РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 юли 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 27 февруари 2007 г. Съветът на Европейския съюз прие Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (1) в изпълнение на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(2)
На 23 април 2007 г. Съветът прие Обща позиция 2007/246/ОВППС (2) в изпълнение на Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(3)
На 7 август 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/652/ОВППС (3) в изпълнение на Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН.
(4)
На 9 юни 2010 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации („Съветът за сигурност“) прие Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН), която разшири обхвата на ограничителните мерки, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на ООН и Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, и въведе допълнителни ограничителни мерки срещу Иран.
(5)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подчерта все по-дълбоката си загриженост относно иранската ядрена програма и приветства приемането на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Като припомни декларацията си от 11 декември 2009 г., Европейският съвет прикани Съвета да приеме мерки за изпълнение на мерките, предвидени в Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, както и съпътстващи мерки, за да подпомогне разрешаването чрез преговори на всички нерешени въпроси, свързани с разработването от Иран на чувствителни технологии за неговата ядрена и ракетна програма. Тези мерки следва да бъдат насочени към областите на търговията, финансовия сектор, иранския транспортен сектор, ключовите сектори на петролната и газовата промишленост и към допълнителни цели, по-специално Ислямската революционна гвардия.
(6)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН забранява инвестирането от страна на Иран, негови граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от страна на лица или образувания, действащи от тяхно име или по техни указания, или от страна на образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да било търговска дейност, включваща добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии.
(7)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН разширява обхвата на финансовите ограничения и на ограниченията за пътуване, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, като включва допълнителни лица и образувания, включително членове и образувания на Ислямската революционна гвардия (ИРГ) и образувания на Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет, ограниченията за допускане и замразяването на финансови средства и икономически ресурси следва да бъдат прилагани спрямо допълнителни лица и образувания, освен определените от Съвета за сигурност или от Комитета, създаден по силата на параграф 18 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН („Комитета“), като се използват критериите, прилагани от Съвета за сигурност или от Комитета.
(9)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет е уместно да се забрани доставката, продажбата или прехвърлянето на Иран на още изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, в допълнение към посочените от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да подпомогнат дейностите на Иран, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) е изразила загриженост или е определила като нерешени, или с други програми за оръжия за масово унищожение. Тази забрана следва да включва изделия и технологии с двойна употреба.
(10)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да проявяват сдържаност към поемането на нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран с оглед на намаляването на неизплатени суми, по-специално за да се избегне финансовата подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, и следва да забранят всякакви средносрочни и дългосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран.
(11)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава всички държави да правят проверки, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, на всички товарни пратки към и от Иран на тяхна територия, включително морските пристанища и летищата, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(12)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се посочва също, че държавите-членки, в съответствие с международното право, и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(13)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се предвижда държавите членки на ООН да конфискуват и неутрализират изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, по начин, който не противоречи на задълженията им по приложимите резолюции на Съвета за сигурност и международните конвенции.
(14)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН освен това се предвижда държавите членки на ООН да забранят предоставянето от техни граждани или от тяхна територия на услуги за кораби, свързани със зареждане с гориво или друг вид обслужване, на Иран, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(15)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки, в съгласие с националните си правни органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, следва да предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
(16)
Освен това предоставянето от граждани на държави-членки или от територията на държави-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети следва да бъде забранено, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(17)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава също всички държави членки на ООН да не допускат предоставяне на финансови услуги, включително застраховане и презастраховане, или трансфер към, през или от тяхна територия, или на или от техни граждани или образувания, организирани съгласно техните законодателства, или лица или финансови институции на тяхна територия, на каквито и да е финансови или други активи или ресурси, които биха могли да подпомогнат чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие.
(18)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, на лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и на образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин.
(19)
Освен това следва да се забранят продажбата, покупката, брокерството и подпомагането при емитирането на държавни облигации или на гарантирани от държавата облигации на или от правителството на Иран, Централната банка на Иран или ирански банки, включително клонове и дъщерни дружества, и финансови образувания, контролирани от лица и образувания, установени в Иран.
(20)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет и за изпълнение на целите на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, следва да се забрани откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на територията на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или дяловото участие на ирански банки в банки под юрисдикцията на държавите-членки. Освен това държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да забранят на финансовите институции, на тяхната територия или под тяхна юрисдикция, да откриват представителства или дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
(21)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН предвижда също държавите да изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхната юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, ако имат достатъчно основания да смятат, че такъв бизнес може да подпомогне чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(22)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се отбелязва потенциалната връзка между доходите на Иран от неговия енергиен сектор и финансирането на чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и освен това се отбелязва, че оборудването и материалите за химическа обработка, необходими в нефтохимическата промишленост, имат много общо с оборудването и материалите, необходими за определени чувствителни дейности, свързани с ядрения горивен цикъл.
(23)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят продажбата, доставката или трансфера на Иран на ключово оборудване и технологии, както и на свързаната с тях техническа и финансова помощ, които биха могли да се използват в ключовите сектори на промишлеността в областта на петрола и природния газ. Освен това държавите-членки следва да забранят всякакви нови инвестиции в тези сектори в Иран.
(24)
Процедурата по изменение на приложения I и II към настоящото решение следва да предвижда на посочените лица и образувания да бъдат предоставени основанията за включването им в списъка, за да им се даде възможност да представят забележки. Когато бъдат представени забележки или нови доказателства по същество, Съветът следва да преразгледа решението си в светлината на тези забележки и да информира съответното засегнато лице или образувание.
(25)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на основните права на Европейския съюз, най-вече правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на собственост и правото на защита на личните данни. Настоящото решение следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(26)
Настоящото решение зачита в пълна степен задълженията на държавите-членки съгласно Устава на Организацията на обединените нации и правно обвързващото естество на резолюциите на Съвета за сигурност.
(27)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ИЗНОСА И ВНОСА
Член 1
1. Забранява се пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на следните изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, на или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или ползвайки плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхно знаме, независимо дали са с произход от техните територии:
а)
изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, изброени в списъците на Групата на ядрените доставчици и Режима за контрол върху ракетните технологии;
б)
всички допълнителни изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, определени от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, или с разработването на носители на ядрено оръжие;
в)
оръжия и свързани с тях материали от всички видове, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за такива оръжия и свързани с тях материали, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии. Тази забрана не се прилага за невоенни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за защита на персонал на ЕС и неговите държави-членки в Иран;
г)
някои други изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, които биха могли да подпомогнат дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или е определила като нерешени. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба;
д)
други изделия и технологии с двойна употреба, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 г. за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (4), които не са обхванати от буква а), с изключение на категория 5 - част 1 и категория 5 - част 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към прекия или непрекия трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран през териториите на държавите-членки, на изделия, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Забранява се също:
а)
предоставянето на техническа помощ или обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ, свързана с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия и технологии или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
в)
участието, съзнателно или умишлено, в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в букви а) и б).
4. Забранява се доставката от Иран, от граждани на държавите-членки или чрез използване на плавателни или въздухоплавателни съдове под тяхно знаме, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, независимо дали произходът им е или не е от територията на Иран.
Член 2
1. Пряката или непряката доставка, продажба или трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхна юрисдикция, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, необхванати от член 1, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие, или с упражняването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или ги е определила като нерешени, подлежат на издаване на разрешение за всеки отделен случай от страна на компетентните органи на изнасящата държава-членка. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Предоставянето на:
а)
техническа помощ, обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
финансиране или финансова помощ, свързани с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия, или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
също подлежат на разрешение от компетентния орган на изнасящата държава-членка.
3. Компетентните органи на държавите-членки не предоставят разрешение за доставка, продажба или трансфер на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, ако установят, че съответната продажба, доставка, трансфер или износ или предоставянето на съответната услуга биха допринесли за дейностите, посочени в параграф 1.
Член 3
1. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, букви а), б) и в) и параграф 3, не се прилагат, когато е уместно, когато Комитетът установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за храна, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
2. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, буква д) и параграф 3, не се прилагат, когато компетентният орган в съответната държава-членка установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
Съответната държава-членка уведомява другите държави-членки за всеки отказ да приложи изключение.
Член 4
1. Забраняват се продажбата, доставката или трансферът на ключово оборудване и технологии за посочените по-долу основни сектори на петролната и газовата промишленост на Иран или за ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под юрисдикцията на държавите-членки, независимо дали произхождат от техните територии или не:
а)
рафиниране;
б)
втечнен природен газ;
в)
сондиране;
г)
производство.
Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Забранява се на предприятията в Иран, които извършват дейности в основните сектори на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, да се предоставя следното:
а)
техническа помощ или обучение и други услуги, свързани с ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ за продажба, доставка, трансфер или износ на ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1, или за предоставяне на свързана с тях техническа помощ или обучение.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в параграфи 1 и 2.
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ФИНАНСИРАНЕ НА ОПРЕДЕЛЕНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 5
Забраняват се инвестициите на територии, които са под юрисдикцията на държавите-членки, от страна на Иран, неговите граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да е търговска дейност, свързана с добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии, по-специално обогатяване на уран и преработвателни дейности, всички дейности, свързани с производството на тежка вода, или технологии, свързани с балистични ракети, които могат да носят ядрени оръжия. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящия член.
Член 6
Забранява се следното:
а)
предоставянето на всякакви финансови заеми или кредити на предприятията в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран;
б)
придобиването или разширяването на участие в предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или в ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, включително пълното придобиване на такива предприятия, както и придобиването на дялове и ценни книжа с право на участие;
в)
създаването на съвместни предприятия с предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост, посочени в член 4, параграф 1, и с дъщерни дружества или филиали под техен контрол.
Член 7
1. Забраната по член 4, параграф 1 не засяга изпълнението на задължения по доставката на стоки, които са предвидени в договори, сключени преди датата на приемане на настоящото решение.
2. Забраните по член 4 не засяга изпълнението на задължения, произтичащи от договори, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение и са свързани с инвестиции, направени в Иран преди същата дата, от страна на предприятия, установени в държавите-членки.
3. Забраните по член 6, букви а) и б) съответно:
i)
не засягат изпълнението на задължения, произтичащи от договори или споразумения, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение;
ii)
не възпрепятстват разширяването на участие, ако то е свързано със задължение по споразумение, сключено преди датата на приемане на настоящото решение.
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ФИНАНСОВОТО ПОДПОМАГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
Член 8
1. Държавите-членки се въздържат да поемат нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран, включително предоставянето на експортни кредити, гаранции или застраховане на свои граждани или образувания, извършващи такава търговия, с цел намаляване на размера на дължимите им суми, по-специално за да се предотврати използването на финансово подпомагане за чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие. Освен това държавите-членки не поемат нови средносрочни или дългосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран.
2. Параграф 1 не засяга ангажиментите, поети преди влизането в сила на настоящото решение.
3. Параграф 1, не засяга търговията с цел прехрана, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели.
ГЛАВА 2
ФИНАНСОВ СЕКТОР
Член 9
Държавите-членки не поемат нови ангажименти за предоставяне на правителството на Иран на безвъзмездни средства, финансова помощ и заеми с преференциални условия, в т.ч. посредством участието им в международни финансови институции, освен за хуманитарни цели и за развитие.
Член 10
1. За да предотвратят предоставянето на финансови услуги или трансфера към, чрез или от териториите на държавите-членки, или за или от граждани на държавите-членки или образувания, организирани съгласно тяхното законодателство (включително клонове в чужбина), или лица или финансови институции на територията на държавите-членки, на всякакви финансови или други активи или ресурси, които биха могли да допринесат за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, държавите-членки извършват засилено наблюдение върху всички съвместни дейности на финансовите институции под тяхна юрисдикция със:
а)
банки, установени в Иран, по-специално Централната банка на Иран;
б)
клонове и дъщерни дружества под юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
в)
клонове и дъщерни дружества извън юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
г)
финансови образувания, които не са установени в Иран, но се контролират от лица или образувания, установени в Иран.
2. За целите на параграф 1 от финансовите институции се изисква при взаимоотношенията им с банките и финансовите институции, посочени в параграф 1:
а)
да проявяват постоянна бдителност по отношение на движението по сметките, включително посредством своите механизми за финансов надзор над клиентите, и по силата на задълженията си във връзка с прането на пари и финансирането на тероризма;
б)
да изискват попълването на всички информационни полета на платежните нареждания, които се отнасят до инициатора и до бенефициента на транзакцията; и, ако тази информация не е предоставена, да откажат транзакцията;
в)
да поддържат всички регистри за транзакциите за срок от пет години и да ги предоставят на компетентните национални органи при поискване;
г)
ако подозират или имат разумни основания да се съмняват, че средствата са свързани с финансиране на разпространението на ядрено оръжие, незабавно да уведомят за своите подозрения звеното за финансово разузнаване (ЗФР) или всеки друг компетентен орган, посочен от съответната държава-членка. На ЗФР или на съответния друг компетентен орган своевременно се осигурява пряк или косвен достъп до информацията с финансов, административен и правен характер, която му е необходима за изпълнение на неговите функции, включително до анализа на сигнали за съмнителни транзакции.
3. Паричните преводи към и от Иран се извършват, както следва:
а)
преводи по транзакции, свързани с хранителни продукти, здравеопазване, медицинско оборудване или за хуманитарни цели се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
б)
други преводи в размер до 40 000 евро се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
в)
за други преводи в размер над 40 000 евро се изисква предварително разрешение на компетентния орган на съответната държава-членка. Счита се, че разрешението е дадено след четири седмици, освен ако компетентният орган на съответната държава-членка не е възразил в рамките на този срок. В случай на отказ на разрешение съответната държава-членка уведомява за това останалите държави-членки.
4. От клоновете и дъщерните дружества на банки, установени в Иран, които са под юрисдикцията на държавите-членки, се изисква също да уведомят компетентния орган на държавата-членка, в която са установени, за всички извършени или получени от тях парични преводи в срок от пет работни дни след извършването или получаването на съответния паричен превод.
При спазване на условията на съответните договорености относно обмена на информация, уведомените компетентни органи незабавно предават тези данни, ако е уместно, на компетентните органи на други държави-членки, в които са установени страните по транзакциите.
Член 11
1. Забранява се откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на териториите на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или получаването на дялово участие, или установяването на нови кореспондентски банкови отношения от ирански банки, включително Централната банка на Иран, нейните клонове и дъщерни дружества и други финансови образувания, посочени в член 10, параграф 1, с банки под юрисдикцията на държавите-членки.
2. Забранява се на финансовите институции на териториите на държавите-членки или под тяхна юрисдикция да откриват представителства, дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
Член 12
1. Забранява се предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или под иранска юрисдикция, на лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин.
2. Параграф 1 не се прилага към предоставянето на здравно осигуряване и застраховки за пътуване на физически лица.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраната, посочена в параграф 1.
Член 13
Забраняват се пряката или непряката продажба, покупка, брокерство или помощ при емитирането на държавни или гарантирани от държавата облигации, след влизането в сила на настоящото решение, на и от правителството на Иран, Централната банка на Иран, или банки, установени в Иран, или клонове и дъщерни дружества, които са под или извън юрисдикцията на държавите-членки, на банки, установени в Иран, или финансови образувания, които нито са установени в Иран, нито са под юрисдикцията на държавите-членки, но са контролирани от лица и образувания, установени в Иран, както и от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях.
Член 14
Държавите-членки изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхна юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или подлежащи на иранска юрисдикция, включително тези на ИРГ и на IRISL, както и с лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и с образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин, за да се уверят, че този бизнес не допринася за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
ГЛАВА 3
ТРАНСПОРТЕН СЕКТОР
Член 15
1. Държавите-членки извършват проверка, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, и по-специално морското право и съответните международни споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, на всички товарни пратки към и от Иран на техните територии, включително морски пристанища и летища, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. Държавите-членки, в съответствие с международното право и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
3. Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, оказват съдействие при проверките, предприети съгласно параграф 2.
4. Самолетите и плавателните съдове, превозващи товари от и към Иран, подлежат на изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или преди заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от държава-членка.
5. Когато се предприеме проверка в съответствие с параграфи 1 или 2, държавите-членки конфискуват и неутрализират (например като разрушат или направят употребата невъзможна, или складират или прехвърлят към държава, различна от държавата на произход или местоназначение, с цел унищожаване) изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение в съответствие с параграф 16 от Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Конфискацията и неутрализирането ще се извършват за сметка на вносителя или, ако не е възможно тези разходи да бъдат възстановени от вносителя, те могат, в съответствие с националното законодателство, да бъдат възстановени от всяко друго лице или образувание, отговорно за опита за извършване на незаконна доставка, продажба, трансфер или износ.
6. Забранява се предоставянето от граждани на държавите-членки или от територии под юрисдикцията на държавите-членки на услуги, свързани със зареждане с гориво или доставки за корабите, или друг вид обслужване на кораби, за плавателни съдове, притежавани от Иран или наети по договор от Иран, включително чартърни плавателни съдове, ако тези лица разполагат с информация, даваща достатъчно основания да се смята, че тези плавателни съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с параграфи 1, 2 и 5.
Член 16
Държавите-членки съобщават на Комитета всякаква налична информация относно трансфери или дейност на иранските въздушни товарни превози или на плавателни съдове, притежавани или управлявани от IRISL, към други дружества, които са могли да бъдат предприети с цел избягване на санкциите или в нарушение на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително преименуването или повторното регистриране на самолети, плавателни съдове и кораби.
Член 17
Държавите-членки, съгласно националните си правомощия и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари, извършвани от ирански превозвачи или произхождащи от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
Член 18
Предоставянето от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети се забранява, ако има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарният самолет превозва изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или от гледна точка на безопасността, или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с член 15, параграфи 1 и 5.
ГЛАВА 4
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ДОСТЪП
Член 19
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в списъка на приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, и на други лица, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 10 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, както и на членове на ИРГ, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
други лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или на лица, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на лица, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и на други високопоставени членове на ИРГ, изброени в приложение II.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към транзита през териториите на държавите-членки за целите на дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
4. Параграф 1 не засяга случаите, когато държава-членка е обвързана със задължения от международноправен характер, а именно:
i)
като приемаща страна на международна междуправителствена организация;
ii)
като приемаща страна на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
iii)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети;
iv)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
5. Параграф 4 се смята за приложим и в случаите, когато държава-членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
6. Съветът бива своевременно уведомяван във всички случаи, когато държава-членка допуска изключение в съответствие с параграф 4 или 5.
7. Държавите-членки могат да предоставят изключения от мерките, наложени с параграф 1, когато преценят, че пътуването е оправдано на основание на:
i)
спешна хуманитарна нужда, включително религиозни задължения;
ii)
необходимостта да се постигнат целите на резолюции 1737 (2006) и 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително когато става дума за член ХV от Устава на МААЕ;
iii)
присъствие на междуправителствени срещи, включително организираните от Съюза или чийто домакин е държава-членка, заемаща председателството на ОССЕ, когато се провежда политически диалог, пряко съдействащ за демокрацията, човешките права и върховенството на закона в Иран.
8. Държава-членка, която желае да разреши посочените в параграф 7 изключения, уведомява Съвета за това писмено. Изключенията се считат за предоставени, освен ако един или повече от членовете на Съвета не възрази писмено в рамките на два работни дни от получаване на уведомлението за предложеното изключение. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното изключение.
9. Когато по силата на параграфи 4, 5 и 7 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през територията си на лица, изброени в приложение I или II, разрешението се ограничава до целта, за която се дава, и до лицата, за които се отнася.
10. Ако е предоставено изключение, държавите-членки уведомяват Комитета за влизането или транзитното преминаване през териториите си на лицата, посочени в приложение I.
ГЛАВА 5
ЗАМРАЗЯВАНЕ НА ФИНАНСОВИ СРЕДСТВА И ИКОНОМИЧЕСКИ РЕСУРСИ
Член 20
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат на или са притежавани, държани или контролирани пряко или косвено от:
а)
лица и образувания, посочени в приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, от други лица и образувания, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 12 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и параграф 7 от Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, както и от членове и образувания на ИРГ и образувания на IRISL, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин, или от лица или образувания, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и от други високопоставени членове или образувания на ИРГ и на IRISL и от образувания, притежавани или контролирани от тях, или действащи от тяхно име, изброени в приложение II.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или косвено на или в полза на лица и образувания, посочени в параграф 1.
3. Изключения могат да се правят за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за задоволяване на основни нужди, включително плащане за хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размер професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
след уведомяване от съответната държава-членка на Комитета за намерението да разреши, ако е целесъобразно, достъп до такива финансови средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета в рамките на пет работни дни от уведомяването.
4. Могат да се направят изключения също за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за извънредни разходи, след уведомление от съответната държава-членка и одобрение от Комитета;
б)
предмет на съдебно, административно или арбитражно обезпечение или решение, в който случай финансовите средства и икономическите ресурси може да се ползват за удовлетворяване обезпечените претенции или за изпълнение на решението, при условие че обезпечението или решението е постановено преди приемането на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и не е в полза на лице или образувание, посочени в параграф 1, след уведомяване на Комитета от съответната държава-членка;
в)
необходими за дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
5. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, от която тези сметки подлежат на ограничителни мерки;
при условие че всяка такава лихва, други доходи и плащания продължават да се подчиняват на условията на параграф 1.
6. Параграф 1 не възпрепятства определено лице или образувание от извършване на плащане, дължимо по договор, сключен преди включването на същото лице или образувание в списъка, при условие че съответната държава-членка е установила, че:
а)
договорът няма връзка с които и да е от забранените изделия, материали, оборудване, стоки, технологии, помощ, обучение, финансова помощ, инвестиции, брокерство или услуги, посочени в член 1;
б)
плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1;
и след уведомяване на Комитета, десет работни дни преди даването на разрешение, от съответната държава-членка за намерението да извърши или да получи такива плащания, или да разреши, когато е уместно, размразяването на финансови средства или икономически ресурси за тази цел.
ГЛАВА 6
ДРУГИ ОГРАНИЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 21
Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на специализирано обучение или подготовка на ирански граждани на техните територии или от техни граждани по дисциплини, които биха допринесли за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и за разработването на носители на ядрено оръжие.
ГЛАВА 7
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Не се удовлетворяват искания, включително за обезщетения, нито други подобни искания като искания за компенсации или искания по гаранции във връзка с договор или транзакция, чието изпълнение е засегнато пряко или косвено, изцяло или частично вследствие на мерките, предприети в съответствие с резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително мерки на Съюза или на държава-членка в съответствие със, изисквани от или във връзка с изпълнението на съответните решения на Съвета за сигурност, или мерки, обхванати от настоящото решение, на посочените лица или образувания, включени в приложение I или II, или на други лица или образувания в Иран, включително на правителството на Иран, или на лица или образувания, които предявяват искания чрез или за сметка на такива лица или образувания.
Член 23
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от Комитета.
2. Съветът, с единодушно решение по предложение на държавите-членки или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя списъка в приложение II и приема изменения по него.
Член 24
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложение I.
2. Когато Съветът реши да подложи лице или образувание на мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), той изменя съответно приложение II.
3. Съветът уведомява лицето или образуванието, посочено в параграфи 1 и 2, за своето решение, включително за основанията за включване в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на обявление, за да се предостави възможност на това лице или образувание да представи забележки.
4. Когато са представени забележки или нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява лицето или образуванието.
Член 25
1. Приложения I и II включват основанията за включване в списъка на вписаните лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложение I.
2. Приложения I и II също включват, когато е налице, необходимата информация за идентифициране на съответните лица или образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета за приложение I. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията подобна информация може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложение I се включва също датата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета.
Член 26
1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, особено в светлината на съответните решения, взети от Съвета за сигурност.
2. Мерките относно банковите отношения с ирански банки по член 10 и член 11 се преразглеждат в рамките на шест месеца от приемането на настоящото решение.
3. Мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), се преразглеждат редовно и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, в съответствие с процедурата по член 24, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 27
Обща позиция 2007/140/ОВППС се отменя.
Член 28
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2010 година.
DECIZIA CONSILIULUI
din 26 iulie 2010
privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
întrucât:
(1)
La 27 februarie 2007, Consiliul Uniunii Europene a adoptat Poziția comună 2007/140/PESC privind măsuri restrictive împotriva Iranului (1), care a pus în aplicare Rezoluția (RCSONU) 1737 (2006) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite.
(2)
La 23 aprilie 2007, Consiliul a adoptat Poziția comună 2007/246/PESC (2), care a pus în aplicare RCSONU 1747 (2007).
(3)
La 7 august 2008, Consiliul a adoptat Poziția comună 2008/652/PESC (3), care a pus în aplicare RCSONU 1803 (2008).
(4)
La 9 iunie 2010, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite („Consiliul de Securitate”) a adoptat RCSONU 1929 (2010) care a extins domeniul de aplicare a măsurilor restrictive impuse prin RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007) și RCSONU 1803 (2008) și a introdus măsuri restrictive suplimentare împotriva Iranului.
(5)
La 17 iunie 2010, Consiliul European a subliniat îngrijorarea sa crescândă cu privire la programul nuclear al Iranului și a salutat adoptarea RCSONU 1929 (2010). Reamintind declarația sa din 11 decembrie 2009, Consiliul European a invitat Consiliul să adopte măsuri de punere în aplicare a măsurilor cuprinse în RCSONU 1929 (2010), precum și măsuri de însoțire, pentru a contribui la soluționarea tuturor preocupărilor rămase în privința dezvoltării de către Iran a unor tehnologii sensibile în sprijinul programelor sale nucleare și de rachete, prin intermediul negocierilor. Aceste măsuri ar trebui să se axeze pe domeniul comerțului, pe sectorul financiar, pe sectorul iranian al transporturilor, pe sectoarele-cheie ale industriei gazului și petrolului și pe desemnări suplimentare în special de persoane aparținând Gărzii Revoluționare Islamice (IRGC).
(6)
RCSONU 1929 (2010) interzice investițiile de către Iran, resortisanții acestei țări și entitățile constituite în Iran sau supuse jurisdicției sale, sau de către persoane sau entități care acționează în numele sau sub comanda acestora, sau de către entități deținute sau controlate de aceștia în orice activitate comercială care implică extracția de uraniu, producția sau utilizarea de materiale și tehnologii nucleare.
(7)
RCSONU 1929 (2010) extinde restricțiile financiare și de călătorie impuse prin RCSONU 1737 (2006) înglobând un număr mai mare de persoane și entități, inclusiv persoane și entități aparținând IRGC și entități ale Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
În conformitate cu declarația Consiliului European, restricțiile privind admisia și înghețarea activelor și resurselor economice ar trebui aplicate unui număr mai mare de persoane și entități, pe lângă cele desemnate de Consiliul de Securitate sau de comitetul instituit în temeiul punctului 18 din RCSONU 1737 (2006) („Comitetul”), pe baza acelorași criterii ca cele aplicate de Consiliul de Securitate sau de comitet.
(9)
În conformitate cu declarația Consiliului European, este oportună interzicerea furnizării, vânzării sau transferului către Iran a unor articole, materiale, echipamente, bunuri sau tehnologii suplimentare, altele decât cele stabilite de Consiliul de Securitate sau de comitet, care ar putea contribui la activitățile Iranului legate de îmbogățire, de reprocesare sau privind apa grea, la perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare sau la desfășurarea activităților legate de alte chestiuni în privința cărora Agenția Internațională pentru Energie Atomică (AIEA) și-a exprimat îngrijorarea sau pe care le-a identificat ca fiind nerezolvate, sau legate de alte programe care implică arme de distrugere în masă. Interdicția ar trebui să includă bunurile și tehnologiile cu dublă utilizare.
(10)
În conformitate cu declarația Consiliului European, statele membre ar trebuie să dea dovadă de reținere în asumarea de noi angajamente pe termen scurt în ceea ce privește sprijinul financiar public și privat pentru comerțul cu Iranul în vederea reducerii sumelor datorate, în special pentru a evita contribuția vreunui sprijin financiar la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare sau la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare, și ar trebui să interzică orice angajament pe termen mediu și lung în ceea ce privește sprijinul financiar public și privat pentru comerțul cu Iranul.
(11)
RCSONU 1929 (2010) solicită tuturor statelor ca, în acord cu autoritățile naționale și în conformitate cu legislația internă și cu dreptul internațional, să controleze pe aeroporturile și în porturile proprii toate transporturile de mărfuri cu destinația Iran sau provenind din această țară, în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că transportul respectiv conține articole a căror vânzare, transfer sau export se interzice conform RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010).
(12)
De asemenea, RCSONU 1929 (2010) ia act de faptul că, în conformitate cu dreptul internațional, în special cu dreptul mării, statele membre pot solicita inspectarea navelor în marea liberă, cu consimțământul statului de pavilion, în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că încărcătura respectivă conține articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010).
(13)
De asemenea, RCSONU 1929 (2010) prevede ca statele membre ale ONU să confiște și să înlăture articolele a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice în conformitate cu RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010) într-un mod care să nu fie neconform cu obligațiile asumate de acestea în temeiul rezoluțiilor aplicabile ale Consiliului de Securitate și al convențiilor internaționale.
(14)
RCSONU 1929 (2010) prevede de asemenea ca statele membre ale ONU să interzică furnizarea de către resortisanții lor sau de pe teritoriul lor a serviciilor de încărcare în buncăre sau a altor servicii de întreținere a navelor iraniene în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că la bordul acestora se află articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010).
(15)
În conformitate cu declarația Consiliului European, statele membre, în acord cu autoritățile judiciare naționale și în conformitate cu legislația națională și cu dreptul internațional, în special cu acordurile relevante privind aviația civilă internațională, ar trebui să ia măsurile necesare pentru a preveni accesul pe aeroporturile aflate sub jurisdicția acestora al tuturor zborurilor de transport de mărfuri provenind din Iran cu excepția zborurilor mixte de pasageri și transport de mărfuri.
(16)
Mai mult, furnizarea de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre a serviciilor de inginerie și de întreținere aeronavelor iraniene de transport de mărfuri ar trebui interzisă în cazul în care statul vizat are motive întemeiate de a presupune că la bordul acestora se află articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010).
(17)
RCSONU 1929 (2010) solicită de asemenea tuturor statelor membre ale ONU să prevină furnizarea de servicii financiare, inclusiv de asigurare și reasigurare, sau transferul către, prin ori de pe teritoriul lor, sau către ori de către resortisanții lor sau entitățile constituite conform legislației lor, sau de către persoane sau instituții financiare aflate pe teritoriul lor, oricăror active ori resurse financiare sau de altă natură care ar putea contribui la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului sau la perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare.
(18)
În conformitate cu declarația Consiliului European, statele membre ar trebui să interzică furnizarea de servicii de asigurare și reasigurare Guvernului Iranului, entităților constituite în Iran sau supuse jurisdicției Iranului sau persoanelor fizice sau entităților care acționează în numele acestora sau sub comanda acestora, sau entităților deținute sau controlate de acestea, inclusiv prin mijloace ilicite.
(19)
Mai mult, vânzarea, cumpărarea, intermedierea și asistența în emiterea de obligațiuni publice sau garantate de stat pentru sau de către guvernul iranian, Banca Centrală a Iranului sau băncile iraniene, inclusiv sucursalele și filialele, și entitățile financiare controlate de persoane și entități domiciliate în Iran ar trebui interzise.
(20)
În conformitate cu declarația Consiliului European și pentru a îndeplini obiectivele RCSONU 1929 (2010), deschiderea de noi sucursale, filiale sau reprezentanțe ale băncilor iraniene pe teritoriul statelor membre, precum și crearea unor noi asocieri în participație sau a unor participații în capitalurile proprii de către bănci iraniene în bănci aflate sub jurisdicția statelor membre, ar trebui interzise. Mai mult, statele membre ar trebui să ia măsurile corespunzătoare pentru a interzice instituțiilor financiare aflate pe teritoriul lor sau sub jurisdicția lor să deschidă reprezentanțe sau filiale sau conturi bancare în Iran.
(21)
RCSONU 1929 (2010) prevede de asemenea ca statele să solicite resortisanților lor, persoanelor supuse jurisdicției lor sau firmelor constituite pe teritoriul lor sau supuse jurisdicției lor să dea dovadă de vigilență atunci când desfășoară afaceri cu entități constituite în Iran sau supuse jurisdicției Iranului, în cazul în care au motive întemeiate să considere că aceste afaceri ar putea contribui la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului sau la perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare sau la încălcarea RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010).
(22)
RCSONU 1929 (2010) observă legătura potențială dintre veniturile Iranului derivate din sectorul energetic și finanțarea activităților nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului și observă în continuare că echipamentele și materialele utilizate în procesele chimice necesare în industria petrochimică au multe în comun cu cele necesare pentru anumite activități sensibile legate de ciclul combustibilului nuclear.
(23)
În conformitate cu declarația Consiliului European, statele membre ar trebui să interzică vânzarea, furnizarea sau transferul către Iran a echipamentelor și tehnologiei cheie, precum și a asistenței tehnice și financiare asociate, care ar putea fi folosite în sectoare-cheie ale industriei gazelor naturale și petrolului. Mai mult, statele membre ar trebui să interzică orice nouă investiție în aceste sectoare în Iran.
(24)
Procedura de modificare a anexelor I și II la prezenta decizie ar trebui să includă precizarea temeiurilor pentru includerea pe listă, în scopul de a permite persoanelor și entităților desemnate prezentarea de observații. În cazul în care sunt transmise observații sau sunt prezentate dovezi substanțiale noi, Consiliul ar trebui să își reexamineze decizia în funcție de observațiile respective și să informeze în consecință persoana sau entitatea în cauză.
(25)
Prezenta decizie respectă drepturile fundamentale și principiile consacrate în special în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, mai ales dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, dreptul la proprietate și dreptul la protecția datelor cu caracter personal. Prezenta decizie ar trebui aplicată în conformitate cu aceste drepturi și principii.
(26)
Prezenta decizie respectă de asemenea pe deplin obligațiile care le revin statelor membre în temeiul Cartei Organizației Națiunilor Unite și caracterul obligatoriu din punct de vedere juridic al rezoluțiilor Consiliului de Securitate.
(27)
Uniunea trebuie să acționeze în continuare, pentru a pune în aplicare anumite măsuri,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
CAPITOLUL 1
RESTRICȚII DE EXPORT ȘI IMPORT
Articolul 1
(1) Se interzice furnizarea, vânzarea sau transferul, în mod direct sau indirect, către Iran, pentru utilizarea pe teritoriul acestei țări sau în beneficiul acesteia, de către resortisanți ai statelor membre sau pe teritoriul statelor membre, sau cu ajutorul navelor sau aeronavelor aflate sub pavilionul acestora, indiferent că provin sau nu de pe teritoriul acestora, a următoarelor articole, materiale, echipamente, bunuri și tehnologii, inclusiv a software-ului:
(a)
articolele, materialele, echipamentele, bunurile și tehnologiile care sunt menționate pe listele Grupului furnizorilor nucleari și ale Regimului de control al tehnologiilor pentru rachete;
(b)
orice alte articole, materiale, echipamente, bunuri și tehnologii stabilite de Consiliul de Securitate sau de comitet, care ar putea contribui la activitățile în materie de îmbogățire, retratare sau apă grea sau la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare;
(c)
armele și materialele conexe de orice natură, inclusiv armament și muniție, vehicule și echipamente militare, echipament paramilitar și piese de schimb pentru astfel de arme și materiale conexe, precum și echipamente care ar putea fi utilizate pentru represiune internă. Această interdicție nu se aplică vehiculelor noncombat care au fost produse sau dotate cu materiale în scopul asigurării protecției balistice, destinate doar utilizării în scopul protecției de către personalul UE și al statelor membre ale acesteia în Iran;
(d)
anumite alte articole, materiale, echipamente, bunuri sau tehnologii care ar putea contribui la activitățile legate de îmbogățire, de reprocesare sau privind apa grea, la perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare sau la desfășurarea activităților legate de alte chestiuni în privința cărora AIEA și-a exprimat îngrijorarea sau pe care le-a identificat ca fiind nerezolvate. Uniunea adoptă măsurile necesare în vederea identificării articolelor relevante cărora li se aplică prezenta dispoziție;
(e)
alte bunuri și tehnologii cu dublă utilizare enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 428/2009 al Consiliului din 5 mai 2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere și tranzitului de produse cu dublă utilizare (4) și care nu figurează la litera (a), cu excepția categoriei 5 - partea 1 și a categoriei 5 - partea 2 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 428/2009 al Consiliului.
(2) Interdicția de la alineatul (1) nu se aplică transferului, în mod direct sau indirect, pentru utilizarea în Iran sau în beneficiul acestei țări, pe teritoriile statelor membre, a articolelor menționate la punctul 3 litera (b) subpunctele (i) și (ii) din RCSONU 1737 (2006) pentru reactoarele cu apă ușoară a căror construcție a început înainte de luna decembrie 2006.
(3) De asemenea, se interzic:
(a)
furnizarea de asistență sau instruire tehnică, investiții, servicii de intermediere legate de articolele, materialele, echipamentele, bunurile și tehnologiile prevăzute la alineatul (1) și de livrarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea, în mod direct sau indirect, ale acestor articole, materiale, echipamente, bunuri și tehnologii destinate oricărei persoane, entități sau organism din Iran sau în scopul utilizării în această țară;
(b)
acordarea finanțării sau a unei asistențe financiare legate de articolele și tehnologiile prevăzute la alineatul (1), în special a subvențiilor, împrumuturilor sau a asigurării pentru creditele de export, pentru orice vânzare, furnizare, transfer sau export al acestor articole și tehnologii, precum și pentru acordarea de instruire tehnică, servicii sau asistență legată de acestea, în mod direct sau indirect, destinate oricărei persoane, entități sau organism din Iran sau în scopul utilizării în această țară;
(c)
participarea în cunoștință de cauză sau deliberat la activități care au drept scop sau efect eludarea interdicției menționate la literele (a) și (b).
(4) Este interzisă achiziționarea din Iran, de către resortisanții statelor membre sau cu ajutorul navelor sau aeronavelor aflate sub pavilionul acestora, a articolele, materialelor, echipamentelor, bunurilor și tehnologiei prevăzute la alineatul (1), fie că provin sau nu de pe teritoriul Iranului.
Articolul 2
(1) Furnizarea, vânzarea sau transferul, în mod direct sau indirect, pentru utilizarea în Iran sau în beneficiul acestei țări, de către resortisanți ai statelor membre sau pe teritoriul statelor membre, cu ajutorul navelor sau aeronavelor aflate sub jurisdicția acestora, a articolelor, materialelor, echipamentelor, bunurilor și tehnologiei, inclusiv a software-ului, care nu sunt prevăzute la articolul 1 și care ar putea contribui la activitățile efectuate în materie de îmbogățire, retratare sau apă grea, la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare sau la întreprinderea de activități privind alte subiecte considerate de către AIEA ca îngrijorătoare sau nesoluționate sunt supuse unei autorizări de la caz la caz, din partea autorităților competente ale statului membru exportator. Uniunea adoptă măsurile necesare în vederea identificării articolelor relevante cărora li se aplică prezenta dispoziție.
(2) Furnizarea de:
(a)
asistență sau instruire tehnică, investiții sau servicii de intermediere legate de articolele, materialele, echipamentele, bunurile și tehnologia prevăzute la alineatul (1) și de furnizarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea, în mod direct sau indirect, ale acestor articole, destinate oricărei persoane, entități sau organism din Iran sau în scopul utilizării în această țară;
(b)
finanțare sau asistență financiară legată de articolele și tehnologiile prevăzute la alineatul (1), în special a subvențiilor, împrumuturilor sau a asigurării pentru creditele de export, pentru orice vânzare, furnizare, transfer sau export al acestor articole, precum și pentru acordarea de instruire tehnică, servicii sau asistență legată de acestea, în mod direct sau indirect, destinate oricărei persoane, entități sau organism din Iran sau în scopul utilizării în această țară;
se supune de asemenea unei autorizări din partea autorității competente a statului membru exportator.
(3) Autoritățile competente ale statelor membre nu acordă nicio autorizație pentru furnizarea, vânzarea sau transferul articolelor, materialelor, echipamentelor, bunurilor și tehnologiei prevăzute la alineatul (1) în cazul în care acestea stabilesc că vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul în cauză sau prestarea serviciului în cauză ar contribui la activitățile prevăzute la alineatul (1).
Articolul 3
(1) Măsurile prevăzute la articolul 1 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) și alineatul (3) nu se aplică, în funcție de circumstanțe, în cazul în care comitetul decide, în prealabil și de la caz la caz, că furnizarea, vânzarea, transferul sau livrarea de asemenea articole sau asistență nu ar contribui în mod clar la perfecționarea de către Iran a tehnologiilor utilizate în sprijinul activităților sale nucleare sensibile cu risc de proliferare și la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare, inclusiv în cazul în care asemenea articole sau asistență sunt destinate unor scopuri alimentare, agricole, medicale sau umanitare, cu condiția ca:
(a)
contractele pentru furnizarea acestor articole sau acestei asistențe să includă garanții satisfăcătoare în ceea ce privește utilizatorul final; și
(b)
Iranul să se fi angajat că nu va folosi asemenea articole în cadrul activităților nucleare sensibile cu risc de proliferare sau pentru perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare.
(2) Măsurile prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (e) și alineatul (3) nu se aplică în cazul în care autoritatea competentă din statul membru relevant decide, în prealabil și de la caz la caz, că furnizarea, vânzarea, transferul sau livrarea de asemenea articole sau asistență nu ar contribui în mod clar la perfecționarea de către Iran a tehnologiilor utilizate în sprijinul activităților sale nucleare sensibile cu risc de proliferare și la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare, inclusiv în cazul în care asemenea articole sau asistență sunt destinate unor scopuri medicale sau umanitare, cu condiția ca:
(a)
contractele pentru furnizarea acestor articole sau a acestei asistențe să includă garanții satisfăcătoare în ceea ce privește utilizatorul final; și
(b)
Iranul să se fi angajat că nu va folosi asemenea articole în cadrul activităților nucleare sensibile cu risc de proliferare sau pentru perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare.
Statele membre relevante informează celelalte state membre în legătură cu orice derogare respinsă.
Articolul 4
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea sau transferul de echipament și tehnologie-cheie pentru următoarele sectoare-cheie ale industriei gazului și petrolului din Iran, sau către întreprinderi iraniene sau deținute de Iran implicate în sectoarele respective în afara Iranului, de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre, sau cu ajutorul navelor sau al aeronavelor aflate sub jurisdicția statelor membre, indiferent dacă provin sau nu de pe teritoriul acestora:
(a)
rafinare;
(b)
gaz natural lichefiat;
(c)
extracție;
(d)
producție.
Uniunea adoptă măsurile necesare în vederea identificării articolelor relevante cărora li se aplică prezenta dispoziție.
(2) Se interzice furnizarea următoarelor către întreprinderi din Iran care sunt implicate în sectoarele-cheie ale industriei gazului și petrolului din Iran menționate la alineatul (1) sau întreprinderi iraniene sau deținute de Iran implicate în sectoarele respective în afara Iranului:
(a)
asistență sau instruire tehnică și alte servicii legate de echipamente și tehnologie-cheie astfel cum sunt stabilite conform alineatului (1);
(b)
finanțare sau asistență financiară pentru orice vânzare, furnizare, transfer sau export de echipamente și tehnologie-cheie astfel cum sunt stabilite conform alineatului (1) sau pentru furnizarea de asistență sau instruire tehnică conexă.
(3) Este interzisă participarea în cunoștință de cauză sau deliberată la activități care au drept scop sau efect încălcarea interdicțiilor menționate la alineatele (1) și (2).
RESTRICȚII PRIVIND FINANȚAREA ANUMITOR ÎNTREPRINDERI
Articolul 5
Se interzic investițiile pe teritoriile aflate sub jurisdicția statelor membre de către Iran, resortisanții acestei țări și entități constituite în Iran sau supuse jurisdicției acestuia, sau de către persoane sau entități care acționează în numele sau sub comanda acestora, sau de către entități deținute sau controlate de acestea în orice activitate comercială care implică extracția de uraniu, fabricarea sau utilizarea de tehnologie și materiale nucleare, în special activitățile de îmbogățire și reprocesare a uraniului, toate activitățile legate de apa grea sau tehnologiile legate de rachetele balistice capabile să furnizeze arme nucleare. Uniunea adoptă măsurile necesare în vederea identificării articolelor relevante cărora li se aplică prezentul articol.
Articolul 6
Se interzic:
(a)
acordarea de împrumuturi sau credite întreprinderilor din Iran care sunt implicate în sectoarele industriei gazului și petrolului din Iran menționate la articolul 4 alineatul (1) sau întreprinderilor iraniene sau deținute de Iran implicate în sectoarele respective în afara Iranului;
(b)
achiziționarea sau extinderea unei participații la întreprinderile din Iran care sunt implicate în sectoarele industriei gazului și petrolului din Iran menționate la articolul 4 alineatul (1) sau la întreprinderile iraniene sau deținute de Iran implicate în sectoarele respective în afara Iranului, inclusiv achiziționarea acestor întreprinderi în totalitate și achiziționarea unor acțiuni sau titluri cu caracter participativ;
(c)
crearea oricărei asociații în participațiune cu întreprinderi din Iran care își desfășoară activitatea în cadrul ramurilor de activitate ale sectoarelor petrolului și gazului menționate la articolul 4 alineatul (1) și cu sucursale sau filiale controlate de acestea.
Articolul 7
(1) Interdicția de la articolul 4 alineatul (1) nu aduce atingere executării unei obligații legate de livrarea mărfurilor prevăzută în contracte încheiate înainte de data adoptării prezentei decizii.
(2) Interdicțile de la articolul 4 nu aduc atingere executării unei obligații care decurge din contracte încheiate înainte de data adoptării prezentei decizii și care se referă la investiții realizate în Iran, înainte de această dată, de către întreprinderi stabilite în statele membre.
(3) Interdicțiile de la articolul 6 literele (a) și respectiv (b):
(i)
nu aduc atingere executării unei obligații care decurge din contracte sau acorduri încheiate înainte de data adoptării prezentei decizii;
(ii)
nu împiedică extinderea unei participații, în cazul în care această extindere reprezintă o obligație în temeiul unui acord încheiat înainte de data adoptării prezentei decizii.
RESTRICȚII PRIVIND SPRIJINUL FINANCIAR PENTRU COMERȚ
Articolul 8
(1) Statele membre vor manifesta reținere în ceea ce privește asumarea de noi angajamente pe termen scurt privind sprijinul financiar public și privat pentru comerțul cu Iranul, inclusiv pentru acordarea de credite la export, garanții sau asigurări resortisanților sau entităților acestora implicate în comerțul cu Iranul, în vederea reducerii sumelor datorate de acestea, în special pentru a împiedica contribuția sprijinului financiar de acest fel la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare sau la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare. În plus, statele membre nu își vor asuma noi angajamente pe termen mediu și lung în ceea ce privește sprijinul financiar public și privat pentru comerțul cu Iranul.
(2) Alineatul (1) nu afectează angajamentele asumate înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii.
(3) Alineatul (1) nu vizează comerțul în scopuri alimentare, agricole, medicale sau umanitare.
CAPITOLUL 2
SECTORUL FINANCIAR
Articolul 9
Statele membre nu își asumă, nici prin participarea lor în cadrul instituțiilor financiare, noi angajamente de acordare de subvenții, asistență financiară sau credite concesionale guvernului iranian, cu excepția celor cu scop umanitar și pentru dezvoltare.
Articolul 10
(1) În scopul prevenirii furnizării de servicii financiare sau transferului către, prin sau dinspre teritoriul statelor membre sau către sau de către resortisanți ai statelor membre sau entități organizate în temeiul legislației acestora (inclusiv sucursale în străinătate), sau persoane sau instituții financiare de pe teritoriul statelor membre, al oricăror active financiare sau de altă natură sau resurse care ar putea contribui la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului, sau la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare, statele membre efectuează o monitorizare consolidată a tuturor activităților desfășurate de instituțiile financiare aflate sub jurisdicția lor cu:
(a)
băncile care au sediul în Iran, în special Banca Centrală a Iranului;
(b)
sucursalele și filialele, aflate sub jurisdicția statelor membre, ale băncilor cu sediul în Iran;
(c)
sucursalele și filialele, din afara jurisdicției statelor membre, ale băncilor cu sediul în Iran;
(d)
entitățile financiare care nu au sediul în Iran, dar care sunt controlate de persoane cu domiciliul în Iran sau de entități cu sediul în Iran.
(2) În sensul alineatului (1), instituțiilor financiare li se solicită, în cadrul activităților lor în raport cu băncile și instituțiile financiare menționate la alineatul (1):
(a)
să manifeste o vigilență continuă în ceea ce privește tranzacțiile în conturi prin intermediul programelor lor de precauție privind clientela și în conformitate cu obligațiile lor referitoare la spălarea banilor și la finanțarea terorismului;
(b)
să solicite ca toate câmpurile de informații aferente instrucțiunilor de plată care se referă la ordonatorul și beneficiarul tranzacției în cauză să fie completate; și să refuze tranzacția în cazul în care respectivele informații nu sunt furnizate;
(c)
să păstreze toate înregistrările tranzacțiilor efectuate pe o perioadă de cinci ani și să le pună la dispoziția autorităților naționale la cerere;
(d)
în cazul în care suspectează sau au motive întemeiate de a suspecta că fondurile au legătură cu finanțarea proliferării, să transmită imediat aceste suspiciuni către unitatea de informații financiare (FIU) sau către orice altă autoritate competentă desemnată de către statul membru în cauză. FIU sau o altă astfel de autoritate competentă are acces, în mod direct sau indirect, în timp util, la informațiile financiare, administrative și de aplicare a legii de care are nevoie pentru a își îndeplini în mod adecvat această sarcină, inclusiv analiza informărilor privind tranzacțiile suspecte.
(3) Transferurile de fonduri către și din Iran se realizează după cum urmează:
(a)
transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind alimente, echipamente medicale sau în scopuri umanitare se realizează fără autorizare prealabilă; transferul este notificat autorității competente din statul membru în cauză dacă este peste 10 000 EUR;
(b)
orice alt transfer sub 40 000 EUR se realizează fără autorizare prealabilă; transferul este notificat autorității competente din statul membru în cauză dacă este peste 10 000 EUR;
(c)
orice alt transfer peste 40 000 EUR necesită o autorizare prealabilă din partea autorității competente din statul membru în cauză. Autorizația se consideră acordată în termen de patru săptămâni cu excepția cazului în care autoritatea competentă a statului membru în cauză a emis obiecții în acest termen. Statele membre relevante informează celelalte state membre în legătură cu orice autorizație respinsă.
(4) Sucursalelor și filialelor băncilor cu sediul în Iran aflate sub jurisdicția statelor membre li se solicită, de asemenea, să notifice autorității competente din statul membru în care sunt instalate toate transferurile de fonduri efectuate sau primite de acestea, în termen de cinci zile lucrătoare de la data efectuării sau de la data primirii respectivului transfer de fonduri.
Sub rezerva aranjamentelor referitoare la schimbul de informații, autoritățile competente notificate transmit fără întârziere, după caz, aceste date autorităților competente ale statelor membre în care își au sediul părțile participante la o asemenea tranzacție.
Articolul 11
(1) Se interzice deschiderea de noi sucursale, filiale sau reprezentanțe ale băncilor iraniene pe teritoriul statelor membre, precum și crearea unor noi asocieri în participație sau a unor participații în capitalurile proprii sau crearea unor noi relații bancare cu instituții corespondente de către bănci iraniene, inclusiv Banca Centrală a Iranului, sucursalele și filialele acesteia și alte entități financiare menționate la articolul 10 alineatul (1), cu bănci aflate sub jurisdicția statelor membre.
(2) Se interzice instituțiilor financiare aflate pe teritoriul statelor membre sau sub jurisdicția acestora să deschidă reprezentanțe sau filiale sau conturi bancare în Iran.
Articolul 12
(1) Se interzice furnizarea de servicii de asigurare și reasigurare Guvernului Iranului sau entităților constituite în Iran sau supuse jurisdicției Iranului sau persoanelor fizice sau entităților care acționează în numele sau sub comanda acestora, sau entităților deținute sau controlate de acestea, inclusiv prin mijloace ilicite.
(2) Alineatul (1) nu se aplică furnizării de asigurări de sănătate și de călătorie persoanelor fizice.
(3) Este interzisă participarea în cunoștință de cauză sau deliberată la activități care au drept scop sau efect încălcarea interdicției menționate la alineatul (1).
Articolul 13
Se interzic vânzarea, cumpărarea, intermedierea și asistența în emiterea de obligațiuni publice sau garantate de stat emise după intrarea în vigoare a prezentei decizii, direct sau indirect, către sau de la guvernul iranian, Banca Centrală a Iranului, sau bănci cu sediul în Iran, sau sucursale și filiale din cadrul sau din afara jurisdicției statelor membre ale băncilor cu sediul în Iran, sau entități financiare care nu au sediul în Iran și nu se află sub jurisdicția statelor membre, dar sunt controlate de persoane cu domiciliul în Iran și entități cu sediul în Iran, precum și orice persoane sau entități care acționează în numele sau sub comanda acestora, sau entități deținute sau controlate de acestea.
Articolul 14
Statele membre solicită resortisanților lor, persoanelor care se află sub jurisdicția lor și firmelor constituite pe teritoriul lor sau supuse jurisdicției acestora să dea dovadă de vigilență atunci când desfășoară afaceri cu entități constituite în Iran sau supuse jurisdicției Iranului, inclusiv cu cele aparținând IRGC sau IRISL, și cu orice persoane sau entități care acționează în numele sau sub comanda acestora, și cu entități deținute sau controlate de acestea, inclusiv prin mijloace ilicite, pentru a se asigura că nu contribuie la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului sau la perfecționarea unor vectori de transport ai armelor nucleare sau la încălcarea UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) sau UNSCR 1929 (2010).
CAPITOLUL 3
SECTORUL TRANSPORTURILOR
Articolul 15
(1) Statele membre, în acord cu autoritățile naționale și în conformitate cu legislația internă și cu dreptul internațional, în special cu dreptul mării și cu acordurile relevante privind aviația civilă internațională, controlează toate încărcăturile aeronavelor sau vaselor cu destinația Iran sau provenite din această țară pe teritoriul acestora, inclusiv pe aeroporturile și în porturile proprii, în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că încărcătura respectivă conține mărfuri a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform prezentei decizii.
(2) În conformitate cu dreptul internațional, în special cu dreptul mării, statele membre pot solicita inspectarea navelor în marea liberă, cu consimțământul statului de pavilion, în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că încărcătura respectivă conține articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform prezentei decizii.
(3) Statele membre cooperează, în conformitate cu legislația lor internă, în cazul inspecțiilor efectuate în temeiul alineatului (2).
(4) Aeronavele și vasele care transportă încărcături către și dinspre Iran sunt supuse obligației suplimentare de raportare înainte de sosire sau înainte de plecare cu privire la toate bunurile transferate în interiorul sau în afara unui stat membru.
(5) În cazul în care are loc o inspecție menționată la alineatul (1) sau (2), statele membre confiscă și înlătură (de exemplu distrugându-le, făcându-le inoperabile, stocându-le sau transferându-le într-un alt stat decât cel de origine sau de destinație spre înlăturare) articolele a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice în temeiul prezentei decizii în conformitate cu alineatul (16) din RCSONU 1929 (2010). Aceste confiscări și înlăturări vor fi efectuate pe cheltuiala importatorului sau, dacă nu este posibilă recuperarea acestor cheltuieli de la importator, acestea pot, în conformitate cu legislația națională, să fie recuperate de la orice altă persoană sau entitate responsabilă de tentativa de furnizare, vânzare, transfer sau export ilicit.
(6) Furnizarea, de către resortisanții statelor membre sau de pe teritoriile aflate sub jurisdicția statelor membre, a serviciilor de încărcare în buncăre sau de aprovizionare a navelor sau a altor servicii de întreținere a navelor, pentru navele deținute de Iran sau contractate de acesta, inclusiv navele navlosite, este interzisă dacă furnizorii dispun de informații care oferă motive întemeiate de a presupune că la bordul acestora se află articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform prezentei decizii, cu excepția cazului în care este necesară furnizarea unor astfel de servicii în scopuri umanitare sau până la inspectarea mărfii și, după caz, până la confiscarea și înlăturarea acesteia, în conformitate cu alineatele (1), (2) și (5).
Articolul 16
Statele membre comunică comitetului orice informație disponibilă privind transferuri sau activități ale serviciilor de transport de mărfuri ale Iran Air sau ale navelor deținute sau exploatate de IRISL către alte companii care este posibil să fi fost efectuate pentru eludarea sancțiunilor sau cu încălcarea dispozițiilor RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010), inclusiv schimbarea numelui sau reînregistrarea aeronavelor, navelor sau vaselor.
Articolul 17
Statele membre, în acord cu autoritățile judiciare naționale și în conformitate cu legislația națională și cu dreptul internațional, în special cu acordurile relevante privind aviația civilă internațională, iau măsurile necesare pentru a preveni accesul pe aeroporturile aflate sub jurisdicția lor al tuturor zborurilor destinate transportului de mărfuri exploatate de transportatori iranieni sau care provin din Iran, cu excepția zborurilor mixte de pasageri și transport de mărfuri.
Articolul 18
Furnizarea de către resortisanții statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre a serviciilor de inginerie și de întreținere pentru aeronavele iraniene de transport de mărfuri este interzisă în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că la bordul acestora se află articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform prezentei decizii, cu excepția cazului în care este necesară furnizarea unor astfel de servicii în scopuri umanitare sau de securitate sau până la inspectarea mărfii și, după caz, până la confiscarea și înlăturarea acesteia, în conformitate cu articolul 15 alineatele (1) și (5).
CAPITOLUL 4
RESTRICȚII PRIVIND ADMISIA
Articolul 19
(1) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a împiedica intrarea pe teritoriul lor sau tranzitarea teritoriului lor:
(a)
persoanelor enumerate în anexa la RCSONU 1737 (2006), și celorlalte persoane desemnate de Consiliul de Securitate sau de către comitet, în conformitate cu punctul 10 din RCSONU 1737 (2006), precum și persoanelor aparținând IRGC desemnate de Consiliul de Securitate sau de către comitet, astfel cum sunt enumerate în anexa I;
(b)
persoanelor sau entităților, altele decât cele menționate la anexa I, care sunt implicate în activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului sau în perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare, inclusiv prin implicare în achiziția articolelor, bunurilor, echipamentelor, materialelor și tehnologiei interzise, sau persoanelor care au legătură directă cu aceste activități sau care le susțin, ori persoanelor care acționează în numele sau sub comanda acestora, sau persoanelor care au sprijinit persoanele sau entitățile desemnate în ceea ce privește eludarea sau încălcarea dispozițiilor RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) și RCSONU 1929 (2010) sau ale prezentei decizii, precum și altor înalți responsabili ai IRGC, astfel cum sunt enumerate în anexa II.
(2) Interdicția de la alineatul (1) nu se aplică tranzitului pe teritoriile statelor membre pentru activitățile direct legate de articolele specificate la punctul 3 litera (b) subpunctele (i) și (ii) din RCSONU 1737 (2006) pentru reactoarele cu apă ușoară a căror construcție a început înainte de luna decembrie 2006.
(3) Alineatul (1) nu obligă un stat membru să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor resortisanți.
(4) Alineatul (1) nu aduce atingere cazurilor în care un stat membru și-a asumat o obligație de drept internațional, și anume:
(i)
în calitate de țară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale;
(ii)
în calitate de țară-gazdă a unei conferințe internaționale convocate de Organizația Națiunilor Unite sau desfășurate sub auspiciile sale;
(iii)
în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități;
(iv)
în temeiul Tratatului de Conciliere din 1929 (Tratatul de la Lateran) încheiat de Sfântul Scaun (Statul Vatican) și Italia.
(5) Alineatul (4) este considerat aplicabil, de asemenea, cazurilor în care un stat membru este gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE).
(6) Consiliul este informat în mod corespunzător de toate cazurile în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatului (4) sau (5).
(7) Statele membre pot acorda derogări de la măsurile prevăzute la alineatul (1) în cazul în care stabilesc că deplasarea unei persoane este justificată de următoarele considerente:
(i)
nevoi umanitare urgente, inclusiv obligații religioase;
(ii)
necesitatea de a îndeplini obiectivele RCSONU 1737 (2006) și RCSONU 1929 (2010), inclusiv în cazul în care se aplică articolul XV din statutul AIEA;
(iii)
participarea la reuniuni interguvernamentale, inclusiv la cele inițiate de Uniune sau găzduite de statul membru care asigură în acel moment președinția OSCE, în cazul în care se poartă un dialog politic care promovează în mod direct democrația, drepturile omului și statul de drept în Iran.
(8) Un stat membru care dorește să acorde derogări menționate la alineatul (7) informează în scris Consiliul în acest sens. Se consideră că derogarea este acordată, cu excepția cazurilor în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului se opun în scris în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării privind derogarea propusă. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică o obiecție, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide să acorde derogarea propusă.
(9) În cazurile în care, în temeiul alineatelor (4), (5) și (7), un stat membru autorizează intrarea sau tranzitul pe teritoriul său al persoanelor enumerate în anexa I sau II, această autorizație se limitează la scopul pentru care este acordată și la persoanele în cauză.
(10) Statele membre informează comitetul cu privire la intrarea pe teritoriul lor sau la tranzitarea acestuia de către persoanele menționate în anexa I în cazul în care s-a acordat o derogare.
CAPITOLUL 5
ÎNGHEȚAREA FONDURILOR ȘI A RESURSELOR ECONOMICE
Articolul 20
(1) Se îngheață toate fondurile și resursele economice care, în mod direct sau indirect, aparțin, sunt deținute, controlate sau în proprietatea următoarelor persoane și entități:
(a)
persoanele și entitățile desemnate în anexa la RCSONU 1737 (2006), cele ale altor persoane și entități desemnate de Consiliul de Securitate sau de comitet în conformitate cu punctul 12 din RCSONU 1737 (2006) și cu punctul 7 din RSCONU 1803 (2008), precum și persoanele și entitățile aparținând IRGC și ale entităților aparținând IRISL desemnate de Consiliul de Securitate sau de comitet, astfel cum sunt enumerate în anexa I;
(b)
persoanele sau entitățile, altele decât cele menționate în anexa I, care sunt implicate în activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului sau în perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare, inclusiv prin implicarea în achiziția articolelor, bunurilor, echipamentelor, materialelor și tehnologiei interzise, sau persoanele care au legătură directă cu aceste activități sau care le susțin, ori persoanele sau entitățile care acționează în numele sau sub comanda acestora, ori ale entităților aflate în proprietatea acestora sau controlate de acestea, inclusiv prin mijloace ilicite, sau ale persoanelor și entităților care au sprijinit persoanele sau entitățile desemnate în ceea ce privește eludarea sau încălcarea dispozițiilor RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) și RCSONU 1929 (2010) sau ale prezentei decizii, precum și alți înalți responsabili și entități ale IRGC și ale IRISL și ale entităților deținute sau controlate de acestea sau care acționează în numele acestora, astfel cum sunt enumerate în anexa II.
(2) Niciun fond sau nicio resursă economică nu se pune, în mod direct sau indirect, la dispoziția persoanelor sau entităților menționate la alineatul (1) și nici nu se utilizează în beneficiul acestora.
(3) Pot fi acordate derogări pentru fondurile sau resursele economice care sunt:
(a)
necesare pentru satisfacerea necesităților de bază, inclusiv pentru plata alimentelor, chiriei sau ipotecii, medicamentelor sau tratamentelor medicale, impozitelor, primelor de asigurare și facturilor de servicii publice;
(b)
destinate exclusiv plății unor onorarii profesionale rezonabile și rambursării unor cheltuieli care corespund unor servicii juridice;
(c)
destinate exclusiv plății de taxe sau comisioane de mentenanță sau administrare a fondurilor și resurselor economice înghețate, în conformitate cu legislația națională;
după ce statul membru în cauză a notificat comitetului intenția sa de a autoriza, atunci când este necesar, accesul la asemenea fonduri și resurse economice și lipsa unei decizii negative a comitetului în termen de cinci zile lucrătoare de la data primirii notificării.
(4) De asemenea, pot fi acordate derogări pentru fondurile sau resursele economice care:
(a)
sunt necesare pentru a efectua cheltuieli extraordinare, după notificarea de către statul membru în cauză și acordul pronunțat de comitet;
(b)
fac obiectul unui privilegiu sau al unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale, caz în care fondurile și resursele economice pot fi utilizate în acest scop, cu condiția ca privilegiul sau hotărârea să fie anterioare RCSONU 1737 (2006) și să nu fie în beneficiul unei persoane sau al unei entități prevăzute la alineatul (1), după notificarea comitetului de către statul membru în cauză;
(c)
sunt necesare pentru activități direct legate de articolele specificate la punctul 3 litera (b) subpunctele (i) și (ii) din RCSONU 1737 (2006) pentru reactoarele cu apă ușoară a căror construcție a început înainte de luna decembrie 2006.
(5) Alineatul (2) nu se aplică sumelor suplimentare vărsate în conturile înghețate reprezentând:
(a)
dobânzi sau venituri acumulate în conturile respective; sau
(b)
plăți către conturi înghețate care sunt datorate în baza unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau au luat naștere anterior datei la care respectivele conturi au devenit supuse măsurilor restrictive;
cu condiția ca aceste dobânzi, alte sume cuvenite și plăți să fie supuse în continuare alineatului (1).
(6) Alineatul (1) nu interzice unei persoane sau entități desemnate să efectueze plăți datorate în temeiul unui contract încheiat anterior înscrierii pe listă a persoanei sau entității respective, cu condiția ca statul membru în cauză să fi hotărât următoarele:
(a)
contractul nu are legătură cu niciunul dintre articolele, materialele, echipamentele, bunurile, tehnologiile, asistența, instruirea, ajutorul financiar, investițiile, serviciile de intermediere sau serviciile interzise menționate la articolul 1;
(b)
plata nu este primită în mod direct sau indirect de către o persoană sau entitate menționată la alineatul (1);
după ce statul membru în cauză a notificat comitetului intenția sa de a efectua sau primi astfel de plăți sau de autoriza, atunci când este necesar, deblocarea în acest scop a fondurilor sau resurselor economice cu zece zile lucrătoare înainte de această autorizare.
CAPITOLUL 6
ALTE MĂSURI RESTRICTIVE
Articolul 21
În conformitate cu legislația internă, statele membre adoptă măsurile necesare pentru a preveni transmiterea de cunoștințe specializate sau instruirea specializată a resortisanților iranieni, pe teritoriul statelor membre sau de către propriii lor resortisanți, în discipline care ar contribui la activitățile nucleare sensibile cu risc de proliferare ale Iranului și la perfecționarea vectorilor de transport ai armelor nucleare.
CAPITOLUL 7
DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE
Articolul 22
Nu se va da curs niciunei cereri, inclusiv cererile de despăgubire sau cererile de aceeași natură, cum ar fi cererile de compensare sau cererile de chemare în garanție, în legătură cu orice contract sau tranzacție a cărei desfășurare a fost afectată, în mod direct sau indirect, integral sau parțial, de măsurile luate în temeiul RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) sau RCSONU 1929 (2010), inclusiv de măsurile luate de Uniune sau de orice stat membru în conformitate cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate sau măsurile prevăzute de prezenta decizie, necesare pentru punerea în aplicare a deciziilor sau în legătură cu aceasta, persoanelor sau entităților desemnate în anexele I și II, sau oricărei alte persoane sau entități din Iran, inclusiv Guvernului Iranului, sau oricărei persoane sau entități care prezintă o cerere prin intermediul sau în beneficiul unei astfel de persoane sau entități.
Articolul 23
(1) Consiliul aplică modificările aduse la anexa I pe baza hotărârilor luate de către Consiliul de Securitate sau de către comitet.
(2) Consiliul, acționând în unanimitate la propunerea statelor membre sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, stabilește lista din anexa II și adoptă modificările acesteia.
Articolul 24
(1) În cazul în care Consiliul de Securitate sau comitetul include pe listă o persoană sau o entitate, Consiliul include respectiva persoană sau entitate în anexa I.
(2) În cazul în care Consiliul decide să supună o persoană sau o entitate măsurilor prevăzute la articolul 19 alineatul (1) litera (b) și la articolul 20 alineatul (1) litera (b), acesta modifică anexa II în consecință.
(3) Consiliul comunică decizia sa persoanei sau entității prevăzute la alineatele (1) și (2), inclusiv motivele pentru includerea pe listă, fie direct, dacă dispune de adresa acestora, fie prin publicarea unui anunț care oferă persoanei sau entității în cauză posibilitatea de a prezenta observații.
(4) În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul își reexaminează decizia și informează în consecință persoana sau entitatea în cauză.
Articolul 25
(1) Anexele I și II cuprind motivele pentru includerea pe listă a persoanelor și entităților, furnizate de Consiliul de Securitate sau de comitet cu privire la anexa I.
(2) Anexele I și II includ, de asemenea, acolo unde sunt disponibile, informațiile necesare pentru identificarea persoanelor sau entităților vizate, furnizate de Consiliul de Securitate sau de comitet pentru anexa I. În ceea ce privește persoanele, aceste informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, naționalitatea, numărul de pașaport și numărul cărții de identitate, sexul, adresa, dacă este cunoscută, și funcția sau profesia. În ceea ce privește entitățile, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul. De asemenea, în anexa I se menționează data desemnării de către Consiliul de Securitate sau de către comitet.
Articolul 26
(1) Prezenta decizie este revizuită, modificată sau abrogată după caz, în special în acord cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate.
(2) Măsurile privind relațiile bancare cu băncile iraniene prevăzute la articolele 10 și 11 se revizuiesc în termen de șase luni de la adoptarea prezentei decizii.
(3) Măsurile menționate la articolul 19 alineatul (1) litera (b) și la articolul 20 alineatul (1) litera (b) sunt revizuite la intervale periodice și cel puțin o dată la 12 luni. Acestea încetează să se aplice în privința persoanelor și entităților în cauză în cazul în care Consiliul stabilește, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24, că nu mai sunt îndeplinite condițiile de punere în aplicare a acestora.
Articolul 27
Poziția comună 2007/140/PESC se abrogă.
Articolul 28
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Adoptată la Bruxelles, 26 iulie 2010.