РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1129/2011 НА КОМИСИЯТА
от 11 ноември 2011 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, член 30, параграф 1 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 се предвижда създаването на списък на Съюза на добавките в храни, одобрени за използване в храните, и на условията за тяхната употреба.
(2)
Добавките в храните, които понастоящем са разрешени за използване в храните съгласно Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно подсладители за влагане в храни (2), Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветители за влагане в храни (3) и Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (4), следва да бъдат включени в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, след като бъде направен преглед на тяхното съответствие с членове 6, 7 и 8 от него. Прегледът следва да не включва нова оценка на риска от Европейския орган за безопасност на храните (по-долу „Органът“). Добавките в храните и употребите им, които вече не са необходими, няма да бъдат включвани в приложение II към посочения регламент.
(3)
Само добавките в храните, включени в списъка на Съюза в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, могат да бъдат пускани на пазара и употребявани в храни при условията за употреба, посочени в него. Добавките се изреждат на базата на категориите храни, към които те могат да бъдат добавяни. С цел да бъде улеснено прехвърлянето и да бъде засилена прозрачността на процедурата за издаване на разрешения, е целесъобразно да бъде разработена нова система за категоризиране на храните, която да съставлява основата на приложение II.
(4)
Като отправна точка за разработването на системата на Съюза е използвана системата от категории храни, създадена в Общия стандарт на Codex Alimentarius за добавките в храните (5). Тази система обаче трябва да бъде адаптирана, за да бъде отчетена спецификата на съществуващите в Съюза разрешения за добавки в храните. Отчетени са съществуващите към момента специфични за сектора разпоредби на Съюза за храните. Категориите се създават с единствената цел да бъдат изброени разрешените добавки и условията за тяхната употреба.
(5)
Поради съображения за яснота е необходимо добавките в храните да бъдат изредени по групи добавки за даване на разрешение за някои храни. С цел да се гарантира еднакво тълкуване следва да бъдат дадени указания, които да опишат различните категории. При необходимост в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат приемани тълкувателни решения с цел изясняване дали дадена храна принадлежи към определена категория храни.
(6)
Нитритите (E 249 - 250) са необходими като консервант в месни продукти, който да контролира възможния растеж на вредни бактерии, и по-специално на Clostridium botulinum. Употребата на нитрити в месото обаче може да доведе до образуването на нитрозамини, които са канцерогенни вещества. В сега действащото разрешение за нитритите като добавки в храните е постигнат баланс между тези последствия, като е отчетено научното становище на Органа и необходимостта някои традиционни храни да бъдат поддържани на пазара. За някои традиционно произвеждани месни продукти в приложение III към Директива 95/2/ЕО са определени максимално допустими количества на остатъчните вещества. Тези количества следва да бъдат запазени в адекватно посочени и идентифицирани продукти; следва да бъде изяснено обаче, че количества са приложими към края на производствения процес. В допълнение Комисията ще проведе консултации с държавите-членки, заинтересованите страни и Органа с цел да бъде обсъдена възможността за намаляване на сега действащите максимални количества при всички месни продукти и да бъдат опростени още повече правилата за традиционно произвежданите продукти. В зависимост от резултата от тези консултации Комисията ще прецени дали е целесъобразно да предложи адаптиране на максималните граници на нитритите, които могат да бъдат добавяни към определени месни продукти.
(7)
При произведените трапезни води, обхванати от категория 14.1.1, единствените разрешени добавки следва да бъдат фосфорната киселина и фосфатите. Като се има предвид, че предназначението на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 е да хармонизира в още по-голяма степен употребата на добавки в храните в Съюза и да гарантира доброто функциониране на вътрешния пазар, минералните соли, добавяни към произведените трапезни води с цел тяхната стандартизация, следва да не се считат за добавки и поради това следва да не попадат в обхвата на настоящия регламент.
(8)
Всички разрешени към момента добавки в храните подлежат на нова оценка от Органа в съответствие с Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (6), с който се създава програма за новата оценка на одобрените добавки в храните. Новата оценка на добавките в храните се извършва в съответствие с приоритетите, определени в посочения регламент.
(9)
През януари 2008 г. Органът прие становище относно ликопен (7), в което стигна до допустим дневен прием (ДДП) за ликопен (E 160d) от 0,5 mg/kg тт на ден от всички източници, и в което заключи, че потенциалният прием може да превиши ДДП, особено при децата. Поради това употребата на ликопен като оцветител за храни следва да бъде ограничена.
(10)
През септември 2009 г. Органът прие научни становища относно сънсет жълто FCF (E 110) (8), хинолин жълто (E 104) (9) и понсо 4R (E 124) (10). Въз основа на направената в научните становища оценка за експозицията чрез храната Органът заключи, че в случая на хинолин жълто и понсо 4R, използвани при максималните им количества на употреба, оценката за приема в средните и горните перцентили като цяло надхвърля ДДП. При сънсет жълто експозицията също така може да бъде прекалено висока, по-специално при децата на възраст между 1 и 10 години. Оценките за приема са изчислени въз основа на количествата на употреба, предоставени от промишлеността през 2009 г. Комисията преразглежда сега действащите разрешени употреби и количества на употреба с цел да провери доколко безопасна за потребителя е експозицията на тези вещества и планира до юли 2011 г. да подготви ново предложение с ревизирани количества.
(11)
В прието на 22 май 2008 г. становище относно безопасността на алуминия, приеман с храната, Органът заключи, че експозицията може да бъде прекалено висока при значителна част от европейското население. Органът не можа да стигне до заключение относно конкретните източници, допринасящи за съдържанието на алуминий в определена храна, като например изначално наличното количество, приноса от използването на добавки в храните и количествата, освободени в храната при преработката и съхранението ѝ от фолио, контейнери и прибори. За да бъде намалена експозицията на алуминий, следва да бъде ограничена употребата на някои добавки в храните, съдържащи алуминий. Комисията подготвя мерки за ограничаване на експозицията на съдържащи алуминий добавки и възнамерява до септември 2011 г. да подготви предложение с ревизирани количества.
(12)
От заинтересованите страни беше поискано да предоставят информация за употребата на оцветителите в храни, изброени в приложение V към Директива 94/36/ЕО, и за необходимостта те да бъдат употребявани. Някои от тези оцветители в храни понастоящем не се използват в някои от категориите храни, изброени в посоченото приложение. Някои от тези разрешени оцветители обаче следва да останат в списъка, тъй като могат да бъдат необходими с цел да заместят, изцяло или отчасти, оцветители, които Органът евентуално е счел за проблемни по време на новата оценка. Към настоящия етап броят на разрешените оцветители в храните може да бъде намален в следните категории храни: ароматизирани топени сирена, консерви от червени плодове, рибна паста и паста от ракообразни, предварително сварени ракообразни и пушена риба.
(13)
Оцветителят в храните етилов естер на бета-апо-8'-каротеновата киселина (С30) (E 160f) вече не се предлага от производителя и новата оценка от Органа на това вещество вече не се подкрепя от стопанските субекти. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(14)
Употребата на оцветителя за храни кантаксантин (E 161g) е разрешена само в Saucisses de Strasbourg. Комисията беше уведомена, че този оцветител в храните вече не се използва. Поради това разрешението за използване на тази добавка в Saucisses de Strasbourg следва да не бъде включвано в списъка на Съюза. Директива 2009/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно оцветителите, които могат да се добавят към лекарствени продукти (11), обаче предвижда, че държавите-членки не могат да разрешават за оцветяването на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба оцветяващи вещества, различни от обхванатите от приложение I към Директива 94/36/ЕО. Към момента кантаксантин се използва в някои лекарствени продукти. Поради това тази добавка следва да остане в списъка с разрешените добавки.
(15)
С Регламент (ЕО) № 884/2007 на Комисията от 26 юли 2007 г. относно спешни мерки за спиране от употреба на E 128 Red 2G като оцветител в храните (12) се прекратява употребата на оцветителя и пускането на пазара на храни, които го съдържат. Поради това E 128 Red 2G следва да не се включва в списъка на Съюза.
(16)
По време на новата оценка от страна на Органа стана ясно, че оцветителят за храни кафяво FK (E 154), който е разрешен само за Kippers, вече не се използва. По време на новата му оценка Органът не можа поради непълноти в наличните данни за токсичността (13) да стигне до заключение относно безопасността на това вещество. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(17)
Антислепващият агент силициев диоксид (E 551) към момента съгласно Директива 95/2/ЕО е разрешен за редица употреби. В становището на Научния комитет по храните от 18 май 1990 г. (14) за тази добавка в храните беше определен допустим дневен прием (ДДП) от вида „не е определен“. Налице е технологична нужда при заместителите на солта употребите му да бъдат разширени до по-големи количества от сега разрешените. Такава употреба ще бъде от полза за потребителите, тъй като ще осигури антислепващи заместители на солта, които да бъдат продавани в европейски държави с горещ и влажен климат, тъй като наблюдаваното в момента слепване води до това употребата на заместители на солта да бъде неудобна, а често и невъзможна. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено по-високо максимално количество за заместители на солта.
(18)
Органът направи оценка на информацията за безопасността на основния метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки. В своето становище от 10 февруари 2010 г. Органът заключи, че тази употреба не застрашава безопасността, тъй като основният метакрилат кополимер на практика не се абсорбира от стомашно-чревния тракт след приемане през устата. Очаква се добавката да играе технологична роля, като защитава от влага и маскира вкуса на различни хранителни вещества и едновременно с това осигурява бързо освобождаване на хранителното вещество в стомаха. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено използването на основен метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки, съгласно определението от член 2 на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15) при количество от 100 000 mg/kg. На новата добавка в храните следва да се припише Е-номер E 1205.
(19)
Необходимо е да се уреди употребата на добавки в трапезните подсладители, определени в член 3, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 1333/2008. Тези продукти, съдържащи разрешени подсладители, са предназначени за продажба на крайния потребител като заместители на захарта. Необходимостта от добавки може да бъде различна в зависимост от различните форми, в които те се предлагат: течна, прахообразна и на таблетки.
(20)
Прехвърлянето на добавки в храните към приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва в съответствие с член 34 от посочения регламент да се счита за пълно от датата на прилагане на измененията, въвеждани с настоящия регламент. До тогава разпоредбите на член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6 и 8-10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви следва да продължат да се прилагат.
(21)
Сегашните употреби на добавки, обхванати от членове 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 1333/2008, следва да не бъдат засегнати от тяхното прехвърляне в списъка на Съюза.Следва обаче да се предвиди преходен период с цел да се позволи на стопанските субекти да се съобразят с разпоредбите на настоящия регламент.
(22)
Необходимо е да бъде изяснено изключението от принципа на пренасянето, установен в член 18, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1333/2008, при съставни храни, различни от посочените в приложение II. В член 3 от Директива 95/2/ЕО и в член 3 от Директива 94/36/ЕО това изключение се прилага за храните, които в момента са изредени съответно в таблици 1 и 2. При други съставни храни, принадлежащи към категориите, изредени в част Д (като супи, сосове, салати и др.), принципът на пренасянето следва да продължи да се прилага.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменение на Регламент (ЕО) № 1333/2008
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се заменя с текста на приложението към настоящия регламент.
Член 2
Преходни разпоредби
1. Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилага от 1 юни 2013 г.
2. Чрез дерогация от параграф 1 следните вписвания в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент:
а)
в част Б, точка 3 вписването относно основен метакрилат кополимер (E 1205);
б)
в част Д, точка 12.1.2. вписването относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта;
в)
в част Д, точка 17.1 вписването относно употребата на основен метакрилат кополимер (E 1205) в хранителни добавки, доставяни в твърда форма.
3. Член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6, 8, 9 и 10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви спират да се прилагат от 1 юни 2013 г.
4. Чрез дерогация от параграф 3 вписването в приложение IV към Директива 95/2/ЕО относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта спира да се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
5. Храни, които законно са пуснати на пазара преди 1 юни 2013 г., но не са в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат продавани до изтичане на минималния им срок на трайност или годност за консумация.
Член 3
Регламент (ЕО) № 884/2007 се отменя, считано от 1 юни 2013 г.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 ноември 2011 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1129/2011 AL COMISIEI
din 11 noiembrie 2011
de modificare a anexei II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului prin stabilirea unei liste a Uniunii a aditivilor alimentari
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aditivii alimentari (1), în special articolul 10, articolul 30 alineatul (1) și articolul 30 alineatul (5),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr 1333/2008 prevede stabilirea unei liste a Uniunii cu aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare și condițiile de utilizare a acestora.
(2)
Aditivii alimentari a căror utilizare în produsele alimentare este autorizată în prezent în temeiul Directivei 94/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1994 privind îndulcitorii care trebuie utilizați în produsele alimentare (2), în temeiul Directivei 94/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1994 privind coloranții autorizați pentru utilizarea în produsele alimentare (3) și în temeiul Directivei 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 1995 privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii (4) ar trebui incluși în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 după verificarea conformității lor cu articolele 6, 7 și 8 din regulament. Verificarea nu ar trebui să includă o nouă evaluare a riscurilor de către Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”). Aditivii alimentari și utilizările care nu mai sunt necesare nu se introduc în anexa II la regulamentul respectiv.
(3)
Numai aditivii alimentari incluși în lista Uniunii care figurează în anexa II la Regulamentul (CE) nr 1333/2008 pot fi introduși pe piață și utilizați în produsele alimentare în conformitate cu condițiile de utilizare specificate în regulament. Aditivii alimentari ar trebui incluși în listă pe baza categoriilor de produse alimentare în care pot fi adăugați. Pentru a facilita transferul și a spori transparența procedurii de autorizare, este necesar să se elaboreze un nou sistem de categorisire a produselor alimentare, care va sta la baza anexei II.
(4)
Standardele generale pentru aditivii alimentari cuprinse în sistemul consacrat de categorisire a alimentelor Codex Alimentarius (5) au fost folosite ca punct de plecare pentru dezvoltarea sistemului Uniunii. Cu toate acestea, acest sistem trebuie să fie adaptat pentru a ține seama de specificitatea autorizațiilor existente în Uniune pentru aditivii alimentari. S-a ținut cont de dispozițiile specifice sectoriale ale Uniunii privind produsele alimentare. Categoriile sunt create cu unicul scop de a enumera aditivii autorizați și condițiile de utilizare a acestora.
(5)
Din motive de claritate, este necesar să se enumere aditivii alimentari în grupuri de aditivi, în vederea autorizării lor în anumite produse alimentare. Ar trebui furnizate instrucțiuni pentru a descrie diferitele categorii, astfel încât să se asigure interpretarea uniformă. Atunci când este necesar, pot fi adoptate decizii de interpretare în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (CE) nr 1333/2008 pentru a clarifica dacă un anumit produs alimentar aparține sau nu unei anumite categorii de produse alimentare.
(6)
Este necesar să se folosească nitriți (E 249-250) ca și conservanți în produsele din carne pentru a controla eventuala dezvoltare a unor bacterii dăunătoare, în special Clostridium botulinum. Utilizarea nitriților în carne poate duce însă la formarea de nitrozamine, care sunt substanțe cancerigene. Autorizarea actuală a nitriților ca aditivi alimentari reprezintă o cale de mijloc între aceste efecte, ținând cont de avizul științific al autorității și de necesitatea de a menține anumite alimente tradiționale pe piață. Pentru unele produse din carne fabricate în mod tradițional, limitele maxime ale reziduurilor au fost stabilite în anexa III la Directiva 95/2/CE. Aceste limite ar trebui să fie respectate în produse specificate și identificate în mod corespunzător; ar trebui să se clarifice însă faptul că aceste limite se aplică la sfârșitul procesului de producție. În plus, Comisia va consulta statele membre, părțile interesate și autoritatea pentru a discuta despre posibilitatea de a reduce limitele maxime actuale pentru toate produsele din carne și pentru a simplifica normele în cazul produselor fabricate în mod tradițional. În funcție de rezultatul acestei consultări, Comisia va analiza dacă este oportun să propună adaptarea concentrațiilor maxime de nitriți care pot fi acceptate în anumite produse din carne.
(7)
Pentru apa de masă preparată care se încadrează în categoria 14.1.1, singurii aditivi autorizați ar trebui să fie acidul fosforic și fosfații. Având în vedere că anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 vizează să armonizeze suplimentar utilizarea aditivilor alimentari în produsele alimentare din Uniunea Europeană și să asigure funcționarea eficientă a pieței interne, sărurile minerale care se adaugă în apele pregătite în vederea standardizării nu ar trebui să fie considerate aditivi și, prin urmare, nu ar trebui să intre în sfera de aplicare a prezentului regulament.
(8)
Toți aditivii alimentari autorizați în prezent fac obiectul unei reevaluări de către autoritate, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr 257/2010 al Comisiei (6), care instituie un program de reevaluare a aditivilor alimentari autorizați. Reevaluarea aditivilor alimentari se efectuează în conformitate cu prioritățile prevăzute în regulamentul respectiv.
(9)
În ianuarie 2008, autoritatea a adoptat un aviz privind licopenul (7), în care a indicat pentru licopen (E 160d) o doză zilnică acceptabilă (DZA) de 0,5 mg/kg greutate corporală/zi din toate sursele și a indicat că aportul potențial ar putea depăși DZA, în special în cazul copiilor. Prin urmare, utilizarea licopenului ca și colorant alimentar ar trebui limitată.
(10)
În septembrie 2009, autoritatea a adoptat avize științifice cu privire la galbenul Sunset (sunset yellow) FCF (E 110) (8), la galbenul de chinolină (E 104) (9) și la Ponceau 4R (E 124) (10). Pe baza evaluării, în cadrul avizelor științifice, a expunerii alimentare, autoritatea a concluzionat că, în cazul galbenului de chinolină și al Ponceau 4R în concentrațiile maxime utilizate, estimările privind aportul pentru percentilele medii și mari depășesc, în general, DZA. Și în cazul galbenului Sunset (sunset yellow), este posibil ca expunerea să fie prea mare, în special pentru copiii cu vârste între 1 și 10 ani. Estimările privind aportul se calculează pe baza concentrațiilor utilizate furnizate de către industria alimentară în 2009. Comisia revizuiește utilizările și concentrațiile utilizate autorizate în prezent, pentru a verifica dacă expunerea la aceste substanțe este sigură pentru consumator și are în vedere o nouă propunere care să conțină concentrațiile revizuite până în iulie 2011.
(11)
În avizul său privind siguranța aluminiului ingerat prin alimentație, adoptat la 22 mai 2008, autoritatea a concluzionat că expunerea ar putea fi prea mare pentru un procent important al populației europene. Autoritatea nu s-a putut pronunța cu privire la sursele specifice care contribuie la conținutul în aluminiu al unui anumit produs alimentar, cum ar fi cantitatea de aluminiu prezentă inerent în produsul respectiv, cantitatea rezultată din utilizarea aditivilor alimentari și cantitățile eliberate în produsul alimentar în timpul prelucrării și depozitării, provenite din foliile, containerele sau ustensilele folosite care conțin aluminiu. Pentru a reduce expunerea la aluminiu, ar trebui restricționată utilizarea anumitor aditivi alimentari care conțin aluminiu. Comisia pregătește, în prezent, măsuri pentru a limita expunerea la aditivii care conțin aluminiu și intenționează să elaboreze o propunere care să prevadă concentrații revizuite până în luna septembrie 2011.
(12)
Părțile interesate au fost invitate să furnizeze informații cu privire la utilizarea și necesitatea de a utiliza coloranții alimentari enumerați în anexa V la Directiva 94/36/CE. Unii dintre acești coloranți alimentari nu sunt utilizați în prezent în unele dintre categoriile de produse alimentare enumerate în anexa respectivă. Cu toate acestea, unii dintre acești coloranți alimentari autorizați ar trebui menținuți pe listă, deoarece este posibil să fie necesari pentru a înlocui sau a înlocui parțial coloranții cu privire la care autoritatea ar putea formula rezerve în timpul reevaluării. În acest stadiu, numărul coloranților alimentari autorizați poate fi redus în următoarele categorii de produse alimentare: brânză topită aromatizată, conserve de fructe roșii, pastă de pește și pastă de crustacee, semipreparate din crustacee și pește afumat.
(13)
Colorantul alimentar E 160f, esterul etilic al acidului beta-apo-8'-carotenoic (C 30), nu mai este oferit de către producător, iar reevaluarea acestei substanțe de către autoritate nu mai este sprijinită de către operatorii economici. Prin urmare, acest aditiv nu ar trebui inclus în lista Uniunii.
(14)
Utilizarea colorantului alimentar E 161g, cantaxantina, este autorizată numai în produsul „Saucisses de la Strasbourg”. Comisia a fost informată că acest colorant alimentar nu mai este utilizat. Prin urmare, autorizarea de utilizare a acestui aditiv în Saucisses de Strasbourg nu ar trebui să fie inclusă în lista Uniunii. Cu toate acestea, Directiva 2009/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind materiile colorante care pot fi adăugate în produsele medicamentoase (11) stabilește că statele membre nu autorizează, pentru colorarea produselor medicamentoase de uz uman și veterinar, alți coloranți decât cei prevăzuți în anexa I la Directiva 94/36/CE. Cantaxantina este, în prezent, folosită în unele produse medicamentoase. Prin urmare, aditivul respectiv ar trebui să rămână în lista aditivilor autorizați.
(15)
Regulamentul (CE) nr 884/2007 al Comisiei din 26 iulie 2007 privind măsurile de urgență pentru suspendarea utilizării colorantului alimentar E 128 Roșu 2G (12) a suspendat utilizarea colorantului respectiv și introducerea pe piață a produselor alimentare care conțin acest colorant. Prin urmare, colorantul alimentar Roșu 2G (E 128) nu ar trebui inclus în lista Uniunii.
(16)
În timpul reevaluării, autoritatea a constatat că colorantul alimentar E 154 Brun FK, autorizat pentru utilizare doar în produsul Kippers, nu mai este utilizat. În timpul reevaluării, autoritatea nu s-a putut pronunța cu privire la siguranța acestei substanțe din cauza deficiențelor în datele disponibile privind toxicitatea (13). Prin urmare, acest aditiv nu ar trebui inclus în lista Uniunii.
(17)
Agentul antiaglomerant dioxid de siliciu (E 551) este autorizat în prezent în temeiul Directivei 95/2/CE pentru o varietate de utilizări. Acestui aditiv alimentar i-a fost alocată o doză zilnică acceptabilă (DZA) „nespecificată” de către Comitetul științific pentru alimentație umană în avizul său din 18 mai 1990 (14). Necesitatea tehnologică impune extinderea utilizărilor sale într-o concentrație superioară celei autorizate în prezent pentru înlocuitorii de sare. O astfel de utilizare ar fi benefică pentru consumatori prin faptul că ar furniza înlocuitori de sare antiaglomeranți spre vânzare în țările europene cu climă caldă și umedă, deoarece în prezent efectul de aglomerare face nepractică și, adesea, imposibilă utilizarea înlocuitorilor de sare. Prin urmare, este oportun să se autorizeze o limită maximă mai mare pentru înlocuitorii de sare.
(18)
Autoritatea a evaluat informațiile privind siguranța utilizării copolimerului metacrilat bazic ca agent de glazurare/agent de acoperire în suplimentele alimentare solide. În avizul său din 10 februarie 2010, autoritatea a concluzionat că această utilizare nu prezintă niciun motiv de îngrijorare, deoarece copolimerul metacrilat bazic practic nu este absorbit din tractul gastrointestinal după administrarea pe cale orală. Se consideră că aditivul joacă un rol tehnologic prin faptul că asigură protecție împotriva umezelii și maschează gustul diferiților nutrienți, dar și prin faptul că asigură eliberarea rapidă a nutrienților în stomac. Prin urmare, este oportun să se autorizeze utilizarea copolimerului metacrilat bazic ca agent de glazurare/agent de acoperire în suplimentele alimentare solide, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Directiva 2002/46/CE a Parlamentului European și al Consiliului (15), într-o concentrație de 100 000 mg/kg. Acestui nou aditiv alimentar ar trebui să i se atribuie numărul E E 1205.
(19)
Este necesar să se reglementeze utilizarea aditivilor în îndulcitorii de masă, astfel cum sunt definiți la articolul 3 alineatul (2) litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008. Preparatele care conțin îndulcitori autorizați sunt destinate vânzării către consumatorul final ca înlocuitori de zahăr. Necesitatea utilizării aditivilor poate fi diferită, în funcție de diferitele forme de prezentare: lichid, pudră și tablete.
(20)
Transferul de aditivi alimentari în anexa II la Regulamentul (CE) nr 1333/2008 ar trebui să fie considerat ca fiind complet, în conformitate cu articolul 34 din regulamentul respectiv, de la data punerii în aplicare a modificărilor introduse prin prezentul regulament. Până atunci, ar trebui să continue să se aplice dispozițiile articolului 2 alineatele (1), (2) și (4) din Directiva 94/35/CE, ale articolului 2 alineatele (1)-(6) și (8)-(10) din Directiva 94/36/CE și ale articolelor 2 și 4 din Directiva 95/2/CE, precum și ale anexelor la aceste directive.
(21)
Utilizările actuale ale aditivilor reglementați la articolele 6, 7 și 8 din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 nu ar trebui să fie afectate de transferul lor în lista Uniunii. Cu toate acestea, ar trebui să fie prevăzută o perioadă de tranziție pentru a permite operatorilor economici să se conformeze dispozițiilor prezentului regulament.
(22)
Este necesar să se clarifice excepția de la principiul transferului într-un produs alimentar compus altul decât cele prevăzute în anexa II, astfel cum se prevede la articolul 18 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008. La articolul 3 din Directiva 95/2/CE și la articolul 3 din Directiva 94/36/CE, această excepție se aplica produselor alimentare care figurează în prezent în tabelele 1 și, respectiv, 2. În alte produse alimentare compuse care aparțin categoriilor enumerate în partea E (cum ar fi supe, sosuri, salate etc.), principiul transferului ar trebui să continue să se aplice.
(23)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificare a Regulamentului (CE) nr. 1333/2008
Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Dispoziții tranzitorii
(1) Anexa II la Regulamentul (CE) nr 1333/2008, astfel cum a fost modificată prin prezentul regulament, se aplică de la 1 iunie 2013.
(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), următoarele mențiuni din anexa II la Regulamentul (CE) nr 1333/2008, astfel cum a fost modificată prin prezentul regulament, se aplică de la data intrării în vigoare a prezentului regulament:
(a)
la punctul 3 din partea B, mențiunea referitoare la copolimerul metacrilat bazic (E 1205);
(b)
la punctul 12.1.2. din partea E, mențiunea referitoare la utilizarea dioxidului de siliciu (E 551) în înlocuitorii de sare;
(c)
la punctul 17.1 din partea E, mențiunea referitoare la utilizarea copolimerului metacrilat bazic (E 1205) în suplimentele alimentare solide.
(3) Articolul 2 alineatele (1), (2) și (4) din Directiva 94/35/CE, articolul 2 alineatele (1)-(6), (8), (9) și (10) din Directiva 94/36/CE și articolele 2 și 4 din Directiva 95/2/CE, precum și anexele la aceste directive încetează să se aplice de la 1 iunie 2013.
(4) Prin derogare de la dispozițiile alineatului 3, mențiunea din anexa IV la Directiva 95/2/CE referitoare la utilizarea dioxidului de siliciu (E 551) în înlocuitorii de sare încetează să se aplice de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
(5) Produsele alimentare care au fost introduse legal pe piață înainte de 1 iunie 2013, dar nu sunt conforme cu prezentul regulament, pot continua să fie comercializate până la data de valabilitate minimă a acestora sau până la data limită de consum.
Articolul 3
Regulamentul (CE) nr. 884/2007 se abrogă de la 1 iunie 2013.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 11 noiembrie 2011.