РЕШЕНИЕ 2010/336/ОВППС НА СЪВЕТА
от 14 юни 2010 година
относно дейностите на ЕС, в рамките на Европейската стратегия за сигурност, в подкрепа на договора за търговията с оръжие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се призовава за установяване на международен ред, основан на ефективен многостранен подход. Европейската стратегия за сигурност приема Устава на Организацията на обединените нации (ООН) за основополагаща рамка на международните отношения. Укрепването на ООН и осигуряването на възможност тя да изпълнява задълженията си и да действа ефективно е приоритет на Европейския съюз.
(2)
На 6 декември 2006 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 61/89, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“.
(3)
В заключенията си от 11 декември 2006 г. Съветът приветства официалното начало на процеса, който да доведе до изработването на правно обвързващ международен договор за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“), и отбеляза със задоволство, че голямо мнозинство от държавите-членки на ООН, са подкрепили Резолюция 61/89 на Общото събрание на ООН, включително всички държави-членки на Съюза. Съветът отново потвърди, че Съюзът и неговите държави-членки ще изпълняват активна роля в този процес, и подчерта, че е важно в рамките на този процес да се осъществи сътрудничество с други държави и регионални организации.
(4)
Генералният секретар на ООН създаде група от правителствени експерти (наричана по-нататък „ГПЕ“), състояща се от 28 члена, която да продължи обсъждането на евентуален ДТО. ГПЕ заседава през 2008 г. и стигна до заключение, че е необходимо по-нататъшно обмисляне и че в рамките на ООН следва се работи поетапно по открит и прозрачен начин. ГПЕ насърчи тези държави, които са в състояние да го направят, да оказват при поискване помощ на държавите в нужда.
(5)
В заключенията си от 10 декември 2007 г. Съветът приветства създаването на ГПЕ към ООН и изрази своята твърда увереност, че един всеобхватен, правно обвързващ инструмент, който съответства на съществуващите задължения на държавите по силата на съответното международно право и установява общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие, ще представлява съществен принос към решаването на проблема с нежеланото и безотговорно разпространение на конвенционално оръжие.
(6)
Институтът на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR) подкрепи този процес, като предприе изследване, състоящо се от две фази на подробен анализ на становищата на държавите-членки на ООН, относно осъществимостта, обхвата и параметрите на ДТО. Анализите от декември 2007 г. и януари 2008 г. бяха полезна информация за ГПЕ.
(7)
На 24 декември 2008 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 63/240, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“, с която се създава отворена работна група (наричана по-нататък ОРГ) за по-нататъшно обсъждане на онези елементи от доклада на ГПЕ, по които може да се постигне консенсус, с цел включването им в евентуален правно обвързващ договор относно вноса, износа и трансфера на конвенционално оръжие. Отворената работна група проведе две заседания през 2009 г. и представи доклад пред Общото събрание на ООН, в който отбелязва, че проблемът с нерегламентираната търговия на конвенционално оръжие и разпространението им на нелегалния пазар следва да бъде разрешен чрез международни действия.
(8)
Въз основа на посочените по-горе заключения на Съвета Съюзът реши да подкрепи процеса за изработване на ДТО, като включи в дебата държави извън ГПЕ, както и други участници като гражданското общество и промишлеността, за да формира осъзнаването на проблема и да се допринесе за работата на ОРГ. За тази цел на 19 януари 2009 г. Съветът прие Решение 2009/42/ОВППС на Съвета (1) за подкрепа на дейностите на ЕС в трети държави за насърчаване на процеса, водещ към създаване на договор за търговията с оръжие, в рамките на Европейската стратегия за сигурност.
(9)
В рамките на изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС UNIDIR като изпълнителен орган на решението организира шест регионални семинара, допълнителни прояви, както и встъпителна и заключителна проява, между февруари 2009 г. и февруари 2010 г. Тези дейности позволиха на заинтересованите страни, включително на представители на гражданското общество, промишлеността и държавите извън ГПЕ, да участват в открити неофициални обсъждания на ДТО. Изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС даде също възможност да се интегрират националните и регионалните подходи в протичащия международен процес и да се допринесе за определянето на приложното поле и последиците от договор за търговията с конвенционално оръжие.
(10)
На 2 декември 2009 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 64/48, озаглавена „Договор за търговията с оръжие“, с която се взема решение за свикване на конференция на ООН за ДТО през 2012 г., за да се изготви правно обвързващ инструмент съгласно най-високите съществуващи общи международни стандарти за трансфер на конвенционално оръжие. С резолюцията също се взема решение оставащите сесии на ОРГ да се смятат за заседания на подготвителния комитет за конференцията на ООН.
(11)
Предвид дейностите по Решение 2009/42/ОВППС, чийто срок на действие изтича през май 2010 г., необходимостта да се подготви успешна конференция на ООН през 2012 г. за ДТО и препоръката, съдържаща се в Резолюция 64/48, за да се осигури възможно най-широко и ефективно участие в конференцията, Съюзът следва да подкрепя подготвителния процес за конференцията на ООН, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на един бъдещ ДТО. Подкрепата на Съюза за процеса за изработване на ДТО следва да включва мерки в подкрепа на националните системи за контрол на вноса и износа в трети държави, който ще трябва да е в съответствие с един бъдещ ДТО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел подкрепа на договора за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“) Съюзът осъществява дейности със следните цели:
-
да подкрепи процеса на подготовка за конференцията на ООН за ДТО, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на бъдещия ДТО,
-
да подкрепи държавите-членки на ООН в развиването и подобряването на националния и регионален експертен капацитет за въвеждане на ефективен контрол върху трансфера на оръжие, за да се гарантира, че бъдещият ДТО, когато влезе в сила, ще бъде възможно най-ефективен.
2. За постигане на целите, посочени в параграф 1, Съюзът ще предприеме следния проект:
-
организиране на седем регионални семинара, встъпителна и заключителна проява, до три допълнителни прояви и разпространение на резултатите.
В приложението се съдържа подробно описание на посочения по-горе проект.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-нататък „ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, се извършва от Института на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR).
3. UNIDIR изпълнява тази дейност под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с UNIDIR.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, е в размер на 1 520 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Европейската комисия контролира правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с UNIDIR. Споразумението предвижда, че UNIDIR следва да осигури публичност на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-бързо след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
ВП докладва на Съвета относно изпълнението на настоящото решение чрез редовни доклади след организирането на всеки от регионалните семинари, встъпителната и заключителната проява, както и допълнителните прояви. Докладите ще се изготвят от UNIDIR и представляват основата за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие на решението изтича шест месеца след датата на влизането му в сила, ако споразумението за финансиране не е сключено към този момент.
Съставено в Люксембург на 14 юни 2010 година.
DECIZIA 2010/336/PESC A CONSILIULUI
din 14 iunie 2010
privind activitățile UE de susținere a Tratatului privind comerțul cu arme, în cadrul Strategiei europene de securitate
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2) și articolul 31 alineatul (1),
întrucât:
(1)
La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia europeană de securitate, care solicita instaurarea unei ordini internaționale bazate pe un multilateralism eficace. Strategia europeană de securitate recunoaște Carta Organizației Națiunilor Unite („ONU”) ca reprezentând cadrul fundamental al relațiilor internaționale. Consolidarea ONU și dotarea acesteia cu mijloacele necesare pentru a-și îndeplini responsabilitățile și pentru a acționa în mod eficace reprezintă o prioritate pentru Uniunea Europeană.
(2)
La 6 decembrie 2006, Adunarea generală a ONU a adoptat Rezoluția 61/89 intitulată „Către un tratat privind comerțul cu arme: stabilirea unor standarde internaționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale”.
(3)
În concluziile sale din 11 decembrie 2006, Consiliul a salutat începerea formală a procesului în vederea elaborării unui tratat internațional privind comerțul cu arme (Arms Trade Treaty - „ATT”) având forță juridică obligatorie și a luat notă cu satisfacție de faptul că o majoritate clară a statelor membre ale ONU au susținut Rezoluția 61/89 a Adunării generale a ONU, inclusiv toate statele membre ale Uniunii. Consiliul a reafirmat faptul că Uniunea și statele membre ale acesteia vor juca un rol activ în acest proces și a subliniat importanța cooperării în acest proces cu alte state și organizații regionale.
(4)
Secretarul General al ONU a instituit un grup de experți guvernamentali (Group of Governmental Experts - „GGE”), format din 28 de membri, pentru a continua procesul de examinare a unui posibil tratat privind comerțul cu arme. GGE s-a reunit în cursul anului 2008 și a concluzionat că este necesară o examinare mai aprofundată și că ar trebui să fie întreprinse eforturi în mod treptat, într-o manieră deschisă și transparentă, în cadrul ONU. GGE a încurajat statele care sunt în măsură să facă acest lucru să ofere asistență, la cerere, statelor care au nevoie de aceasta.
(5)
În concluziile sale din 10 decembrie 2007, Consiliul a salutat instituirea unui GGE în cadrul ONU și și-a exprimat convingerea fermă că un instrument cuprinzător, cu forță juridică obligatorie, compatibil cu responsabilitățile existente ale statelor în cadrul legislației internaționale de rigoare și care instituie standarde internaționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale, ar reprezenta o contribuție majoră la procesul de abordare a proliferării nedorite și iresponsabile a armelor convenționale.
(6)
Institutul Națiunilor Unite pentru Cercetare în Domeniul Dezarmării („UNIDIR”) a susținut acest proces prin efectuarea unui studiu format din două părți, care constă în două analize aprofundate ale opiniilor statelor membre ale ONU cu privire la fezabilitatea, domeniul de aplicare și parametrii de concepție ai unui tratat privind comerțul cu arme. Analizele, efectuate în decembrie 2007 și ianuarie 2008, au reprezentat o contribuție utilă pentru GGE.
(7)
La 24 decembrie 2008, Adunarea generală a ONU a adoptat Rezoluția 63/240, intitulată „Către un tratat privind comerțul cu arme: stabilirea unor standarde internaționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale”, care instituia un grup de lucru deschis pentru a examina în continuare acele elemente din raportul GGE asupra cărora ar putea fi dezvoltat consensul, în vederea includerii acestora într-un posibil tratat ca instrument juridic obligatoriu privind importul, exportul și transferul de arme convenționale. Grupul de lucru deschis s-a reunit de două ori în 2009 și a înaintat un raport Adunării generale a Organizației Națiunilor Unite, remarcând că problema comerțului nereglementat cu arme convenționale și deturnarea acestora către piața ilegală ar trebui să fie abordate prin intermediul unor acțiuni internaționale.
(8)
Pe baza concluziilor Consiliului sus-menționate, Uniunea a decis să susțină procesul referitor la tratatul privind comerțul cu arme deschizând dezbaterea pentru a include și statele care nu sunt membre ale GGE, precum și alți actori, precum societatea civilă și industria, pentru a aprofunda înțelegerea chestiunii și pentru a contribui la activitatea grupului de lucru deschis. În acest scop, Consiliul a adoptat Decizia 2009/42/PESC a Consiliului din 19 ianuarie 2009 privind susținerea activităților UE în vederea promovării în rândul țărilor terțe a procesului de elaborare a unui tratat privind comerțul cu arme, în cadrul Strategiei europene de securitate (1).
(9)
În cadrul punerii în aplicare a Deciziei 2009/42/PESC, UNIDIR, în calitate sa de agenție care asigură punerea în aplicare a deciziei, a organizat șase seminare regionale, un eveniment secundar, precum și evenimente de deschidere și de încheiere, între februarie 2009 și februarie 2010. Aceste activități le-au permis actorilor relevanți, incluzând reprezentanții societății civile, ai industriei și ai țărilor care nu au făcut parte din GGE, să participe la discuții informale deschise referitoare la un tratat privind comerțul cu arme. Punerea în aplicare a Deciziei 2009/42/PESC a oferit, de asemenea, ocazia de a integra abordările naționale și regionale în procesul internațional aflat în curs de desfășurare, precum și de a contribui la identificarea domeniului de aplicare și a implicațiilor unui tratat privind comerțul cu arme convenționale.
(10)
La 2 decembrie 2009, Adunarea generală a ONU a adoptat Rezoluția 64/48, intitulată „Tratatul privind comerțul cu arme”, care a decis convocarea în 2012 a Conferinței ONU privind Tratatul privind comerțul cu arme, în vederea elaborării unui instrument juridic obligatoriu cu privire la cele mai înalte standarde internaționale comune posibile pentru transferurile de arme convenționale. Rezoluția a statuat, de asemenea, că sesiunile restante ale grupului de lucru deschis sunt considerate reuniuni ale unui comitet de pregătire a Conferinței ONU.
(11)
Având în vedere faptul că activitățile din cadrul Deciziei 2009/42/PESC expiră în mai 2010, necesitatea de a pregăti în 2012 o conferință ONU privind Tratatul privind comerțul cu arme reușită, precum și recomandarea prevăzută în Rezoluția 64/48, de a asigura cea mai extinsă și eficientă posibil participare la conferință, Uniunea ar trebui să susțină procesul de pregătire a Conferinței ONU pentru a se asigura că aceasta este cât se poate de cuprinzătoare și că este în măsură să formuleze recomandări cu privire la elementele unui viitor tratat privind comerțul cu arme. Sprijinul Uniunii față de procesul referitor la Tratatul privind comerțul cu arme ar trebui să includă măsuri de sprijinire a sistemelor naționale de control al exporturilor și al importurilor în țările terțe care vor trebui să respecte un viitor tratat privind comerțul cu arme,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) În scopul de a susține Tratatul privind comerțul cu arme (Arms Trade Treaty - „ATT”), Uniunea întreprinde activități cu următoarele obiective:
-
susținerea procesului de pregătire a Conferinței ONU privind Tratatul privind comerțul cu arme pentru a se asigura că aceasta este cât se poate de cuprinzătoare și că este în măsură să formuleze recomandări concrete cu privire la elementele viitorului tratat;
-
susținerea statelor membre ale ONU în procesul de dezvoltare și de îmbunătățire a expertizei naționale și regionale pentru a implementa controale eficace ale transferurilor de arme, astfel încât să se poată asigura faptul că un viitor tratat privind comerțul cu arme, la intrarea sa în vigoare, va fi cât se poate de eficace.
(2) Pentru îndeplinirea obiectivului menționat la alineatul (1), Uniunea va desfășura următorul proiect:
-
organizarea a șapte seminare regionale, a unui eveniment de lansare și a unui eveniment de încheiere, a unui număr de până la trei evenimente secundare, precum și diseminarea rezultatelor.
În anexă este prevăzută o descriere detaliată a proiectului menționat mai sus.
Articolul 2
(1) Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „ÎR”) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.
(2) Punerea în aplicare a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2) se efectuează de către Institutul ONU pentru Cercetare în Domeniul Dezarmării (UN Institute for Disarmament Research - „UNIDIR”).
(3) UNIDIR își îndeplinește sarcina sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR încheie acordurile necesare cu UNIDIR.
Articolul 3
(1) Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectului menționat la articolul 1 alineatul (2) este de 1 520 000 EUR.
(2) Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) se gestionează în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
(3) Comisia Europeană supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, Comisia încheie un acord de finanțare cu UNIDIR. Acordul respectiv prevede că UNIDIR trebuie să asigure vizibilitatea contribuției Uniunii, corespunzător dimensiunii acesteia.
(4) Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordului de finanțare menționat la alineatul (3) în cel mai scurt timp posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți întâmpinate în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.
Articolul 4
ÎR raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice rezultate în urma organizării fiecăruia dintre seminarele regionale, a seminarului final și a seminarului de deschidere, precum și a evenimentelor secundare. Rapoartele vor fi pregătite de către UNIDIR și vor forma baza pentru evaluarea efectuată de Consiliu. Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale punerii în aplicare a proiectului menționat la articolul 1 alineatul (2).
Articolul 5
(1) Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
(2) Prezenta decizie expiră după 24 de luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3). În cazul în care respectivul acord de finanțare nu a fost încheiat până la acea dată, decizia expiră după 6 luni de la data intrării sale în vigoare.
Adoptată la Luxemburg, 14 iunie 2010.