РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2010 година
за финансирането на спешни мерки във връзка с болестта бяс в Североизточна Италия
(нотифицирано под номер C(2010) 7379)
(2010/657/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2009/470/ЕО се предвижда, че когато държава-членка е пряко застрашена от появата или развитието на територията на трета държава или държава-членка на една от болестите, изброени в приложение I към посоченото решение, може да се реши да се приемат подходящи за обстановката мерки и да се предостави финансов принос на Съюза за мерки, преценени като особено необходими за успеха на предприетите действия.
(2)
Бесът е болест по животните, която засяга предимно диви и домашни месоядни животни и има сериозно отражение върху общественото здраве. Той е една от болестите, изброени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО.
(3)
През последните години в резултат на съфинансирани от Съюза програми за орална имунизация на диви месоядни животни, които представляват резервоар на болестта, ситуацията в повечето държави-членки е благоприятна, като се наблюдава рязко намаляване на броя на случаите на бяс при диви и домашни животни и изчезване на случаите при хора.
(4)
От 1997 г. насам Италия е считана за държава, свободна от бяс. При все това, през октомври 2008 г. в региона Friuli Venezia Giulia е открит един случай на бяс, последван от още осем нови случая в същия регион. През 2009 г. горски бяс се разпространява и в регион Veneto. До края на 2009 г. в регион Friuli Venezia Giulia са открити 35 случая, а в регион Veneto - 33 случая.
(5)
Съседните държави-членки изразиха безпокойство, че територията им е застрашена от ситуацията с болестта бяс в Североизточна Италия.
(6)
Необходими са съответно спешни мерки, за да се предотврати по-нататъшното разпространение на болестта в Италия, както и разпространението в съседните държави-членки Австрия и Словения, и за да се подкрепят усилията за възможно най-скорошното изкореняване на болестта.
(7)
На 9 декември 2009 г. Италия представи на Комисията план за предприемането на спешна орална ваксинация на лисици, озаглавен „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“. Планът бе счетен за приемлив, поради което е целесъобразно някои мерки да се ползват от финансирането на Съюза. Ето защо за изпълнението му следва да бъде осигурено финансовото участие на Съюза.
(8)
Финансовото участие на Съюза следва да бъде изплатено въз основа на официалното искане за възстановяване, отправено от държавите-членки, и на оправдателните документи, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 349/2005 на Комисията от 28 февруари 2005 г. за определяне на правила относно финансирането от Общността на спешни мерки и на кампанията за борба с някои болести по животните съгласно Решение 90/424/ЕИО на Съвета (2).
(9)
Предвид неотложността на изпълнението на разширения план за ваксинация, за да се предотврати разпространението в други държави-членки, е обосновано финансовото участие на Съюза да бъде предоставено, считано от 9 декември 2009 г., когато планът бе представен на Комисията за финансиране.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Планът за предприемането на спешни мерки „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“ (наричан по-долу „планът“), представен на 9 декември 2009 г. от Италия, се одобрява за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.
Член 2
1. Съюзът може да предостави финансово участие за изпълнението на плана в размер на 50 % от разходите, направени от Италия за:
а)
извършване на лабораторни тестове за:
i)
откриване на антигени или антитела на вируса на бяс;
ii)
изолиране и характеризиране на вируса на бяс;
iii)
откриване на биомаркер;
iv)
титриране на ваксинални примамки,
б)
закупуване и разпространение на орални ваксини заедно с примамки и закупуване и парентерално приложение на ваксини върху добитък в рамките на плана.
Същевременно обаче финансовото участие на Съюза в разходите, посочени в букви а) и б), не надвишава 2 300 000 EUR.
2. Максималният размер на разходите, които да бъдат възстановени на Италия във връзка с плана, не надвишава средно:
a)
за серологичен тест:
8 EUR за тест;
б)
за тест за откриване на тетрациклин в костите:
8 EUR за тест;
в)
за флуоресцентен тест за антитела (FAT):
12 EUR за тест;
г)
за тест на полимеразна верижна реакция (PCR тест):
10 EUR за тест;
д)
за закупуване на орални ваксини заедно с примамки:
0,4 EUR за доза;
е)
за закупуване на ваксини за парентерално приложение:
1 EUR за доза;
ж)
за ваксиниране на добитък:
1,50 EUR на животно.
3. Разходите за извършването на лабораторните тестове, посочени в параграф 1, буква а), включват:
а)
разходите, направени за закупуването на комплекти за тестове, реактиви и всички консумативи, използвани при извършването на тестовете;
б)
разходите, направени за персонал с цел извършването на тестовете, изцяло или частично;
в)
режийни разходи, които не надвишават 7 % от общия размер на разходите, посочени в букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза в плана се предоставя, при условие че Италия:
а)
изпълни плана съгласно съответните разпоредби на правото на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията, на възлагането на договори за обществени поръчки и на отпускането на държавни помощи;
б)
предостави на Комисията окончателен доклад в съответствие с приложенията най-късно до 30 април 2011 г. относно техническото изпълнение на плана, придружен от доказателства, удостоверяващи направените разходи и постигнатите резултати за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.;
в)
изпълни плана ефективно.
2. В случай че Италия не спази условията, посочени в параграф 1, Комисията намалява финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и тежестта на нарушението, както и понесените от Съюза финансови загуби.
Член 4
Настоящото решение се прилага, считано от 9 декември 2009 г.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2010 година.
DECIZIA COMISIEI
din 28 octombrie 2010
privind finanțarea măsurilor de urgență referitoare la rabie în nord-estul Italiei
[notificată cu numărul C(2010) 7379]
(2010/657/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Decizia 2009/470/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind anumite cheltuieli în domeniul veterinar (1) în special articolul 8 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Decizia 2009/470/CE prevede că atunci când un stat membru este amenințat în mod direct de apariția sau răspândirea, pe teritoriul unei țări terțe, a unei boli dintre cele aflate pe lista din anexa la decizia respectivă, se poate adopta orice măsură adecvată situației în cauză, inclusiv acordarea unei contribuții financiare de către Comunitate, destinată măsurilor considerate în mod special necesare pentru încheierea cu succes a acțiunilor întreprinse.
(2)
Rabia este o boală a animalelor care afectează în special carnivorele sălbatice și pe cele domestice și care are implicații grave asupra sănătății publice. Ea constituie una dintre bolile enumerate în lista din anexa I la Decizia 2009/470/CE.
(3)
În ultimii ani, Uniunea a cofinanțat programe pentru imunizarea pe cale orală a carnivorelor sălbatice care reprezintă rezervorul acestei boli, aceste programe ducând la o situație extrem de favorabilă în majoritatea statelor membre, fiind reduse drastic cazurile de rabie la animalele sălbatice și la cele domestice și dispărând cazurile de rabie la om.
(4)
Italia este considerată o țară indemnă de rabie din 1997. Cu toate acestea, în octombrie 2008 în regiunea Friuli Venezia Giulia, a fost detectat un caz de rabie, urmat de opt cazuri noi în aceeași regiune. În 2009, rabia silvatică s-a răspândit și în regiunea Veneto. Până la sfârșitul lui 2009, au fost depistate 35 de cazuri în Friuli Venezia Giulia și 33 de cazuri în Veneto.
(5)
Statele membre învecinate și-au exprimat îngrijorarea că teritoriile lor sunt amenințate de situația rabiei în nord-estul Italiei.
(6)
În consecință, sunt necesare măsuri de urgență pentru a preveni răspândirea ulterioară a bolii în Italia și răspândirea în statele membre învecinate Austria și Slovenia, și pentru a consolida eforturile de eradicare a bolii în cel mai scurt timp posibil.
(7)
La 9 decembrie 2009, Italia a prezentat Comisiei un plan de urgență pentru vaccinare orală a vulpilor, „Programul de control al rabiei în regiunile din nord-estul Italiei - Plan special de vaccinare a vulpilor”. Planul este considerat drept acceptabil și, prin urmare, este adecvat ca unele măsuri să fie finanțate de către Uniune. Prin urmare, o contribuție financiară din partea Uniunii ar trebui acordată pentru punerea sa în aplicare.
(8)
Contribuția financiară a Uniunii ar trebui plătită pe baza unei cereri oficiale de rambursare prezentate de statele membre și a documentelor justificative prevăzute la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 349/2005 al Comisiei din 28 februarie 2005 de stabilire a normelor privind finanțarea comunitară a intervențiilor de urgență și a combaterii anumitor boli ale animalelor menționate în Decizia 90/424/CEE a Consiliului (2).
(9)
Având în vedere urgența cu care trebuie pus în aplicare planul de vaccinare extins pentru a preveni răspândirea bolii la alte state membre, se justifică disponibilitatea contribuției financiare a Uniunii începând cu 9 decembrie 2009, când planul a fost prezentat spre finanțare Comisiei.
(10)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
„Programul de control al rabiei în regiunile din nord-estul Italiei - Plan special de vaccinare a vulpilor” (denumit în continuare „planul”) prezentat de Italia la 9 decembrie 2009 este aprobat pentru perioada cuprinsă între 9 decembrie 2009 și 31 decembrie 2010.
Articolul 2
(1) Uniunea poate acorda o contribuție financiară pentru plan în valoare de 50 % din cheltuielile suportate de Italia pentru:
(a)
efectuarea examenelor de laborator pentru:
(i)
depistarea antigenului sau anticorpilor rabiei;
(ii)
izolarea și caracterizarea virusului rabiei;
(iii)
detectarea markerului biologic;
(iv)
titrarea momelilor vaccinale;
(b)
achiziționarea și distribuirea de vaccinuri orale și momeli, precum și achiziționarea și administrarea de vaccinuri parenterale la efectivele de animale în vederea punerii în aplicare a planului.
Cu toate acestea, contribuția financiară a Uniunii pentru cheltuielile menționate la literele (a) și (b) nu depășește 2 300 000 EUR.
(2) Suma maximă a cheltuielilor care urmează a fi rambursate Italiei pentru plan nu depășește, în medie:
(a)
pentru un test serologic
8 EUR pe test;
(b)
pentru testele de detectare a tetraciclinei în oase
8 EUR pe test;
(c)
pentru testele de imunofluorescență (TIF)
12 EUR pe test;
(d)
pentru un test de reacție în lanț a polimerazei (testul PCR)
10 EUR pe test;
(e)
pentru achiziționarea de vaccin oral și momeli
0,4 EUR pe doză;
(f)
pentru achiziționarea vaccinurilor parenterale
1 EUR pe doză;
(g)
pentru vaccinarea animalelor
1,50 EUR pe animal.
(3) Costurile pentru efectuarea testelor de laborator menționate la alineatul (1) litera (a) includ:
(a)
costurile suportate pentru achiziționarea de truse de testare, reactivi și toate consumabilele utilizate pentru efectuarea testelor;
(b)
costurile suportate pentru personalul alocat în mod specific, total sau parțial pentru efectuarea testelor;
(c)
un cuantum maxim de 7 % din cheltuielile generale din suma totală a costurilor menționate la literele (a) și (b).
Articolul 3
(1) Contribuția financiară a Uniunii pentru plan se acordă cu condiția ca Italia:
(a)
să pună în aplicare planul în conformitate cu dispozițiile relevante de drept al Uniunii, inclusiv cele privind concurența și atribuirea contractelor de achiziții publice și ajutorului de stat;
(b)
să transmită Comisiei, în conformitate cu anexele, până la 30 aprilie 2011 cel târziu, un raport final privind executarea tehnică a planului, însoțit de documentele justificative referitoare la costurile suportate și la rezultatele obținute în cursul perioadei cuprinse între 9 decembrie 2009 și 31 decembrie 2010;
(c)
să pună în aplicare planul în mod eficient.
(2) În cazul în care Italia nu respectă condițiile prevăzute la alineatul (1), Comisia reduce contribuția financiară a Uniunii, luând în considerare natura și gravitatea neconformității și pierderea financiară înregistrată de Uniune.
Articolul 4
Prezenta decizie se aplică de la 9 decembrie 2009.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 28 octombrie 2010.