РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1177/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1467/97 за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 14, втора алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза, както е предвидено в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), следва да води до спазване на ръководните принципи за ценова стабилност, стабилни публични финанси и парични условия, както и устойчив платежен баланс.
(2)
Пактът за стабилност и растеж (ПСР) първоначално включва Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (3), Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (4) и Резолюция на Европейския съвет от 17 юни 1997 г. относно Пакта за стабилност и растеж (5). Регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97 бяха изменени съответно с регламенти (ЕО) № 1055/2005 (6) и (ЕО) № 1056/2005 (7). Освен това беше приет доклад на Съвета от 20 март 2005 г., озаглавен „Усъвършенстване на прилагането на Пакта за стабилност и растеж“ (8).
(3)
ПСР се основава на целта за осигуряване на стабилни и устойчиви публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова стабилност и за висок и устойчив растеж, подкрепен от финансова стабилност, като по този начин се подпомага постигането на целите на Съюза за устойчив растеж и създаване на заетост.
(4)
Натрупаният опит и допуснатите грешки през първото десетилетие от функционирането на Икономическия и паричен съюз показват необходимост от по-добро икономическо управление в Съюза, което следва да бъде изградено на основата на по-силна национална ангажираност по отношение на общоприетите правила и политики, както и на по-стабилна рамка на равнището на Съюза за наблюдение на националните икономически политики.
(5)
Необходимо е да се засили общата рамка на икономическо управление, която включва подобрено бюджетно наблюдение, в съответствие с високата степен на интеграция между икономиките на държавите-членки в рамките на Съюза, и по-специално в еврозоната.
(6)
Подобрената рамка на икономическо управление следва да се основава на няколко взаимно свързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, по-специално стратегия на Съюза за растеж и работни места, с особен акцент върху развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейски семестър за засилване на координацията на икономическите и бюджетни политики, ефективна рамка за предотвратяване и коригиране на прекомерните бюджетни дефицити (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономическите неравновесия, минимални изисквания за националните бюджетни рамки и засилена регулация и надзор на финансовия пазар, включително макропруденциален надзор, извършван от Европейския съвет за системен риск.
(7)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се разглежда като елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(8)
ПСР и цялостната рамка на икономическо управление следва да допълват и подкрепят стратегията на Съюза за растеж и работни места. Взаимните връзки между различните направления не следва да предоставят изключения от разпоредбите на ПСР.
(9)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-активно и по-навременно участие на Европейския парламент и националните парламенти. Като отчита, че партньори на Европейския парламент в рамките на този диалог са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможност на държавата-членка, която е адресат на решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 от ДФЕС, препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС или решение съгласно член 126, параграф 11 от Договора, да участва в размяната на мнения. Участието на държавата-членка в подобна размяна на мнения е доброволно.
(10)
Комисията следва да има по-голяма роля в процедурата за засилено наблюдение по отношение на оценките, които са специфични за всяка държава-членка, мониторинга, мисиите на място, препоръките и предупрежденията.
(11)
При прилагането на настоящия регламент Съветът и Комисията следва да отчитат по целесъобразен начин всички действащи фактори, както и икономическото и бюджетното състояние на съответните държави-членки.
(12)
Следва да се засилят правилата за бюджетната дисциплина, по-специално като се придаде по-голямо значение на равнището и изменението на дълга и на общата устойчивост. Механизмите, с които се осигуряват спазването и прилагането на тези правила, следва също да бъдат засилени.
(13)
Прилагането на съществуващата процедура при прекомерен дефицит въз основа на двата критерия - за дефицита и за дълга, изисква определянето на числово изразен показател, който да отчита стопанския цикъл, спрямо който да се преценява дали съотношението на държавния дълг към брутния вътрешен продукт (БВП) намалява в достатъчна степен и дали се приближава към референтната стойност със задоволителни темпове.
Следва да се въведе преходен период с цел да се позволи на държавите-членки, които са обект на процедура при прекомерен дефицит към датата на приемане на настоящия регламент, да съобразят политиките си с числово изразения показател за намаляване на дълга. Същото следва да се прилага и за държавите-членки, които са обект на програма за корекции на Съюза и/или Международния валутен фонд.
(14)
Неспазването на числово изразения показател за намаляване на дълга не следва да е достатъчно условие, за да се установи наличието на прекомерен дефицит: за тази цел следва да се вземат предвид всички действащи фактори, обхванати от доклада на Комисията по член 126, параграф 3 от ДФЕС. По-специално оценката на ефекта на цикъла, както и на състава на корекциите наличности-потоци върху държавния дълг може да е достатъчна, за да се избегне установяването на наличието на прекомерен дефицит въз основа на критерия за дълга.
(15)
При установяването на наличие на прекомерен дефицит въз основа на критерия за дефицита и стъпките, водещи до него, е необходимо да се вземат под внимание всички действащи фактори, обхванати от доклада на Комисията съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС, ако съотношението на държавния дълг към БВП не надхвърля референтната стойност.
(16)
Когато системните пенсионни реформи се разглеждат като един от действащите фактори, основното съображение следва да бъде дали тези реформи укрепват дългосрочната устойчивост на пенсионната система като цяло, като същевременно не увеличават рисковете за средносрочната бюджетна позиция.
(17)
В доклада на Комисията съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС по подходящ начин следва да се разгледа качеството на националната бюджетна рамка, тъй като тя има решаваща роля в подкрепа на фискалната консолидация и устойчивите публични финанси. Това разглеждане следва да включва минималните изисквания, предвидени в Директива 2011/85/ЕС от 8 ноември 2011 г. относно изискванията за бюджетните рамки на държавите-членки (9), и други одобрени желателни изисквания по отношение на фискалната дисциплина.
(18)
За да се подпомогне наблюдението на изпълнението на препоръките на Съвета и на предизвестията за коригиране на състоянието на прекомерен дефицит, е необходимо в тях да се посочват годишните бюджетни цели в съответствие с изискваното подобрение на циклично изгладения баланс и с изключени еднократни и временни мерки. В този смисъл годишният показател от 0,5 % от БВП следва да се разбира като средна годишна стойност.
(19)
При оценяването на ефективността на действията се използва възможността за съобразяване с разходните цели на консолидирания държавен бюджет като референтна стойност във връзка с прилагането на набелязани специфични приходни мерки.
(20)
Когато се преценява дали да бъде удължен срокът за коригиране на прекомерния дефицит, следва да се обърне особено внимание на сериозните икономически спадове в еврозоната или в Съюза като цяло, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.
(21)
Уместно е да се засили прилагането на финансовите санкции, предвидени в член 126, параграф 11 от ДФЕС, така че те да представляват реален стимул за съобразяване с предизвестията съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС.
(22)
За да се гарантира спазването на рамката на Съюза за фискално наблюдение от страна на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, въз основа на член 136 от ДФЕС следва да бъдат разработени основани на правилата санкции, които гарантират справедливи, навременни и ефективни механизми за спазване на ПСР.
(23)
Средствата от глобите, посочени в настоящия регламент, представляват други приходи съгласно посоченото в член 311 ДФЕС и следва да се влагат в механизмите за стабилност за предоставяне на финансова помощ, създадени от държавите-членки, чиято парична единица е еврото, с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло.
(24)
Позоваванията, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 1467/97, следва да вземат предвид новата номерация на членовете в Договора за функционирането на Европейския съюз, както и замяната на Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета (10) с Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. за прилагане на Протокола за процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (11).
(25)
Следователно Регламент (ЕО) № 1467/97 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1467/97 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
1. Настоящият регламент установява разпоредбите за ускоряване и изясняване на процедурата при прекомерен дефицит. Целта на процедурата при прекомерен дефицит е да възпира възникването на прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат - да способства за тяхното бързо коригиране, като съблюдаването на бюджетната дисциплина се проверява въз основа на критериите за бюджетния дефицит и за държавния дълг.
2. За целите на настоящия регламент под „участващи държави-членки“ се разбира онези държави-членки, чиято парична единица е еврото.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Смята се, че бюджетният дефицит надхвърля референтната стойност по изключение съгласно член 126, параграф 2, буква а), второ тире от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) тогава, когато е резултат от необичайно събитие извън контрола на съответната държава-членка, което оказва значително влияние върху финансовото състояние на сектор „Държавно управление“, или когато е в резултат от сериозен икономически спад.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1а. Когато надхвърля референтната стойност, съотношението на държавния дълг към брутния вътрешен продукт (БВП) се смята за достатъчно намаляващо и за приближаващо референтната стойност със задоволителни темпове в съответствие с член 126, параграф 2, буква б) от ДФЕС, ако разликата по отношение на референтната стойност е намаляла през предходните три години със среден темп от една двадесета годишно въз основа на промените през последните три години, за които има данни.
Изискването съгласно критерия за дълга също се смята за изпълнено, ако бюджетните прогнози на Комисията сочат, че изискваното намаление на разликата ще настъпи през тригодишния период, който включва двете години, следващи последната година, за която има данни. За държава-членка, която е обект на процедура при прекомерен дефицит към 8 ноември 2011 г. и за срок от три години от коригирането на прекомерния дефицит, изискването съгласно критерия за дълга се смята за изпълнено, ако държавата-членка осъществи достатъчен напредък към спазването на референтната стойност съгласно оценките в становището, прието от Съвета във връзка с нейната програма за стабилност или за конвергенция.
При прилагането на показателя за корекция на съотношението на дълга следва да се отчита въздействието на цикъла върху темпа на намаляването на дълга.“;
в)
параграфи 3-7 се заменят със следното:
„3. Когато изготвя доклад съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС, Комисията отчита всички действащи фактори, посочени в този член, доколкото те се отразяват в значителна степен на оценката за спазването на критериите за дефицита и за дълга от страна на съответната държава-членка. Докладът отразява съответно:
а)
развитието на икономическите показатели в средносрочен план, по-специално потенциалния растеж, включително различния принос на труда, на натрупването на капитал и на общата факторна производителност, влиянието на стопанския цикъл и състоянието на нетните спестявания в частния сектор;
б)
развитието на състоянието на бюджета в средносрочен план, включително, по-специално, отбелязаните корекции към средносрочната бюджетна цел, равнището на първичното салдо и развитието на първичните разходи - както текущи, така и капиталови, изпълнението на политиките в контекста на предотвратяването и коригирането на прекомерните макроикономически неравновесия, изпълнението на политиките в контекста на общата стратегия за растеж на Съюза, както и качеството на публичните финанси като цяло, по-специално ефективността на националните бюджетни рамки;
в)
развитието на равнището на държавния дълг в средносрочен план, динамиката и устойчивостта на дълга, което включва по-специално рисковите фактори, включително падежната и валутната структура на дълга, корекциите наличности-потоци и техния състав, натрупаните резерви и други финансови активи, гаранциите, по-специално такива, свързани с финансовия сектор, и всички неявни задължения, свързани със застаряването на населението, както и дълга на частния сектор, доколкото той може да представлява условно неявно задължение за държавата.
Комисията отчита надлежно и изрично всички други фактори, които според съответната държава-членка са от значение за цялостната оценка на спазването на критериите за дефицита и за дълга и които държавата-членка е представила на Съвета и на Комисията. В този смисъл особено внимание се отделя на финансовите вноски за повишаване на международната солидарност и за постигане на целите на политиките на Съюза, на дълга в резултат от двустранна и многостранна подкрепа между държавите-членки в контекста на гарантиране на финансовата стабилност, както и на дълга, свързан с операции за финансово стабилизиране в периоди на големи финансови сътресения.
4. Съветът и Комисията правят балансирана цялостна оценка на всички действащи фактори, по-специално на степента, в която те се отразяват на оценката на спазването на критериите за дефицита и/или критерия за дълга като влошаващи или смекчаващи фактори. При оценката на спазването на критерия за дефицита, ако съотношението на държавния дълг към БВП надхвърля референтната стойност, тези фактори се вземат под внимание на отделните етапи на вземането на решение за наличие на прекомерен дефицит, предвидени в член 126, параграфи 4, 5 и 6 от ДФЕС, само ако е изцяло изпълнено двойното условие на ръководния принцип, а именно че преди да бъдат взети предвид действащите фактори, бюджетният дефицит остава близо до референтната стойност и неговото превишение над референтната стойност е временно.
Тези фактори обаче се вземат предвид на отделните етапи на вземането на решение за наличие на прекомерен дефицит при оценката на спазването на критерия за дълга.
5. При оценката на спазването на критериите за дефицита и за дълга и при последващите етапи от процедурата при прекомерен дефицит Съветът и Комисията отчитат надлежно извършването на пенсионни реформи, с които се въвежда многостълбова система, включваща задължителен стълб изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд, както и нетните разходи на стълб на държавното обществено осигуряване. По-специално се вземат предвид характеристиките на пенсионната система като цяло, създадена чрез реформата, а именно дали те укрепват дългосрочната устойчивост, като същевременно не увеличават рисковете за бюджетната позиция в средносрочен план.
6. Ако Съветът, като действа в рамките на член 126, параграф 6 от ДФЕС, приеме решение, че в държава-членка е налице прекомерен дефицит, Съветът и Комисията в следващите етапи на процедурата от посочения член на ДФЕС вземат предвид действащите фактори, посочени в параграф 3 от настоящия член, доколкото те се отразяват на положението в съответната държава-членка, включително посочените в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от настоящия регламент, по-специално при определяне на срока за коригиране на прекомерния дефицит и евентуалното удължаване на този срок. Тези действащи фактори обаче не се вземат предвид за решението на Съвета съгласно член 126, параграф 12 от ДФЕС за отмяна на някои или всички негови решения по член 126, параграфи 6-9 и 11 от ДФЕС.
7. При държави-членки, в които превишението на дефицита над референтната стойност отразява извършването на пенсионна реформа, с която се въвежда многостълбова система, включваща задължителен стълб изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд, Съветът и Комисията, когато оценяват развитието на размера на дефицита в рамките на процедурата при прекомерен дефицит, отчитат и разходите за реформата, доколкото дефицитът не превишава в значителна степен равнище, което може да се счита за близко до референтната стойност, а съотношението на дълга не надхвърля референтната стойност, при условие че се запазва фискалната устойчивост като цяло. Нетните разходи се вземат предвид и с оглед на решението на Съвета съгласно член 126, параграф 12 от ДФЕС относно отмяната на някои или всички негови решения по член 126, параграфи 6-9 и 11 от ДФЕС, ако дефицитът е намалявал значително и постоянно и е достигнал ниво, близко до референтната стойност.“
3)
Вмъква се следният раздел:
„РАЗДЕЛ 1a
ИКОНОМИЧЕСКИ ДИАЛОГ
Член 2а
1. С цел да се засили диалогът между институциите на Съюза, по-специално между Европейския парламент, Съвета и Комисията, и да се постигнат по-голяма прозрачност и по-добра отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да покани председателя на Съвета, Комисията и, по целесъобразност, председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата да вземат участие в обсъждане с комисията относно решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 от ДФЕС, препоръка на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС или решение на Съвета съгласно член 126, параграф 11 от ДФЕС.
Очаква се Съветът по правило да се съобрази с препоръките и предложенията на Комисията или да изясни позицията си публично.
Компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможност на държавата-членка, която е засегната от такива решения, препоръки или предизвестия, да участва в размяна на мнения.
2. Комисията и Съветът редовно информират Европейския парламент за прилагането на настоящия регламент.“
4)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Като взема изцяло предвид посоченото в параграф 1 становище, Комисията - ако прецени, че е налице прекомерен дефицит - представя становище и предложение на Съвета в съответствие с член 126, параграфи 5 и 6 от ДФЕС и информира Европейския парламент за това.“;
б)
в параграф 3 позоваването на „член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 3605/93“ се заменя с позоваване на „член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следното:
„4. В препоръката на Съвета, направена в съответствие с член 126, параграф 7 от ДФЕС, се определя максимален срок от шест месеца за предприемането на ефективни действия от съответната държава-членка. Когато сериозността на ситуацията го налага, срокът за ефективни действия може да бъде три месеца. В препоръката на Съвета се определя и краен срок за коригирането на прекомерния дефицит, което следва да приключи през годината, следваща годината на неговото установяване, освен ако са налице особени обстоятелства. В препоръката си Съветът изисква държавата-членка да постигне годишни бюджетни цели, които въз основа на прогнозите, обосноваващи препоръката, са съобразени с минималното годишно подобрение от поне 0,5 % от БВП на циклично изгладения баланс, с изключени еднократни и временни мерки, за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в рамките на срока, определен в препоръката.
4а. В посочения в параграф 4 срок съответната държава-членка докладва на Съвета и на Комисията относно действията, предприети в отговор на препоръката на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. Докладът включва целите за бюджетните разходи и приходи и за дискреционните мерки по отношение както на разходната, така и на приходната част в съответствие с препоръката на Съвета, както и информация относно предприетите мерки и естеството на мерките, предвидени за постигане на целите. Държавите-членки оповестяват доклада.
5. Ако са били предприети ефективни действия съгласно препоръка по член 126, параграф 7 от ДФЕС и след приемането на препоръката са настъпили неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси, Съветът може да реши по препоръка на Комисията да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. В преразгледаната препоръка, като се вземат предвид действащите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от настоящия регламент, може по-специално да се удължи срокът за коригиране на прекомерния дефицит по правило с една година. Съветът оценява наличието на неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси въз основа на икономическите прогнози в своята препоръка. В случай на сериозен икономически спад в еврозоната или в Съюза като цяло Съветът може също да реши, по препоръка на Комисията, да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.“
5)
В член 4 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Всяко решение на Съвета по член 126, параграф 8 от ДФЕС да публикува препоръките си, когато се установи, че не са били предприети ефективни действия, се взема незабавно след изтичането на срока, определен в съответствие с член 3, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съветът, когато преценява дали са били предприети ефективни действия в отговор на неговите препоръки, отправени в съответствие с член 126, параграф 7 от ДФЕС, основава решението си на доклада, представен от съответната държава-членка съгласно член 3, параграф 4а от настоящия регламент, и неговото прилагане, както и на всякакви други публично оповестени решения на правителството на съответната държава-членка.
Когато Съветът установи, в съответствие с член 126, параграф 8 от ДФЕС, че съответната държава-членка не е предприела ефективни действия, той докладва за това на Европейския съвет.“
6)
В член 5 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Всяко решение на Съвета за отправяне на предизвестие до съответната участваща държава-членка да вземе мерки за намаляване на дефицита съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС се взема в срок два месеца от решението на Съвета по член 126, параграф 8 от ДФЕС, с което се установява, че не са предприети ефективни действия. В предизвестието Съветът отправя искане към държавата-членка да постигне годишните бюджетни цели, които, въз основа на прогнозите, обосноваващи предизвестието, са съобразени с минимално годишно подобрение от поне 0,5 % от БВП на циклично изгладения баланс с изключени еднократни и временни мерки, за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в рамките на срока, определен в предизвестието. Съветът указва и мерките, които допринасят за постигането на тези цели.
1а. След предизвестието на Съвета по член 126, параграф 9 от ДФЕС съответната държава-членка докладва на Съвета и на Комисията относно предприетите в отговор на това действия. Докладът включва целите за бюджетните разходи и приходи, за дискреционните мерки по отношение както на разходната, така и на приходната част, както и информация относно предприетите действия в отговор на конкретните препоръки на Съвета, за да се позволи на Съвета при необходимост да вземе решение в съответствие с член 6, параграф 2 от настоящия регламент. Държавите-членки оповестяват доклада.
2. Ако са били предприети ефективни действия съгласно предизвестие по член 126, параграф 9 от ДФЕС и след приемането на предизвестието са настъпили неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси, Съветът може да реши по препоръка на Комисията да приеме преразгледано предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС. В преразгледаното предизвестие, като се вземат предвид действащите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от настоящия регламент, може по-специално да се удължи срокът за коригиране на прекомерния дефицит по правило с една година. Съветът оценява наличието на неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси въз основа на икономическите прогнози в своето предизвестие. В случай на сериозен икономически спад в еврозоната или в Съюза като цяло Съветът може също да реши, по препоръка на Комисията, да приеме преразгледано предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.“
7)
Членове 6-8 се заменят със следното:
„Член 6
1. Съветът, когато преценява дали са били предприети ефективни действия в отговор на неговото предизвестие, отправено в съответствие с член 126, параграф 9 от ДФЕС, основава решението си на доклада, представен от съответната държава-членка съгласно член 5, параграф 1а от настоящия регламент, и неговото изпълнение, както и на всякакви други публично оповестени решения на правителството на съответната държава-членка. Вземат се предвид резултатите от мисията за наблюдение, проведена от Комисията в съответствие с член 10а от настоящия регламент.
2. Когато са изпълнени условията за прилагане на член 126, параграф 11 от ДФЕС, Съветът налага санкции в съответствие с този член. Всяко такова решение се приема не по-късно от четири месеца след решението на Съвета по член 126, параграф 9 от ДФЕС за отправяне на предизвестие до съответната участваща държава-членка да предприеме мерки.
Член 7
Ако участваща държава-членка не предприеме действия, за да се съобрази с последователните актове на Съвета съгласно член 126, параграфи 7 и 9 от ДФЕС, решението на Съвета по член 126, параграф 11 от ДФЕС за налагане на санкции се взема по правило в рамките на шестнадесет месеца от датите за предоставяне на информация, установени в член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009. При прилагане на член 3, параграф 5 или член 5, параграф 2 от настоящия регламент 16-месечният срок се коригира по съответния начин. В случаите, когато преднамерено е планиран дефицит, за който Съветът реши, че е прекомерен дефицит, се прилага ускорена процедура.
Член 8
Решенията на Съвета по член 126, параграф 11 от ДФЕС за засилване на санкциите се вземат не по-късно от два месеца след датите за предоставяне на информация съгласно Регламент (ЕО) № 479/2009. Всяко решение на Съвета по член 126, параграф 12 от ДФЕС за отмяна на някои или на всички негови решения се взема възможно най-скоро и във всички случаи не по-късно от два месеца след датите за предоставяне на информация съгласно Регламент (ЕО) № 479/2009.“
8)
В член 9, параграф 3 позоваването на „член 6“ се заменя с позоваване на „член 6, параграф 2“.
9)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
уводното изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Съветът и Комисията следят редовно за изпълнението на действията, предприети:“;
б)
в параграф 3 позоваването на „Регламент (ЕО) № 3605/93“ се заменя с позоваване на „Регламент (ЕО) № 479/2009“.
10)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
1. Комисията осигурява постоянен диалог с компетентните органи на държавите-членки в съответствие с целите на настоящия регламент. За тази цел Комисията по-специално провежда мисии за оценка на актуалното икономическо положение в държавата-членка и за определяне на всякакви рискове или трудности, свързани със спазването на целите на настоящия регламент.
2. Може да се предприеме засилено наблюдение по отношение на държави-членки, които са обект на препоръки и предизвестия, отправени вследствие на решение съгласно член 126, параграф 8 от ДФЕС и решения съгласно член 126, параграф 11 от ДФЕС, за целите на наблюдението на място. Заинтересованите държави-членки предоставят цялата информация, необходима за подготовката и провеждането на мисията.
3. Комисията може да покани представители на Европейската централна банка, ако е целесъобразно, да вземат участие в мисиите за наблюдение в държава-членка, чиято парична единица е еврото или която участва в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурите за работа на Механизма на обменните курсове в третия етап от Икономическия и паричен съюз (МОК II) (12).
4. Комисията докладва на Съвета за резултатите от мисията, посочена в параграф 2, и може да реши да оповести публично констатациите си, ако е целесъобразно.
5. Когато организира мисии за наблюдение, посочени в параграф 2, Комисията изпраща предварителните си констатации на съответните държави-членки за коментари.
11)
Членове 11 и 12 се заменят със следното:
„Член 11
Когато Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 11 от ДФЕС да наложи санкции на участваща държава-членка, като правило се налага глоба. Съветът може да реши да допълни тази глоба с други мерки, предвидени в член 126, параграф 11 от ДФЕС.
Член 12
1. Размерът на глобата се определя въз основа на фиксиран компонент, възлизащ на 0,2 % от БВП, и променлив компонент. Променливият компонент възлиза на една десета от абсолютната стойност от разликата между бюджетното салдо като процент от БВП за предходната година и референтната стойност за салдото на държавния бюджет, или - в случай че неспазването на бюджетната дисциплина включва критерия за дълга - бюджетното салдо като процент от БВП, което е трябвало да бъде постигнато през същата година съгласно предизвестието, отправено в съответствие с член 126, параграф 9 от ДФЕС.
2. Всяка година, следваща годината, в която е наложена глобата, докато решението за наличието на прекомерен дефицит не бъде отменено, Съветът преценява дали съответната участваща държава-членка е предприела ефективни действия в отговор на предизвестието на Съвета съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС. В тази годишна оценка Съветът решава в съответствие с член 126, параграф 11 от ДФЕС да засили санкциите, освен ако съответната участваща държава-членка не се е съобразила с предизвестието на Съвета. Ако Съветът реши да наложи допълнителна глоба, тя се изчислява по същия начин, по който се изчислява променливият компонент на глобата, посочена в параграф 1.
3. Никоя глоба, посочена в параграфи 1 и 2, не може да надхвърля 0,5 % от БВП.“
12)
Член 13 се заличава и позоваването на него в член 15 се заменя с позоваване на „член 12“.
13)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Средствата от глобите, посочени в член 12, представляват други приходи по смисъла на член 311 от ДФЕС и се влагат в Европейския инструмент за финансова стабилност. Когато участващите държави-членки създадат друг механизъм за стабилност за предоставяне на финансова помощ с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло, средствата от тези глоби се влагат в този механизъм.“
14)
Вмъква се следният член:
„Член 17а
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията публикува доклад за прилагането на настоящия регламент.
В този доклад се оценяват, inter alia:
а)
ефективността на регламента;
б)
напредъкът към постигане на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива конвергенция на икономическите резултати на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
2. Ако е целесъобразно, посоченият в параграф 1 доклад се придружава от предложение за изменения на настоящия регламент.
3. Докладът се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.“
15)
Всички позовавания на „член 104 от Договора“ в Регламент (ЕО) № 1467/97 се заменят в с позовавания на „член 126 от ДФЕС“.
16)
В точка 2 от приложението позоваванията в колона I на „член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета“ се заменят с позоваване на „член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1177/2011 AL CONSILIULUI
din 8 noiembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1467/97 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii deficitului excesiv
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (14) al doilea paragraf,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (2),
hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
întrucât:
(1)
Coordonarea politicilor economice ale statelor membre în Uniune, în conformitate cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), ar trebui să implice respectarea unor principii directoare și anume, stabilitatea prețurilor, soliditatea finanțelor publice și a condițiilor monetare, precum și sustenabilitatea balanței de plăți.
(2)
Pactul de stabilitate și de creștere (PSC) a constat inițial în Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (3), Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (4) și Rezoluția Consiliului European din 17 iunie 1997 privind Pactul de stabilitate și de creștere (5). Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și Regulamentul (CE) nr. 1467/97 au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 1055/2005 (6) și, respectiv Regulamentul (CE) nr. 1056/2005 (7). De asemenea, a fost adoptat Raportul Consiliului din 20 martie 2005 privind „Consolidarea punerii în aplicare a Pactului de stabilitate și creștere” (8).
(3)
PSC are la bază obiectivul unor finanțe publice solide și sustenabile ca mijloc de consolidare a condițiilor de realizare a stabilității prețurilor și a unei creșteri susținute și durabile care, susținută de stabilitatea financiară, să contribuie la crearea de locuri de muncă, sprijinind astfel realizarea obiectivelor Uniunii privind creșterea economică durabilă și ocuparea forței de muncă.
(4)
Experiența acumulată în prima decadă de funcționare a uniunii economice și monetare, precum și erorile comise în această perioadă au scos în evidență necesitatea consolidării guvernanței economice în Uniune, care ar trebui să se bazeze pe o asumare mai puternică la nivel național a normelor și politicilor convenite de comun acord și pe un cadru consolidat la nivelul Uniunii de supraveghere a politicilor economice naționale.
(5)
Cadrul comun de guvernanță economică se impune a fi consolidat, inclusiv în ceea ce privește supravegherea bugetară consolidată, pentru a corespunde nivelului înalt de integrare dintre economiile statelor membre în cadrul Uniunii, în special în zona euro.
(6)
Cadrul consolidat de guvernanță economică ar trebui să se bazeze pe diferite politici interconectate și coerente vizând creșterea economică și crearea de locuri de muncă durabile, în special pe o strategie a Uniunii pentru creștere economică și locuri de muncă, cu un accent deosebit pe dezvoltarea și consolidarea pieței interne, încurajarea comerțului internațional și a competitivității, un Semestru European pentru consolidarea coordonării politicilor economice și bugetare, un cadru eficace de prevenire și corectare a deficitelor publice excesive (PSC), un cadru solid pentru prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, cerințe minime pentru cadrele bugetare naționale, o reglementare și o supraveghere mai stricte ale pieței financiare, inclusiv supravegherea macroprudențială asigurată de Comitetul european pentru risc sistemic.
(7)
Realizarea și menținerea unei piețe interne dinamice ar trebui să fie considerate indicatori al funcționării corespunzătoare a uniunii economice și monetare.
(8)
PSC și cadrul complet de guvernanță economică ar trebui să completeze și să susțină strategia Uniunii pentru creștere economică și locuri de muncă. Conexiunile dintre diferitele elemente nu ar trebui să conducă la derogări de la dispozițiile PSC.
(9)
Consolidarea guvernanței economice ar trebui să includă o implicare mai strânsă și mai promptă a Parlamentului European și a parlamentelor naționale. Deși recunoaște că omologii Parlamentului European în cadrul acestui dialog sunt instituțiile relevante ale Uniunii și reprezentanții acestora, comisia competentă a Parlamentului European poate acorda posibilitatea de a participa la un schimb de opinii statului membru căruia Consiliul i-a adresat o decizie în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din TFUE, o recomandare în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE, o somație în conformitate cu articolul 126 alineatul (9) din TFUE sau o decizie în conformitate cu articolul 126 alineatul (11) din TFUE. Participarea statului membru la un astfel de schimb de opinii este voluntară.
(10)
Comisia ar trebui să aibă un rol mai puternic în cadrul procedurii de supraveghere consolidată în ceea ce privește evaluările care vizează un anumit stat membru, monitorizările, misiunile la fața locului, recomandările și avertismentele.
(11)
În aplicarea prezentului regulament, Consiliul și Comisia ar trebui să țină seama în mod corespunzător de toți factorii relevanți și de situația economică și bugetară din statele membre în cauză.
(12)
Normele de disciplină bugetară trebuie întărite, în special prin acordarea unei importanțe sporite nivelului și evoluției datoriei, precum și sustenabilității. De asemenea, ar trebui consolidate mecanismele de asigurare a respectării și aplicării acestor norme.
(13)
Implementarea procedurii actuale privind deficitul excesiv deopotrivă pe baza criteriului deficitului și a criteriului datoriei necesită o valoare numerică de referință, care să țină seama de ciclul economic pentru a se stabili dacă ponderea datoriei publice în produsul intern brut (PIB) scade suficient, apropiindu-se de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător.
Ar trebui să se prevadă o perioadă de tranziție pentru a permite statelor membre care fac obiectul unei proceduri de deficit excesiv la data adoptării prezentului regulament să își adapteze politicile la valoarea numerică de referință pentru reducerea datoriei. Această dispoziție ar trebui să se aplice și statelor membre care fac obiectul unui program de ajustare gestionat de Uniune sau de Fondul Monetar Internațional.
(14)
Nerespectarea valorii numerice de referință pentru reducerea datoriei nu ar trebui să fie considerată suficientă pentru constatarea existenței unui deficit excesiv, în acest sens fiind necesar să se ia întotdeauna în considerare întreaga gamă de factori relevanți examinați în raportul Comisiei în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE. În special, evaluarea impactului pe care ciclul economic și componența ajustării stoc-flux îl au asupra evoluției datoriei poate fi suficientă pentru a se exclude constatarea existenței unui deficit excesiv pe baza criteriului datoriei.
(15)
Cu ocazia procedurii de stabilire a existenței unui deficit excesiv pe baza criteriului deficitului și a etapelor care conduc la aceasta, este necesar să se țină cont de întreaga gamă de factori relevanți examinați în raportul Comisiei în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, în cazul în care ponderea datoriei publice în PIB nu depășește valoarea de referință.
(16)
Atunci când reformele sistemului de pensii sunt incluse printre factorii relevanți, ar trebui să se evalueze în primul rând dacă acestea consolidează sustenabilitatea pe termen lung a sistemului general de pensii, fără a spori riscurile pentru poziția bugetară pe termen mediu.
(17)
Raportul Comisiei, elaborat în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, ar trebui să acorde atenția cuvenită calității cadrului bugetar național, deoarece acesta joacă un rol crucial în sprijinirea consolidării bugetare și a sustenabilității finanțelor publice. Ar trebui să se acorde atenția cuvenită și cerințelor minime prevăzute în Directiva 2011/85/UE a Consiliului din 8 noiembrie 2011 privind cerințele referitoare la cadrele bugetare ale statelor membre (9), precum și altor cerințe, de dorit și convenite, privind disciplina bugetară.
(18)
Pentru a sprijini monitorizarea respectării recomandărilor și somațiilor Consiliului privind corectarea situațiilor de deficit excesiv, este nevoie ca acestea să specifice obiective bugetare anuale conforme cu consolidarea bugetară impusă, ținând seama de variațiile ciclice și excluzând măsurile punctuale și măsurile temporare. În acest context, valoarea de referință anuală de 0,5 % din produsul intern brut ar trebui înțeleasă ca fiind o bază medie anuală.
(19)
Evaluarea eficienței acțiunilor întreprinse va avea de câștigat din respectarea obiectivelor privind cheltuielile publice, coroborată cu implementarea măsurilor specifice planificate pe partea veniturilor.
(20)
La evaluarea necesității prelungirii termenului pentru corectarea deficitului excesiv, o atenție deosebită ar trebui să se acorde oricărei recesiuni economice grave în zona euro sau în Uniune în ansamblu, cu condiția să nu fie pusă în pericol sustenabilitatea fiscală pe termen mediu.
(21)
Este oportună intensificarea aplicării sancțiunilor financiare prevăzute la articolul 126 alineatul (11) din TFUE, astfel încât acestea să constituie un stimulent real de respectare a somațiilor adresate în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE.
(22)
Pentru a asigura respectarea cadrului de supraveghere bugetară al Uniunii de către statele membre a căror monedă este euro, ar trebui să fie conceput un sistem de sancțiuni, în temeiul articolului 136 din TFUE, care să asigure mecanisme corecte, tempestive și eficiente vizând respectarea PSC.
(23)
Amenzile menționate în prezentul regulament constituie alte venituri în înțelesul articolului 311 din TFUE și ar trebui să fie alocate mecanismelor de stabilitate menite să furnizeze asistență financiară, create de statele membre a căror monedă este euro în vederea garantării stabilității zonei euro în ansamblu.
(24)
Trimiterile din textul Regulamentului (CE) nr. 1467/97 ar trebui să țină cont de noua numerotare a articolelor din TFUE și de înlocuirea Regulamentului (CE) nr. 3605/93 (10) al Consiliului prin Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea Protocolului privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene (11).
(25)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1467/97 ar trebui să fie modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 1
(1) Prezentul regulament stabilește dispozițiile privind accelerarea și clarificarea procedurii deficitului excesiv. Obiectul procedurii deficitului excesiv îl reprezintă descurajarea deficitelor publice excesive și, în situația în care acestea se produc, stimularea corectării lor prompte; respectarea disciplinei bugetare este examinată pe baza criteriului deficitului public și a criteriului datoriei publice.
(2) În sensul prezentului regulament, «state membre participante» înseamnă acele state membre a căror monedă este euro.”
2.
Articolul 2 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Deficitul public excesiv care depășește valoarea de referință se consideră a fi excepțional în conformitate cu articolul 126 alineatul (2) litera (a) a doua liniuță din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) atunci când își are originea într-un eveniment neobișnuit aflat în afara controlului respectivului stat membru și cu o influență majoră asupra poziției financiare a administrației publice sau atunci când acesta rezultă dintr-o recesiune economică gravă.”;
(b)
se introduce următorul alineat:
„(1a) Atunci când raportul dintre datoria publică și produsul intern brut (PIB) depășește valoarea de referință, se consideră că acesta scade suficient și se apropie de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător, în conformitate cu articolul 126 alineatul (2) litera (b) din TFUE, în cazul în care diferența față de valoarea de referință a scăzut în cei trei ani precedenți într-un ritm mediu de o douăzecime pe an ca valoare de referință, pe baza evoluțiilor înregistrate în ultimii trei ani pentru care sunt disponibile date.
Cerința privind criteriul datoriei se consideră a fi îndeplinită și dacă previziunile bugetare prezentate de Comisie indică faptul că reducerea necesară a diferenței va avea loc în decursul perioadei de trei ani care cuprinde cei doi ani următori ultimului an pentru care sunt disponibile date. În cazul unui stat membru care face obiectul unei proceduri de deficit excesiv la 8 noiembrie 2011 și, pentru o perioadă de trei ani de la corectarea deficitului excesiv, cerința privind criteriul datoriei se consideră a fi îndeplinită dacă statul membru în cauză înregistrează suficiente progrese în vederea îndeplinirii criteriului respectiv, acest lucru reieșind din avizul adoptat de Consiliu cu privire la programul de stabilitate sau la programul de convergență al statului respectiv.
La aplicarea acestei valori de referință pentru ajustarea ponderii datoriei, se ține seama de influența ciclului economic asupra ritmului de reducere a datoriei.”;
(c)
alineatele (3)-(7) se înlocuiesc cu următorul text:
„(3) La elaborarea raportului în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, Comisia ia în considerare toți factorii relevanți, conform prevederilor articolului respectiv, în măsura în care aceștia influențează semnificativ evaluarea respectării criteriilor privind deficitul și datoria de către statul membru în cauză. Raportul reflectă în mod corespunzător:
(a)
evoluțiile poziției economice pe termen mediu, în special potențialul de creștere, inclusiv diferitele contribuții aduse de forța de muncă, de acumularea de capital și de productivitatea totală a factorilor, tendințele ciclice și poziția netă a economiilor sectorului privat;
(b)
evoluțiile pozițiilor bugetare pe termen mediu, în special situația ajustărilor în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, nivelul soldului primar și evoluția cheltuielilor primare, atât cheltuieli curente, cât și cheltuielile de capital, implementarea politicilor în contextul prevenirii și corectării dezechilibrelor macroeconomice excesive, implementarea politicilor în contextul strategiei comune de creștere economică a Uniunii Europene și calitatea generală a finanțelor publice, în special eficacitatea cadrelor bugetare naționale;
(c)
evoluțiile poziției datoriei publice pe termen mediu, dinamica și sustenabilitatea acesteia, în special factorii de risc, inclusiv structura scadențelor și moneda în care este exprimată datoria, ajustarea stoc-flux și componența acesteia, rezervele acumulate și alte active financiare; garanțiile, în principal cele legate de sectorul financiar; și orice datorii implicite legate de îmbătrânirea populației și de datoria privată, în măsura în care aceasta poate reprezenta o datorie contingentă implicită pentru guvern.
Comisia ține seama în mod adecvat și explicit de orice alți factori care, în opinia statului membru în cauză, sunt relevanți pentru evaluarea globală a respectării criteriilor privind deficitul și datoria și pe care statul membru i-a prezentat Consiliului și Comisiei. În acest context, o atenție specială va fi acordată contribuțiilor financiare destinate promovării solidarității internaționale și atingerii obiectivelor de politică ale Uniunii; datoriei acumulate sub forma sprijinului bilateral și multilateral între statele membre în contextul garantării stabilității financiare; datoriei legate de operațiunile de stabilizare financiară desfășurate în situații de criză financiară severă.
(4) Consiliul și Comisia realizează o evaluare globală echilibrată a tuturor factorilor relevanți, în special a măsurii în care acești factori atenuanți sau agravanți influențează evaluarea respectării criteriului datoriei și/sau a criteriului deficitului. La evaluarea conformității pe baza criteriul deficitului, dacă ponderea datoriei publice în PIB depășește valoarea de referință, acești factori trebuie luați în considerare în etapele care conduc la decizia privind existența unui deficit excesiv conform prevederilor articolului 126 alineatele (4), (5) și (6) din TFUE, doar în cazul în care este pe deplin îndeplinită dubla condiție a principiului general conform căruia, pentru a putea lua în considerare acești factori relevanți, deficitul public trebuie să rămână apropiat de valoarea de referință, iar depășirea valorii de referință are caracter temporar.
Cu toate acestea, la evaluarea respectării criteriul privind deficitul, acești factori sunt luați în considerare în etapele care conduc la decizia privind existența unui deficit excesiv.
(5) Atunci când evaluează respectarea criteriului deficitului și al datoriei și în cadrul etapelor ulterioare ale procedurii de deficit excesiv, Consiliul și Comisia țin seama în mod corespunzător de punerea în aplicare a reformelor sistemului de pensii care introduc un sistem cu mai mulți piloni, incluzând un pilon obligatoriu finanțat în totalitate, și de costul net al pilonului administrat public. În special, se iau în considerare trăsăturile sistemului general de pensii creat în urma reformei, respectiv dacă acesta promovează sustenabilitatea pe termen lung fără a crește riscurile pentru poziția bugetară pe termen mediu.
(6) În cazul în care Consiliul, hotărând în temeiul articolului 126 alineatul (6) din TFUE, decide că există un deficit excesiv într-un stat membru, Consiliul și Comisia țin seama, în cadrul etapelor procedurale ulterioare prevăzute la articolul menționat din TFUE, de factorii relevanți menționați la alineatul (3) din prezentul articol, având în vedere că aceștia influențează situația statului membru în cauză, inclusiv cele menționate la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din prezentul regulament, în special atunci când se decide asupra unui termen pentru corectarea deficitului excesiv și, eventual, asupra prelungirii termenului respectiv. Cu toate acestea, nu se iau în considerare factorii relevanți pentru decizia Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (12) din TFUE privind abrogarea unor decizii sau a tuturor deciziilor sale în temeiul alineatelor (6)-(9) și a alineatului (11) de la articolul 126 din TFUE.
(7) În cazul statelor membre în care existența deficitului excesiv peste valoarea de referință reflectă implementarea unei reforme a sistemului de pensii care introduce un sistem cu mai mulți piloni, incluzând un pilon obligatoriu finanțat în totalitate, Consiliul și Comisia iau de asemenea în considerare costul reformei atunci când evaluează evoluția valorilor deficitului în cadrul procedurii deficitului excesiv, atât timp cât deficitul nu depășește semnificativ un nivel care poate fi considerat aproape de valoarea de referință, iar rata datoriei nu depășește valoarea de referință, cu condiția menținerii sustenabilității bugetare generale. Costul net se ia, de asemenea, în considerare pentru decizia Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (12) din TFUE privind abrogarea unor decizii sau a tuturor deciziilor sale în temeiul alineatelor (6)-(9) și a alineatului (11) de la articolul 126 din TFUE, dacă deficitul a scăzut semnificativ și continuu și a atins un nivel apropiat de cel al valorii de referință.”
3.
Se introduce următoarea secțiune:
„SECȚIUNEA 1A
DIALOGUL ECONOMIC
Articolul 2a
(1) Pentru a consolida dialogul între instituțiile relevante ale Uniunii, în special între Parlamentul European, Consiliu și Comisie, precum și pentru a asigura o mai mare transparență și asumare a răspunderii, comisia competentă din cadrul Parlamentului European poate invita președintele Consiliului, pe cel al Comisiei și, după caz, pe președintele Consiliului European sau pe Președintele Eurogrupului să se prezinte în fața sa pentru a discuta referitor la deciziile Consiliului adoptate în temeiul articolului 126 alineatul (6) din TFUE, a recomandărilor Consiliului adoptate în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE, a somațiilor adresate în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE și a deciziilor Consiliului adoptate în temeiul articolului 126 alineatul (11) din TFUE.
De regulă, se preconizează că recomandările și propunerile Comisiei sunt urmate de Consiliu, care își explică public poziția în caz contrar.
Comisia competentă a Parlamentului European poate da posibilitatea statului membru vizat de astfel de decizii, recomandări sau somații să participe la un schimb de opinii.
(2) Consiliul și Comisia informează periodic Parlamentul European cu privire la aplicarea prezentului regulament.”
4.
Articolul 3 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Ținând pe deplin cont de avizul menționat la alineatul (1), Comisia, în cazul în care consideră că există un deficit excesiv, adresează un aviz și o propunere Consiliului în conformitate cu articolul 126 alineatele (5) și (6) din TFUE și informează Parlamentul European cu privire la aceasta.”;
(b)
la alineatul (3), trimiterea la „articolul 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 3605/93” se înlocuiește cu o trimitere la „articolul 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 479/2009”;
(c)
alineatele (4) și (5) se înlocuiesc cu următorul text:
„(4) Recomandarea Consiliului emisă în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE stabilește un termen de maximum șase luni pentru ca respectivul stat membru să întreprindă măsuri eficiente. Atunci când gravitatea situației justifică acest lucru, termenul acordat pentru a întreprinde măsuri eficiente ar putea fi stabilit la trei luni. Recomandarea Consiliului stabilește, de asemenea, un termen pentru corectarea deficitului excesiv, care trebuie să se realizeze în anul următor constatării existenței sale, cu excepția circumstanțelor speciale. În recomandarea sa, Consiliul invită statul membru să atingă obiective bugetare anuale care să permită, conform previziunilor care stau la baza recomandării, o îmbunătățire anuală minimă cu cel puțin 0,5 % din PIB, ca valoare de referință, a soldului său ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și cele temporare, pentru a asigura corectarea deficitului excesiv până la termenul prevăzut de recomandare.
(4a) În termenul prevăzut la alineatul (4), statul membru în cauză raportează Consiliului și Comisiei cu privire la măsurile luate ca răspuns la recomandarea Consiliului emisă în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE. În ceea ce privește cheltuielile și veniturile publice, precum și măsurile discreționare atât pe partea de cheltuieli, cât și pe partea de venituri, raportul include obiectivele stabilite în conformitate cu recomandarea Consiliului, precum și informații cu privire la măsurile luate deja și la natura măsurilor care urmează să fie luate pentru atingerea obiectivelor. Statul membru dă publicității respectivul raport.
(5) În cazul în care au fost întreprinse măsuri concrete în conformitate cu o recomandare emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE, iar după adoptarea recomandării în cauză survin evenimente economice negative cu consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice, Consiliul poate decide, la recomandarea Comisiei, adoptarea unei recomandări revizuite în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE. Recomandarea revizuită, ia în considerare factorii relevanți menționați la articolul 2 alineatul (3) din prezentul regulament și, în special, poate prelungi termenul acordat pentru corectarea deficitului excesiv, în principiu cu un an. În recomandarea sa, Consiliul trebuie să evalueze existența evenimentelor economice negative și neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice în raport cu previziunile economice. În cazul unei recesiuni economice grave în zona euro sau în Uniune în ansamblu, Consiliul poate de asemenea să decidă, la recomandarea Comisiei, adoptarea unei recomandări revizuite în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE, cu condiția ca aceasta să nu pună în pericol sustenabilitatea bugetară pe termen mediu.”
5.
La articolul 4, alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
„(1) Orice decizie a Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (8) din TFUE de a da publicității recomandările, atunci când constată că nu au fost întreprinse măsuri eficiente, se ia imediat după expirarea termenului stabilit în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din prezentul regulament.
(2) Pentru a stabili dacă au fost întreprinse măsuri eficiente ca urmare a recomandărilor sale făcute în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE, Consiliul își bazează decizia pe raportul prezentat de către statul membru în cauză în conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din prezentul regulament și pe implementarea sa, precum și pe orice alte decizii anunțate public de guvernul statului membru în cauză.
Atunci când Consiliul decide, în conformitate cu articolul 126 alineatul (8) din TFUE, că statul membru în cauză nu a întreprins măsuri eficiente, acesta informează în consecință Consiliul European.”
6.
La articolul 5, alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
„(1) Orice decizie a Consiliului de a soma statul membru participant să ia măsuri de reducere a deficitului în conformitate cu articolul 126 alineatul (9) din TFUE se ia în termen de două luni de la decizia Consiliului adoptată în temeiul articolului 126 alineatul (8) din TFUE prin care se constată că nu s-au întreprins măsuri concrete. În somația sa, Consiliul solicită statului membru să îndeplinească obiective bugetare anuale care să permită, conform previziunilor care stau la baza somației, o îmbunătățire anuală cu cel puțin 0,5 % din PIB ca valoare de referință, a soldului său ajustat ciclic, din care se deduc măsurile one-off și cele temporare, pentru a garanta corectarea deficitului excesiv în termenul prevăzut în somație. Consiliul indică, de asemenea, măsurile care sprijină realizarea acestor obiective.
(1a) În urma somației Consiliului în conformitate cu articolul 126 alineatul (9) din TFUE, statul membru în cauză raportează Consiliului și Comisiei cu privire la acțiunile întreprinse ca răspuns la somația Consiliului. Raportul include obiectivele privind cheltuielile și veniturile publice și măsurile discreționare atât pe partea de cheltuieli, cât și pe partea de venituri, precum și informații referitoare la acțiunile întreprinse ca răspuns la recomandările specifice ale Consiliului, astfel încât să permită Consiliului să adopte, dacă este necesar, decizia în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din prezentul regulament. Statul membru dă publicității respectivul raport.
(2) În cazul în care au fost întreprinse măsuri concrete în conformitate cu o somație transmisă în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE, iar după adoptarea somației în cauză survin evenimente economice negative și neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice, Consiliul poate decide, la recomandarea Comisiei, adoptarea unei somații revizuite în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE. Somația revizuită, care ia în considerare factorii relevanți menționați la articolul 2 alineatul (3) din prezentul regulament, poate prelungi în special termenul acordat pentru corectarea deficitului excesiv, în principiu cu un an. În somația sa, Consiliul trebuie să evalueze existența evenimentelor economice negative și neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore asupra finanțelor publice în raport cu previziunile economice. În cazul unei recesiuni economice grave în zona euro sau în Uniune în ansamblu, Consiliul poate de asemenea să decidă, la recomandarea Comisiei, adoptarea unei somații revizuite în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE, cu condiția ca aceasta să nu pună în pericol sustenabilitatea bugetară pe termen mediu.”
7.
Articolele 6-8 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 6
(1) Pentru a stabili dacă au fost întreprinse măsuri eficiente ca răspuns la somația sa adoptată în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE, Consiliul își bazează decizia pe raportul prezentat de statul membru în cauză în conformitate cu articolul 5 alineatul (1a) din prezentul regulament și pe implementarea acestuia, precum și pe orice alte decizii anunțate public de guvernul statului membru în cauză. Se ia în considerare și rezultatul misiunii de supraveghere desfășurate de Comisie în conformitate cu articolul 10a din prezentul regulament.
(2) Atunci când sunt întrunite condițiile de aplicare a articolului 126 alineatul (11) din TFUE, Consiliul impune sancțiuni în conformitate cu respectivul articol. Orice decizie în acest sens se adoptă în termen de maximum patru luni de la decizia Consiliului adoptată în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE prin care somează statele membre participante să întreprindă măsuri.
Articolul 7
În cazul în care un stat membru participant nu acționează în conformitate cu actele succesive ale Consiliului adoptate în temeiul articolului 126 alineatele (7) și (9) din TFUE, decizia Consiliului, în temeiul articolului 126 alineatul (11) din TFUE, de a impune sancțiuni se adoptă în decurs de șaisprezece luni de la datele de raportare stabilite la articolul 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 479/2009. În cazul în care se aplică articolul 3 alineatul (5) sau articolul 5 alineatul (2) din prezentul regulament, termenul de șaisprezece luni se adaptează în consecință. În cazul unui deficit planificat în mod deliberat, pe care Consiliul îl consideră excesiv, se utilizează o procedură de urgență.
Articolul 8
Orice decizie a Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (11) din TFUE de a înăspri sancțiunile se adoptă în termen de maxim două luni de la datele de raportare prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 479/2009. Orice decizie a Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (12) din TFUE privind abrogarea unora sau a tuturor deciziilor sale se adoptă cât de curând posibil, în termen de maxim două luni de la datele de raportare prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 479/2009.”
8.
La articolul 9 alineatul (3), trimiterea la „articolul 6” se înlocuiește cu o trimitere la „articolul 6 alineatul (2)”.
9.
Articolul 10 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Consiliul și Comisia monitorizează cu regularitate punerea în aplicare a măsurilor întreprinse:”;
(b)
la alineatul (3), trimiterea la „Regulamentul (CE) nr. 3605/93” se înlocuiește cu trimiterea la „Regulamentul (CE) nr. 479/2009”.
10.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 10a
(1) Comisia asigură un dialog permanent cu autoritățile din statele membre în conformitate cu obiectivele prezentului regulament. În acest sens, Comisia desfășoară misiuni pentru a evalua situația economică reală din statul membru și pentru a identifica riscurile sau dificultățile legate de atingerea obiectivelor prezentului regulament.
(2) Supravegherea consolidată poate fi exercitată în cazul statelor membre care fac obiectul unor recomandări și somații emise în urma unei decizii adoptate în temeiul articolului 126 alineatul (8) sau a deciziilor adoptate în temeiul articolului 126 alineatul (11) din TFUE în vederea monitorizării la fața locului. Statele membre în cauză pun la dispoziție toate informațiile necesare pentru pregătirea și desfășurarea misiunii.
(3) În cazul în care statul membru vizat este un stat membru a cărui monedă este euro sau care participă la Acordul din 16 martie 2006 între Banca Centrală Europeană și băncile centrale naționale ale statelor membre din afara zonei euro, de stabilire a procedurilor de funcționare a mecanismului cursului de schimb în etapa a treia a uniunii economice și monetare (12) (MCS II), Comisia poate invita reprezentanți ai Băncii Centrale Europene, după caz, să participe la misiunile de supraveghere.
(4) Comisia prezintă Consiliului un raport privind rezultatul misiunii menționate la alineatul (2) și, după caz, poate decide să dea publicității constatările sale.
(5) Atunci când organizează misiunile de supraveghere menționate la alineatul (2), Comisia transmite constatările sale provizorii statelor membre în cauză, care pot formula observații.
11.
Articolele 11 și 12 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 11
Ori de câte ori Consiliul decide să impună sancțiuni unui stat membru participant în conformitate cu articolului 126 alineatul (11) din TFUE, aplică în principiu o amendă. Consiliul poate decide completarea acestei amenzi prin aplicarea celorlalte măsuri prevăzute la articolul 126 alineatul (11) din TFUE.
Articolul 12
(1) Cuantumul amenzii va conține o componentă fixă egală cu 0,2 % din PIB și o componentă variabilă. Componenta variabilă se ridică la o zecime din valoarea absolută a diferenței dintre soldul- ca procentaj din PIB - în anul precedent și, fie valoarea de referință pentru soldul bugetului, fie - în cazul în care nerespectarea disciplinei bugetare include criteriul datoriei - soldul bugetului ca procentaj din PIB, care ar fi trebuit să fie realizat în același an, în conformitate cu somația emisă în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE.
(2) În fiecare din anii ulteriori celui în care s-a impus amenda și până la abrogarea deciziei privind existența unui deficit excesiv, Consiliul evaluează dacă respectivul stat membru participant a întreprins măsuri eficiente ca răspuns la somația Consiliului în conformitate cu articolul 126 alineatul (9) din TFUE. În această evaluare anuală, Consiliul decide, în conformitate cu articolul 126 alineatul (11) din TFUE, înăsprirea sancțiunilor, în cazul în care statul membru participant nu s-a conformat somației Consiliului. În cazul în care Consiliul decide să impună o amendă suplimentară, aceasta va fi calculată în același mod ca și componenta variabilă a amenzii menționată la alineatul (1).
(3) Niciuna dintre amenzile menționate la alineatele (1) și (2) nu depășește 0,5 % din PIB.”
12.
Articolul 13 se elimină și la articolul 15, trimiterea la „articolul 13” se înlocuiește cu o trimitere la „articolul 12”.
13.
Articolul 16 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 16
Amenzile menționate la articolul 12 constituie alte venituri în înțelesul articolului 311 din TFUE și se alocă Fondului european de stabilitate financiară. De la data constituirii de către statele membre participante a unui alt mecanism de stabilitate pentru furnizarea de asistență financiară în vederea garantării stabilității zonei euro în ansamblu, amenzile respective se alocă mecanismului menționat.”
14.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 17a
(1) Până la 14 decembrie 2014 și, ulterior, la fiecare cinci ani, Comisia publică un raport privind aplicarea prezentului regulament.
Raportul evaluează, printre altele:
(a)
eficacitatea regulamentului;
(b)
progresele înregistrate în asigurarea unei coordonări mai strânse a politicilor economice și a unei convergențe durabile a performanțelor economice ale statelor membre, în conformitate cu TFUE.
(2) Raportul este însoțit, după caz, de o propunere de modificare a prezentului regulament.
(3) Raportul se transmite Parlamentului European și Consiliului.”
15.
În tot textul Regulamentului (CE) nr. 1467/97 trimiterea la „articolul 104 din tratat” se înlocuiește cu o trimitere la „articolul 126 din TFUE”.
16.
La punctul 2 din anexă, trimiterea la „articolul 4 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 3605/93 al Consiliului” din coloana I se înlocuiește cu o trimitere la „articolul 3 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului”.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptată la Bruxelles, 8 noiembrie 2011.