РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 248/2010 НА КОМИСИЯТА
от 24 март 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1484/95 относно определяне на подробни правила за прилагане на системата на допълнителни вносни мита и относно фиксиране на допълнителни вносни мита в секторите птиче месо и яйца и за яйчен албумин, и на Регламент (ЕО) № 504/2007 относно определяне на подробни правила за прилагането на режима за допълнителни вносни мита в сектора на млякото и млечните продукти
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 143, буква б) във връзка с член 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 614/2009 на Съвета от 7 юли 2009 г. относно общата система за търговия с яйчен албумин и млечен албумин (2), и по-специално член 3, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1484/95 на Комисията (3) и член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 504/2007 на Комисията (4) се постановява, че когато вносната цена CIF на дадена пратка надвишава приложимата представителна цена, вносителят трябва да депозира обезпечението, посочено в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (5), равно на размера на допълнителното мито, което би платил, ако изчислението на допълнителното мито е направено на базата на представителната цена, приложима за въпросния продукт.
(2)
В подобен случай обаче в член 38, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 951/2006 на Комисията от 30 юни 2006 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета по отношение на търговията с трети страни в сектора на захарта (6) се постановява, че вносителят трябва да внесе гаранцията по член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 в размер, равен на разликата между размера на допълнителното мито, изчислен въз основа на приложимата за съответния продукт представителна цена, и размера на допълнителното мито при внос, изчислен въз основа на цената CIF при внос на съответната партида.
(3)
С цел хармонизиране на методите на изчисление, които се прилагат в различните сектори, е уместно да се уеднакви методът, предвиден в член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1484/95 и член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 504/2007, с метода, предвиден в член 38, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 951/2006.
(4)
Член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1484/95 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 504/2007 определят сроковете, в които вносителят трябва да докаже, че пратката е пласирана според условията, потвърждаващи съответствието с вносната цена CIF. Изглежда, че на практика процедурата по вноса и продажбата на стоки в рамките на системата е станала много по-диференцирана. Докато по-рано само един оператор уреждаше едновременно покупката в третата държава, пускането в свободно обращение и продажбата в Общността, днес в различните операции участват няколко оператори, поради което спазването на тези срокове често се оказва невъзможно. Следователно е уместно тези срокове да бъдат удължени.
(5)
Следователно регламенти (ЕО) № 1484/95 и (ЕО) № 504/2007 следва да бъдат съответно изменени.
(6)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 3 от Регламент (ЕО) № 1484/95 параграфи 3 и 4 се заменят със следното:
„3. В случая, посочен в параграф 2, вносителят трябва да депозира обезпечението, посочено в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равно на разликата между размера на допълнителното мито, изчислен въз основа на приложимата за съответния продукт представителна цена, и размера на допълнителното мито при внос, изчислен въз основа на цената CIF при внос на въпросната пратка.
4. Вносителят разполага с два месеца от датата на продажбата на въпросните продукти, в рамките на срок от девет месеца от датата на приемане на декларацията за освобождаване за свободно обращение, за да докаже, че пратката е пласирана според условия, потвърждаващи съответствието с цените, посочени в параграф 2. Неспазването на някой от тези срокове води до загуба на депозираното обезпечение. Въпреки това периодът от девет месеца може да бъде удължен от компетентните органи най-много с три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
Депозираното обезпечение се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията по пласирането по удовлетворителен за митническите органи начин. В противен случай обезпечението се задържа чрез плащането на допълнителните мита.“
Член 2
В член 4 от Регламент (ЕО) № 504/2007 параграфи 3 и 4 се заменят със следното:
„3. В случая, посочен в параграф 2, вносителят трябва да депозира обезпечението, посочено в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (7), равно на разликата между размера на допълнителното мито, изчислен въз основа на приложимата за съответния продукт представителна цена, и размера на допълнителното мито при внос, изчислен въз основа на цената CIF при внос на въпросната пратка.
4. Вносителят разполага с два месеца от датата на продажбата на въпросните продукти, в рамките на срок от девет месеца от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, за да докаже, че пратката е пласирана според условия, потвърждаващи съответствието с цените, посочени в параграф 2. Неспазването на някой от тези срокове води до загуба на депозираното обезпечение. Въпреки това периодът от девет месеца може да бъде удължен от компетентните органи най-много с три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е представено доказателство за условията при пласирането по удовлетворителен за митническите органи начин. В противен случай обезпечението се задържа чрез плащането на допълнителните мита.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 май 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 март 2010 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 248/2010 AL COMISIEI
din 24 martie 2010
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1484/95 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului de drepturi de import suplimentare și de fixare a prețurilor reprezentative în sectoarele cărnii de pasăre și ouălor și pentru albumina din ouă și a Regulamentului (CE) nr. 504/2007 de stabilire a normelor de aplicare a regimului privind aplicarea drepturilor suplimentare la import în sectorul laptelui și al produselor lactate
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 143 litera (b), coroborat cu articolul 4,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 614/2009 al Consiliului din 7 iulie 2009 privind regimul comun de comercializare a ovalbuminei și lactalbuminei (2), în special articolul 3 alineatul (4),
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1484/95 al Comisiei (3) și cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 504/2007 al Comisiei (4), în cazul în care prețul CIF la import al unui lot este mai mare decât prețul reprezentativ aplicabil, importatorul trebuie să constituie garanția prevăzută la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (5), egală cu valoarea taxei vamale suplimentare pe care ar fi plătit-o dacă taxa suplimentară s-ar fi calculat pe baza prețului reprezentativ aplicabil produsului în cauză.
(2)
Cu toate acestea, într-un caz asemănător, articolul 38 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 951/2006 al Comisiei din 30 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 318/2006 al Consiliului în ceea ce privește schimburile cu țările terțe în sectorul zahărului (6) prevede că importatorul trebuie să depună garanția menționată la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, egală cu diferența dintre valoarea taxei de import suplimentare, calculată pe baza prețului reprezentativ aplicabil produsului în cauză, și valoarea taxei de import suplimentare, calculată pe baza prețului CIF la import al lotului în cauză.
(3)
Pentru armonizarea metodelor de calcul care se aplică în diferitele sectoare, este necesar ca metoda prevăzută la articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1484/95 și la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 504/2007 să fie aliniată la metoda prevăzută de articolul 38 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 951/2006.
(4)
Articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1484/95 și articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 504/2007 stabilesc termenele în care importatorul are obligația de a dovedi că lotul a fost comercializat în condiții care confirmă corectitudinea prețului CIF la import. Se pare că, în practică, procedura de import și de vânzare a mărfurilor pe baza acestui sistem a devenit mult mai diferențiată. Dacă înainte același operator se ocupa, în general, și de achiziția în țara terță, și de punerea în liberă circulație, și de vânzarea în Comunitate, în prezent sunt implicați mai mulți operatori în diferitele operații, drept care respectarea acestor termene devine adesea imposibilă. Este deci necesară prelungirea termenelor respective.
(5)
Prin urmare, Regulamentele (CE) nr. 1484/95 și (CE) nr. 504/2007 trebuie modificate în consecință.
(6)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
La articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1484/95, alineatele (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:
„(3) În cazul menționat la alineatul (2), importatorul trebuie să constituie garanția menționată la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, egală cu diferența dintre valoarea taxei suplimentare de import, calculată pe baza prețului reprezentativ aplicabil produsului în cauză, și valoarea taxei suplimentare de import, calculată pe baza prețului CIF la import al lotului respectiv.
(4) Importatorul beneficiază de un termen de două luni de la vânzarea produselor în cauză, sub rezerva unei limite de nouă luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condiții care confirmă corectitudinea prețurilor menționate la alineatul (2). În cazul în care nu se respectă oricare dintre aceste termene, garanția constituită se pierde. Autoritățile competente pot însă prelungi termenul de nouă luni cu maximum trei luni la cererea importatorului, justificată corespunzător.
Garanția constituită se eliberează în măsura în care se face dovada unor condiții de comercializare satisfăcătoare pentru autoritățile vamale. În caz contrar, garanția se reține pentru plata taxelor suplimentare.”
Articolul 2
La articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 504/2007, alineatele (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:
„(3) În cazul menționat la alineatul (2), importatorul trebuie să constituie garanția menționată la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (7), egală cu diferența dintre valoarea taxei suplimentare de import, calculată pe baza prețului reprezentativ aplicabil produsului în cauză, și valoarea taxei suplimentare de import, calculată pe baza prețului CIF la import al lotului respectiv.
(4) Importatorul beneficiază de un termen de două luni de la vânzarea produselor în cauză, sub rezerva unei limite de nouă luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condiții care confirmă corectitudinea prețurilor menționate la alineatul (2). În cazul în care nu se respectă oricare dintre aceste termene, garanția constituită se pierde. Autoritățile competente pot însă prelungi termenul de nouă luni cu maximum trei luni la cererea importatorului, justificată corespunzător.
Garanția constituită se eliberează în măsura în care se face dovada unor condiții de comercializare satisfăcătoare pentru autoritățile vamale. În caz contrar, garanția se reține pentru plata taxelor suplimentare.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 mai 2010.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 24 martie 2010.