РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2012 година
за определяне на втората група от региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС)
(нотифицирано под номер C(2012) 2505)
(2012/274/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда дейностите на ВИС да започнат постепенно. В своето Решение 2010/49/ЕО (2) Комисията определи първите региони за започване на дейностите на ВИС. Като се има предвид, че ВИС започна дейностите си на 11 октомври 2011 г., необходимо е да се определи втора група от региони, в които информацията, която ще бъде обработвана във ВИС, включително снимки и пръстови отпечатъци, ще бъдe събирана и предавана на ВИС във връзка с всички заявления за виза в съответния регион.
(2)
Съгласно член 48, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 редът на регионите за започване на дейностите на ВИС се определя въз основа на следните критерии: рискът от нелегална имиграция, заплахите за вътрешната сигурност на държавите членки и реалната възможност за събирането на биометрични данни от всички места в региона.
(3)
Комисията извърши оценка за различните региони, като за първия критерий взе предвид елементи като средния дял на отказаните визи, процента на отказите за влизане и процента на гражданите на трети държави, за които е установено, че се намират незаконно на територията на държавите членки, за втория критерий взе предвид извършена от Европол оценка на заплахата, а за третия критерий - факта, че след приемането на Решение 2010/49/ЕО консулското присъствие или представителство се е увеличило във всички региони на света.
(4)
Според тази оценка следващите региони, в които трябва да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС, следва да бъдат Западна Африка, Централна Африка, Източна Африка, Южна Африка, Южна Америка, Централна Азия и Югоизточна Азия.
(5)
Окупираните палестински територии бяха изключени от региона на Близкия изток, за който се прилага Решение 2010/49/ЕО, поради техническите трудности, които биха могли да възникнат при оборудването на съответните консулства или консулски служби. За да не се допусне пропуск в борбата с нелегалната имиграция и защитата на вътрешната сигурност и като се има предвид времето, с което държавите членки разполагаха за преодоляване на техническите трудности, окупираните палестински територии следва да бъдат единадесетият регион, където да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС.
(6)
Комисията ще определи датата на започване на дейностите във всеки един от тези региони съгласно член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
(7)
За определяне на останалите региони следва да се вземат решения на по-късен етап въз основа на допълнителна и актуализирана оценка на тези региони в съответствие с критериите и опита от прилагането в регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО и с настоящото решение.
(8)
Доколкото Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(9)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(10)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(11)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (6) относно определени условия по прилагането на това споразумение.
(12)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (8).
(13)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б) от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (9).
(14)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(15)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(16)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (10),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Регионите, в които събирането и предаването на информация на Визовата информационна система (ВИС) ще започне след регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО, в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008, са следните:
-
Четвърти регион:
-
Бенин,
-
Буркина Фасо,
-
Кабо Верде,
-
Кот д’Ивоар,
-
Гамбия,
-
Гана,
-
Гвинея,
-
Гвинея Бисау,
-
Либерия,
-
Мали,
-
Нигер,
-
Нигерия,
-
Сенегал,
-
Сиера Леоне,
-
Того.
-
Пети регион:
-
Бурунди,
-
Камерун,
-
Централноафриканска република,
-
Чад,
-
Конго,
-
Демократична република Конго,
-
Екваториална Гвинея,
-
Габон,
-
Руанда,
-
Сао Томе и Принсипи.
-
Шести регион:
-
Коморски острови,
-
Джибути,
-
Еритрея,
-
Етиопия,
-
Кения,
-
Мадагаскар,
-
Мавриций,
-
Сейшелски острови,
-
Сомалия,
-
Южен Судан,
-
Судан,
-
Танзания,
-
Уганда.
-
Седми регион:
-
Ангола,
-
Ботсуана,
-
Лесото,
-
Малави,
-
Мозамбик,
-
Намибия,
-
Южна Африка,
-
Свазиленд,
-
Замбия,
-
Зимбабве.
-
Осми регион:
-
Аржентина,
-
Боливия,
-
Бразилия,
-
Чили,
-
Колумбия,
-
Еквадор,
-
Парагвай,
-
Перу,
-
Уругвай,
-
Венецуела.
-
Девети регион:
-
Казахстан,
-
Киргизстан,
-
Таджикистан,
-
Туркменистан,
-
Узбекистан.
-
Десети регион:
-
Бруней,
-
Бирма/Мианмар,
-
Камбоджа,
-
Индонезия,
-
Лаос,
-
Малайзия,
-
Филипини,
-
Сингапур,
-
Тайланд,
-
Виетнам.
-
Единадесети регион:
Окупираните палестински територии.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 24 април 2012 година.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 24 aprilie 2012
de stabilire a celei de a doua serii de regiuni pentru începerea operațiunilor Sistemului de Informații privind Vizele (VIS)
[notificată cu numărul C(2012) 2505]
(2012/274/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 privind Sistemul de informații privind vizele (VIS) și schimbul de date între statele membre cu privire la vizele de scurtă ședere (Regulamentul VIS) (1), în special articolul 48 alineatul (4),
întrucât:
(1)
Articolul 48 din Regulamentul (CE) nr. 767/2008 prevede punerea în aplicare treptată a operațiunilor VIS. În Decizia sa 2010/49/CE, Comisia a stabilit primele regiuni pentru începerea activității VIS (2). Luând în considerare începerea operațiunilor VIS la 11 octombrie 2011, este necesar să se stabilească o a doua serie de regiuni în care datele care urmează să fie prelucrate în VIS, inclusiv fotografii și date dactiloscopice, să fie colectate și transmise către VIS în cazul tuturor cererilor de viză din regiunea vizată.
(2)
Articolul 48 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 767/2008 prevede stabilirea ordinii regiunilor în scopul introducerii VIS pe baza următoarelor criterii: riscul imigrației ilegale, amenințările la adresa siguranței interne a statelor membre și fezabilitatea culegerii de date biometrice din toate zonele din regiune.
(3)
Comisia a efectuat o evaluare a diferitelor regiuni, luând în considerare, în cazul primului criteriu, elemente cum ar fi ratele medii de refuz al vizei, ratele de refuz al intrării și ratele de resortisanți ai țărilor terțe identificați ca aflându-se în situație de ședere neregulamentară pe teritoriul statelor membre; în cazul celui de al doilea criteriu, a fost luată în considerare o evaluare a amenințării efectuată de Europol, iar în cazul celui de al treilea criteriu, a fost luat în considerare faptul că nivelul prezenței consulare sau al reprezentării a crescut în toate regiunile din întreaga lume de la adoptarea Deciziei 2010/49/CE.
(4)
Conform acestei evaluări, următoarele regiuni în care ar trebui să înceapă colectarea și transmiterea datelor privind vizele către VIS în cazul tuturor cererilor de viză ar trebui să fie Africa de Vest, Africa Centrală, Africa de Est, Africa Meridională, America de Sud, Asia Centrală, Asia de Sud-Est.
(5)
Teritoriile palestiniene ocupate au fost excluse din regiunea Orientului Apropiat, care a făcut obiectul Deciziei 2010/49/CE, din cauza dificultăților tehnice care ar putea fi întâmpinate în echiparea posturilor sau a oficiilor consulare respective. În scopul evitării unei discontinuități în materie de combatere a imigrației ilegale și de protecție a siguranței interne și luând în considerare timpul rămas la dispoziția statelor membre pentru rezolvarea dificultăților tehnice, teritoriile palestiniene ocupate ar trebui să fie cea de a unsprezecea regiune în care ar trebui să înceapă colectarea și transmiterea datelor privind vizele către VIS în cazul tuturor cererilor de viză.
(6)
Data de începere a operațiunilor în fiecare dintre aceste regiuni urmează să fie stabilită de Comisie în temeiul articolului 48 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 767/2008.
(7)
Pentru stabilirea altor regiuni, deciziile corespunzătoare ar trebui să fie luate într-o etapă ulterioară, pe baza unei evaluări suplimentare și actualizate a regiunilor respective, în conformitate cu criteriile relevante și cu experiența dobândită în ceea ce privește punerea în aplicare în regiunile stabilite prin Decizia 2010/49/CE și prin prezenta decizie.
(8)
Având în vedere că Regulamentul VIS se bazează pe acquis-ul Schengen, Danemarca a notificat transpunerea Regulamentului VIS în dreptul său național, în conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene. Prin urmare, Danemarca este obligată, în temeiul dreptului internațional, să pună în aplicare prezenta decizie.
(9)
Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3). Prin urmare, Regatul Unit nu are obligații în temeiul prezentei decizii și nu face obiectul aplicării acesteia.
(10)
Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (4). Prin urmare, Irlanda nu are obligații în temeiul prezentei decizii și nu face obiectul aplicării acesteia.
(11)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (5), care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului privind anumite modalități de aplicare a acordului respectiv (6).
(12)
În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (7), care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (8).
(13)
În ceea ce privește Principatul Liechtenstein, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul B din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (9).
(14)
În ceea ce privește Ciprul, prezenta decizie constituie un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003.
(15)
În ceea ce privește Bulgaria și România, prezenta decizie constituie un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, în sensul articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.
(16)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului înființat în temeiul articolului 51 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind instituirea, funcționarea și utilizarea Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (10),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Regiunile în care începe colectarea și transmiterea datelor către Sistemul de Informații privind Vizele (VIS), care urmează regiunilor stabilite prin Decizia 2010/49/CE, în conformitate cu articolul 48 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 767/2008, sunt următoarele:
-
a patra regiune:
-
Benin;
-
Burkina Faso;
-
Capul Verde;
-
Côte d’Ivoire;
-
Gambia;
-
Ghana;
-
Guineea;
-
Guineea-Bissau;
-
Liberia;
-
Mali;
-
Niger;
-
Nigeria;
-
Senegal;
-
Sierra Leone;
-
Togo;
-
a cincea regiune:
-
Burundi;
-
Camerun;
-
Republica Centrafricană;
-
Ciad;
-
Congo;
-
Republica Democratică Congo;
-
Guineea Ecuatorială;
-
Gabon;
-
Rwanda;
-
Săo Tomé și Principe;
-
a șasea regiune:
-
Comore;
-
Djibouti;
-
Eritreea;
-
Etiopia;
-
Kenya;
-
Madagascar;
-
Mauritius;
-
Seychelles;
-
Somalia;
-
Sudanul de Sud;
-
Sudan;
-
Tanzania;
-
Uganda;
-
a șaptea regiune:
-
Angola;
-
Botswana;
-
Lesotho;
-
Malawi;
-
Mozambic;
-
Namibia;
-
Africa de Sud;
-
Swaziland;
-
Zambia;
-
Zimbabwe;
-
a opta regiune:
-
Argentina;
-
Bolivia;
-
Brazilia;
-
Chile;
-
Columbia;
-
Ecuador;
-
Paraguay;
-
Peru;
-
Uruguay;
-
Venezuela;
-
a noua regiune:
-
Kazahstan;
-
Kârgâzstan;
-
Tadjikistan;
-
Turkmenistan;
-
Uzbekistan;
-
a zecea regiune:
-
Brunei;
-
Birmania/Myanmar;
-
Cambodgia;
-
Indonezia;
-
Laos;
-
Malaysia;
-
Filipine;
-
Singapore;
-
Thailanda;
-
Vietnam;
-
a unsprezecea regiune:
teritoriile palestiniene ocupate.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Regatului Belgiei, Republicii Bulgaria, Republicii Cehe, Republicii Federale Germania, Republicii Estonia, Republicii Elene, Regatului Spaniei, Republicii Franceze, Republicii Italiene, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Marelui Ducat al Luxemburgului, Ungariei, Republicii Malta, Regatului Țărilor de Jos, Republicii Austria, Republicii Polone, Republicii Portugheze, României, Republicii Slovenia, Republicii Slovace, Republicii Finlanda și Regatului Suediei.
Adoptată la Bruxelles, 24 aprilie 2012.