вече не изпълнява изискванията, въз основа на които е издаден сертификатът на СОП, той приема план за подобряване заедно със структурата, която отговаря за поддръжката, ограничава обхвата на приложение или отнема сертификата на структурата, която отговаря за поддръжката, в зависимост от степента на несъответствие.
При продължаващо неизпълнение на изискванията за сертифициране или на плана за подобряване сертифициращият орган ограничава обхвата или отнема сертификата на СОП като обосновава решението си и посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
8. Когато железопътно предприятие или оператор на инфраструктура кандидатства за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност, по отношение на товарните вагони, използвани от него, се прилага следното:
а)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от заявителя, той включва валиден сертификат на СОП, ако има такъв, като част от заявлението или се прави оценка на неговия капацитет като структура, която отговоря за поддръжката, като част от неговото заявление за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност;
б)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от страни, различни от заявителя, чрез своята система за управление на безопасността той гарантира контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с неговата дейност, включително използването на тези вагони, за което по-специално се прилагат разпоредбите на член 5 от настоящия регламент.
При всички обстоятелства сертифициращите органи и националните органи по безопасността извършват активен обмен на становища, за да се избегне дублиране на оценката.
Член 8
Система за сертифициране на функции по поддръжка, възложени на външен изпълнител
1. Когато структурата, която отговаря за поддръжката, реши да възложи на външен изпълнител една или повече от функциите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в) и г), или части от тях, доброволното сертифициране на изпълнителя по системата за сертифициране от настоящия регламент поражда презумпция за съответствие на структурата, която отговаря за поддръжката, със съответните изисквания, посочени в приложение III, доколкото тези изисквания попадат в обхвата на доброволното сертифициране на изпълнителя. Ако такова сертифициране липсва, структурата, която отговаря за поддръжката, доказва на сертифициращия орган защо тя изпълнява всички изисквания, посочени в приложение III, по отношение на функциите, които решава да възложи на външен изпълнител.
2. Сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, се издават от сертифициращи органи при спазване на същите процедури, посочени в членове 6-7 и член 10, параграф 3, адаптирани към специфичния случай на заявителя. Те са валидни на територията на целия Европейски съюз.
При оценката на заявленията за сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, сертифициращите органи прилагат принципите, посочени в приложение I.
Член 9
Роля на режима за надзор
Ако национален орган по безопасността има основателна причина да счита, че дадена структурата, която отговаря за поддръжката, не спазва изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране от настоящия регламент, той незабавно взема необходимото решение и уведомява Комисията, Агенцията, други компетентни органи, сертифициращия орган и други заинтересовани страни за своето решение.
Член 10
Предоставяне на информация на Комисията и Агенцията
1. Не по-късно от 30 ноември 2011 г. държавите-членки уведомяват Комисията дали сертифициращите органи са акредитирани органи, признати органи или национални органи по безопасността. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в това положение в срок от един месец от промяната.
2. Не по-късно от 31 май 2012 г. държавите-членки уведомяват Агенцията за признатите сертифициращи органи. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 765/2008, органите за акредитация уведомяват Агенцията за акредитираните сертифициращи органи. Всяка промяна също се съобщава на Агенцията в срок от един месец от промяната.
3. Сертифициращите органи уведомяват Агенцията за всички издадени, изменени, подновени или отнети сертификати на СОП или сертификати за специфични функции съгласно член 4, параграф 1 в срок от една седмица от решението си, като използват формулярите от приложение V.
4. Агенцията поддържа досие на цялата информация, за която е уведомена съгласно параграфи 2 и 3, и осигурява публичен достъп до нея.
Член 11
Изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
Приложение I към Регламент (ЕО) № 653/2007 се заменя с текста, който се съдържа в приложение VI към настоящия регламент.
Член 12
Преходни разпоредби
1. Прилагат се следните преходни разпоредби, без да се засягат разпоредбите на член 9.
2. Считано от 31 май 2012 г. всеки сертификат на СОП се издава в съответствие с настоящия регламент на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, без да се засяга член 14а, параграф 8 от Директива 2004/49/ЕО.
3. Сертификати, издадени от сертифициращ орган не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на принципи и критерии, еквивалентни на съдържащите се в Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
4. Сертификати, издадени от сертифициращ орган, на структури, които отговорят за поддръжката, не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, по-специално членове 6-7 и приложения I и III, се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
5. Сертификати, издадени на работилници за поддръжка не по-късно от 31 май 2014 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, се признават за еквивалентни на сертификатите за работилници за поддръжка, които поемат функцията по извършване на поддръжка, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2017 г.
6. Без да се засягат параграфи 3-5, структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, вписани в националния регистър на возилата не по-късно от 31 май 2012 г., се сертифицират съгласно настоящия регламент най-късно до 31 май 2013 г. През този период декларациите за съответствие на структурите, които отговорят за поддръжката, със съответните изисквания на настоящия регламент или на Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент.
7. Железопътните предприятия и операторите на инфраструктура, които вече са сертифицирани съгласно членове 10 и 11 от Директива 2004/49/ЕО не по-късно от 31 май 2012 г., не трябва да подават заявление за сертификат на СОП за първоначалния срок на действие на техните сертификати за поддръжка на вагоните, за които те носят отговорност като структура, която отговоря за поддръжката.
Член 13
Дата на влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 май 2011 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 445/2011 AL COMISIEI
din 10 mai 2011
privind un sistem de certificare a entităților responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 653/2007
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2004/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind siguranța căilor ferate comunitare și de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare și a Directivei 2001/14/CE privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare și certificarea siguranței (1), în special articolul 14a,
având în vedere recomandarea Agenției Europene a Căilor Ferate din 8 iulie 2010 privind un sistem de certificare a entităților responsabile cu întreținerea,
întrucât:
(1)
Directiva 2004/49/CE vizează îmbunătățirea accesului la piață al serviciilor de transport feroviar prin definirea unor principii comune pentru gestionarea, reglementarea și controlul siguranței feroviare. De asemenea, Directiva 2004/49/CE prevede instituirea unui cadru care să asigure condiții egale tuturor entităților responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă prin aplicarea acelorași cerințe de certificare în întreaga Uniune.
(2)
Scopul sistemului de certificare este acela de a oferi un cadru pentru armonizarea cerințelor și a metodelor de evaluare a capacității entităților responsabile cu întreținerea din întreaga Uniune.
(3)
Fără a aduce atingere responsabilității întreprinderilor feroviare și a administratorilor de infrastructură pentru exploatarea în condiții de siguranță a trenurilor, entitatea responsabilă cu întreținerea trebuie să se asigure, cu ajutorul unui sistem de întreținere, că vagoanele de marfă pentru a căror întreținere este responsabilă se află într-o stare sigură de funcționare. Având în vedere ampla varietate a metodelor de proiectare și întreținere, acest sistem de întreținere trebuie să fie orientat spre procese.
(4)
Administratorii de infrastructură trebuie să folosească vagoanele de marfă la transportul materialelor de construcție sau în cadrul activităților de întreținere a infrastructurii. Când exploatează vagoane de marfă în acest scop, administratorii de infrastructură acționează în calitate de întreprindere feroviară. Evaluarea capacității administratorului de infrastructură de a exploata vagoanele de marfă în acest scop trebuie să facă parte din evaluarea acestuia în vederea acordării unei autorizații de siguranță în temeiul articolului 11 din Directiva 2004/49/CE.
(5)
Inspecțiile și monitorizarea desfășurate înainte de plecarea unui tren sau pe traseu sunt efectuate, în general, de personalul operațional al întreprinderilor feroviare sau de administratorii de infrastructură, conform procedurii descrise în sistemul de management al siguranței în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Directiva 2004/49/CE.
(6)
Prin sistemul lor de management al siguranței, întreprinderile feroviare sau administratorii de infrastructură trebuie să asigure controlul tuturor riscurilor legate de activitatea lor, inclusiv de utilizarea contractanților. În acest scop, întreprinderea feroviară trebuie să se bazeze pe acordurile contractuale în care sunt implicate entitățile responsabile cu întreținerea tuturor vagoanelor pe care le exploatează aceasta. Poate fi vorba de un contract între întreprinderea feroviară și entitatea responsabilă cu întreținerea sau de un lanț de contracte care implică alte părți, precum deținătorul, de exemplu. Aceste contracte trebuie să concorde cu procedurile evidențiate de o întreprindere feroviară sau de un administrator de infrastructură în sistemul de management al siguranței, inclusiv în ceea ce privește schimbul de informații.
(7)
În conformitate cu Directiva 2004/49/CE, un certificat de entitate responsabilă cu întreținerea (certificat ERI) este valabil în întreaga Uniune. Certificatele emise de organisme din țări terțe numite în temeiul unor criterii echivalente și îndeplinind cerințe echivalente cu cele prevăzute de prezentul regulament trebuie acceptate, în mod normal, ca fiind echivalente cu certificatele ERI emise în Uniune.
(8)
Evaluarea unei cereri de certificat ERI de către un organism de certificare presupune evaluarea capacității solicitantului de a gestiona activitățile de întreținere și de a îndeplini funcțiile de întreținere operaționale fie în mod autonom, fie prin contracte cu alte organisme, precum atelierele de întreținere, cărora li se delegă sarcina de a îndeplini aceste funcții sau o parte a acestora.
(9)
Un sistem de acreditare trebuie să ofere un instrument de management al riscurilor, garantând că organismele acreditate au competența de a îndeplini sarcinile pe care și le asumă. Mai mult, acreditarea este considerată o modalitate de obținere a recunoașterii naționale și internaționale pentru certificatele ERI emise de organismele acreditate.
(10)
Pentru a avea un sistem care să permită organismelor de certificare să efectueze verificări privind entitățile certificate responsabile cu întreținerea din întreaga Uniune, este important ca toate organismele care pot acorda certificate unei entități responsabile cu întreținerea („organismele de certificare”) să coopereze unele cu altele pentru a-și armoniza abordările în ceea ce privește certificarea. Trebuie elaborate și aprobate cerințe specifice pentru acreditare, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (2).
(11)
Pentru a evalua procedura de certificare prevăzută de prezentul regulament, este important ca Agenția Europeană a Căilor Ferate (agenția) să supervizeze elaborarea sistemului de certificare. Pentru a putea îndeplini această funcție, agenția trebuie să colecteze informații privind caracterul organismelor de certificare care își desfășoară activitatea în acest domeniu și numărul certificatelor emise entităților responsabile cu întreținerea. De asemenea, este important ca agenția să faciliteze coordonarea organismelor de certificare.
(12)
Regulamentul (CE) nr. 653/2007 al Comisiei din 13 iunie 2007 privind utilizarea unui format european comun pentru certificatele de siguranță și documentele de cerere în conformitate cu articolul 10 din Directiva 2004/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului și valabilitatea certificatelor de siguranță prevăzute de Directiva 2001/14/CE (3) prevede formatul standard al certificatelor de siguranță. Acest format trebuie actualizat pentru a include informații suplimentare privind entitățile responsabile cu întreținerea. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 653/2007 trebuie modificat în consecință.
(13)
Pe durata unei perioade de tranziție, până la aplicarea pe deplin a sistemului de certificare a entității responsabile cu întreținerea prevăzut în prezentul regulament, trebuie recunoscută valabilitatea practicilor existente de certificare a entităților responsabile cu întreținerea și a atelierelor de întreținere, astfel încât să se asigure furnizarea neîntreruptă a serviciilor de transport feroviar de marfă, mai ales la nivel internațional. În această perioadă, autoritățile naționale de siguranță trebuie să fie deosebit de atente în ceea ce privește echivalența și coerența dintre diversele practici de certificare.
(14)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 27 din Directiva 2004/49/CE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Scop
(1) Prezentul regulament instituie un sistem de certificare a entităților responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă, în conformitate cu articolul 14a din Directiva 2004/49/CE.
(2) Acest sistem de certificare are scopul de a furniza dovezi că o entitate responsabilă cu întreținerea și-a instituit sistemul de întreținere și poate îndeplini cerințele prevăzute de prezentul regulament, astfel încât să se asigure de starea sigură de funcționare a tuturor vagoanelor de marfă de a căror întreținere este responsabilă.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
(1) Sistemul de certificare se aplică oricărei entități responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă care urmează a fi exploatate pe rețeaua feroviară în Uniune.
(2) Atelierele de întreținere sau orice organizație care preia un subgrup al funcțiilor specificate la articolul 4 poate aplica, în mod voluntar, sistemul de cerificare, în temeiul principiilor specificate la articolul 8 și în anexa I.
(3) Referirile din articolele 5, 7 și 12 la un administrator de infrastructură se interpretează ca trimiteri la operațiunile acestuia cu vagoane de marfă pentru transportarea unor materiale de construcții sau pentru activitățile de întreținere a infrastructurii. Se consideră că, atunci când exploatează vagoane de marfă în acest scop, administratorul de infrastructură acționează în calitate de întreprindere feroviară.
Articolul 3
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament se aplică definițiile prevăzute la articolul 3 din Directiva 2004/49/CE.
(2) De asemenea, se aplică următoarele definiții:
(a)
„acreditare” înseamnă acreditare astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008;
(b)
„certificat ERI” înseamnă un certificat eliberat unei entități responsabile cu întreținerea în sensul articolului 14a alineatul (4) din Directiva 2004/49/CE;
(c)
„organism de certificare” înseamnă un organism, desemnat în conformitate cu articolul 10, care certifică, pe baza criteriilor prevăzute în anexa II, entitățile responsabile cu întreținerea;
(d)
„vagon de marfă” înseamnă un vehicul fără autopropulsie proiectat în scopul transportului de marfă sau de alte materiale destinate unor activități precum construcțiile sau întreținerea infrastructurii;
(e)
„atelier de întreținere” înseamnă o entitate fixă sau mobilă formată din personal, inclusiv persoane cu responsabilitate de gestionare, unelte și dotări, organizată pentru a desfășura activități de întreținere a unor vehicule, piese, componente sau subansambluri ale unor vehicule;
(f)
„redare în exploatare” înseamnă asigurarea dată managerului de întreținere a parcului de entitatea care efectuează întreținerea, potrivit căreia întreținerea a fost efectuată în conformitate cu comenzile de întreținere;
(g)
„repunere în funcțiune” înseamnă asigurarea, bazată pe o redare în exploatare, dată utilizatorului, de exemplu întreprinderii feroviare sau deținătorului, de entitatea responsabilă cu întreținerea, potrivit căreia toate lucrările de întreținere adecvate sunt încheiate, iar vagonul, care fusese scos din funcțiune, poate fi utilizat în siguranță, eventual cu respectarea unor restricții temporare de utilizare.
Articolul 4
Sistem de întreținere
(1) Sistemul de întreținere trebuie să fie alcătuit din următoarele funcții:
(a)
funcția de gestionare, care supervizează și coordonează funcțiile de întreținere menționate la literele (b)-(d) și asigură starea sigură a vagonului de marfă în sistemul feroviar;
(b)
funcția de dezvoltare a întreținerii, care este responsabilă cu gestionarea documentației referitoare la întreținere, inclusiv gestionarea configurării, pe baza datelor de proiectare și operaționale, precum și pe baza prestațiilor și a experienței dobândite;
(c)
funcția de management al întreținerii parcului, care gestionează retragerea vagonului de marfă în vederea întreținerii și repunerea în funcțiune a acestuia după întreținere; și
(d)
funcția de efectuare a întreținerii, care înseamnă desfășurarea activităților de întreținere tehnică necesare asupra unui vagon de marfă sau asupra unor părți ale acestuia, inclusiv furnizarea documentației de redare în exploatare.
(2) Entitatea responsabilă cu întreținerea trebuie să se asigure că funcțiile enumerate la alineatul (1) îndeplinesc cerințele și criteriile de evaluare prevăzute în anexa III.
(3) Entitatea responsabilă cu întreținerea trebuie să desfășoare ea însăși funcția de gestionare, dar poate externaliza funcțiile de întreținere menționate la alineatul (1) literele (b)-(d) sau o parte a acestor funcții, atribuindu-le altor părți contractante sub rezerva dispozițiilor articolului 8. În cazul în care recurge la externalizare, entitatea responsabilă cu întreținerea trebuie să se asigure că sunt aplicate principiile prevăzute în anexa I.
(4) Indiferent de acordurile de externalizare stabilite, entitatea responsabilă cu întreținerea este responsabilă pentru rezultatul activităților de întreținere pe care le gestionează și trebuie să instituie un sistem de monitorizare a desfășurării activităților respective.
Articolul 5
Relații dintre părțile implicate în procesul de întreținere
(1) Fiecare întreprindere feroviară sau administrator de infrastructură trebuie să se asigure, înaintea plecării vagoanelor de marfă pe care le exploatează, că de întreținerea acestora se ocupă o entitate responsabilă cu întreținerea certificată și că utilizarea vagoanelor se încadrează în sfera de aplicare a certificatului.
(2) Toate părțile interesate în procesul de întreținere fac schimb de informații relevante referitoare la întreținere, în conformitate cu criteriile prezentate la secțiunile I.7 și I.8 din anexa III.
(3) În urma acordurilor contractuale, o întreprindere feroviară poate solicita, în scop operațional, informații privind întreținerea unui vagon de marfă. Entitatea responsabilă cu întreținerea vagonului de marfă trebuie să răspundă solicitării fie direct, fie prin intermediul altor părți contractante.
(4) În urma acordurilor contractuale, o entitate responsabilă cu întreținerea poate solicita informații privind exploatarea unui vagon de marfă. Întreprinderea feroviară sau administratorul de infrastructură trebuie să răspundă solicitării fie direct, fie prin intermediul altor părți contractante.
(5) Toate părțile contractante trebuie să facă schimb de informații privind defecțiunile legate de siguranță, accidentele, incidentele, incidentele evitate la limită și alte evenimente periculoase, precum și privind orice posibilă restricție referitoare la utilizarea vagoanelor de marfă.
(6) Certificatele entităților responsabile cu întreținerea trebuie să fie acceptate ca dovadă a capacității unei întreprinderi feroviare sau a unui administrator de infrastructură de a îndeplini cerințele referitoare la întreținere și la controlul contractanților și al furnizorilor specificate la punctele B.1, B.2, B.3 și C.1 din anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1158/2010 al Comisiei din 9 decembrie 2010 privind o metodă de siguranță comună pentru evaluarea conformității cu cerințele pentru obținerea certificatelor de siguranță feroviară (4) și Regulamentul (UE) nr. 1169/2010 al Comisiei din 10 decembrie 2010 privind o metodă de siguranță comună pentru evaluarea conformității cu cerințele pentru obținerea autorizației de siguranță feroviară (5), cu excepția cazului în care autoritatea națională de siguranță poate demonstra existența unui important risc pentru siguranță.
(7) Dacă o parte contractantă, în special o întreprindere feroviară, are un motiv întemeiat să creadă că o anumită entitate responsabilă cu întreținere nu respectă cerințele de la articolul 14a alineatul (3) din Directiva 2004/49/CE sau cerințele de certificare prevăzute de prezentul regulament, partea contractantă respectivă trebuie să aducă imediat acest lucru la cunoștința organismului de certificare. Organismul de certificare trebuie să ia măsuri corespunzătoare pentru a verifica dacă semnalarea neconformității este justificată și să informeze părțile implicate (inclusiv autoritatea națională de siguranță competentă, dacă este cazul) în legătură cu rezultatele investigației sale.
(8) Dacă se schimbă entitatea responsabilă cu întreținerea, titularul înregistrării menționat la articolul 33 alineatul (3) din Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) trebuie să informeze în timp util entitatea responsabilă cu înregistrarea, definită la articolul 4 alineatul (1) din Decizia 2007/756/CE a Comisiei (7), astfel încât aceasta să poată actualiza registrul național al vehiculelor.
Precedenta entitate responsabilă cu întreținerea predă documentația legată de întreținere fie titularului înregistrării, fie noii entități responsabile cu întreținerea.
Precedenta entitate responsabilă cu întreținerea este scutită de responsabilități atunci când este eliminată din registrul național al vehiculelor. Dacă, până la data eliminării înregistrării entității precedente responsabile cu întreținerea, nicio nouă entitate nu a comunicat faptul că acceptă statutul de entitate responsabilă cu întreținerea, înregistrarea vehiculului se suspendă.
Articolul 6
Organisme de certificare
(1) Certificatele ERI se emit de către orice organism de certificare competent ales de entitatea responsabilă cu întreținerea care depune cererea.
(2) Statele membre trebuie să se asigure că organismele de certificare respectă criteriile și principiile generale prevăzute în anexa II, precum și orice sisteme ulterioare de acreditare sectorială.
(3) Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că deciziile luate de organismele de certificare fac obiectul unui control jurisdicțional.
(4) Organismele de certificare trebuie să coopereze, atât la nivelul statelor membre, cât și la nivelul Uniunii, în vederea armonizării abordărilor privind evaluarea cererilor.
(5) Agenția organizează și facilitează cooperarea dintre organismele de certificare.
Articolul 7
Sistemul de certificare a entităților responsabile cu întreținerea
(1) Certificarea se bazează pe evaluarea capacității entității responsabile cu întreținerea de a îndeplini cerințele relevante prevăzute în anexa III și de a le aplica în mod consecvent. Certificarea include un sistem de supraveghere pentru a asigura îndeplinirea în continuare a cerințelor aplicabile, după emiterea certificatului ERI.
(2) Pentru a solicita certificarea, entitățile responsabile cu întreținerea utilizează formularul relevant din anexa IV și furnizează documente doveditoare privind procedurile specificate în anexa III. Entitățile responsabile cu întreținerea care solicită certificatul trebuie să transmită prompt toate informațiile suplimentare solicitate de organismul de certificare. La evaluarea cererilor, organismele de certificare aplică cerințele și criteriile de evaluare stabilite în anexa III.
(3) Organismul de certificare ia o decizie în termen de cel mult patru luni de la furnizarea de către entitatea responsabilă cu întreținerea care solicită certificatul a tuturor informațiilor necesare și a oricăror informații suplimentare solicitate. Înainte de acordarea certificatului, organismul de certificare efectuează verificarea necesară la sediul sau la sediile entității responsabile cu întreținerea. Pentru comunicarea către entitatea responsabilă cu întreținerea a deciziei privind emiterea certificatului, se utilizează formularul relevant din anexa V.
(4) Certificatul ERI este valabil pentru o perioadă de până la cinci ani. Titularul certificatului informează neîntârziat organismul de certificare în legătură cu toate schimbările semnificative ale circumstanțelor existente la momentul emiterii certificatului inițial, pentru a-i permite organismului de certificare să decidă dacă să îl modifice, să îl reînnoiască sau să îl revoce.
(5) Organismul de certificare prezintă în detaliu motivele pe care se bazează fiecare dintre deciziile sale. Organismul de certificare notifică entității responsabile cu întreținerea decizia luată și motivele, precum și indicațiile privind procedura, termenul limită pentru a face contestație și datele de contact ale instanței competente.
(6) Cel puțin o dată pe an, organismul de certificare efectuează vizite de supraveghere la anumite sedii considerate reprezentative, din punct de vedere geografic și funcțional, pentru toate activitățile entităților responsabile cu întreținerea pe care le-a certificat, pentru a verifica faptul că entitățile respective îndeplinesc în continuare criteriile prevăzute în anexa III.
(7) Dacă constată că o entitate responsabilă cu întreținerea nu mai îndeplinește cerințele pe baza cărora a fost emis certificatul ERI, organismul de certificare fie stabilește, de comun acord cu entitatea responsabilă cu întreținerea, un plan de redresare, fie limitează domeniul de aplicare a certificatului, fie suspendă certificatul, în funcție de gradul de neconformitate.
În cazul în care persistă neîndeplinirea cerințelor de certificare sau a oricărui plan de redresare, organismul de certificare limitează sfera de aplicare a certificatului ERI sau îl revocă, motivându-și decizia, indicând, totodată, procedura și termenul limită pentru a face contestație, precum și datele de contact ale instanței competente.
(8) Dacă o întreprindere feroviară sau un administrator de infrastructură solicită un certificat de siguranță sau o autorizație de siguranță, în privința vagoanelor de marfă pe care le utilizează se aplică următoarele dispoziții:
(a)
dacă vagoanele de marfă sunt întreținute de solicitant, fie acesta include, ca parte a cererii, un certificat ERI valabil, dacă deține un astfel de certificat, fie capacitatea solicitantului ca entitate responsabilă cu întreținerea este evaluată ca parte a examinării cererii de certificat de siguranță sau de autorizație de siguranță;
(b)
dacă vagoanele de marfă sunt întreținute de alte părți, nu de solicitant, acesta asigură, prin propriul sistem de management al siguranței, controlul tuturor riscurilor legate de activitatea sa, inclusiv de utilizarea acestor vagoane, în acest caz aplicându-se, în special, dispozițiile articolului 5 din prezentul regulament.
În toate circumstanțele, organismele de certificare și autoritățile naționale de siguranță fac un schimb activ de păreri pentru a evita orice dublare a evaluării.
Articolul 8
Sistem de certificare pentru funcțiile de întreținere externalizate
(1) În cazul în care entitatea responsabilă cu întreținerea decide să externalizeze una sau mai multe dintre funcțiile menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c) și (d) sau părți ale funcțiilor respective, certificarea voluntară a contractantului pe baza sistemului de certificare prevăzut de prezentul regulament creează o prezumție de îndeplinire de către entitatea responsabilă cu întreținerea a cerințelor relevante prevăzute în anexa III, în măsura în care aceste cerințe sunt cuprinse în sfera de aplicare a certificării voluntare a contractantului. În absența unei astfel de certificări, entitatea responsabilă cu întreținerea trebuie să demonstreze organismului de certificare că respectă toate cerințele prevăzute în anexa III în ceea ce privește funcțiile pe care decide să le externalizeze.
(2) Certificarea în ceea ce privește funcțiile de întreținere externalizate sau părți ale acestora se face de către organismele de certificare, urmând procedurile prevăzute la articolele 6 și 7 și la articolul 10 alineatul (3), adaptate la cazul specific al solicitantului. Certificarea este valabilă în întreaga Uniune.
În cazul evaluării cererilor de certificate referitoare la funcțiile de întreținere externalizate sau la părți ale acestora, organismele de certificare urmează principiile prevăzute în anexa I.
Articolul 9
Rolul sistemului de supervizare
Dacă are un motiv justificat pentru a crede că o anumită entitate responsabilă cu întreținerea nu îndeplinește cerințele articolului 14a alineatul (3) din Directiva 2004/49/CE sau cerințele referitoare la certificare prevăzute de prezentul regulament, autoritatea națională de siguranță ia imediat decizia care se impune și informează Comisia, agenția, alte autorități competente, organismul de certificare și alte părți interesate în legătură cu decizia sa.
Articolul 10
Furnizare de informații Comisiei și agenției
(1) Până cel târziu la 30 noiembrie 2011, statele membre informează Comisia dacă organismele de certificare sunt organisme acreditate, organisme recunoscute sau autorități naționale de siguranță. De asemenea, statele membre notifică Comisiei orice schimbare a acestei situații, în termen de o lună de la momentul schimbării.
(2) Până cel târziu la 31 mai 2012, statele membre notifică agenția în legătură cu organismele de certificare recunoscute. Organismele de acreditare, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 765/2008, informează agenția în legătură cu organismele de certificare acreditate. Orice schimbare trebuie, de asemenea, notificată agenției în termen de o lună de la momentul în care are loc.
(3) Organismele de certificare notifică agenția în legătură cu toate certificatele ERI sau pentru funcții specifice în conformitate cu articolul 4 alineatul (1), emise, modificate, reînnoite sau revocate, în termen de o săptămână de la luarea deciziei, utilizând formularele din anexa V.
(4) Agenția înregistrează toate informațiile notificate în temeiul alineatelor (2) și (3) și le pune la dispoziția publicului.
Articolul 11
Modificarea Regulamentului (CE) nr. 653/2007
Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 653/2007 se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa VI la prezentul regulament.
Articolul 12
Dispoziții tranzitorii
(1) Fără a aduce atingere articolului 9, se aplică următoarele dispoziții tranzitorii.
(2) Începând de la 31 mai 2012, orice certificat ERI se emite entităților responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă în conformitate cu prezentul regulament, fără a aduce atingere articolului 14a alineatul (8) din Directiva 2004/49/CE.
(3) Certificatele emise de un organism de certificare până cel târziu la 31 mai 2012 pe baza principiilor și criteriilor echivalente celor din Memorandumul de înțelegere de stabilire a principiilor de bază ale unui sistem comun de certificare a entităților responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă semnat de statele membre la 14 mai 2009 sunt recunoscute ca fiind echivalente cu certificatele ERI emise în temeiul prezentului regulament, pentru perioada lor de valabilitate inițială și până cel târziu la 31 mai 2015.
(4) Certificatele emise de un organism de certificare în beneficiul entităților responsabile cu întreținerea până cel târziu la 31 mai 2012 pe baza unor legi naționale existente înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament și echivalente cu prezentul regulament, în special în privința articolelor 6 și 7 și a anexelor I și III, sunt recunoscute ca fiind echivalente cu certificatele ERI emise în temeiul prezentului regulament, pentru perioada lor de valabilitate inițială și până cel târziu la 31 mai 2015.
(5) Certificatele emise atelierelor de întreținere până cel târziu la 31 mai 2014 pe baza unor legi naționale existente înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament și echivalente cu prezentul regulament sunt recunoscute ca fiind echivalente cu certificatele pentru atelierele de întreținere care preiau funcția de efectuare a întreținerii emise în temeiul prezentului regulament, pentru perioada lor de valabilitate inițială și până cel târziu la 31 mai 2017.
(6) Fără a aduce atingere alineatelor (3)-(5), entitățile responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă înregistrate în registrul național al vehiculelor până cel târziu la 31 mai 2012 se certifică în conformitate cu prezentul regulament până cel târziu la 31 mai 2013. În această perioadă, declarațiile pe proprie răspundere ale entităților responsabile cu întreținerea în privința respectării cerințelor relevante prevăzute de prezentul regulament sau de Memorandumul de înțelegere de stabilire a principiilor de bază ale unui sistem comun de certificare a entităților responsabile cu întreținerea vagoanelor de marfă, semnat de statele membre la 14 mai 2009, sunt recunoscute ca fiind echivalente cu certificatele ERI emise în temeiul prezentului regulament.
(7) Întreprinderile feroviare și administratorii de infrastructură care sunt deja certificați în conformitate cu articolele 10 și 11 din Directiva 2004/49/CE până cel târziu la 31 mai 2012 nu trebuie să solicite un certificat ERI pentru perioada inițială de valabilitate a certificatelor lor de întreținere a vagoanelor de care răspund ca entitate responsabilă cu întreținerea.
Articolul 13
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 10 mai 2011.