РЕШЕНИЕ 2010/127/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 март 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Еритрея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 16 февруари 2009 г. Съветът прие Обща позиция 2009/138/ОВППС (1) за прилагане на Резолюция 1844 (2008) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН), с която бяха въведени ограничителни мерки срещу тези, които се стремят да попречат или спрат един мирен политически процес, или тези, които заплашват със сила временните федерални институции на Сомалия или мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM), или извършват действия, подкопаващи стабилността в Сомалия или региона.
(2)
На 14 януари 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1862 (2009) относно граничния спор между Джибути и Еритрея и неговите евентуални последици за подрегионалната стабилност и сигурност.
(3)
На 23 декември 2009 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 1907 (2009), с която се налага оръжейно ембарго спрямо Еритрея, а всички държави се призовават да извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени съгласно тази резолюция или по силата на общото и пълно оръжейно ембарго спрямо Сомалия, наложено съгласно параграф 5 от Резолюция 733 (1992) на ССООН, засилено и изменено с последващи резолюции.
(4)
С Резолюция 1907 (2009) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации се въвеждат също ограничителни мерки срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, като тези лица и образувания се определят от комитета, който бе създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН и чийто мандат бе разширен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнението на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят продажбата или доставката на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, за Еритрея от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка независимо дали произхождат от нейна територия.
2. Забранява се предоставянето за Еритрея от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1.
3. Забранява се също снабдяването от граждани на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка с изделията, посочени в параграф 1 от Еритрея, както и предоставянето от Еритрея на граждани на държавите-членки на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на изделията, посочени в параграф 1, независимо дали произхождат от територията на Еритрея.
Член 2
1. Държавите-членки извършват проверки, в зависимост от националните си органи и законодателства и в съответствие с международното право, на всички товари към и от Еритрея на техните територии, включително на техните морски пристанища и летища, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. За въздухоплавателни средства и кораби, превозващи товари от и към Еритрея, се прилага изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от дадена държава-членка.
3. При откриване на изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, държавите-членки ги конфискуват и ги унищожават или правят употребата им невъзможна.
Член 3
Предвидените в член 4, член 5, параграф 1 и член 6, параграфи 1 и 2 ограничителни мерки се налагат срещу лица и образувания, които включват, но не се ограничават до политическите и военните ръководители на Еритрея, както и правителствени и образувания с държавно участие, или всяко лице, което действа от тяхно име или по тяхно указание, определени от Комитета, създаден с Резолюция 751 (1992) на ССООН, чийто мандат е продължен с Резолюция 1844 (2008) на ССООН („Комитета по санкциите“), че са:
-
действали в нарушение на оръжейното ембарго и свързаните с него мерки, посочени в член 1;
-
предоставили подпомагане от Еритрея на въоръжени опозиционни групировки, които целят да дестабилизират региона;
-
възпрепятствали прилагането на Резолюция 1862 (2009) на ССООН относно Джибути;
-
укривали, финансирали, улеснявали, подпомагали, организирали, обучавали или подстрекавали лица или групировки да извършат насилствени действия или терористични актове срещу други държави или техните граждани в региона;
-
възпрепятствали разследванията или дейността на Групата за наблюдение, повторно създадена с Резолюция 1853 (2008) на ССООН.
Съответните лица и образувания са изброени в приложението.
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да предотвратят пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на въоръжение и свързани с него материали от какъвто и да е вид, включително оръжия и боеприпаси, военни превозни средства и оборудване, военизирано оборудване и резервни части за тях, както и прякото или непрякото предоставяне на техническа, финансова и друга помощ и на обучение, включително инвестиции, брокерски или други финансови услуги, свързани с военни дейности, или предоставянето, производството, поддръжката или използването на оръжията и военното оборудване, от граждани на държавите-членки, от територията на държавите-членки или посредством кораби или въздухоплавателни средства под знамето на държава-членка, на лица и образувания, посочени в член 3.
Член 5
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхната територия на лицата, посочени в член 3.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане на своята територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите прецени отделно за всеки конкретен случай, че такова пътуване е оправдано по хуманитарни съображения, в това число религиозни задължения, или когато Комитетът по санкциите смята, че едно изключение би допринесло за целите на мира и стабилността в региона.
4. В случаите, когато по силата на параграф 3 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своята територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, за които се отнася.
Член 6
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени в член 3.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата или образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да разрешат освобождаване от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, на финансови средства и икономически ресурси, които:
а)
са необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане за храни, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
са предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
са предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
г)
са необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета по санкциите и одобрение от него;
д)
подлежат на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или решение, при условие че правото на задържане или решението е било налице преди датата на приемане на Резолюция 1907 (2009) на ССООН и не е в полза на лице или образувание, посочено в параграф 1 от настоящия член, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
4. Параграф 2 не се прилага по отношение на добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други приходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки подлежат на ограничителни мерки,
при условие че към всички тези лихви, други приходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
5. Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да бъде извършено, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши, когато е уместно, достъпа до такива средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на три работни дни от датата на нотифицирането.
Член 7
Съветът съставя списъка, който се съдържа в приложението, и го изменя съгласно определеното от Комитета по санкциите.
Член 8
Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя в зависимост и съгласно съответните решения на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Член 10
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 1 март 2010 година.
DECIZIA 2010/127/PESC A CONSILIULUI
din 1 martie 2010
privind măsuri restrictive împotriva Eritreei
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
întrucât:
(1)
La 16 februarie 2009, Consiliul a adoptat Poziția comună 2009/138/PESC privind măsuri restrictive împotriva Somaliei (1) de punere în aplicare a Rezoluției 1844 (2008) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (RCSONU), care a introdus măsuri restrictive împotriva persoanelor care încearcă să împiedice sau să blocheze un proces politic pașnic sau împotriva celor care amenință instituțiile federale de tranziție (IFT) ale Somaliei sau ale Misiunii Uniunii Africane în Somalia (AMISOM) prin forță sau care întreprind acțiuni care subminează stabilitatea din Somalia sau din regiune.
(2)
La 14 ianuarie 2009, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat RCSONU 1862 (2009) cu privire la diferendul privind fronta între Djibouti și Eritreea și posibilul impact al acestuia asupra stabilității și securității subregionale.
(3)
La 23 decembrie 2009, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat RCSONU 1907 (2009) care impune un embargo privind armele asupra Eritreei și solicită tuturor statelor ca, în acord cu autoritățile lor naționale și în conformitate cu legislația lor internă și cu dreptul internațional, să controleze pe teritoriul lor, inclusiv în porturi și aeroporturi, toate încărcăturile cu destinația Eritreea sau provenind din această țară, în cazul în care statul în cauză dispune de informații conform cărora există motive întemeiate de a presupune că încărcătura respectivă conține articole a căror livrare, vânzare, transfer sau export este interzisă în temeiul rezoluției respective sau al embargoului general și complet privind armele impus Somaliei în temeiul alineatului (5) din RCSONU 733 (1992) și dezvoltat și modificat prin rezoluții ulterioare.
(4)
RCSONU 1907 (2009) introduce, de asemenea, măsuri restrictive împotriva persoanelor și entităților desemnate de comitetul instituit în temeiul RCSONU 751 (1992) și extinse prin RCSONU 1844 (2008) inclusiv împotriva liderilor politici și militari ai Eritreei, dar fără a se limita la aceștia.
(5)
Sunt necesare acțiuni suplimentare ale Uniunii pentru a pune în aplicare anumite măsuri,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica vânzarea sau furnizarea de arme și materiale conexe de orice fel, inclusiv de armament și muniție, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare și piese de schimb pentru acestea către Eritreea, de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriile statelor membre sau prin intermediul navelor sau aeronavelor aflate sub pavilionul acestora, indiferent dacă acestea provin sau nu de pe teritoriile statelor membre.
(2) Se interzice furnizarea către Eritreea, de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre, de asistență tehnică, asistență pentru formare și asistență financiară și alte tipuri de asistență în legătură cu activități militare sau cu livrarea, fabricarea, întreținerea sau utilizarea articolelor menționate la alineatul (1).
(3) Achiziționarea din Eritreea, de către resortisanți ai statelor membre sau prin intermediul navelor sau aeronavelor de pavilion ale acestora, de articole menționate la alineatul (1), precum și furnizarea către resortisanți ai statelor membre, de către Eritreea, de asistență tehnică, asistență pentru formare, precum și de asistență financiară și alte tipuri de asistență în legătură cu activități militare, sau livrarea, fabricarea, întreținerea sau utilizarea articolelor menționate la alineatul (1) sunt de asemenea interzise, fie că acestea provin sau nu de pe teritoriul Eritreei.
Articolul 2
(1) Statele membre, în acord cu autoritățile lor naționale și în conformitate cu legislația lor internă și cu dreptul internațional, controlează toate încărcăturile cu destinația Eritreea sau provenind din această țară, inclusiv pe aeroporturile sau în porturile lor, în cazul în care dispun de informații conform cărora există motive întemeiate de a presupune că încărcătura respectivă conține articole a căror livrare, vânzare, transfer sau export este interzisă în temeiul prezentei decizii.
(2) Aeronavele și navele care transportă încărcături către și dinspre Eritreea sunt supuse obligației de informare suplimentară înainte de sosire sau înainte de plecare, cu privire la toate bunurile introduse pe teritoriul unui stat membru sau scoase în afara acestuia.
(3) La descoperirea articolelor a căror livrare, vânzare, transfer sau export este interzis în temeiul prezentei decizii, statele membre le confiscă și le înlătură (fie distrugându-le, fie făcându-le inoperabile).
Articolul 3
Măsurile restrictive prevăzute la articolul 4, articolul 5 alineatul (1) și articolul 6 alineatele (1) și (2) se impun asupra persoanelor și entităților, inclusiv împotriva liderilor politici și militari ai Eritreei dar nelimitându-se la aceștia, precum și asupra entităților guvernamentale și parastatale sau asupra oricărei persoane ori entități care acționează în numele sau la ordinele acestora, desemnate de către comitetul instituit în temeiul RCSONU 751 (1992) și extinse prin RCSONU 1844 (2008) („comitetul pentru sancțiuni”), că ar fi:
-
încălcat embargoul privind armele și măsurile aferente menționate la articolul 1;
-
furnizat sprijin, din Eritreea, grupurilor de opoziție armate care vizează să destabilizeze regiunea;
-
împiedicat punerea în aplicare a RCSONU 1862 (2009) privind Djibouti;
-
adăpostit, finanțat, favorizat, sprijinit, organizat, format sau instigat persoane sau grupuri în vederea înfăptuirii de acte de violență sau terorism împotriva altor state sau a cetățenilor acestora din regiune;
-
obstrucționat investigațiile sau activitatea Grupului de supraveghere reinstituit prin RCSONU 1853 (2008).
Lista persoanelor și a entităților relevante este inclusă în anexă.
Articolul 4
Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica furnizarea directă sau indirectă, vânzarea sau transferul de arme și materiale conexe de orice fel, inclusiv de armament și muniție, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare și piese de schimb pentru acestea, precum și furnizarea directă sau indirectă de asistență tehnică, asistență pentru formare sprijin financiar și alte tipuri de asistență, inclusiv servicii legate de investiții, brokeraj sau alte servicii financiare în legătură cu activități militare sau cu furnizarea, fabricarea, întreținerea sau utilizarea de armament și de echipamente militare de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre sau prin intermediul navelor sau aeronavelor aflate sub pavilionul statelor membre către persoanele sau entitățile menționate la articolul 3.
Articolul 5
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica intrarea sau tranzitul pe teritoriul lor al persoanelor menționate la articolul 3.
(2) Alineatul (1) nu obligă un stat membru să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor resortisanți.
(3) Alineatul (1) nu se aplică în cazul în care comitetul pentru sancțiuni stabilește, de la caz la caz, că o astfel de călătorie este justificată din motive umanitare, inclusiv pentru a îndeplini o datorie religioasă, sau în cazul în care comitetul pentru sancțiuni consideră că o derogare ar favoriza în alt mod realizarea obiectivelor de pace și stabilitate în regiune.
(4) În cazul în care, în temeiul alineatului (3), un stat membru autorizează persoanele desemnate de comitetul pentru sancțiuni să intre sau să tranziteze teritoriul său, această autorizație se limitează la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele la care se referă.
Articolul 6
(1) Toate fondurile și resursele economice aflate, în mod direct sau indirect, în proprietatea sau sub controlul persoanelor sau al entităților menționate la articolul 3 se îngheață.
(2) Niciun fel de fonduri sau resurse economice nu se pun la dispoziția persoanelor sau entităților menționate la alineatul (1) și nici nu se utilizează în beneficiul acestora, în mod direct sau indirect.
(3) Statele membre pot permite derogări de la măsurile menționate la alineatele (1) și (2) în ceea ce privește fondurile și resursele economice care:
(a)
sunt necesare pentru cheltuieli de bază, inclusiv plăți pentru produse alimentare, chirie sau ipotecă, medicamente și tratament medical, impozite, prime de asigurare și cheltuieli pentru utilități publice;
(b)
sunt destinate exclusiv plății onorariilor cu o valoare rezonabilă și rambursării cheltuielilor aferente furnizării de servicii juridice;
(c)
sunt destinate exclusiv plății de taxe sau comisioane de gestionare, în conformitate cu legislația națională, pentru păstrarea sau administrarea curentă a fondurilor și resurselor economice înghețate;
(d)
sunt necesare pentru cheltuieli extraordinare, după notificarea de către statul membru în cauză și cu acordul comitetului pentru sancțiuni;
(e)
fac obiectul unei hotărâri pronunțate de o instanță judecătorească, administrativă sau arbitrală, caz în care fondurile și resursele economice pot fi utilizate în scopul stabilit de privilegiu sau hotărâre, cu condiția ca privilegiul sau hotărârea să fie anterioare adoptării RCSONU 1907 (2009) și să nu fie în beneficiul unei persoane sau al unei entități menționate la alineatul (1) din prezentul articol, după notificarea comitetului pentru sancțiuni de către statul membru în cauză.
(4) Alineatul (2) nu se aplică acumulării în conturile înghețate de:
(a)
dobânzi sau alte câștiguri generate de respectivele conturi; sau
(b)
plăți către conturi înghețate care sunt datorate în baza unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau au luat naștere anterior datei la care respectivele conturi au devenit supuse măsurilor restrictive,
cu condiția ca aceste dobânzi, alte sume cuvenite și plăți să facă în continuare obiectul alineatului (1).
(5) Derogările menționate la alineatul (3) literele (a), (b) și (c) pot să fie acordate după notificarea comitetului pentru sancțiuni de către statul membru în cauză cu privire la intenția sa de a autoriza, după caz, accesul la astfel de fonduri și resurse economice, precum și în lipsa unei decizii nefavorabile din partea comitetului pentru sancțiuni în termen de trei zile lucrătoare de la notificarea respectivă.
Articolul 7
Consiliul întocmește lista din anexă și o modifică în conformitate cu constatările comitetului pentru sancțiuni.
Articolul 8
Prezenta decizie se revizuiește, se modifică sau se abrogă, după caz, în conformitate cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite.
Articolul 9
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Articolul 10
Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 1 martie 2010.