РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 февруари 2012 година
относно държавна помощ SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 и ex CP 194/09), приведена в действие от Швеция в полза на Hammar Nordic Plugg AB
(нотифицирано под номер C(2012) 546)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/293/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз („Договорът“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 26 май 2009 г., заведено на 16 юни 2009 г., Комисията получи жалба относно отпускане на предполагаема държавна помощ на Hammar Nordic Plugg AB чрез продажбата на имот, който е публична собственост, от община Vänersborg под пазарната цена.
(2)
На 27 октомври 2009 г. Комисията препрати неповерителна версия на жалбата до националните органи. Швеция отговори с писмо на 30 ноември 2009 г., заведено на същата дата.
(3)
На 9 март 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация и Швеция отговори с писмо от 20 април 2010 г.
(4)
На 11 май 2010 г. Комисията получи информация, предоставена от Chips AB.
(5)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Швеция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“), по отношение на помощта. Решението на Комисията да открие процедура („решението за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта.
(6)
С писмо от 23 ноември 2010 г. Швеция поиска удължаване на крайния срок за представяне на мнения относно решението за откриване на процедура.
(7)
С писма от 15 и 17 декември 2010 г. шведските органи представиха своите мнения на Комисията. Hammar Nordic Plugg AB представи своето мнение на Комисията с писмо от 22 януари 2011 г.
(8)
На 1 февруари 2011 г. Комисията изпрати коментарите на Hammar Nordic Plugg AB на шведските органи за мнение.
(9)
На 1 юни 2011 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което Швеция отговори с писмо от 29 юни 2011 г. и изпрати допълнителни разяснения по електронна поща на 12 септември и на 30 септември 2011 г.
(10)
На 6 юни 2011 г. Комисията изпрати въпросник на Chips AB, на който дружеството не отговори пряко. Част от информацията обаче бе предоставена от Chips AB на шведските органи, които я включиха в посочените по-горе коментари от 12 септември 2011 г.
(11)
На 19 октомври 2011 г. се състоя среща между службите на Комисията и представители на Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
С електронна поща от 3 ноември 2011 г. Hammar Nordic Plugg AB предостави допълнителна информация на Комисията. На 4 ноември 2011 г. Комисията препрати тази информация на шведските органи за коментар. На 28 ноември 2011 г. Швеция потвърди, че органите нямат коментари.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. Получателите и заинтересованите страни
(13)
Получател на помощта е Hammar Nordic Plugg AB („Hammar“). Това е дружество с ограничена отговорност, чиято дейност се състои от отдаване под наем на помещения и управление на недвижими имоти. Седалището на дружеството е установено в Trollhättan, провинция Västra Götaland (Швеция). Hammar е изцяло притежавано от дружеството майка Hammar Nordic Fastigheter AB, което от своя страна е изцяло собственост на частно лице - Anders Hammar (4).
(14)
Община Vänersborg („общината“) се намира в провинция Västra Götalands (Швеция), в близост до Норвегия. Съгласно шведската карта на регионалната помощ за периода 2007-2013 г. общината не се намира в област, която получава подпомагане.
(15)
Fastighets AB Vänersborg („FABV“) е дружество за недвижими имоти, притежавано изцяло от общината.
(16)
Topp Livsmedel („Topp“) е принадлежало на Chips AB (5) - подразделение на международната бизнес група Orkla ASA („Orkla“).
(17)
Недвижимият имот, предмет на мярката („обектът“), включва два парцела земя, производствен обект, движимо имущество и права върху интелектуалната собственост (например търговски марки). Той се намира в Brålanda - малко населено място в рамките на община Vänersborg. До 2007 г. Topp е използвал обекта за производството на замразени зеленчуци, като за тази дейност са били ангажирани 30 служители.
2.2. Обобщение на мярката
(18)
С писмо от 26 май 2009 г. Комисията получи жалба във връзка с предполагаемо предоставяне на държавна помощ чрез продажбата на публична собственост (обекта) под пазарната ѝ цена.
(19)
Фактите по случая са следните. В края на 2007 г. Chips AB обявява, че ще закрие производствената дейност на Topp, и започва процеса с продажба на обекта.
(20)
На 13 февруари 2008 г. общината (чрез FABV) купува обекта от Chips AB за сумата от 17 милиона SEK (1,7 милиона евро) (6).
(21)
Също така на 13 февруари 2008 г. FABV сключва два договора с Hammar. Първият договор е договор за наем, с който FABV отдава под наем на Hammar целия обект (7). Вторият договор се отнася за опцията Hammar да закупи обекта от FABV по всяко време между 1 март 2008 г. и 28 февруари 2010 г. за определена сума в размер на 8 милиона SEK (0,8 милиона евро). На 11 август 2008 г. Hammar упражнява опцията по този договор и придобива обекта срещу определената цена.
(22)
С договор от 1 март 2008 г. Hammar, от своя страна, отдава под наем по-голяма част от обекта на местни предприемачи срещу наем (8), който е по-висок от договорения между него и FABV. Освен това, като условие за сключване на договора за наем, местните предприемачи поставят искането да се предвиди опция те да придобият обекта в бъдеще, ако Hammar стане негов собственик. Опционният договор е подписан на същата дата, като дава право на местните предприемачи да придобият обекта за сумата от 40 милиона SEK (4 милиона евро).
(23)
На 2 септември 2008 г. Hammar и местните предприемачи сключват договор, по силата на който обектът е продаден на последните за договорената цена от 40 милиона SEK.
3. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(24)
Комисията има основания да смята, че продажбата на обекта от FABV на Hammar включва държавна помощ. Поради това на 27 октомври 2010 г. Комисията започна официална процедура по разследване на посочената транзакция (9).
(25)
Шведските органи и Hammar представиха своите мнения относно решението за откриване на официалната процедура по разследване.
(26)
Становището на шведките органи е, че продажбата на обекта от FABV на Hammar не представлява държавна помощ. Те твърдят, че при закупуването на обекта чрез FABV единствената цел на общината е била да се осигури продължаване на производствената дейност и запазване на работните места. Тъй като общината не е възнамерявала да развива дейността лично, тя е избрала предложеното от Hammar решение, а именно - обектът да бъде даден под наем с опция да бъде закупен. Швеция също така отбеляза, че във връзка с предоставената на Hammar опция се е наложило вливане на капитал от бюджета на общината в този на FABV в размер на 9 милиона SEK (0,9 милиона евро), за да се учреди гаранция за загубата, която FABV би понесло, ако Hammar се възползва от опцията.
(27)
Hammar твърди, че FABV е закупило обекта от Chips AB на изключително висока цена, което може да означава наличие на държавна помощ за Orkla. Освен това Hammar е на мнение, че покупко-продажбата на обекта между него и FABV е извършена при пазарни условия и че продажбата не е засегнала търговията между държавите членки, нито е нарушила конкуренцията.
(28)
В подкрепа на своите твърдения Hammar представи последваща оценка на стойността на обекта с дата 20 януари 2011 г., изготвена от PricewaterhouseCoopers („докладът на PwC“). В доклада се посочва, че поради изключително голямата степен на несигурност при изчисляване на пазарната цена на този вид недвижим имот може да се твърди, че при всяка продажба на обекта (т.е. първоначалната му продажба от Chips AB на FABV, последващата му продажба на Hammar и накрая продажбата от Hammar на местните предприемачи) неговата цена е била близка до пазарната. Във връзка с продажбата от FABV на Hammar и последващата продажба на местните предприемачи в доклада на PwC по-специално се посочва, че платените цени са съответствали на пазарните цени предвид финансовите условия на двата договора за наем (т.е. между FABV и Hammar, от една страна, и между Hammar и местните предприемачи, от друга страна).
(29)
По време на срещата със службите на Комисията, състояла се на 19 октомври 2011 г., и в допълнителната информация, изпратена на Комисията на 3 ноември 2011 г., Hammar заяви, че към момента, в който между него и общината е договорена опцията той да придобие обекта за 8 милиона SEK, не е имало други оферти за закупуване на обекта, поради което тази цена следва да се приеме за пазарната цена, независимо от всякакви други оценки, които при всички случаи са хипотетични.
(30)
На 3 ноември 2011 г. Hammar представи на Комисията доклад, изготвен от Copenhagen Economics A/S (10) („Copenhagen Economics“), относно евентуалното въздействие върху търговията между държавите членки както на покупко-продажбата на обекта между Chips AB и FABV, така и на последващата му продажба от FABV на Hammar. Заключението от доклада е, че при първата транзакция е възможно да е била засегната търговията в рамките на Съюза, тъй като продавачът Chips AB е международно дружество (финландското подразделение на норвежката група Orkla), което участва в конкуренцията на международния пазар. За сметка на това в доклада се посочва, че продажбата на обекта от FABV на Hammar не е имала никакво въздействие върху търговията в рамките на Съюза, или това въздействие е било незначително, тъй като Hammar работи само на местно равнище и на съответния пазар няма международни конкуренти.
4. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
4.1. Наличие на държавна помощ
(31)
За да се прецени дали продажбата на обекта от FABV на Hammar е свързана с държавна помощ, тя трябва да бъде разгледана в съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, който предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(32)
Комисията отбелязва, че получателят на помощта, т.е. Hammar, представлява предприятие, тъй като извършва стопанска дейност, като предлага на пазара недвижими имоти и свързани с тях услуги.
(33)
Общината е извършила транзакцията с посредничеството на FABV. FABV е собственост изцяло на общината, която покрива неговите загуби от своя обичаен бюджет. Членовете на управителния съвет на FABV са членове на общинския съвет на община Vänersborg. Следователно решенията на FABV са публични решения и доколкото те имат финансови последици, предполагат използването на публични ресурси. Освен това е ясно, че общината е имала участие в тази транзакция, тъй като във връзка с предоставената на Hammar опция се е наложило вливане на капитал в размер на 9 милиона SEK от общината в бюджета на FABV, за да се учреди гаранция за загубата, която би била реализирана, ако Hammar се възползва от възможността. С оглед на гореизложеното заключението на Комисията е, че в продажбата на обекта на Hammar е имало елемент на публични ресурси.
(34)
Тъй като продажбата е поставила в по-благоприятно положение конкретно предприятие (Hammar), тя трябва да бъде разглеждана като мярка със селективен характер.
(35)
Мярката нарушава или има потенциал да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза и на Европейското икономическо пространство („търговията в рамките на ЕИП“) по смисъла на практиката на Съда на Европейския съюз в областта на държавните помощи. За да се аргументира тезата, че селективното предимство, свързано с продажбата на обекта на Hammar, не е имало никакво въздействие върху търговията или това въздействие е било незначително, в доклада на Copenhagen Economics (вж. съображение 30) се посочва, че пазарът на недвижими имоти, на който работи Hammar, е само с местен обхват. Потенциалното въздействие върху търговията обаче не зависи от това дали даден получател на държавна помощ работи на международния пазар или само на националния, а от това дали стоките или услугите, с които той търгува, могат да бъдат предмет на търговия в рамките на Съюза (11). В този случай критерият е изпълнен, тъй като недвижимите имоти и свързаните с тях услуги са предмет на търговия и инвестиции в рамките на Съюза. В настоящия случай това се потвърждава от факта, че предишният собственик на обекта (Chips AB) е финландското подразделение на Orkla - група с международна дейност. Това е доказателство за трансграничен интерес към въпросния актив, т.е. обектът, който, освен това, не е празен парцел земя, а действащ производствен обект за замразени храни.
(36)
Поради това Комисията смята, че макар Hammar да развива своята дейност изключително на местно равнище, дружеството работи на пазар, на който не може да се изключи наличието на въздействие върху търговията и конкуренцията в рамките на Съюза и на ЕИП. Съответно според Комисията представените от Hammar аргументи не представляват основание за отклоняване от предварителните констатации по този критерий в решението за откриване на процедура.
(37)
Следователно единственият критерий за определяне на наличието на въпросната държавна помощ е дали с продажбата на обекта от FABV е предоставено предимство на Hammar. Въз основа на наличната информация Комисията смята, че FABV е продало на Hammar обекта на цена под пазарната му стойност - нещо, което е малко вероятно да бъде направено от някой частен пазарен инвеститор - с което е предоставило предимство на Hammar.
(38)
Настоящото дело се отнася до продажбата на определени активи, които са публична собственост, на частно предприятие. Някои от активите са недвижими имоти (земя и сгради) и за да се прецени дали има помощ в тези случаи, Комисията прилага установеното в „Съобщение на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи“ (12) („съобщението“). Когато продажбата се отнася за други видове активи, Комисията прилага теста за частен стопански субект в условията на пазарна икономика, т.е. тя преценява дали публичният продавач е действал като частен инвеститор, който развива дейност в условията на пазарна икономика. Тъй като съобщението се основава на същия тест за частния инвеститор обаче, за по-голяма яснота Комисията ще се позовава на посоченото съобщение при извършването на оценката на цялата транзакция (13).
(39)
По-специално, в съответствие с точка II, подточка 1 от съобщението, възможността за наличие на държавна помощ в полза на купувача автоматично се изключва, когато продажбата е в рамките на „достатъчно добре публично оповестена, открита и безусловна тръжна процедура, сравнима с публична продажба, като се приема най-добрата или единствената оферта“. От събраната от Комисията информация проличава, че FABV не е организирало тръжна процедура за продажбата на обекта, поради което възможността за наличие на държавна помощ не може да бъде изключена автоматично на това основание.
(40)
Hammar твърди, че цената от 8 милиона SEK отразява пазарната цена на обекта, тъй като в момента на договаряне на опцията не е имало други оферти. Комисията отбелязва обаче, че продажбата на обекта от страна на общината не е била прозрачна и открита за други кандидати. Следователно цената, на която той е бил продаден, не позволява на Комисията да направи заключение относно неговата действителна пазарна стойност (14). Освен това Комисията отбелязва, че FABV е закупило обекта на 13 февруари 2008 г. за сумата от 17 милиона SEK, като на същата дата се е договорило с Hammar да му предостави опция за закупуване за много по-ниската цена от 8 милиона SEK.
(41)
В точка II, подточка 2, буква а) от съобщението също така се предвижда, че ако продажбата се извършва без безусловна тръжна процедура, „би трябвало да се извърши независима оценка от един или повече независими оценители на активите преди започване на преговорите по продажбата, с цел определяне на пазарна цена, въз основа на общоприетите пазарни показатели и стандарти за оценка“. Комисията отбелязва, че FABV не е поискало независима оценка на обекта преди преговорите по продажбата.
(42)
Въпреки липсата на открита и безусловна тръжна процедура и на независима оценка преди преговорите по продажбата обаче пазарната стойност на обекта, продаден от FABV на Hammar, може да се предположи въз основа на друга налична информация.
(43)
Когато обектът е предложен за продажба през 2007 г., Chips AB е възложило на Colliers International (15) да изготви предварителния договор за продажба. Colliers International определя цена от 27 милиона SEK (2,7 милиона евро) само за недвижимия имот, без да се включват движимото имущество и правата върху интелектуалната собственост. Както бе отбелязано в решението за откриване на процедура, Комисията смята, че това е разумна оценка на пазарната цена, тъй като: i) оценката е направена преди преговорите по продажбата; ii) изготвянето на оценката е била възложено от Chips AB във връзка с продажбата на обекта, т.е. в условия, в които е логично Chips AB да не е имал други интереси, освен да получи точна оценка на пазарната стойност; iii) проучването е направено от трета страна, независима от продавача и от купувача; и iv) Colliers International има богат опит в сектора на недвижимите имоти. Hammar обаче оспори предварителното становище на Комисията, че тази оценка е независима, тъй като тя е била поръчана от продавача. Hammar също така смята, че допусканията на Colliers International са били нереалистични (inter alia, допуснато е, че делът на незаетите площи ще бъде само 10 %) предвид положението на обекта в момента на транзакцията.
(44)
Друг възможен показател за пазарната цена на обекта може да бъде намерен в оценката, извършена от Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) („Swedbank“) през юни 2008 г. Тази оценка е направена от името на местните предприемачи, които впоследствие са купили обекта, с цел отпускане на заем за неговото придобиване. Swedbank е оценило обекта на 30 милиона SEK (3 милиона евро), въпреки че площта на оценените помещения е била по-малка от тази на целия обект (17). Swedbank е допуснало дял на незаетите площи в размер на 35 %, докато всички други допускания са съпоставими с използваните от Colliers International.
(45)
В доклада на PwC са представени редица оценки на пазарната стойност на обекта в зависимост от момента, в който той е продаден. Така например в доклада се констатира, че стойността на обекта в момента на продажбата му от Chips AB на FABV е била приблизително 9 милиона SEK, докато при неговото отдаване под наем от FABV на Hammar в същия ден (13 февруари 2008 г.) тя е била около 5,5 милиона SEK(0.55 милиона евро). В доклада на PwC е представена и трета оценка на пазарната стойност на обекта към момента, в който Hammar го е дал под наем на местните предприемачи (1 март 2008 г.), в размер на близо 21 милиона SEK (2,1 милиона евро).
(46)
На първо място, Комисията отбелязва, че в доклада на PwC са представени различни данни за пазарната стойност на обекта в рамките на кратък период от време. Тъй като при пазарната стойност на недвижимите имоти има тенденция тя да се запазва сравнително стабилна в краткосрочен план, освен в случай на извънредни обстоятелства, Комисията има сериозни съмнения по отношение на някои от оценките, предоставени в доклада на PwC, особено предвид обстоятелството, че всички операции са осъществени в много кратък период от време.
(47)
По отношение на първите две оценки на обекта, посочени в доклада на PwC (съответно 9 милиона SEK и 5,5 милиона SEK), Комисията стигна до извода, че те изглеждат нереалистични в сравнение с успоредните оценки на Colliers International и Swedbank. От една страна, във връзка с оценката от 5,5 милиона SEK Комисията отбелязва, че PricewaterhouseCoopers („PwC“) изготвя своята оценка на база паричните потоци, получени от наема за обекта, платен от Hammar на FABV. PwC признава, че този наем е много нисък в сравнение с нормалната възвръщаемост на подобен промишлен обект. Тази разлика е още по-очевидна при сравнението с наема, който Hammar е договорил с местните предприемачи само няколко дни по-късно и който е бил близо седем пъти по-висок (вж. бележки под линия 7 и 8). Поради това Комисията стига до заключението, че наемът, плащан от Hammar, е бил под пазарната цена. Съответно Комисията смята, че оценката в размер на 5,5 милиона SEK, изготвена въз основа на предполагаемо равнище на приходите от наем, който е под пазарното равнище, не отразява действителната пазарна стойност на обекта. От друга страна, оценката от 9 милиона SEK се основава на допускането за дял на незаетите площи в размер на 100 % за първите 2 години, който впоследствие намалява до 75 % за година 3 и 50 % за година 4 и се задържа на 60 % за останалата част от периода, обхванат от оценката. При допуснатия дял на незаетите площи обаче не е отчетен фактът, че в момента на продажбата се е знаело, че местните предприемачи са готови да наемат обекта, и че следователно стойността, подлежаща на оценка, е тази на обекта с наемател.
(48)
При третата оценка от доклада на PwC пазарната стойност на обекта в момента, в който Hammar го е продал на местните предприемачи, се определя на близо 21 милиона SEK, въпреки че площта на помещенията, обхваната от оценката, е по-малка от общата площ на обекта (вж. бележка под линия 17). По същество оценката се основава на същата методология като използваната от Colliers International и Swedbank и основното допускане за нейното изготвяне са условията на договора за наем между Hammar и местните предприемачи, т.е. условията на наема, прилагани към момента на продажбата. Трябва също така да се отбележи приемливостта на предположението, че условията на наема са отговаряли на пазарните условия, по-специално тъй като са били договорени между двама частни пазарни оператори, които вероятно имат само икономически обосновани мотиви. Поради това Комисията смята, че третата оценка на пазарната стойност на обекта, посочена в доклада на PwC, е достоверна.
(49)
Следователно е ясно, че независимо от това коя оценка на пазарната стойност на обекта бъде избрана (тази на Colliers International, на Swedbank или третата оценка от доклада на PwC), цената от 8 милиона SEK, за която FABV е продало обекта на Hammar, е била доста под пазарната цена и съответно е предоставено предимство на Hammar.
(50)
Тъй като са изпълнени всички необходими критерии по член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията стига до заключението, че разглежданата мярка представлява държавна помощ, която освен това е неправомерна, тъй като е предоставена на получателя без предварителното съгласие на Комисията.
(51)
Предимството за получателя на помощта се изразява в разликата между цената, платена от Hammar, т.е. 8 милиона SEK, и пазарната цена на обекта.
(52)
За да определи пазарната цена на обекта, Комисията разглежда възможните алтернативи и наличните оценки, а именно: i) 17 милиона SEK, действително платени от FABV на Chips AB на 18 февруари 2008 г.; ii) 40 милиона SEK, действително платени от местните предприемачи на Hammar; iii) 27 милиона SEK според оценката на Colliers International преди продажбата; iv) 30 милиона SEK според оценката на Swedbank от юни 2008 г.; и v) 21 милиона SEK според една от оценките в доклада на PwC.
(53)
Комисията смята, че цената от 17 милиона SEK, платена от FABV на Chips AB в момента на закупуването на обекта, не представлява безспорно доказателство за пазарната му стойност. В решението за откриване на процедура Комисията вече обясни, че Chips AB е приело по-ниска от оценената пазарна цена, тъй като е искало да избегне накърняването на своята корпоративна репутация в резултат на закриването на дейността на обекта и съответната загуба на работни места. Освен това то е искало да се възползва от възможността за бърза продажба, за да приключи своите дейности с Topp. Един частен пазарен оператор, който не е притиснат от подобни обстоятелства (които се отнасят само за Chips AB), би поискал по-висока цена. Поради тези причини Комисията не смята, че е необходимо да отговаря на обобщения в съображение 27 от настоящото решение аргумент на Hammar, който освен това се отнася до въпрос, невключен в официалното разследване.
(54)
Въз основа на получената информация по време на официалната процедура по разследване Комисията също така установи, че сумата от 40 милиона SEK, договорена с местните предприемачи, не е подходящ ориентир за пазарната цена на обекта, тъй като предприемачите са финансирали една част от договорената сума с банков заем, а другата - със заем от самото дружество Hammar. Големият дял на финансирането, предоставено от купувача (който в същото време е и кредитор на транзакцията), и съответният кредитен риск, който той поема, не подкрепят наистина твърдението, че номиналната цена от 40 милиона SEK представлява действителната финансова стойност на обекта. Следователно номиналната цена, платена при тази транзакция, не е безспорно доказателство за цената, която би била платена за обекта в случай на продажба при пазарни условия, но със сигурност е допълнителна индикация за това, че цената от 8 милиона SEK не отразява пазарната стойност на обекта. Двете цени са били определени в рамките на по-малко от 3 седмици, а такава значителна разлика за толкова кратък срок потвърждава, че тази сума не е пазарната цена.
(55)
По отношение на оценките на Colliers International и Swedbank по принцип Комисията няма причини да се съмнява, че те са независими и изготвени по общоприетите стандарти. Комисията обаче признава, че въпросните оценки не могат да бъдат пряко сравнени, тъй като някои от заложените в тях допускания се различават. При наличната информация Комисията не може да бъде напълно сигурна дали посочените оценки представят най-вярното отражение на действителната пазарна стойност на обекта, тъй като в основата им стоят допускания и сравнения с други сделки на пазара, а не операциите, предмет на които е самият обект.
(56)
Предвид всичко посочено Комисията смята, че е целесъобразно да използва пазарната стойност от третата оценка в доклада на PwC. Както бе отбелязано в съображение 48, Комисията приема, че тази оценка, макар и изготвена след операциите, се основава на данните за паричните потоци от договор за наем, който действително е съществувал (договорът между Hammar и местните предприемачи), и следователно - на действителни наблюдения на пазара. В този смисъл оценката в размер на 21 милиона SEK представлява достоверна, макар и консервативна преценка за пазарната стойност на обекта в сравнение с тези на Colliers International и Swedbank. Освен това Комисията отбелязва, че Hammar е сключил договора с опцията за закупуване на обекта за 8 милиона SEK на 13 февруари 2008 г., а е упражнил правото си по този договор на 11 август 2008 г. На 1 март 2008 г. Hammar е сключил договора с опцията за закупуване на обекта с местните предприемачи за 40 милиона SEK, а договорът за продажба във връзка с упражняването на правото по този договор е сключен на 2 септември 2008 г. Датата, която се използва в доклада на PwC за база за оценката на стойността на обекта в размер на 21 милиона SEK, е 1 март 2008 г. Предвид кратките срокове между всички посочени операции липсват основания да се смята, че пазарната стойност на обекта може се е различавала съществено от 21 милиона SEK в момента, в който Hammar го е закупил или е сключил договора с опцията за закупуване.
(57)
Следователно предимството на Hammar възлиза на 13 милиона SEK (1,3 милиона евро). То е изчислено като разлика между пазарната стойност от 21 милиона SEK и действителната цена от 8 милиона SEK, платена от Hammar за обекта.
4.2. Съвместимост на помощта
(58)
Нито Швеция, нито Hammar представиха аргументи относно съвместимостта на помощта. Единствените цели, посочени от шведските органи във връзка с разглежданата мярка, бяха политическите цели на общината стопанският обект да остане действащо предприятие и същевременно да се запази заетостта в района на Vänersborg.
(59)
Тъй като общината не се намира в област, която получава подпомагане (вж. съображение 14), тя не отговаря на критериите за допустимост за отпускане на регионална помощ. Различните видове цели за мярката, посочени от шведските органи, могат да бъдат разгледани в съответствие с предвиденото в съобщение на Комисията „Насоки на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение“ (18). Липсват признаци обаче, че в този случай установените в насоките условия биха били изпълнени. По-специално нищо не сочи, че Hammar е било предприятие в затруднение в момента на закупуване на обекта.
(60)
При всички случаи до момента не бяха приведени достатъчно доказателства за това, че мярката е необходима и пропорционална, за да се постигнат някакви цели от общ интерес. Поради това Комисията не намира никакви основания да обяви помощта съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(61)
Не се прилагат други основания за съвместимост. Поради това Комисията стига до заключението, че продажбата на обекта от общината на Hammar представлява държавна помощ, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар на основание член 107, параграф 1 от ДФЕС.
4.3. Договорът за наем и цената на опцията
(62)
В решението за откриване на процедура Комисията също така изрази съмнения относно съответствието на договора за наем, сключен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г., и цената на предоставената на Hammar опция за закупуване на обекта с пазарните условия (вж. параграф 38 от решението за откриване на процедура).
(63)
По отношение на договора за наем Комисията смята, че в него има елемент на държавна помощ, тъй като необходимите изисквания на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени поради същите основания, изложени в раздел 4.1 по-горе: i) получателят на помощта, т.е. Hammar, представлява предприятие; ii) решенията на FABV могат да се приемат за държавни решения и, доколкото те имат финансово отражение, са свързани с използването на държавни ресурси; iii) мярката е селективна, тъй като чрез нея е облагодетелствано конкретно предприятие; iv) както бе обяснено в съображение 47 и е признато в доклада на PwC, представен лично от Hammar, Комисията смята, че наемът, определен от FABV за Hammar, е под пазарната цена и поради това представлява предимство за Hammar; и v) независимо че Hammar работи изключително на местно равнище, то извършва дейност на пазар, на който не може да бъде изключена възможността за въздействие върху търговията и конкуренцията в рамките на Съюза и на ЕИП.
(64)
За да се определи предимството, с което се е ползвало Hammar, следва да се направи сравнение между наема, договорен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г. (0,5 милиона SEK за първата година), и договорения на 1 март 2008 г. наем между Hammar и местните предприемачи (3,5 милиона SEK за първата година). Комисията смята, че условията на втория договор представляват пазарната стойност за отдаване под наем на обекта, предвид факта, че двете страни по него са частни субекти, водени от икономически обосновани мотиви. В тази връзка трябва също така да се отбележи, че в доклада на PwC втората сума е използвана за изчисляване на стойността на обекта. Hammar е плащало наем на общината само между 1 март 2008 г. и 11 август 2008 г. (датата, на която е упражнило правото си съгласно опцията), т.е. приблизително 6 месеца. Ако предимството от 3 милиона SEK, което представлява разликата между наема, договорен между FABV и Hammar, и договорения между Hammar и местните предприемачи наем, бъде изчислено пропорционално за съответния период, се получава сумата от 1,5 милиона SEK (0,15 милиона евро).
(65)
Поради неприложимостта на основанията за съвместимост, както и поради липсата на позоваване на тях (вж. раздел 4.2) Комисията стига до заключението, че договорът за наем, сключен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г., включва държавна помощ, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар на основание член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(66)
Що се отнася до цената на опцията за закупуване на обекта, предоставена на Hammar, Комисията отбелязва, че възможността опцията да бъде упражнена не може да се приеме за гарантирана, тъй като съгласно шведското законодателство ангажиментите за купуване или продаване на недвижимия имот в бъдещето по принцип не са правно обвързващи (19). Следователно предимството, което Hammar е можел да получи от тази опция, е много неясно, дори е възможно такова да не съществува, и при всички случаи е било възможно да бъде компенсирано в достатъчна степен от платения наем или продажната цена. Поради това не може да се установи със сигурност, че Hammar е получил предимство от тази опция, което е отделно от предимството, получено чрез договора за наем и последващата продажба на обекта.
5. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
(67)
Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (20) гласи: „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(68)
Тъй като разглежданата мярка представлява неправомерна и несъвместима помощ, сумата на помощта трябва да бъде възстановена, за да се върне положението, което е съществувало на пазара преди предоставянето на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и следва да бъде наложена лихва по възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(69)
Елементът на несъвместима помощ на мерките следва да бъде изчислен на 14,5 милиона SEK, които представляват сбора на разликата между пазарната цена на обекта (21 милиона SEK) и цената, платена от Hammar (8 милиона SEK), възлизаща на 13 милиона SEK, и сумата, която следва да бъде възстановена във връзка с договора за наем (1,5 милиона SEK).
(70)
Върху сумата за възстановяване следва да бъде платена лихва по възстановяването. За елемента на несъвместима помощ в размер на 13 милиона SEK лихвата по възстановяването следва да бъде изчислена от датата, на която Hammar е упражнило правото си във връзка с опцията и е придобило обекта, а именно - 11 август 2008 г. За елемента на несъвместима помощ в размер на 1,5 милиона SEK лихвата по възстановяването следва да бъде изчислена от датата, на която наемът е бил дължим, а именно - 1 март 2008 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ в размер на 14,5 милиона SEK, предоставена неправомерно от Швеция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Hammar Nordic Plugg AB под формата на продажба и отдаване под наем на имот, който е публична собственост, в Brålanda, община Vänersborg, под неговата пазарна стойност, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Швеция възстановява от Hammar Nordic Plugg AB посочената в член 1 помощ.
2. Върху сумите за възстановяване се начисляват лихви от датата, на която са били предоставени на разположение на Hammar Nordic Plugg AB, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се начислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (21).
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Швеция гарантира, че настоящото решение ще бъде изпълнено до четири месеца след датата на уведомяване за него.
Член 4
1. В срок два месеца след датата на уведомяване за настоящото решение Швеция предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на предприетите и на планираните мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. Швеция информира Комисията за развитието на националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от Комисията тя предоставя незабавно информация относно предприетите и планираните мерки за спазване на решението. Швеция също така предоставя подробна информация за размера на помощта и лихвата по възстановяването, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 8 февруари 2012 година.
DECIZIA COMISIEI
din 8 februarie 2012
privind ajutorul de stat SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 și ex CP 194/09) pus în aplicare de Suedia în favoarea Hammar Nordic Plugg AB
[notificată cu numărul C(2012) 546]
(Numai versiunea în limba suedeză este autentică)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2012/293/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolele menționate (1) și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
(1)
Prin scrisoarea din 26 mai 2009, înregistrată la 16 iunie 2009, Comisia a primit o reclamație cu privire la o presupusă acordare a unui ajutor de stat pentru Hammar Nordic Plugg AB prin vânzarea unei proprietăți publice sub prețul pieței de către municipalitatea Vänersborg.
(2)
La 27 octombrie 2009, Comisia a trimis autorităților naționale o versiune neconfidențială a reclamației. Suedia a răspuns prin scrisoarea din 30 noiembrie 2009, înregistrată în aceeași zi.
(3)
La 9 martie 2010, Comisia a solicitat informații suplimentare, și Suedia a răspuns prin scrisoarea din 20 aprilie 2010.
(4)
La 11 mai 2010, Comisia a primit informațiile prezentate de Chips AB.
(5)
Prin scrisoarea din data de 27 octombrie 2010, Comisia a notificat Suediei că a decis să inițieze procedura stabilită la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (2) („TFUE”) cu privire la ajutor. Decizia Comisiei de inițiere a procedurii („decizia de inițiere”) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3). Comisia a invitat părțile terțe interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutor.
(6)
Prin scrisoarea din 23 noiembrie 2010, Suedia a solicitat prelungirea termenului de prezentare a observațiilor cu privire la decizia de inițiere.
(7)
Prin scrisorile din 15 și 17 decembrie 2010, autoritățile suedeze au prezentat Comisiei observațiile lor. Prin scrisoarea din 22 ianuarie 2011, Hammar Nordic Plugg AB a prezentat observațiile sale Comisiei.
(8)
Pentru a primi un răspuns de la autoritățile suedeze, la data de 1 februarie 2011, Comisia a trimis acestora observațiile primite de la Hammar Nordic Plugg AB.
(9)
La 1 iunie 2011, Comisia a trimis o nouă solicitare de a primi informații, Suedia a răspuns prin scrisoarea din 29 iunie 2011 și a trimis clarificări suplimentare prin e-mailurile din 12 septembrie 2011 și, respectiv, 30 septembrie 2011.
(10)
La 6 iunie 2011, Comisia a trimis un chestionar firmei Chips AB, însă compania nu a răspuns direct. Cu toate acestea, Chips AB a trimis unele informații autorităților suedeze, care le-au încorporat în observațiile menționate anterior, la 12 septembrie 2011.
(11)
La 19 octombrie 2011, a avut loc o reuniune între serviciile Comisiei și reprezentanții Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Prin e-mailul din data de 3 noiembrie 2011, Hammar Nordic Plugg AB a prezentat Comisiei observații suplimentare. La 4 noiembrie 2011, Comisia a transmis aceste informații autorităților suedeze, urmând ca acestea să prezinte observații. La 28 noiembrie 2011, Suedia a confirmat că autoritățile nu au nicio observație.
2. DESCRIERE
2.1. Beneficiarul și părțile implicate
(13)
Beneficiarul măsurii este Hammar Nordic Plugg AB („Hammar”). Hammar este o societate cu răspundere limitată, obiectul de activitate al acesteia fiind închirieri de proprietăți și gestionare de bunuri imobiliare. Societatea are sediul în Trollhättan, provincia Västra Götaland (Suedia). Societatea Hammar este deținută integral de societatea-mamă Hammar Nordic Fastigheter AB, care, la rândul ei, este deținută integral de o persoană privată, Anders Hammar (4).
(14)
Municipalitatea Vänersborg („municipalitatea”) este situată în provincia Västra Götaland din Suedia, în apropiere de Norvegia. Conform hărții ajutoarelor regionale a Suediei pentru perioada 2007-2013, municipalitatea nu se află în zona asistată.
(15)
Fastighets AB Vänersborg („FABV”) este o societate imobiliară deținută integral de către municipalitate.
(16)
Topp Livsmedel („Topp”) aparținea de Chips AB (5), o divizie a grupului de afaceri Orkla ASA („Orkla”).
(17)
Proprietatea care face obiectul măsurii („întreprinderea”) este formată din două terenuri, un loc de producție, bunuri mobile și drepturi de proprietate intelectuală (de exemplu, mărci comerciale). Proprietatea se află în Brålanda, o comunitate mică în cadrul municipalității. Până în 2007, Topp a produs legume congelate în întreprindere, având aproximativ 30 de angajați.
2.2. Prezentare generală a măsurii
(18)
Prin scrisoarea din 26 mai 2009, Comisia a primit o plângere cu privire la o așa-zisă alocare de ajutor de stat prin vânzarea proprietății publice (întreprinderea) sub prețul pieței.
(19)
Faptele sunt prezentate în continuare. La sfârșitul anului 2007, Chips AB a anunțat că va opri producția la Topp și a început procedura de vânzare a întreprinderii.
(20)
La 13 februarie 2008, municipalitatea - prin intermediul FABV - a cumpărat de la Chips AB întreprinderea menționată anterior, contra sumei de 17 milioane SEK (1,7 milioane EUR) (6).
(21)
La aceeași dată, FABV a încheiat două contracte cu Hammar. Primul a fost un contract de închiriere, prin care FABV a închiriat integral întreprinderea către Hammar (7). Al doilea contract reprezenta o opțiune ce permitea ca Hammar să cumpere întreprinderea de la FABV contra sumei stabilite la 8 milioane SEK (0,8 milioane EUR), la orice dată între 1 martie 2008 și 28 februarie 2010. Hammar a făcut uz de această opțiune și, la 11 august 2008, a cumpărat întreprinderea de la FABV, contra sumei stabilite.
(22)
Prin contractul din 1 martie 2008, Hammar a subînchiriat cea mai mare parte din întreprindere unor antreprenori locali, contra unei chirii (8) mai mari decât cea convenită între FABV și Hammar. În plus, drept condiție pentru semnarea contractului de închiriere, antreprenorii locali au solicitat să se prevadă o opțiune de cumpărare în viitor a întreprinderii, în cazul în care Hammar devine proprietarul acesteia. Contractul privind opțiunea a fost semnat la aceeași dată, astfel încât antreprenorii locali au beneficiat de dreptul de a achiziționa întreprinderea contra sumei de 40 de milioane SEK (4 milioane EUR).
(23)
La 2 septembrie 2008 a fost încheiat un contract între Hammar și antreprenorii locali privind vânzarea întreprinderii către aceștia din urmă, contra prețului convenit de 40 de milioane SEK.
3. DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
(24)
Comisia avea motive să considere că vânzarea întreprinderii de către FABV în favoarea Hammar implica un ajutor de stat. Prin urmare, la 27 octombrie 2010, Comisia a inițiat procedura de investigare formală cu privire la tranzacția menționată (9).
(25)
Suedia și Hammar au prezentat observații cu privire la inițierea procedurii oficiale de investigare.
(26)
În opinia Suediei, vânzarea întreprinderii de către FABV în favoarea Hammar nu constituie un ajutor de stat. Suedia susține că singurul obiectiv al municipalității atunci când a cumpărat întreprinderea prin intermediul FABV a fost de a asigura continuarea producției și menținerea locurilor de muncă. Întrucât nu avea intenția de a efectua operațiuni pe cont propriu, municipalitatea a optat pentru soluția propusă de Hammar, și anume un contract de închiriere cu opțiunea de cumpărare. De asemenea, Suedia subliniază că opțiunea acordată Hammar necesita o injecție de capital pentru FABV în valoare de 9 milioane SEK (0,9 milioane EUR) din bugetul municipalității pentru a se acoperi pierderea care ar apărea dacă Hammar ar recurge la opțiune.
(27)
Hammar susține că achiziționarea întreprinderii de către FABV de la Chips AB s-a efectuat la un preț excesiv de mare, care ar putea implica un ajutor de stat pentru Orkla. În plus, Hammar susține că achiziționarea întreprinderii de la FABV s-a efectuat în condițiile pieței și că vânzarea nu a afectat schimburile comerciale dintre statele membre și nici nu a denaturat concurența.
(28)
Pentru a-și susține afirmațiile, Hammar a prezentat o evaluare ex post a valorii întreprinderii, datată 20 ianuarie 2011, întocmită de PricewaterhouseCoopers („raportul PwC”). În raport se afirmă că gradul de incertitudine la estimarea prețului pieței pentru acest tip de proprietate este așa de mare, încât s-ar putea spune că prețul a fost aproape de condițiile pieței de fiecare dată când a fost vândută întreprinderea (și anume, achiziționarea de la Chips AB de către FABV, vânzarea ulterioară către Hammar și, în final, vânzarea de către Hammar antreprenorilor locali). În special, în legătură cu vânzarea de către FABV în favoarea Hammar și, ulterior, vânzarea către antreprenorii locali, în raportul PwC se susține că prețurile plătite erau conforme cu piața, având în vedere condițiile financiare prevăzute de cele două contracte de închiriere (și anume, între FABV și Hammar, pe de o parte, și între Hammar și antreprenorii locali, pe de altă parte).
(29)
La reuniunea din 19 octombrie 2011 cu serviciile Comisiei și în informațiile suplimentare prezentate Comisiei la 3 noiembrie 2011, Hammar a susținut că, la data la care municipalitatea și Hammar conveniseră ca Hammar să beneficieze de opțiunea achiziționării întreprinderii contra sumei de 8 milioane SEK, nu existau alte oferte pentru întreprindere, astfel încât prețul respectiv trebuie considerat prețul pieței, indiferent de orice alte evaluări care, incontestabil, sunt ipotetice.
(30)
La 3 noiembrie 2011, Hammar a prezentat Comisiei un raport elaborat de Copenhagen Economics A/S (10) („Copenhagen Economics”) cu privire la un posibil impact asupra schimburilor comerciale între statele membre al achiziționării întreprinderii de către FABV de la Chips AB, precum și al vânzării ulterioare a întreprinderii către Hammar. În raport se conchide că prima tranzacție ar fi putut să afecteze comerțul în interiorul Uniunii, întrucât vânzătorul, Chips AB, este o companie internațională - filiala din Finlanda a Grupului norvegian Orkla - care concurează pe o piață internațională. Dimpotrivă, în raport se argumentează că vânzarea întreprinderii de către FABV în favoarea Hammar nu avea impact sau impactul ar fi fost nesemnificativ asupra comerțului în interiorul Uniunii, întrucât Hammar desfășoară activități numai la nivel local și nu interacționează cu concurenți internaționali pe piața relevantă (piețele relevante).
4. EVALUAREA MĂSURII
4.1. Existența unui ajutor de stat
(31)
Pentru a se stabili dacă vânzarea facilității de către FABV în favoarea Hammar a inclus un ajutor de stat, trebuie să se facă o evaluare pe baza articolului 107 alineatul (1) din TFUE, conform căruia „Cu excepția derogărilor prevăzute de tratate, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.
(32)
Comisia observă că beneficiarul măsurii - Hammar - are calitatea de întreprindere, întrucât desfășoară activități economice, oferind pe piață servicii imobiliare și servicii conexe în domeniul imobiliar.
(33)
Tranzacția a fost încheiată de municipalitate prin intermediul FABV. FABV este deținută integral de municipalitate, care acoperă pierderile potențiale ale FABV din propriul buget. Consiliul de administrație al FABV este alcătuit din membri ai consiliului de conducere al municipalității. Astfel, deciziile FABV sunt imputabile statului și, în măsura în care au implicații financiare, ele includ utilizarea resurselor de stat. În plus, municipalitatea a fost implicată fără nici un dubiu în această tranzacție, întrucât opțiunea acordată Hammar necesita o injecție de capital în favoarea FABV în valoare de 9 milioane SEK din bugetul municipalității pentru a se acoperi pierderea care ar apărea dacă Hammar ar recurge la opțiune. În această privință, Comisia concluzionează că vânzarea întreprinderii în favoarea Hammar a implicat resurse de stat.
(34)
Având în vedere că tranzacția a fost în favoarea unei anumite întreprinderi (și anume, Hammar), măsura trebuie considerată ca fiind selectivă.
(35)
Măsura denaturează sau are potențialul de a denatura concurența și de a afecta comerțul în interiorul Uniunii și în Spațiul Economic European („comerțul SEE”) în sensul jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene cu privire la ajutorul de stat. Pentru a susține argumentul conform căruia avantajul selectiv pe care l-a implicat vânzarea întreprinderii în favoarea Hammar nu a avut un impact asupra comerțului ori a avut un impact nesemnificativ, raportul întocmit de Copenhagen Economics (a se vedea considerentul 30) susține că Hammar este activă numai la nivelul pieței locale. Cu toate acestea, efectul potențial asupra comerțului nu depinde de posibilitatea ca un anumit beneficiar de ajutor să fie activ sau nu la nivel internațional sau doar național, ci de faptul ca bunurile sau serviciile pe care le comercializează țin ori ar putea să țină de comerțul din Uniunea Europeană (11). În acest caz, criteriul este îndeplinit, având în vedere că serviciile imobiliare și serviciile conexe în domeniul imobiliar intră în sfera comerțului și investițiilor din Uniunea Europeană, fapt care, în cazul analizat, este justificat de faptul că fostul proprietar (Chips AB) al întreprinderii este filiala cu sediul în Finlanda a Orkla, grup care desfășoară activități la scară internațională. Acest lucru constituie o dovadă a interesului transfrontalier pentru acest activ, și anume întreprinderea în cauză; acest activ nu este un teren viran, ci un loc în care se desfășoară o activitate productivă operațională în sectorul alimentelor congelate.
(36)
Prin urmare, în opinia Comisiei, chiar dacă Hammar operează exclusiv la nivel local, compania este activă pe o piață unde nu se poate exclude impactul asupra comerțului și concurenței în Uniunea Europeană și în SEE. Astfel, argumentele prezentate de Hammar nu oferă Comisiei niciun motiv să se abată de la convingerile preliminare ale deciziei de inițiere cu privire la acest criteriu.
(37)
Prin urmare, singurul criteriu al definiției privind ajutorul de stat care face obiectul discuției este întrebarea dacă vânzarea întreprinderii de către FABV a conferit un avantaj pentru Hammar. Pe baza informațiilor disponibile, Comisia consideră că FABV a vândut întreprinderea în favoarea Hammar la un preț sub valoarea ei de piață, lucru pe care este puțin probabil să-l facă un investitor privat pe piață, astfel încât s-a acordat un avantaj în favoarea Hammar.
(38)
Cazul de față se referă la vânzarea anumitor active din proprietatea publică unei întreprinderi private. Unele dintre aceste active sunt bunuri imobiliare (teren și clădiri) și, pentru a evalua prezența ajutorului în aceste cazuri, Comisia pune în aplicare Comunicarea Comisiei privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice (12) („Comunicarea”). Atunci când vânzarea implică alte tipuri de active, Comisia pune în aplicare criteriul operatorului privat în economia de piață, prin urmare evaluează dacă vânzătorul public s-a comportat ca un investitor care operează într-o economie de piață. Cu toate acestea, întrucât Comunicarea are la bază același criteriu al operatorului privat în economia de piață, din motive de simplificare Comisia va face trimitere la Comunicare pentru a evalua integral tranzacția (13).
(39)
În special, conform punctului II.1 din Comunicare, existența unui ajutor de stat în favoarea cumpărătorului este exclusă automat atunci când vânzarea respectă „o procedură de licitație suficient de bine mediatizată, deschisă și necondiționată, comparabilă cu o vânzare publică, în cadrul căreia se acceptă cea mai bună ofertă sau unica ofertă”. În conformitate cu informațiile obținute de Comisie, rezultă că FABV nu a organizat nicio procedură de licitație pentru vânzarea întreprinderii în cauză. Prin urmare, prezența ajutorului de stat nu poate fi exclusă automat, din acest motiv.
(40)
Hammar argumentează că prețul de 8 milioane SEK reflectă valoarea de piață a întreprinderii, întrucât la data la care s-a convenit opțiunea nu existau alte oferte. Cu toate acestea, Comisia constată că vânzarea întreprinderii de către municipalitate nu a fost transparentă și deschisă altor ofertanți. În consecință, prețul la care a fost vândută întreprinderea nu permite Comisiei să tragă o concluzie cu privire la valoarea de piață reală a întreprinderii (14). În plus, Comisia constată că FABV a cumpărat întreprinderea contra sumei de 17 milioane SEK la 13 februarie 2008, și la aceeași dată a convenit să ofere o opțiune de cumpărare în favoarea Hammar pentru un preț mult mai mic, de 8 milioane SEK.
(41)
Punctul II. 2 litera (a) din Comunicare prevede că, atunci când vânzarea are loc fără să se recurgă la o procedură de ofertare fără condiții, „trebuie efectuată o evaluare independentă de către unul sau mai mulți evaluatori independenți ai activelor înainte de negocierea vânzării, pentru a se stabili valoarea de piață pe baza indicatorilor de piață general acceptați și a standardelor de evaluare general admise”. Comisia constată că FABV nu a solicitat o evaluare independentă a întreprinderii înainte de negocierile de vânzare.
(42)
Cu toate acestea, în pofida absenței unei proceduri de licitație deschisă și necondiționată și a unei evaluări independente înaintea negocierilor de vânzare, valoarea de piață a întreprinderii, astfel cum a fost vândută de FABV întreprinderii Hammar, poate fi dedusă din alte informații disponibile.
(43)
Într-adevăr, atunci când întreprinderea a fost pusă în vânzare la sfârșitul anului 2007, Chips AB a încredințat companiei Colliers International (15) întocmirea unui memorandum de vânzare a întreprinderii. Colliers International a indicat un preț de vânzare de 27 de milioane SEK (2,7 milioane EUR) doar pentru domeniul imobiliar, cu alte cuvinte nu sunt incluse bunurile mobile și drepturile de proprietate intelectuală. După cum s-a menționat în decizia de inițiere, Comisia consideră că aceasta este o estimare rezonabilă a prețului pieței, întrucât (i) estimarea a fost obținută înainte de negocierile de vânzare; (ii) a fost comandată de Chips AB în contextul vânzării întreprinderii, în care Chips AB nu ar fi avut, în mod justificat, niciun alt interes decât acela de a obține o estimare corectă a valorii de piață; (iii) studiul a fost efectuat de un terț independent față de vânzător și cumpărător; și (iv) Colliers International are o vastă experiență în sectorul imobiliar. Cu toate acestea, Hammar contestă opinia preliminară a Comisiei - faptul că evaluarea a fost independentă - întrucât evaluarea a fost contractată de către vânzător. Hammar consideră, de asemenea, faptul că ipotezele prezentate de Colliers International nu au fost realiste (printre altele, a indicat o rată de neocupare de numai 10 %), din punct de vedere al situației întreprinderii la data tranzacției.
(44)
Un alt indicator al prețului de piață al întreprinderii este arătat în evaluarea efectuată de Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) („Swedbank”), în iunie 2008. Scopul evaluării, efectuată în numele antreprenorilor locali care, ulterior, au cumpărat întreprinderea, a fost contractarea unui împrumut pentru cumpărarea întreprinderii. Swedbank a estimat valoarea de piață a întreprinderii la 30 milioane SEK (3 milioane EUR), chiar dacă clădirile evaluate erau mai mici decât suprafața totală a întreprinderii (17). Ipoteza utilizată de Swedbank privind rata de neocupare era de 35 %, în timp ce toate celelalte ipoteze erau comparabile cu cele aplicate de Colliers International.
(45)
Raportul PwC cuprinde o serie de estimări ale valorii de piață a întreprinderii, în funcție de data la care a fost vândută. De exemplu, raportul conchide că valoarea întreprinderii la data vânzării de către Chips AB către FABV era de aproximativ 9 milioane SEK, și de aproximativ 5,5 milioane SEK (0,55 milioane EUR) la data când a fost închiriată de FABV de la Hammar, la aceeași dată (13 februarie 2008). Raportul PwC include o a treia estimare a valorii de piață a întreprinderii la data la care Hammar a închiriat-o antreprenorilor locali (1 martie 2008), de aproximativ 21 de milioane SEK (2,1 milioane EUR).
(46)
Comisia notează într-o primă instanță că raportul PwC prezintă cifre divergente privind valoarea de piață a întreprinderii pe o perioadă scurtă de timp. Având în vedere că valoarea de piață a bunului imobiliar arată o tendință relativ constantă pe termen scurt, cu excepția apariției unor împrejurări excepționale, Comisia are serioase îndoieli cu privire la unele dintre evaluările prezentate în raportul PwC, în special din perspectiva faptului că toate operațiunile au avut loc într-o perioadă de timp foarte scurtă.
(47)
În legătură cu primele două evaluări ale întreprinderii, prezentate în raportul PwC (9 milioane SEK și, respectiv, 5,5 milioane SEK), Comisia a ajuns la concluzia că cele două estimări par să fie nerealiste, dacă sunt comparate cu estimările din aceeași perioadă efectuate de Colliers International și de Swedbank. Pe de o parte, în legătură cu estimarea de 5,5 milioane SEK, Comisia constată că PwC își întemeiază evaluarea pe fluxurile de numerar rezultate din chiriile plătite FABV de către Hammar în baza contractului de închiriere a întreprinderii, chirii pe care însuși PwC le recunoaște ca fiind foarte mici comparativ cu profitul normal aferent unei capacități industriale comparabile. Acest lucru este foarte izbitor atunci când se face o comparație cu chiriile pe care Hammar le-a perceput câteva zile mai târziu antreprenorilor locali, de aproximativ șapte ori mai mari (a se vedea notele de subsol 7 și 8). Din această perspectivă, Comisia consideră chiriile stabilite pentru Hammar ca fiind sub prețul pieței. Astfel, Comisia consideră că evaluarea la 5,5 milioane SEK, ce are la bază un nivel al veniturilor din chirii sub nivelul pieței, nu reflectă adevărata valoare de piață a întreprinderii în cauză. Pe de altă parte, estimarea la 9 milioane SEK se bazează pe o rată de neocupare de 100 % în primii doi ani de posesiune asupra întreprinderii, rată care ulterior a scăzut la 75 % în anul 3 și la 50 % în anul 4, rămânând la 60 % în restul perioadei de evaluare. Cu toate acestea, rata de neocupare estimată nu ține seama de faptul că, la data vânzării, se știa că antreprenorii locali erau pregătiți să ia cu chirie întreprinderea și că, în consecință, valoarea care se evalua era valoarea unei întreprinderi cu un chiriaș.
(48)
A treia estimare din raportul PwC situează valoarea de piață a întreprinderii la data la care Hammar a vândut-o antreprenorilor locali, și anume la aproximativ 21 de milioane SEK, chiar dacă clădirile care au făcut obiectul evaluării sunt puțin mai mici decât suprafața totală a întreprinderii (a se vdea nota de subsol 17). În esență, această estimare se bazează pe aceeași metodologie aplicată de Colliers International și Swedbank în estimările lor, și utilizează ca ipoteză principală termenii contractului de închiriere dintre Hammar și antreprenorii locali, adică termenii contractului efectiv aplicabil la data vânzării. De asemenea, trebuie arătat că termenii contractului de închiriere erau considerați a fi în conformitate cu piața, în special pentru că erau conveniți între doi operatori privați pe piață, aparent din motive de natură pur economică. Prin urmare, Comisia consideră drept plauzibilă a treia estimare a valorii de piață, prezentată în raportul PwC, a întreprinderii în cauză.
(49)
Prin urmare, indiferent de estimarea aleasă cu privire la valoarea de piață a întreprinderii (estimarea Colliers International, estimarea Swedbank sau a treia estimare din raportul PwC), este clar că prețul de 8 milioane SEK la care FABV a vândut întreprinderea în favoarea Hammar era mult sub prețul pieței și, în consecință, a acordat un avantaj societății Hammar.
(50)
Întrucât au fost întrunite toate criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE, Comisia conchide că măsura evaluată constituie ajutor de stat. În plus, având în vedere că măsura de ajutor de stat a fost acordată beneficiarului fără autorizarea prealabilă de către Comisie, aceasta constituie ajutor de stat ilegal.
(51)
Pentru beneficiar, avantajul conferit va corespunde diferenței dintre prețul plătit de Hammar, de 8 milioane SEK, și prețul de piață al întreprinderii.
(52)
La stabilirea prețului de piață al întreprinderii, Comisia va examina posibilele alternative și estimări disponibile, și anume: (i) suma de 17 milioane SEK plătită efectiv FABV societății Chips AB la 18 februarie 2008; (ii) suma de 40 de milioane SEK plătită efectiv de antreprenorii locali societății Hammar; (iii) suma de 27 de milioane SEK estimată de Colliers International înainte de vânzare; (iv) suma de 30 de milioane SEK estimată de Swedbank în iunie 2008; și (v) evaluarea la 21 de milioane SEK, prezentată în raportul PwC.
(53)
Comisia consideră că suma de 17 milioane SEK plătită de FABV societății Chips AB la data cumpărării întreprinderii în cauză nu constituie o dovadă incontestabilă a valorii de piață. În decizia de inițiere a procedurii, Comisia explicat deja că Chips AB a acceptat un preț mai mic decât valoarea de piață estimată a întreprinderii, întrucât a vrut să evite prejudicierea reputației sale în mediul corporatist dacă întreprinderea ar fi fost închisă și dacă s-ar fi pierdut locuri de muncă. De asemenea, Chips AB a dorit să profite de oportunitatea unei vânzări rapide pentru a încheia situația contabilă a operațiunilor sale legate de societatea Topp. Un operator privat pe piață care nu ar fi suportat astfel de constrângeri (specifice Chips AB) ar fi cerut un preț mai mare. Din aceste motive, Comisia nu consideră necesar să răspundă la argumentul societății Hammar (prezentat sintetic în considerentul 27 din prezenta decizie) și care, în plus, se referă la un aspect care nu este analizat în investigarea oficială.
(54)
Pe baza informațiilor primite în cursul procedurii oficiale de investigare, Comisia a constatat, de asemenea, că suma de 40 de milioane SEK convenită cu antreprenorii locali nu pare să fie un echivalent valabil pentru prețul de piață al întreprinderii, întrucât antreprenorii au finanțat această sumă parțial printr-un credit bancar, și parțial printr-un împrumut chiar de la Hammar. Finanțarea de mari proporții acordată de vânzător (care, în același timp, este creditorul operațiunii) și riscul aferent creditului pe care îl suportă nu susțin în mod direct argumentul conform căruia prețul de 40 de milioane SEK reprezintă valoarea financiară reală a întreprinderii. Astfel, prețul nominal plătit în cadrul acestei operațiuni nu constituie o dovadă incontestabilă a prețului care ar fi fost plătit pentru întreprindere într-o vânzare în condiții de piață, dar constituie cu siguranță un indiciu că prețul de 8 milioane SEK nu reflectă valoarea de piață a întreprinderii în cauză. Astfel, cele două opțiuni au fost stabilite într-o perioadă mai mică de 3 săptămâni, și o asemenea diferență de prețuri într-o perioadă scurtă de timp confirmă că această sumă nu a reflectat prețul de piață.
(55)
În ceea ce privește estimările efectuate de Colliers International și Swedbank, Comisia nu vede, în principiu, niciun motiv de a se îndoi că acestea au fost independente și au fost întocmite în conformitate cu standardele general acceptate. Cu toate acestea, Comisia recunoaște că aceste estimări nu sunt comparabile imediat, întrucât unele dintre ipotezele care stau la baza evaluărilor sunt divergente. Pe baza informațiilor disponibile, Comisia nu poate fi absolut sigură dacă estimările oferă sau nu cea mai fiabilă reflectare a valorii reale de piață a întreprinderii, întrucât se bazează pe ipoteze și comparații cu alte operațiuni de pe piață, nu pe operațiunile în care este implicată întreprinderea în cauză.
(56)
După o analiză, Comisia consideră că este adecvat să se utilizeze valoarea de piață din cea de a treia estimare prezentată în raportul PwC. După cum se arată în considerentul 48, Comisia recunoaște că estimarea - deși este efectuată după ce au avut loc operațiunile - se întemeiază pe cifre privind fluxul de numerar ce rezultă dintr-un contract de închiriere care a existat în mod real (contractul dintre Hammar și antreprenorii locali), astfel încât are la bază observații concrete privind piața. În această privință, estimarea de 21 de milioane SEK constituie o estimare plauzibilă, deși prudentă, a valorii de piață a întreprinderii, dacă o comparăm cu estimările efectuate de Colliers International și de Swedbank. În plus, Comisia constată că, la 13 februarie 2008, Hammar a încheiat un contract cu opțiunea de a achiziționa întreprinderea contra sumei de 8 milioane SEK, iar la data de 11 august 2008 a pus în aplicare această opțiune. La 1 martie 2008, Hammar a încheiat cu antreprenorii locali un contract cu opțiune privind vânzarea întreprinderii contra sumei de 40 de milioane SEK și, la 2 septembrie 2008 a fost încheiat contractul de vânzare, în acest fel punând în aplicare opțiunea. Data pe care raportul PwC o utilizează drept bază a valorii estimate de 21 de milioane SEK a întreprinderii este 1 martie 2008. Având în vedere datele apropiate între toate aceste operațiuni, nu există motive să se considere că valoarea de piață a întreprinderii ar fi fost substanțial diferită de valoarea de 21 de milioane SEK la data cumpărării de către Hammar sau la data când aceasta din urmă a încheiat contractul de opțiune.
(57)
Pe această bază, avantajul de care a beneficiat Hammar se ridică la suma de 13 milioane SEK (1,3 milioane EUR). Avantajul este calculat ca diferența dintre valoarea de piață de 21 de milioane SEK și prețul efectiv de 8 milioane SEK plătit de Hammar pentru cumpărarea întreprinderii.
4.2. Compatibilitatea ajutorului
(58)
Nici Suedia și nici Hammar nu au prezentat argumente privind compatibilitatea ajutorului. Singurele obiective menționate de autoritățile suedeze cu privire la măsura în cauză au fost intențiile politice ale municipalității ca întreprinderea să își continue activitatea și, în același timp, să păstreze locurile de muncă din regiunea Vänersborg.
(59)
Având în vedere că municipalitatea nu se află într-o zonă asistată (a se vedea considerentul 14), aceasta nu este eligibilă pentru ajutor regional. Tipurile de obiective ale măsurii, prezentate de Suedia, au fost luate în considerare din perspectiva Comunicării Comisiei - Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor în dificultate (18). Cu toate acestea, nu există indicii că, în acest caz, ar fi îndeplinite condițiile stabilite în aceste orientări. În special, nu există nimic din care să reiasă că Hammar a fost o întreprindere în dificultate la data la care a achiziționat întreprinderea care a făcut obiectul operațiunilor.
(60)
În orice caz, nu s-a demonstrat suficient până în prezent că măsura a fost necesară și proporțională pentru a atinge oricare dintre obiectivele de interes comun. Prin urmare, Comisia nu a identificat niciun motiv pentru declararea ajutorului ca fiind compatibil cu piața internă, din perspectiva articolului 107 alineatul (3) din TFUE.
(61)
Nu par să se aplice alte motive în favoarea compatibilității. Prin urmare, Comisia conchide că, în baza articolului 107 alineatul (1) din TFUE, vânzarea de către municipalitate a întreprinderii în cauză în favoarea societății Hammar constituie un ajutor de stat ilegal și incompatibil cu piața internă.
4.3. Acordul de închiriere și prețul opțiunii
(62)
În decizia de inițiere, Comisia a pus la îndoială conformitatea cu condițiile pieței a contractului de închiriere încheiat între FABV și Hammar la 13 februarie 2008 și prețul opțiunii acordate societății Hammar pentru achiziționarea întreprinderii (a se vedea punctul 38 din decizia de inițiere).
(63)
În ceea ce privește contractul de închiriere, Comisia consideră că, din aceleași motive expuse în secțiunea 4.1 de mai sus, acesta implică un ajutor de stat, având în vedere că sunt îndeplinite cerințele articolului 107 alineatul (1) din TFUE: (i) beneficiarul măsurii - Hammar - are calitatea de întreprindere; (ii) deciziile FABV aparțin statului și, în măsura în care au implicații financiare, ele includ utilizarea resurselor de stat; (iii) măsura este selectivă, întrucât a avantajat o anumită întreprindere; (iv) după cum s-a explicat în considerentul 47, și astfel cum s-a recunoscut în raportul PwC prezentat de Hammar, Comisia consideră că respectivele chirii pe care FABV le-a perceput societății Hammar sunt sub prețul pieței și, prin urmare, implică un avantaj pentru Hammar; și (v) chiar dacă Hammar operează exclusiv la nivel local, societatea este activă pe o piață unde nu se poate exclude impactul asupra comerțului și concurenței în Uniunea Europeană și în SEE.
(64)
Pentru a stabili avantajul de care a beneficiat Hammar, trebuie să se compare chiria convenită între FABV și Hammar la 13 februarie 2008 - 0,5 milioane SEK pentru primul an - și chiria convenită la 1 martie 2008 între Hammar și antreprenorii locali - 3,5 milioane SEK pentru primul an. Comisia consideră că termenii acestui din urmă contract reprezintă valoarea de piață de închiriere a întreprinderii, având în vedre că a fost convenită între două părți private care au avut motive economice justificate. În această privință, trebuie arătat, de asemenea, că raportul PwC utilizează cea de a doua sumă drept bază pentru calcularea valorii întreprinderii. Având în vedere că Hammar a plătit municipalității o chirie numai în perioada 1 martie 2008 - 11 august 2008, data la care a exercitat opțiunea, de aproximativ șase luni, rezultatul calculării pro rata - ca diferență dintre chiria convenită de FABV și Hammar și chiria convenită între Hammar și antreprenorii locali - a avantajului de 3 milioane SEK, ar fi o cifră de 1,5 milioane SEK (0,15 milioane EUR).
(65)
Având în vedere că nu se aplică și nici nu au fost invocate motive de compatibilitate (a se vedea secțiunea 4.2), Comisia conchide că respectivul contract de închiriere încheiat între FABV și Hammar la 13 februarie 2008 implică un ajutor de stat ilegal și incompatibil cu piața internă în baza articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(66)
În legătură cu prețul opțiunii acordate Hammar pentru cumpărarea întreprinderii în cauză, Comisia constată că această opțiune nu pare să fie aplicabilă, întrucât, conform legii suedeze, angajamentele de cumpărare sau de vânzare de bunuri imobiliare la un anumit moment în viitor nu au caracter obligatoriu, în principiu (19). Astfel, avantajul pe care Hammar ar fi putut să îl obțină dintr-o astfel de opțiune este foarte incert, poate chiar inexistent, și, în orice caz, chiria plătită sau prețul de vânzare ar fi putut fi mai mari. Prin urmare, nu se poate stabili cu certitudine că Hammar a obținut un avantaj din respectiva opțiune, separat de avantajul pe care l-a obținut prin acordul de închiriere și, ulterior, prin vânzarea întreprinderii.
5. RECUPERARE
(67)
Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (20) stabilește că „atunci când adoptă decizii negative în cazuri de ajutor ilegal, Comisia decide ca statul membru în cauză să ia toate măsurile necesare pentru recuperarea ajutorului de la beneficiar”.
(68)
Având în vedere că măsura în cauză constituie un ajutor ilegal și incompatibil, valoarea ajutorului trebuie recuperată pentru a se reveni la situația existentă pe piață înainte de acordarea ajutorului. Prin urmare, recuperarea trebuie recuperată de la data la care avantajul a fost primit de către beneficiar, și anume data la care ajutorul a fost pus la dispoziția beneficiarului, suma respectivă fiind purtătoare de dobândă de recuperare până la recuperarea efectivă a ajutorului.
(69)
Elementul de ajutor incompatibil al măsurilor se calculează la valoarea de 14,5 milioane SEK, formată din diferența dintre prețul de piață al întreprinderii (21 de milioane SEK) și prețul plătit de Hammar (8 milioane SEK), rezultând astfel suma de 13 milioane SEK, la care se adaugă suma ce ar trebui recuperată, prevăzută de contractul de închiriere (1,5 milioane SEK).
(70)
Dobânda de recuperare trebuie plătită în funcție de suma care trebuie recuperată. În cazul elementului de ajutor incompatibil de 13 milioane SEK, dobânda de recuperare trebuie calculată de la data la care Hammar a exercitat opțiunea și a achiziționat întreprinderea de la FABV, și anume la 11 august 2008. În ceea ce privește elementul de ajutor incompatibil de 1,5 milioane SEK, dobânda de recuperare trebuie calculată de la data la care trebuia plătită chiria, și anume 1 martie 2008,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Ajutorul de stat de 14,5 milioane SEK, acordat în mod ilegal de Suedia pentru Hammar Nordic Plugg AB, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene, sub forma vânzării și închirierii proprietății publice în Brålanda, în municipalitatea Vänersborg, sub valoarea de piață a proprietății, este incompatibil cu piața internă.
Articolul 2
(1) Suedia va recupera de la Hammar Nordic Plugg AB ajutorul menționat la articolul 1.
(2) Sumele care trebuie recuperate sunt purtătoare de dobândă de la data la care au fost puse la dispoziția Hammar Nordic Plugg AB, până la recuperarea lor efectivă.
(3) Dobânda se calculează pe bază compusă, în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (21).
Articolul 3
(1) Recuperarea ajutorului menționat la articolul 1 trebuie să fie imediată și efectivă.
(2) Suedia asigură că prezenta decizie este pusă în aplicare în termen de patru luni de la data notificării prezentei decizii.
Articolul 4
(1) În termen de două luni de la data notificării prezentei decizii, Suedia transmite Comisiei următoarele informații:
(a)
suma totală (principalul și dobânzile de recuperare) care trebuie recuperată de la beneficiar;
(b)
o descriere detaliată a măsurilor adoptate deja și avute în vedere pentru a se conforma prezentei decizii;
(c)
documente care să demonstreze că s-a dispus beneficiarului să restituie ajutorul.
(2) Suedia informează Comisia cu privire la evoluția măsurilor naționale adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea totală a ajutorului menționat la articolului 1. Suedia va prezenta imediat, la cerea Comisiei, informații cu privire la măsurile adoptate și avute în vedere pentru a se conforma cu prezenta decizie. De asemenea, va oferi informații detaliate cu privire la sumele ajutorului și la dobânzile de recuperare pe care le-a recuperat deja de la beneficiar.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează Regatului Suediei.
Adoptată la Bruxelles, 8 februarie 2012.