РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 ноември 2010 година
за предоставяне на разрешение на Германия, Италия и Австрия да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО и за изменение на Решение 2007/250/ЕО за удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено на Обединеното кралство
(2010/710/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писма, регистрирани в генералния секретариат на Комисията на 3 август 2007 г., 23 декември 2009 г. и 17 февруари 2010 г., съответно Италия, Германия и Австрия поискаха разрешение да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО по отношение на лицето - платец на данъка върху добавената стойност (наричан по-долу „ДДС“). С писмо, регистрирано в генералния секретариат на Комисията на 10 февруари 2010 г., Обединеното кралство поиска удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено с Решение 2007/250/ЕО на Съвета от 16 април 2007 г., с което се разрешава на Обединеното кралство да въведе специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система за данъка върху добавената стойност (2).
(2)
С писмо от 11 януари 2010 г. Комисията информира останалите държави-членки за отправеното от Германия искане и с писмо от 9 март 2010 г. - за исканията, отправени от Италия, Австрия и Обединеното кралство. Комисията уведоми Германия с писмо от 12 януари 2010 г., а Италия, Австрия и Обединеното кралство - с писма от 11 март 2010 г., че разполага с пълната информация, която смята за необходима за разглеждане на искането.
(3)
Съгласно член 193 от Директива 2006/112/ЕО лице - платец на ДДС, е данъчнозадълженото лице, което доставя стоките. Целта на дерогациите, поискани от Германия, Италия и Австрия, е отговорността за плащане на данъка да бъде прехвърлена върху данъчнозадълженото лице, на което се доставят стоките, но само при определени условия и само във връзка с определени продукти, а именно мобилни телефони и устройства с интегрални схеми.
(4)
Значителен брой търговци на определени продукти, по-специално на мобилни телефони и устройства с интегрални схеми, не плащат ДДС на данъчните органи, след като са продали продуктите си. Техните клиенти обаче имат право на приспадане на данъка, тъй като разполагат с редовна фактура. В най-драстичните случаи на незаконно избягване на данъчно облагане едни и същи стоки се препродават неколкократно по схемата „верижна измама“, без да се плаща ДДС на данъчните органи. В такива случаи, като се определя получателят на стоките за лице - платец на ДДС, с дерогацията се премахва възможността за използване на тази форма на незаконно избягване на данъчно облагане. Тя не засяга размера на дължимия ДДС.
(5)
С цел да гарантират ефективното действие на дерогацията и да не позволят изместването на незаконното избягване на данъчно облагане към други продукти или към търговията на дребно, Германия, Италия и Австрия следва да въведат подходящи изисквания за контрол и отчетност. Комисията следва да бъде информирана за приетите конкретни мерки за наблюдение на действието на дерогацията.
(6)
Мярката е пропорционална на преследваните цели, тъй като не е предназначена за общо приложение, а само за определени групи от продукти с повишена степен на риск от незаконно избягване на данъчно облагане, по отношение на които мащабът на незаконното избягване на данъчно облагане е довел до значително намаляване на данъчните постъпления. Освен това използването на механизма за обратно начисляване предполага по-малък риск от изместване на измамите към търговията на дребно с въпросните продукти, тъй като мобилните телефони обикновено се доставят от големи телефонни дружества и мярката е приложима за интегрални схеми преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
(7)
Разрешението е по принцип краткосрочно, тъй като не може да се установи със сигурност, че мярката ще постигне целите си, а въздействието ѝ върху начина на функциониране на системата на ДДС в държавите-членки, които я прилагат, и в останалите държави-членки, не може да бъде оценено предварително.
(8)
На Обединеното кралство следва да се разреши да продължи да прилага действащата специална мярка до датата на изтичане на срока на разрешението, предоставено на Германия, Италия и Австрия.
(9)
Дерогацията няма отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Германия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 2
Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Италия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител;
Член 3
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Австрия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 4
Дерогацията, предвидена в членове 1, 2 и 3, се предоставя, при условие че Германия, Италия и Австрия въведат подходящи и ефективни изисквания за контрол и отчетност на данъчнозадължените лица, доставящи стоките, за които се отнася прилагането на обратното начисляване на ДДС съгласно настоящото решение.
Член 5
Член 4 от Решение 2007/250/ЕО се заменя със следното:
„Член 4
Срокът на действие на настоящото решение изтича в дена на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.“
Член 6
Настоящото решение поражда действие в деня на нотифицирането му.
Срокът на действие на настоящото решение изтича в деня на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия, Италианската република, Република Австрия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2010 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI
din 22 noiembrie 2010
de autorizare a Germaniei, Italiei și Austriei de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE și de modificare a Deciziei 2007/250/CE în vederea extinderii perioadei de validitate a autorizației acordate Regatului Unit
(2010/710/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), în special articolul 395 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
Prin scrisorile înregistrate la Secretariatul General al Comisiei la 3 august 2007, 23 decembrie 2009 și, respectiv, 17 februarie 2010, Italia, Germania și Austria au solicitat autorizarea aplicării unei măsuri speciale de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoarea adăugată (în continuare „TVA”). Prin scrisoarea înregistrată la Secretariatul General al Comisiei la 10 februarie 2010, Regatul Unit a solicitat extinderea perioadei de valabilitate a autorizării acordate prin Decizia 2007/250/CE a Consiliului din 16 aprilie 2007 de autorizare a Regatului Unit de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2).
(2)
Comisia a informat celelalte state membre prin scrisoarea din 11 ianuarie 2010 despre cererea Germaniei și prin scrisoarea din 9 martie 2010 despre cererile Italiei, Austriei și Regatului Unit. Comisia a informat printr-o scrisoare din 12 ianuarie 2010 Germania și printr-o scrisoare din 11 martie 2010 Italia, Austria și Regatul Unit cu privire la faptul că deține toate informațiile pe care le consideră necesare pentru a evalua cererea.
(3)
În conformitate cu articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoare adăugată este persoana impozabilă care furnizează bunurile. Scopul derogărilor solicitate de Germania, Italia și Austria este acela ca răspunderea în cauză să revină persoanei impozabile căreia i se furnizează bunurile, dar numai în anumite condiții și exclusiv în cazul unor produse specifice, și anume telefoane mobile și dispozitive cu circuite integrate.
(4)
Un număr semnificativ de comercianți de produse specifice, și anume telefoane mobile și dispozitive cu circuite integrate, comit acte de evaziune de la plata TVA către autoritățile fiscale, după vânzarea produselor lor. Clienții lor sunt însă îndreptățiți la o scutire de taxă, dacă sunt în posesia unei facturi valabile. În cazurile cele mai agresive de evaziune fiscală, aceleași bunuri sunt furnizate de mai multe ori, printr-un sistem de tip „suveică”, fără ca TVA să fie plătită autorităților fiscale. Prin desemnarea persoanei căreia îi sunt furnizate bunurile drept persoană răspunzătoare de plata TVA în astfel de cazuri, derogarea ar elimina posibilitatea comiterii acestui tip de evaziune fiscală. Această derogare nu ar afecta cuantumul TVA datorat.
(5)
În scopul de a asigura funcționarea eficace a derogării și de a evita ca evaziunea fiscală să se deplaseze spre alte produse sau spre comerțul cu amănuntul, Germania, Italia și Austria ar trebui să introducă obligații adecvate de raportare și control. Comisia ar trebui să fie informată cu privire la măsurile specifice adoptate în vederea monitorizării operațiunii de derogare.
(6)
Măsura este proporțională cu obiectivele urmărite, deoarece nu urmează să se aplice în mod general, ci doar unor grupuri specifice de produse, în cazul cărora există un risc ridicat de evaziune fiscală și amploarea evaziunii fiscale a generat pierderi fiscale considerabile. Mai mult, utilizarea unui mecanism de taxare inversă implică un risc mai scăzut de deplasare a fraudei către vânzarea cu amănuntul a produselor în cauză, întrucât telefoanele mobile sunt în general furnizate de societăți care sunt mari producătoare de telefoane și întrucât măsura este aplicabilă circuitelor integrate într-o etapă anterioară integrării lor în produsele destinate utilizatorului final.
(7)
În principiu, autorizarea este valabilă doar pe o perioadă scurtă de timp, deoarece nu se poate stabili cu certitudine că obiectivele măsurii vor fi atinse și nici nu se poate estima de pe acum impactul măsurii asupra funcționării sistemului TVA în acele state membre care o aplică sau în alte state membre.
(8)
Regatul Unit ar trebui autorizat să aplice în continuare măsura sa specială existentă până la data expirării autorizării acordate Germaniei, Italiei și Austriei.
(9)
Derogarea nu are un impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii provenind din TVA,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Germania este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:
(a)
telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;
(b)
dispozitive cu circuite integrate, cum ar fi microprocesoare și unități centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.
(2) Derogarea se aplică cu privire la furnizarea de bunuri a căror valoare impozabilă este de cel puțin 5 000 EUR.
Articolul 2
Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Italia este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:
(a)
telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;
(b)
dispozitive cu circuite integrate, cum sunt microprocesoarele și unitățile centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.
Articolul 3
(1) Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Austria este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:
(a)
telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;
(b)
dispozitive cu circuite integrate, cum ar fi microprocesoare și unități centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.
(2) Derogarea se aplică cu privire la furnizarea de bunuri a căror valoare impozabilă este de cel puțin 5 000 EUR.
Articolul 4
Derogarea prevăzută la articolele 1, 2 și 3 se aplică sub rezerva introducerii de către Germania, Italia și Austria a unor obligații de control și raportare corespunzătoare și eficace pentru persoanele impozabile care furnizează bunuri în cazul cărora se aplică taxarea inversă în conformitate cu prezenta decizie.
Articolul 5
Articolul 4 din Decizia 2007/250/CE se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Prezenta decizie expiră la data intrării în vigoare a dispozițiilor UE care permit tuturor statelor membre să adopte astfel de măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, dar cel târziu la 31 decembrie 2013.”
Articolul 6
Prezenta decizie produce efecte de la data notificării.
Prezenta decizie expiră la data intrării în vigoare a dispozițiilor Uniunii care permit tuturor statelor membre să adopte astfel de măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, dar cel târziu la 31 decembrie 2013.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania, Republicii Italiene, Republicii Austria, Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
Adoptată la Bruxelles, 22 noiembrie 2010.