РЕШЕНИЕ 2010/96/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2010 година
за военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП),
като има предвид, че:
(1)
В Резолюция 1872 (2009) относно положението в Сомалия, приета на 26 май 2009 г., Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН) изтъкна, че е важно отново да бъдат сформирани, обучени, въоръжени и запазени сомалийските сили за сигурност и настойчиво прикани държавите-членки и регионалните и международните организации да предоставят техническа помощ за обучението и въоръжаването на сомалийските сили за сигурност. В Резолюция 1897 (2009), приета на 30 ноември 2009 г., ССООН припомни предходните си резолюции и потвърди отново, че зачита суверенитета, териториалната цялост, политическата независимост и единството на Сомалия.
(2)
В заключенията си от 27 юли 2009 г. Съветът реши да задълбочи ангажимента на ЕС за насърчаване на мира и развитието в Сомалия. За тази цел Съветът проучи възможностите Съюзът да участва в международните действия, включително в областта на сигурността.
(3)
В заключенията си от 17 ноември 2009 г. Съветът заяви, че по-нататъшната подкрепа на Съюза за сектора за сигурност в Сомалия следва да се разглежда като част от цялостен подход на ЕС към положението в Сомалия, както и че тази подкрепа следва да е част от по-широка и съгласувана рамка, която включва тясно сътрудничество на ЕС с Африканския съюз, Организацията на обединените нации и други заинтересовани партньори, и по-специално Съединените американски щати. По отношение на Африканския съюз Съветът изтъкна също значението на ролята на мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM).
(4)
На 17 ноември 2009 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика за сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на силите за сигурност на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) и поиска да бъде продължена работата по планирането. Вследствие на това Комитетът по политика и сигурност определи планиращия орган.
(5)
В писма съответно от 18 ноември 2009 г. и 23 януари 2010 г. ПФП изрази признателността си за помощта на Съюза за координиране на обучението на сомалийските сили за сигурност и за усилията му за постигане на мир и стабилност в Сомалия и увери Съюза в готовността си да поеме своята отговорност по отношение на наемането, обучението и запазването на войници и също така подчерта намерението си да провежда политика на разширяване на сектора за сигурност в Сомалия.
(6)
С писмо от 30 ноември 2009 г. заместник специалният представител на Африканския съюз за Сомалия приветства от името на Комисията на Африканския съюз положителното решение на ЕС по отношение на обучението на над 2 000 представители на сомалийските сили за сигурност.
(7)
На 8 декември 2009 г. Съветът избра военностратегически вариант за потенциална военна мисия на ЕС.
(8)
В доклада си от 31 декември 2009 г. до ССООН генералният секретар на ООН споменава концепцията за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика на сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност и подчертава, че когато бъде приключен етапът на планиране на ЕС за осигуряването на обучение, от инструкторите от ЕС ще се очаква да следват хармонизирани и одобрени учебни програми.
(9)
С писмо от 5 януари 2010 г. министърът на отбраната на Уганда приветства предвижданата мисия на Съюза в подкрепа на сектора за сигурност в Сомалия и покани ЕС да участва в провежданото в Уганда обучение на сомалийските сили за сигурност на ПФП за период от най-малко една година.
(10)
На 20 януари 2010 г. Съюзът предложи на ПФП подкрепа за обучението на сомалийските сили за сигурност.
(11)
В заключенията си от 25 януари 2010 г. Съветът постигна съгласие за сформиране на военна мисия на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност в Уганда, където вече се обучават сомалийски сили. Мисията би улеснила и съгласуването на действията на ЕС с AMISOM. Освен това Съветът постигна съгласие военната мисия на ЕС да стартира при следващия прием на лица, които ще бъдат обучавани, предвиден за пролетта на 2010 г., и да се провежда в тясно сътрудничество с партньорите, в т.ч. преходното федерално правителство, Уганда, Африканския съюз, Организацията на обединените нации и Съединените американски щати. Съветът отчете нуждата от провеждане на това обучение като част от по-мащабни международни действия, които наред с останалото да включват проучване за надеждност на обучаваните лица, наблюдение и напътстване на силите след завръщането им в Могадишу, както и финансиране и изплащане на заплатите на войниците.
(12)
КПС следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на ВП, политически контрол върху военната мисия на ЕС, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейски съюз (ДЕС).
(13)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения по отношение на участието на трети държави в мисии на ЕС и на статута на частите и личния състав на ЕС.
(14)
Оперативните разходи, произтичащи от настоящото решение, което има военни или отбранителни последици, следва да се поемат от държавите-членки съгласно член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1) (по-нататък „ATHENA“).
(15)
Член 28, параграф 1 от ДЕС изисква в решенията на Съвета да се определят средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума за общите разходи по военната мисия на ЕС за срок от 12 месеца представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в ATHENA.
(16)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на мисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. Съюзът провежда военна мисия за обучение, наричана по-нататък „EUTM Сомалия“, за да допринесе за укрепването на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) като функциониращо правителство на сомалийските граждани. По-специално целта на военната мисия на ЕС е да допринесе за всеобхватна и устойчива перспектива за развитието на сектора за сигурност в Сомалия, като помогне за укрепване на сомалийските сили за сигурност чрез предоставяне на конкретно военно обучение и подкрепа за обучението, предоставяно от Уганда, на 2 000 сомалийски войници, обучавани до равнище взвод включително, в т.ч. адекватно модулно и специализирано обучение за офицери и подофицери. Военната мисия на ЕС се провежда в тясно сътрудничество и координация с други участници от международната общност, по-специално Организацията на обединените нации, Мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM) и Съединените американски щати.
2. Военното обучение на ЕС, което се извършва за тази цел, се провежда главно в Уганда в съответствие с политическата цел на мисията на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност, определена в концепцията за управлението на кризи, която бе одобрена от Съвета на 17 ноември 2009 г. Също така част от тази военна мисия на ЕС се разполага в Найроби.
Член 2
Назначаване на командващ мисията на ЕС
1. Полковник Ricardo GONZÁLEZ ELUL се назначава за командващ мисията на ЕС.
2. Командващият мисията на ЕС упражнява функциите на командващ операция на ЕС и на командващ силите на ЕС.
Член 3
Определяне на щаба на мисията на ЕС
Щабът на мисията на ЕС е разположен в Уганда. Той включва бюро за връзка в Найроби и звено за подкрепа в Брюксел. Той съвместява функциите на оперативен щаб и на щаб на въоръжените сили.
Член 4
Планиране и начало на мисията
Решението за даване на начало на военната мисия на ЕС се приема от Съвета след одобрение на плана на мисията.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител на ЕС за външната политика и политика на сигурност (ВП) Комитетът за политика и сигурност (КПС) упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на военната мисия на ЕС. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения съгласно член 38 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Това упълномощаване включва по-специално правомощия, необходими за изменение на документите за планиране, включително плана на мисията и командната верига. То включва още пълномощия за вземането на решения относно назначаване на командващ мисията на ЕС. Съветът запазва пълномощия за вземането на решение във връзка с целите и приключването на военната мисия на ЕС.
2. КПС се отчита редовно пред Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на ЕС (ВКЕС) относно провеждането на военната мисия на ЕС. КПС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на военната мисия на ЕС, провеждана под ръководството на командващия мисията на ЕС.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия мисията на ЕС. ВКЕС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
3. Председателят на ВКЕС е основно лице за контакт с командващия мисията на ЕС.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. ВП осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително програмите на Съюза за развитие.
2. Командващият мисията на ЕС подпомага ВП в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта при вземане на решения на Съюза и единната институционална рамка и в съответствие с приложимите насоки на Европейския съвет, трети държави могат да бъдат поканени да участват в мисията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения принос по препоръка на командващия мисията на ЕС и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за участие на третата държава в мисии на Съюза по управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат в рамките на настоящата мисия.
4. Трети държави, които имат съществен военен принос към военната мисия на ЕС, имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на мисията като държавите-членки, участващи в мисията.
5. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения за създаване на комитет на участващите държави, в случай че трети държави имат съществен военен принос.
Член 9
Статут на личния състав на ЕС
Статутът на частите и личния състав на ЕС, в т.ч. привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да са предмет на споразумение, сключено съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за военната мисия на ЕС се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни или отбранителни последици (Athena) (2) („ATHENA“).
2. Референтната сума за общите разходи на военната мисия на ЕС възлиза на 4,8 милиона евро. Процентът от референтната сума, посочен в член 32, параграф 3 от ATHENA, се определя на 60 %.
Член 11
Предоставяне на информация на трети страни
1. ВП е упълномощен да предоставя на Организацията на обединените нации (ООН), на Африканския съюз (АС, AMISOM) и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на ЕС, изготвени за целите на военната мисия на ЕС, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (3).
2. ВП е упълномощен да предоставя на ООН, АС, AMISOM и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на ЕС, свързани с разискванията на Съвета във връзка с военната мисия на Съюза, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (4).
Член 12
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Военната мисия на ЕС приключва през 2011 г. след два последователни шестмесечни периода на обучение.
3. Настоящото решение се отменя от датата на закриване на щаба на ЕС, бюрото за връзка в Найроби и звеното за подкрепа в Брюксел, в съответствие с одобрените планове за приключване на военната мисия на ЕС и без да се засягат процедурите по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети на военната мисия на Съюза, установени в ATHENA.
Член 13
Публикуване
1. Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Решенията на КПС относно назначението на командващ мисията на ЕС и приемането на приноса на трети държави, както и по отношение на създаването на комитет на участващите държави, също се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2010 година.
DECIZIA 2010/96/PESC A CONSILIULUI
din 15 februarie 2010
privind o misiune militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolele 28 și 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR),
întrucât:
(1)
În Rezoluția sa 1872 (2009) privind situația din Somalia, adoptată la 26 mai 2009, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) a subliniat importanța reînființării, instruirii, echipării și menținerii forțelor de securitate somaleze și a îndemnat statele membre și organizațiile regionale și internaționale să ofere asistență tehnică în vederea instruirii și echipării forțelor de securitate somaleze. În Rezoluția 1897 (2009), adoptată la 30 noiembrie 2009, CSONU a reamintit rezoluțiile sale anterioare și a reafirmat respectul său pentru suveranitatea, integritatea teritorială, independența politică și unitatea Somaliei.
(2)
În concluziile sale din 27 iulie 2009, Consiliul a decis să consolideze angajamentul privind promovarea păcii și a dezvoltării în Somalia. În acest scop, Consiliul a analizat posibilitățile pentru ca Uniunea să contribuie la eforturile internaționale, inclusiv în domeniul securității.
(3)
În concluziile sale din 17 noiembrie 2009, Consiliul afirmat că mai mult sprijin din partea Uniunii pentru sectorul securității din Somalia ar trebui avut în vedere în cadrul unei abordări largi a UE față de situația din Somalia și că acest sprijin ar trebui să facă parte dintr-un cadru mai larg și coerent implicând o cooperare și coordonare strânsă a UE cu Uniunea Africană, Organizația Națiunilor Unite și alți parteneri relevanți, în special Statele Unite ale Americii. În ceea ce privește Uniunea Africană, Consiliul a subliniat în continuare importanța rolului Misiunii Uniunii Africane în Somalia (AMISOM).
(4)
La 17 noiembrie 2009, Consiliul a aprobat un concept de gestionare a crizelor privind o posibilă misiune europeană de securitate și apărare pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate ale Guvernului federal de tranziție al Somaliei (GFT) și a solicitat planificarea în continuare a activității. În consecință, Comitetul politic și de securitate (COPS) a desemnat o autoritate de planificare.
(5)
Prin scrisorile din 18 noiembrie 2009 și 23 ianuarie 2010, GFT și-a exprimat aprecierea pentru eforturile Uniunii de coordonare a instruirii forțelor de securitate somaleze și pentru toate eforturile acesteia în direcția păcii și stabilității în Somalia și a asigurat Uniunea de angajamentul său de a fi responsabilă de recrutarea, instruirea și menținerea recruților; TFG a subliniat, de asemenea, angajamentul său pentru o politică de securitate mai largă în Somalia.
(6)
Printr-o scrisoare din 30 noiembrie 2009, adjunctul Reprezentantului Special al Uniunii Africane pentru Somalia din partea Comisiei Uniunii Africane a salutat analiza pozitivă a UE privind instruirea a peste 2 000 de membri ai forțelor somaleze.
(7)
La 8 decembrie 2009, Consiliul a ales o opțiune strategică militară pentru posibila misiune militară a UE.
(8)
În raportul său către CSONU din 31 decembrie 2009, Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite a menționat conceptul de gestionare a crizelor în legătură cu o posibilă misiune de politică europeană de securitate și apărare în sprijinul instruirii forțelor de securitate somaleze și a subliniat că, în momentul în care ar fi pusă în aplicare planificarea UE de asigurare a instruirii, instructorii UE ar trebui să urmeze programe de instruire armonizate și aprobate.
(9)
Printr-o scrisoare din 5 ianuarie 2010, Ministrul Apărării din Uganda a salutat misiunea avută în vedere de Uniune în sprijinul forțelor de securitate somaleze și a invitat Uniunea să participe la instruirea forțelor de securitate somaleze în Uganda pentru o perioadă de cel puțin un an.
(10)
La 20 ianuarie 2010, Uniunea a transmis o ofertă GFT pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze.
(11)
În concluziile sale din 25 ianuarie 2010, Consiliul a convenit cu privire la instituirea unei misiuni militare pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze în Uganda, unde forțele somaleze se antrenează deja. Misiunea ar facilita și coordonarea acțiunii UE cu cea a AMISOM. De asemenea, Consiliul a convenit că misiunea militară a UE va fi lansată cu ocazia sosirii următoarei serii de stagiari, planificată pentru primăvara anului 2010, aceasta urmând să se desfășoare în strânsă colaborare cu partenerii, inclusiv GFT, Uganda, Uniunea Africană, Organizația Națiunilor Unite și Statele Unite ale Americii. Consiliul recunoaște necesitatea acestei instruiri ca parte a efortului internațional mai amplu care cuprinde, printre altele, verificarea stagiarilor, monitorizarea și îndrumarea forțelor care se întorc la Mogadishu și finanțarea și plata salariilor soldaților.
(12)
COPS ar trebui să exercite, sub responsabilitatea Consiliului și a ÎR, controlul politic asupra misiunii militare a UE, să-i asigure orientarea strategică și să ia deciziile relevante în conformitate cu articolul 38 paragraful al treilea din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE).
(13)
Este necesar ca acordurile internaționale referitoare la participarea statelor terțe la misiunile UE și la statutul unităților și personalului UE să fie negociate și încheiate.
(14)
Cheltuielile operaționale aferente prezentei decizii, care au implicații militare sau de apărare, ar trebui să fie suportate de statele membre în temeiul articolului 41 alineatul (2) din TUE și în conformitate cu Decizia 2008/975/PESC a Consiliului din 18 decembrie 2008 de înființare a unui mecanism de gestionare a finanțării costurilor comune ale operațiilor Uniunii Europene care au implicații militare sau de apărare (Athena) (1) (denumită în continuare „ATHENA”).
(15)
Articolul 28 alineatul (1) din TUE prevede specificarea în deciziile Consiliului a mijloacelor care urmează să fie puse la dispoziția Uniunii. Valoarea de referință financiară pentru o perioadă de douăsprezece luni pentru costurile comune ale misiunii militare a UE constituie cea mai bună estimare actuală și nu aduce atingere cifrelor definitive care urmează să fie incluse într-un buget aprobat în conformitate cu normele stabilite în ATHENA.
(16)
În conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și acțiunilor Uniunii care au implicații în domeniul apărării. Danemarca nu participă, prin urmare, la finanțarea acestei misiuni,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Misiunea
(1) UE desfășoară o misiune militară de instruire, denumită în continuare „EUTM Somalia”, pentru a contribui la consolidarea Guvernului federal de tranziție somalez (GFT) în calitate de guvern funcțional în slujba cetățenilor somalezi. Obiectivul misiunii militare a UE este în special de a contribui la o perspectivă largă și durabilă pentru dezvoltarea sectorului securității în Somalia prin consolidarea forțelor de securitate somaleze prin asigurarea unei instruiri militare specifice și prin sprijinirea instruirii asigurate de Uganda a 2 000 de recruți somalezi până la nivelul de pluton inclusiv, cuprinzând și instruirea specializată și modulară corespunzătoare pentru ofițeri și subofițeri. Misiunea militară a UE operează în strânsă cooperare și coordonare cu ceilalți actori din comunitatea internațională, în special Organizația Națiunilor Unite, Misiunea Uniunii Africane în Somalia (AMISOM) și Statele Unite ale Americii.
(2) Instruirea militară oferită de UE în acest scop are loc în principal în Uganda, în conformitate cu obiectivul politic al misiunii UE de a contribui la formarea forțelor de securitate somaleze, astfel cum este definit în conceptul de gestionare a crizelor aprobat de Consiliu la 17 noiembrie 2009. Un element al acestei misiuni militare a UE este amplasat, de asemenea, în Nairobi.
Articolul 2
Numirea comandantului UE
(1) Colonelul Ricardo GONZÁLEZ ELUL este numit, prin prezenta decizie, comandantul misiunii UE.
(2) Comandantul misiunii UE îndeplinește funcțiile de comandant de operațiuni al UE și de comandant al forței UE.
Articolul 3
Desemnarea comandamentului UE
Comandamentul misiunii UE este amplasat în Uganda. Acesta va include un ofițer de legătură în Nairobi și o celulă de sprijin la Bruxelles. Acesta va îndeplini atât funcțiile de comandament al operațiilor, cât și pe cele de comandament al forțelor.
Articolul 4
Planificarea și lansarea misiunii
Decizia privind lansarea misiunii militare a UE se adoptă de către Consiliu în urma aprobării planului de misiune.
Articolul 5
Controlul politic și conducerea strategică
(1) Sub responsabilitatea Consiliului și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR), Comitetul politic și de securitate (COPS) exercită controlul politic și conducerea strategică a misiunii militare a UE. Consiliul autorizează COPS să ia deciziile corespunzătoare, în conformitate cu articolul 38 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). Această autorizare se referă în special la competențele necesare pentru modificarea documentelor de planificare, inclusiv a planului misiunii și a lanțului de comandă. Autorizarea se referă, de asemenea, la competențele necesare pentru luarea de decizii privind numirea comandantului misiunii UE. Competențele decizionale cu privire la obiectivele și încetarea misiunii militare a UE rămân în continuare ale Consiliului.
(2) COPS raportează periodic Consiliului.
(3) COPS primește periodic rapoarte din partea președintelui Comitetului Militar al UE (EUMC) în ceea ce privește desfășurarea misiunii militare a UE. COPS îl poate invita pe comandantul misiunii UE la reuniunile sale, după caz.
Articolul 6
Conducerea militară
(1) EUMC supraveghează buna executare a misiunii militare a UE desfășurate sub responsabilitatea comandantului misiunii UE.
(2) EUMC primește periodic rapoarte de la comandantul misiunii UE. Acesta îl poate invita pe comandantul misiunii UE la reuniunile sale, după caz.
(3) Președintele EUMC acționează ca punct principal de contact pentru comandantul misiunii UE.
Articolul 7
Punerea în aplicare și coerența reacției UE
(1) ÎR asigură punerea în aplicare a prezentei decizii, precum și coerența acesteia cu acțiunea externă a UE în general, inclusiv cu programele de dezvoltare ale Uniunii.
(2) Comandantul misiunii UE îl sprijină pe ÎR în punerea în aplicare a prezentei decizii.
Articolul 8
Participarea statelor terțe
(1) Fără a aduce atingere autonomiei decizionale a Uniunii și cadrului instituțional unic și în conformitate cu orientările relevante ale Consiliului European, statele terțe pot fi invitate să participe la misiune.
(2) Consiliul autorizează COPS să invite statele terțe să ofere contribuții și să adopte deciziile corespunzătoare privind acceptarea contribuțiilor propuse, la recomandarea comandantului misiunii UE și a EUMC.
(3) Modalitățile detaliate privind participarea statelor terțe fac obiectul unor acorduri încheiate în temeiul articolului 37 din TUE și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). În cazul în care Uniunea și un stat terț au încheiat un acord prin care se instituie un cadru pentru participarea statului terț respectiv la misiuni ale Uniunii de gestionare a crizelor, dispozițiile respectivului acord se aplică în cadrul prezentei misiuni.
(4) Statele terțe care aduc contribuții militare importante la misiunea militară a UE au aceleași drepturi și obligații în ceea ce privește gestionarea curentă a misiunii ca și statele membre care participă la misiune.
(5) Consiliul autorizează COPS să adopte deciziile corespunzătoare cu privire la crearea unui comitet al țărilor contribuitoare, în cazul în care unele state terțe ar aduce contribuții militare importante.
Articolul 9
Statutul personalului aflat sub comanda UE
Statutul unităților și al personalului aflate sub comanda UE, incluzând privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare îndeplinirii și bunei desfășurări a misiunii acestora, poate face obiectul unui acord încheiat în temeiul articolului 37 din TUE și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 alineatul (3) din TFUE.
Articolul 10
Dispoziții financiare
(1) Costurile comune ale misiunii militare a UE sunt gestionate în conformitate cu Decizia 2008/975/PESC a Consiliului din 18 decembrie 2008 de înființare a unui mecanism de gestionare a finanțării costurilor comune ale operațiilor Uniunii Europene care au implicații militare sau de apărare (Athena) (2) („ATHENA”).
(2) Suma de referință financiară pentru costurile comune ale misiunii militare a UE este de 4,8 milioane EUR. Procentajul sumei de referință menționat la articolul 32 alineatul (3) din ATHENA este stabilit la 60 %.
Articolul 11
Comunicarea de informații către părțile terțe
(1) ÎR este autorizat să comunice Organizației Națiunilor Unite (ONU), Uniunii Africane (UA), AMISOM și altor părți terțe asociate la prezenta decizie informații și documente clasificate ale UE, întocmite pentru misiunea militară a UE, până la nivelul de clasificare corespunzător pentru fiecare dintre acestea și în conformitate cu normele de securitate ale Consiliului (3).
(2) ÎR este autorizat să comunice ONU, UA, AMISOM și altor părți terțe asociate la prezenta decizie documente neclasificate ale UE legate de deliberările Consiliului referitoare la misiunea militară a UE și care fac obiectul obligației de păstrare a secretului profesional în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Consiliului (4).
Articolul 12
Intrarea în vigoare și încheierea
(1) Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
(2) Misiunea militară a UE se încheie în 2011 după două perioade consecutive de instruire de șase luni.
(3) Prezenta decizie se abrogă începând cu data închiderii comandamentului UE, a biroului de legătură din Nairobi și a celulei de sprijin din Bruxelles, în conformitate cu planurile aprobate pentru încheierea misiunii militare a UE și fără a aduce atingere procedurilor privind auditul și prezentarea situațiilor financiare ale misiunii militare a UE, prevăzute în ATHENA.
Articolul 13
Publicare
(1) Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Deciziile COPS privind numirea unui comandant al misiunii UE și privind acceptarea contribuțiilor statelor terțe, precum și privind instituirea unui comitet al contribuitorilor se publică de asemenea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 15 februarie 2010.