ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 311/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 7, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (2) изисква от емитентите от трети държави да изготвят историческа финансова информация в проспекти за публично предлагане на ценни книжа или за допускането им до търгуване на регулиран пазар съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) или съгласно националните счетоводни стандарти на трета държава, при условие че са еквиваленти на МСФО.
(2)
За да се оцени еквивалентността между общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трета държава и приетите МСФО, с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) се регламентира определението на еквивалентност и се създава механизъм за определянето ѝ по отношение на ОСП на трета държава. Съгласно условията на механизма за определяне на еквивалентността емитенти от трети държави могат да използват ОСП на държави, които са поели ангажимент за приемане на МСФО или сближават системите си с тях в рамките на преходен период, приключващ на 31 декември 2011 г. Важно е да се оценят усилията на държавите, предприели стъпки за приемане на МСФО или за сближаване на собствените си счетоводни стандарти с тях. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи преходният период до 31 декември 2014 г. Комисията взе предвид доклада, предоставен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) през ноември 2010 г., касаещ Китай, Канада, Индия и Южна Корея, които получиха преходен период, възприет като част от механизма за определяне на еквивалентността, съгласно Решение 2008/961/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети (4) и Регламент (ЕО) № 1289/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами (5). Бе отчетена и актуалната информация за Китай и Индия от април 2011 г.
(3)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай публикува документа „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS“ („Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия с МСФО“), в който се препотвърждава ангажиментът на Китай да продължи процеса на сближаване с МСФО. Към октомври 2010 г. в него бяха отразени всички настоящи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти. Според данните на ЕОЦКП нивото на сближаване е удовлетворително, а различията не представляват нарушение на МСФО. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2012 г. счетоводните стандарти за бизнес предприятия на Китай да се считат за еквивалентни на възприетите МСФО.
(4)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводни стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той одобри включването на МСФО в Наръчника на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски ОСП, важащи за всички публични дружества от 2011 г. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., канадските ОСП да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(5)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент да приемат МСФО до 31 декември 2011 г. Съветът по счетоводни стандарти на Корея прие МСФО като корейски стандарти. Те са идентични с международните и от 2011 г. са задължителни за всички търгувани на борсата дружества в Южна Корея, както и за нетъргуваните на борсата финансови институции и държавни предприятия. Други нетъргувани на борсата дружества също могат да ги използват по избор. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., ОСП на Южна Корея да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(6)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. с цел индийските ОСП да съответстват напълно на МСФО до завършването на програмата. След проверка на място през януари 2011 г. обаче ЕОЦКП констатира, че между индийските ОСП и МСФО има множество различия, които на практика могат да бъдат значими. Остават недоизяснени и сроковете за внедряване на съответстваща с МСФО система за отчитане. Тъй като в Индия няма емитенти, които да са се възползвали от доброволното ранно прилагане на МСФО, не съществува опит по отношение на прилагането им.
(7)
Следователно е целесъобразно преходният период да бъде продължен с не повече от три години до 31 декември 2014 г., за да се даде възможност на емитентите от трети държави да изготвят финансовите си отчети за годината и полугодието в съответствие с ОСП на Индия в Съюза.
(8)
Тъй като преходният период, за който по силата на Регламент (ЕС) № 809/2004 е даден статут на еквивалентност на ОСП на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с МСФО. По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 809/2004 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 35 от Регламент (ЕО) № 809/2004 се изменя, както следва:
1)
в параграф 5 се добавя следната втора алинея:
„В допълнение към стандартите, посочени в първа алинея, от 1 януари 2012 г. емитентите от трети държави могат да представят историческата си финансова информация в съответствие със следните стандарти:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2)
параграф 5a се заменя със следното:
„5а. Емитентите от трети държави не подлежат на изискването съгласно приложение I, точка 20.1; приложение IV, точка 13.1; приложение VII, точка 8.2; приложение Х, точка 20.1 или приложение ХI, точка 11.1 за преизчисляване на историческата финансова информация, включена в проспекта и съответстваща на финансовите години преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., или на изискването съгласно приложение VII, точка 8.2.а; приложение IX, точка 11.1 или приложение Х, точка 20.1.а за предоставяне на описание на различията между Международните стандарти за финансово отчитане, приети с Регламент (ЕО) № 1606/2002, и счетоводните принципи, в съответствие с които е съставена съответната информация, по отношение на финансовите години, които предхождат финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., при условие че историческата финансова информация е подготвена в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 311/2012 AL COMISIEI
din 21 decembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 809/2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește anumite elemente legate de prospecte și comunicate cu caracter publicitar
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (1), în special articolul 7 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei (2) impune emitenților din țări terțe să prezinte informațiile financiare istorice din prospectele pentru oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare pe o piață reglementată în conformitate cu standardele internaționale de raportare financiară (IFRS) sau cu standardele naționale de contabilitate ale unei țări terțe, cu condiția ca ele să fie echivalente cu aceste standarde.
(2)
În vederea evaluării echivalenței principiilor contabile general acceptate (GAAP) ale unei țări terțe cu IFRS adoptate, Regulamentul (CE) nr. 1569/2007 al Comisiei (3) prevede o definiție a echivalenței și stabilește un mecanism pentru determinarea echivalenței GAAP dintr-o țară terță. Conform condițiilor mecanismului de echivalență, emitenții din țări terțe aveau permisiunea să utilizeze GAAP ale țărilor terțe care se îndreaptă către ori s-au angajat să adopte IFRS pentru o perioadă de tranziție care se încheie la 31 decembrie 2011. Este important să se evalueze eforturile depuse de țările care au adoptat măsuri în vederea convergenței standardelor lor contabile sau adoptării IFRS. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1569/2007 a fost modificat pentru a prelungi această perioadă de tranziție până la 31 decembrie 2014. Comisia a ținut seama de raportul întocmit de Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) în noiembrie 2010 cu privire la China, Canada, India și Coreea de Sud, care beneficiau de o perioadă de tranziție prin Decizia 2008/961/CE a Comisiei din 12 decembrie 2008 privind utilizarea de către emitenții de valori mobiliare din țările terțe a standardelor de contabilitate naționale ale anumitor țări terțe și a standardelor internaționale de raportare financiară pentru întocmirea situațiilor financiare consolidate (4) și Regulamentul (CE) nr. 1289/2008 al Comisiei din 12 decembrie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 809/2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește elementele legate de prospecte și comunicate cu caracter publicitar (5), precum și de informațiile actualizate referitoare la China și India din aprilie 2011.
(3)
În aprilie 2010, Ministerul de Finanțe din China a publicat o „Foaie de parcurs pentru continuarea convergenței standardelor de contabilitate pentru întreprinderile comerciale (ASBE) cu IFRS”, prin care a reiterat angajamentul acestei țări de a continua procesul de convergență cu IFRS. Din octombrie 2010, toate standardele și interpretările actuale emise de Consiliul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate au fost implementate în ASBE. AEVMP a raportat că nivelul de convergență este satisfăcător, iar diferențele existente nu se traduc prin nerespectarea IFRS. Prin urmare, este oportun ca ASBE din China să fie considerate echivalente cu IFRS adoptate, începând de la 1 ianuarie 2012.
(4)
Consiliul pentru standarde de contabilitate din Canada s-a angajat public, în ianuarie 2006, să adopte IFRS până la 31 decembrie 2011. Aceasta a aprobat încorporarea IFRS în cadrul Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook în calitate de GAAP aplicabile în Canada pentru toate întreprinderile cu scop lucrativ care au obligația de a da socoteală în fața publicului, începând din 2011. Prin urmare, este oportun ca GAAP din Canada să fie considerate echivalente cu IFRS adoptate începând cu data de 1 ianuarie 2012.
(5)
Comisia de supraveghere financiară din Coreea de Sud și Institutul coreean de contabilitate s-au angajat public, în martie 2007, să adopte IFRS până la 31 decembrie 2011. Consiliul pentru standarde de contabilitate din Coreea de Sud a adoptat IFRS ca IFRS coreene (K-IFRS). K-IFRS sunt identice cu IFRS și sunt obligatorii, din 2011, pentru toate societățile cotate la bursă din Coreea de Sud. Obligația de a aplica K-IFRS le revine și instituțiilor financiare necotate și societăților de stat. Alte societăți necotate au și ele opțiunea de a aplica aceste standarde. Prin urmare, este oportun ca GAAP din Coreea de Sud să fie considerate echivalente cu IFRS adoptate începând cu data de 1 ianuarie 2012.
(6)
Guvernul Indiei și Indian Institute of Chartered Accountants s-au angajat public, în iulie 2007, să adopte IFRS până la 31 decembrie 2011, cu obiectivul ca GAAP din India să fie în totalitate conforme cu IFRS până la încheierea programului. Cu toate acestea, în urma unei anchete la fața locului desfășurată în ianuarie 2011, AEVMP a constatat că GAAP din India prezintă o serie de diferențe față de IFRS care, în practică, s-ar putea dovedi semnificative. Există în continuare incertitudini cu privire la calendarul de punere în aplicare a unui sistem de raportare conform cu IFRS. Deoarece în India nu există emitenți care să fi profitat de aplicarea voluntară anticipată a IFRS, nu există niciun fel de experiență în acest sens.
(7)
În consecință, este oportun să se prelungească perioada de tranziție cu maximum trei ani, până la 31 decembrie 2014, pentru ca emitenții din țări terțe să aibă posibilitatea să-și întocmească, în Uniune, situațiile financiare anuale și semestriale în conformitate cu GAAP din India.
(8)
Deoarece perioada de tranziție pe parcursul căreia s-a acordat echivalența pentru GAAP din China, Canada, India și Coreea de Sud în temeiul Regulamentului (CE) nr. 809/2004 expiră la 31 decembrie 2011, prezentul regulament trebuie să se aplice de la 1 ianuarie 2012. Acest lucru este necesar pentru a le asigura certitudine juridică emitenților din țările terțe cotați în Uniune și pentru a se evita riscul ca aceștia să fie nevoiți să își reconcilieze situațiile financiare cu IFRS. Posibilitatea aplicării retroactive limitează astfel orice eventuală sarcină suplimentară pentru emitenții în cauză.
(9)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 809/2004 trebuie modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Articolul 35 din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 se modifică după cum urmează:
(1)
la alineatul (5) se adaugă al doilea paragraf:
„În plus față de standardele menționate la primul paragraf, de la 1 ianuarie 2012, emitenții din țări terțe își pot prezenta informațiile financiare istorice în conformitate cu următoarele standarde:
(a)
Principiile contabile general acceptate ale Republicii Populare Chineze;
(b)
Principiile contabile general acceptate din Canada;
(c)
Principiile contabile general acceptate din Republica Coreea.”
2)
Alineatul (5a) se înlocuiește cu următorul text:
„(5a) Emitenții din țări terțe nu fac obiectul obligației prevăzute în anexa I punctul 20.1; anexa IV punctul 13.1; anexa VII punctul 8.2; anexa X punctul 20.1 sau anexa XI punctul 11.1, de a retrata informațiile financiare istorice cuprinse într-un prospect și pertinente pentru exercițiile financiare anterioare exercițiilor financiare care încep la 1 ianuarie 2015 sau ulterior acestei date, nici obligației prevăzute în anexa VII punctul 8.2 a; anexa IX punctul 11.1; sau anexa X punctul 20.1 a, de a furniza o descriere narativă a diferențelor dintre standardele internaționale de raportare financiară adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1606/2002 și principiile contabile în conformitate cu care se elaborează asemenea informații referitoare la exercițiile financiare anterioare exercițiilor financiare care încep la 1 ianuarie 2015 sau ulterior acestei date, cu condiția ca informațiile financiare istorice să fie elaborate în conformitate cu principiile contabile general acceptate din Republica India.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 decembrie 2011.