РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1138/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 446/2011 (2) (наричан по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси („FOH“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (3), въз основа на жалба, подадена на 30 юни 2010 г. от двама производители от Съюза - дружеството Cognis GmbH (Cognis) и дружеството Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (наричани по-долу двете заедно „жалбоподателите“). Тези две дружества съставляват съществен дял, в конкретния случай над 25 %, от общото производство в Съюза на продукта, предмет на разследването.
(3)
Както е посочено в съображение 9 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2009 г. до 30 юни 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2007 г. до края на РП („разглежданият период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, на базата на които беше взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки („оповестяване на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха в писмен вид своите становища по временните констатации. На заинтересованите страни, които изявиха такова желание, беше предоставена възможността да бъдат изслушани.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която смяташе за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации.
(6)
Впоследствие всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, стоящи в основата на намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и окончателното събиране на обезпечените чрез временно мито суми („оповестяване на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който те да могат да представят своите коментари по оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и по целесъобразност взети под внимание.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(8)
Разглежданият продукт, в съответствие с посоченото в съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки, е наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00.
(9)
След налагането на временните мерки, някои страни изразиха недоволство във връзка с двусмислеността на определението на разглеждания продукт. Те заявиха, че според известието за откриване на процедурата в продуктовия обхват са включени единствено линейните FOH, като по този начин са изключени FOH, съдържащи разклонени изомери, или разклонени FOH. Други страни заявиха, че няма смисъл да се изключват FOH, съдържащи разклонени изомери, получени чрез оксопроцес, защото те имат същата употреба и се конкурират с линейните FOH на пазара.
(10)
Беше установено, че всички видове FOH, предмет на настоящото разследване, както е описано в съображение 8, независимо от възможните различия в използваните за тяхното производство суровини или разновидности на производствения процес, притежават едни и същи или много сходни основни физически, химични и технически характеристики и се използват за едни и същи цели. Възможните разновидности на разглеждания продукт не променят с нищо основното му определение, неговите характеристики или възприемането му от различните страни.
(11)
На горното основание временното решение за изключването на FOH, съдържащи разклонени изомери, от обхвата на продукта, упоменато в известието за откриване на процедурата, и за изключването на производството на разклонени FOH от тези дружества от определението за производство на Съюза (включително онези дружества, които произвеждат FOH чрез оксопроцес) следва да остане в сила. Поради липсата на други коментари по отношение на разглеждания продукт, съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Сходен продукт
(12)
Следва да се припомни, че в съображение 13 от регламента за временните мерки беше направено временното заключение, че линейните FOH и разклонените FOH не са сходни продукти, поради което данните, с които разполагат производителите на FOH, изработени от разклонени изомери, следва да бъдат изключени от анализа на вредите.
(13)
При липсата на други коментари относно сходния продукт, съображения 12 и 13 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Индия
1.1. Нормална стойност
(14)
При липсата на коментари относно определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 14-18 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.2. Експортна цена
(15)
При липсата на коментари относно определянето на експортната цена, временните констатации в съображение 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Сравнение
(16)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си продажбите, извършени от тях на единия от първоначалните жалбоподатели в Съюза по време на РП, да не се вземат предвид при изчисляване на дъмпинговия марж (вж. съображение 22 от регламента за временните мерки). Дружествата мотивираха искането си с обстоятелството, че в член 9.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО се предвижда размерът на митото, което следва да се наложи, да бъде по-малък или равен на дъмпинговия марж. Индийските производители износители се позоваха и на член 2.4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който следва да се направи обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. На тази основа те заявиха, че жалбоподателят е договорил с тях закупуването на много големи количества на много ниски цени в момента, в който той е подготвял жалбата, и че от това следва, че цените по тези сделки не са били определени коректно и по тази причина тези сделки не следва да се включват в изчисленията на дъмпинга.
(17)
Преди всичко следва да се отбележи, че фактът, че Антидъмпинговото споразумение на СТО позволява налагането на мито под пълния размер на дъмпинговия марж не поражда задължение за налагането на мито в такъв размер. Член 9, параграф 4 от основния регламент установява само задължение за ограничаване на антидъмпинговото мито до равнище, което е достатъчно за отстраняване на вредата. Нещо повече, липсват доказателства за това, че цените не са били свободно договорени между страните. Проверка на всички покупки, направени от въпросния жалбоподател, също показа, че цените, договаряни от двамата индийски производители износители, са в съответствие с цените, договорени от въпросния жалбоподател при покупки на съпоставими продукти от други доставчици. Освен това беше установено, че жалбоподателят е внасял разглеждания продукт от индийските производители износители в продължение на няколко години, а не само по време на РП. Нещо повече, един от производителите износители заяви в устно изслушване, председателствано от служителя по изслушванията, че фактурираните от него цени на името на въпросния жалбоподател са били структурно по-ниски от фактурираните на името на други клиенти. В заключение, няма доказателства, че цените не са били определени по справедлив начин само поради това, че продажбите са били направени на жалбоподател, и се потвърждава, че твърдението се отхвърля.
(18)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си за корекция с цел вземане под внимание на конвертирането в друга валута в съответствие с член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент, изтъквайки, че от ноември 2009 г. е налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото (EUR), което е възможно да попречи на правилното изчисление на дъмпинга (вж. съображение 23 от регламента за временните мерки). И двамата производители износители потвърдиха, че техните продажни цени през втората половина на РП са били по-високи от тези през първата половина на РП, но заявиха, че тази тенденция се дължи изключително на увеличение на разходите за суровини и на общото подобрение на пазарните условия след края на икономическата криза и не отразява поскъпването на индийската рупия спрямо еврото. Освен това дружествата заявиха, че дори да са били в състояние да коригират редовно и на кратки интервали своите цени, никога не биха могли точно да предвидят промените в обменните курсове за бъдещ период.
(19)
Разследването показа, че въпреки постепенното поскъпване на индийската рупия спрямо еврото през втората половина на РП, цените, на които всеки индийски производител износител е извършвал продажби на основните продукти на няколко основни клиенти, всъщност са се променяли ежемесечно, по-специално през втората половина на РП. Поради това няма индикация за това, че цените на продажбите за Съюза не са могли да бъдат променяни в същото време, за да отразят и промените във валутните обменни курсове в рамките на 60 дни, както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент и член 2.4.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Тъй като в някои случаи цените често са били променяни, всяка промяна в обменните курсове също е можела да бъде отразена. Освен това, това показва, че пазарът на FOH като цяло е отворен за приемане на честите промени на цените. Поради това, дори в случаите когато цените са били променяни по-рядко, няма доказателства, че това не е било поради направения от страните търговски избор. Фактът, че цените могат бързо да бъдат приспособявани, за да отразят променените пазарни условия (в конкретния случай се твърди, че последните се дължат на промени във валутните обменни курсове), е дал на индийските производители износители възможността да вземат предвид тези промени в своите продажни цени, при желание от тяхна страна, което очевидно е било направено в редица случаи. С оглед на гореизложеното, корекция за валутното конвертиране не се приема и искането се отхвърля.
(20)
След оповестяването на временните мерки един производител износител от Индия заяви, че корекция като тази, отчитаща разликите в косвените данъци, предвидена в член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент и направена по отношение на определени видове продукти, също така би трябвало да бъде направена и по отношение на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, тъй като платеното мито върху суровините, вложени при производството на тези продукти, се възстановява при износ на продукта. По време на разследването обаче не бе предоставена никаква информация, която да може да бъде проверена на място и да доказва, че впоследствие тези мита действително са били възстановявани. След оповестяването на окончателните мерки дружеството заяви, че неговите коментари не са били правилно разбрани и че всички суровини, използвани за производството на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, са били внесени безмитно. Тъй като се налага заплащането на косвен данък, ако тези суровини впоследствие бъдат включени в продукти, продавани на вътрешния пазар, дружеството заяви, че е необходимо да бъде направена корекция на нормалната стойност за тези специфични видове продукти. Представените по време на проверката доказателства обаче сочат, че специфичните суровини, които са необходими за производството на продуктовите видове с дължина на веригата C12 и C14 и които са били внесени безмитно по време на РП, са били достатъчни за производството само на сравнително малка част от продажбите на дружеството за износ на този продукт по време на РП. Затова е сигурно, че най-малко две трети от изнесения продукт с дължина на веригата C12 и C14 са били произведени чрез използване на суровини, за които са били платени вносни мита. Тъй като дружеството така и не представи никакви доказателства, които да сочат, че някоя от тези безмитно внесени суровини е била използвана за продажби за износ в Съюза, а не за продажби за износ в трети държави, горното твърдение се отхвърля.
(21)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 20-23 от регламента за временните мерки се потвърждава.
1.4. Дъмпингов марж
(22)
При липсата на коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 24-26 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(23)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Всички други дружества
9,3 %
2. Индонезия
2.1. Нормална стойност
(24)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки един индонезийски производител износител заяви, че при определянето на рентабилността на сделките, търговските, общите и административните разходи (ТОА разходите) не е трябвало да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота и че това е довело до констатацията за нерентабилност на редица сделки. Твърдението бе разгледано, но беше счетено за по-подходящо ТОА разходите да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота, предвид естеството на тези разходи, а именно предвид обстоятелството, че те са по-тясно свързани със стойността, отколкото с обема. Следва да се отбележи, че общият размер на ТОА разходите, свързани с всеки вид продукт, остава същият, независимо от това кой от двата метода се използва за разпределянето на ТОА разходите в рамките на индивидуалните сделки. Накрая, сделките, по отношение на които производителят износител оспори резултатите от оценката за рентабилността, бяха преразгледани и отново се потвърди заключението, че сделките са били нерентабилни. Поради това горното искане се отхвърля.
(25)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при определянето на нивото на печалбата, използвано при конструиране на нормалната стойност, следва да не се изключва печалбата от продажби, за които е установено, че не са били извършени при обичайни търговски условия на ниво вид на продукта, тъй като повече от 80 % от общият обем на продажбите на вътрешния пазар са донесли печалба. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че определянето на това кои продажби са били извършени при обичайни търговски условия, става по видове продукти, както е обяснено в съображения 29-32 от регламента за временните мерки, тъй като това е най-подходящият начин продажните цени да съответстват точно на свързаните с тях производствени разходи. Освен това член 2, параграф 6 от основния регламент не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове продукти, когато това е целесъобразно. Поради това продажбите, за които не е установено, че са били извършени при обичайни търговски условия, са изключени на ниво вид продукт при изчисляването на печалбата, която се взема под внимание при конструирането на нормалната стойност. Поради това горното искане се отхвърля.
(26)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при конструирането на нормалната стойност за някои видове продукти, не е било направено приспадане във връзка с извършени корекции с цел привеждане на нормалните стойности обратно до равнище франко завода. Искането беше прието, а изчислението - съответно изменено.
(27)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 27-33 от регламента за временните мерки, коригирани, както е посочено в съображение 26 от настоящия регламент, с настоящото се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(28)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски производител износител заяви, че не е приведен нито един аргумент цената за свързаното с него дружество вносител в Съюза да бъде счетена за ненадеждна, и за конструирането на експортната цена, по отношение на такива продажби, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. В това отношение следва да се отбележи, че трансферните цени между свързани лица не се считат за надеждни, тъй като те биха могли да бъдат изкуствено определени на различни нива в зависимост от това кое би било по-изгодно за съответните свързани дружества. Поради тази причина конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, с използване на разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферните цени, предотвратява нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това горното искане се отхвърля.
(29)
По отношение на експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, намиращи се в Съюза, след оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е бил неподходящ. И двамата изтъкнаха, че данните за печалбата, използвани на етапа на формулиране на временните констатации, са се отнасяли само до един оказал частично съдействие вносител и не са били проверени, поради което не са били надеждни. По тази причина те предложиха да се използва печалба в размер на 5 %, както това е направено при други разследвания. Предвид ниското ниво на съдействие от страна на независими вносители при настоящото разследване, горният аргумент се приема и беше приложено ниво на печалбата от 5 %, което е в съответствие с нивата на печалба, използвани при предходни разследвания в същия сектор.
(30)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 34-36 от регламента за временните мерки, коригирано както е посочено в съображение 29 от настоящия регламент, се потвърждава.
2.3. Сравнение
(31)
След оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители отбелязаха, че не е трябвало да се прави никаква корекция за разлики в комисионите в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), що се отнася до продажбите, извършени чрез съответните свързани търговци в трета държава. И двете дружества изтъкнаха, че техните производствени дружества в Индонезия и съответните свързани търговци в Сингапур представляват единен стопански субект и че търговците в третата държава действат като експортен отдел на свързаните с тях индонезийски дружества. И в двата случая обаче вътрешните продажби, а също и някои експортни продажби за трети държави, са фактурирани непосредствено от производителя в Индонезия, а търговците в Сингапур получават специфична комисиона. По отношение на едно от индонезийските дружества комисионата е упомената в договор, обхващащ само експортни продажби. Освен това търговците в третата държава продават и продукти, произведени от други производители, в един от случаите - също от несвързани производители. Поради това и двамата свързани търговци в Сингапур явно изпълняват функции, които са сходни с тези на представител, работещ на базата на комисиона. Поради това горното искане се отхвърля.
(32)
След оповестяването на окончателните мерки индонезийското правителство и един индонезийски производител износител повториха твърдението за единен стопански субект, посочен в предходното съображение. Те изтъкнаха, че по дело Matsushitа/Съвета (4) Съдът е постановил, че фактът, че производителят изпълнява определени функции по продажби, не означава, че дружество-производител и търговско дружество не могат да представляват единен стопански субект. Освен това те също така заявиха, че продажбите на трети държави, които се извършват от износителя директно, без участието на търговеца в Сингапур, представляват само малък процент от продажбите за износ и че в решението по делото Interpipe (5) Първоинстанционният съд е постановил, че малкият обем на осъществените от производителя преки продажби не подкрепя твърдението, че не е имало единен стопански субект. На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета (6) фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
(33)
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект. Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби. На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд. По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период. Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а - поне по принцип - са структурни, т.е. постоянни. Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар. На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител. Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
(34)
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава. И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно. Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач. В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза. Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(35)
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар. Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби. Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия. Поради това горното искане се отхвърля.
(36)
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. (7)
(37)
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза. Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони. Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
(38)
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки). В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари. Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики. Поради това горното искане се отхвърля.
(39)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank. Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
(40)
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37-40 от регламента за временните мерки - коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент - се потвърждават.
2.4. Дъмпингов марж
(41)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(42)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Временен дъмпингов марж
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Всички други дружества
7,3 %
3. Малайзия
3.1. Нормална стойност
(43)
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар. По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността. Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети. Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място. Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място. Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(44)
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар. Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството. Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители. Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент. На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите. Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители. Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
(45)
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки. По принцип това искане беше прието. Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители. Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества. Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители. Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак. Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба. Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума. В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума. Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия (8). Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата. Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
(46)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 44-51 от регламента за временните мерки, с изключение на изменението, обяснено в съображение 45 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.2. Експортна цена
(47)
Що се отнася до експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, установени в Съюза, след оповестяването на временните мерки двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван за конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е неподходящ. Едното от дружествата представи в подкрепа на твърденията си данни за рентабилността през РП на някои от европейските си несвързани търговци. В това отношение следва да се отбележи, че тези данни не могат да бъдат считани за представителни, тъй като търговската дейност на въпросните стопански субекти обхваща широк набор от химически продукти, а в единия от случаите търговецът е и производител. Поради това те са отхвърлени като надежден критерий. Второто дружество заяви, че свързаният с него вносител в Съюза не би следвало да се третира като дистрибутор, а като свързан представител, поради което корекцията на ТОА разходите и на печалбата при конструирането на експортната цена не следва да превишава процента на обичайната комисиона, предоставяна на независимите търговски представители в този сектор. Дружеството представи своите споразумения с независимите представители като база за сравнение. Твърдението беше доразвито след оповестяването на окончателните мерки с аргумента, че в случая с волфрамовите електроди (9) печалбата на един свързан вносител е била счетена за надеждна и е била приета при конструирането на експортната цена. В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в член 2, параграф 9 от основния регламент не се предвижда различно третиране на свързаните вносители, за които се твърди, че действат като дистрибутори, от една страна, и на вносителите, за които се твърди, че действат като представители, от друга.
Член 2, параграф 9 изисква корекции, за да се вземат под внимание всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и получените печалби. Освен това следва да се отбележи, че разследването показа, че свързаното дружество се намира в Съюза. То обслужва, inter alia, клиентските поръчки и фактурирането на разглеждания продукт, произвеждан от свързания с него износител, а също така отговаря за изпълнението на формалностите по митническото оформяне на територията на Съюза. Следва да се отбележи, че обстоятелството, че определени дейности се извършват от свързания износител преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9. Различията във функциите, изтъкнато от дружеството, в сравнение с други свързани вносители обикновено намират отражение в ТОА разходите, когато Комисията е използвала действителни данни на дружеството. Поради това горното твърдение не може да бъде прието. Освен това следва да се отбележи, че в случая с посочените по-горе волфрамови електроди свързаният вносител е бил допълнително интегриран в произвеждания от свързаната група продукт надолу по веригата и също така е упражнявал и други дейности, освен тези на търговско дружество. Поради това, по отношение на такава сложна структура, беше установено, че печалбата на независимите вносители не е достатъчно представителна. Ситуацията в този случай не е съпоставима с положението на въпросния малайзийски свързан вносител, който изпълнява само търговски функции. При все това, поради причините, обяснени в съображение 29, въпросният марж на печалбата е коригиран на 5 %. При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на експортната цена, временните констатации в съображения 52-54 от регламента за временните мерки, изменени, както е обяснено по-горе, се потвърждават.
3.3. Сравнение
(48)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски износител повтори твърдението си (вж. също съображение 57 от регламента за временните мерки), че свързаният с него вносител в Съюза всъщност е експортен отдел на производителя и че ако бъдат направени пълни корекции по отношение на ТОА разходите и размера на печалбата, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, това би довело до прекомерни приспадания при определяне на експортната цена франко завода. Дружеството заяви, че като алтернативна мярка подобна корекция следва да бъде направена при изчисляване на нормалната стойност. Твърдението беше отново подновено в коментара, представен след оповестяването на окончателните мерки. Не бе представен обаче нов аргумент, който да доведе до промяна на заключенията в това отношение. По-специално следва да се припомни, че свързаното дружество е издавало фактури на клиенти в Съюза и че е получавало плащания от клиенти в Съюза. Следва също така да се отбележи, че извършваните от свързаното дружество продажби са включвали надценка. Също така финансовите отчети на свързаното дружество показаха, че то е покривало обичайните ТОА разходи, понасяни между вноса и препродажбата. Поради това свързаното дружество действително осъществява типичните функции на вносител. Накрая, следва да се отбележи, че производителят от Малайзия също така е извършвал преки продажби на независими клиенти в Съюза и други държави. По последния въпрос дружеството се позова на решението по делото Interpipe с аргументи, подобни на приведените от индонезийските производители износители. Поради причините, вече разяснени в съображение 33 от настоящия регламент, обстоятелствата в този случай са различни от обстоятелствата, обсъждани в решението Interpipe. Освен това твърдението на малайзийския износител, че независимите продажби на дружеството са били договорени от свързания с него вносител в Съюза, действащ в качеството на отдел по експортните продажби на малайзийското дружество, противоречи на обяснението, дадено по време на посещението за проверка, когато вместо това беше подчертана ключовата роля, която е изиграло дружеството майка в Япония в този контекст. Посочените по-горе констатации доведоха до заключението, че корекцията по отношение на ТОА и печалбата следва да се запази и не е оправдана подобна корекция при изчисляването на нормалната стойност.
(49)
Същото дружеството заяви още, че при повторното конструиране на експортната цена двукратно са били приспаднати някои разходи по реализацията на свързания с него вносител. Изчисленията бяха проверени и съответно коригирани, тъй като твърдението бе счетено за обосновано.
(50)
Един от малайзийските износители заяви, че сравнението между нормалната стойност и експортната цена не следва да се основава на видовете продукти, идентифицирани с контролен номер на продукта (КНП), а на данните, предоставени от продуктовите кодове на самите дружества. Според това дружество използваните в хода на разследването КНП не отразявали достатъчно подробно специфичните особености на производствения процес и различията в разходите и цените. В подкрепа на това твърдение дружеството се позовава на някои свои продукти, които са произведени чрез използване на различни производствени процеси и различни основни суровини, което е довело до по-високи разходи за единица продукция. Следва да се отбележи, че това твърдение не беше повдигнато нито на предварителния етап от разследването, нито по време на проверката на място. Освен това използването на собствените продуктови кодове на дружеството при изчисляването не би разрешило проблема с различните методи на производство, тъй като едни и същи производствени кодове на дружеството са били използвани и за продукти, произведени чрез различни производствени процеси. Поради това горното искане се отхвърля.
(51)
При липсата на коментари, отнасящи се до сравнението, временните констатации в съображения 55-58 от регламента за временните мерки, изменени както е обяснено в съображение 49 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.4. Дъмпингов марж
(52)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски производител, който не е изнасял за Съюза, направи коментар на съображение 60 от регламента за временните мерки, твърдейки за съществуването и на други производители на разглеждания продукт в Малайзия. В това отношение следва да се отбележи, че съществуването на допълнителен производител в Малайзия, който не осъществява износ за Съюза, не променя заключението по отношение на нивото на сътрудничество в Малайзия, тъй като не бе представено доказателство, че разследваните дружества не са отчитали целия износ на разглеждания продукт за Съюза през РП. Освен това същият малайзийски производител разкритикува факта, че производители като него, които не са изнасяли за Съюза през РП, ще бъдат обект на остатъчна ставка на митото. В това отношение трябва да се отбележи, че дружествата, които не са изнасяли за Съюза по време на РП, не могат да имат индивидуална ставка на митото. Въпреки това веднага след като тези дружества започнат да изнасят, или встъпят в неотменимо задължение да продават на Съюза, те могат да кандидатстват за преразглеждане за новоизносители в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, което може да доведе до индивидуален марж на митото, ако са изпълнени условията, определени в посочения член.
(53)
Един от малайзийските производители заяви, че CIF стойността, използвана като основа за изчислението на процента на дъмпинговия марж, не следва да се основава на цената, декларирана пред митницата, а следва да се изчисли, изхождайки от препродажната цена с приспаднати от нея всички разходи след вноса в Съюза. Тъй като цената CIF е била използвана за основа на декларациите за митническата стойност на границите на Съюза и видимо не е била невярно декларирана, същата цена трябва да се използва и за основа при изчисляването на процента на дъмпинговия марж. Дружеството заяви, че съществува разлика във времето между свързаните доставки от Малайзия и митническото освобождаване за целите на препродажбите в Съюза. Въпреки това, дори фактурите за митническо освобождаване да са издадени на по-късен етап, на цени, които следват FIFO метода на фондовата оценка, именно трансферната цена, а не цената на препродажбата, служи като основа за изчисляване на митническата стойност. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(54)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 59 и 60 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(55)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Всички други дружества
5,7 %
Г. ВРЕДА
1. Предварителни бележки
(56)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че е необходимо да бъдат направени незначителни корекции на данните за потреблението поради техническа грешка. Това доведе до незначителни промени в обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави. Тези корекции обаче нямат съществено въздействие върху тенденциите и заключенията, направени по отношение на потреблението, обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави на пазара на Съюза през разглеждания период.
2. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(57)
Както е споменато в съображение 62 от регламента за временните мерки, бе установено, че сходният продукт е бил произведен от двамата жалбоподатели и от дребни производители в Съюза. Както е посочено в съображения 11 и 12 от настоящия регламент, производителите на FOH, съдържащи разклонени изомери, бяха изключени от определението за производство на FOH в Съюза. Въпреки фактическото положение, обяснено в съображение 58 от настоящия регламент, определението за промишлеността на Съюза, дадено в съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(58)
Единият от двамата жалбоподатели е бил погълнат от дружество, което участва в настоящата процедура като потребител. Този жалбоподател зае неутрална позиция след публикуването на регламента за временните мерки.
(59)
Във връзка с това някои страни поставиха под въпрос степента на подкрепа или поддръжка, с които се ползва разследването, заявявайки, че подкрепата за разследването трябва да се запази по време на цялото разследване.
(60)
Анализът на това твърдение показа, че другият жалбоподател представлява над 40 % от общото производство на Съюза, което означава, че повече от 25 % от общото производство на Съюза и 100 % от производителите на FOH в Съюза изразяват своята подкрепа за жалбата или несъгласието си с нея. Следователно изискуемите по член 5, параграф 4 от основния регламент прагови стойности в размер на 25 % и 50 % са спазени изцяло и наличието на поддръжка може да бъде потвърдено.
(61)
Някои от страните заявиха, че след като и двамата жалбоподатели са внасяли разглеждания продукт по време на РП, те не трябва да бъдат разглеждани като част от производството на Съюза. Проверката показа обаче, че количеството продукт, внесено от тези дружества от засегнатите държави, в процентно изражение е било несъществено в сравнение със собственото им производство на сходния продукт. Освен това този внос е имал преди всичко временен характер. Поради това може да бъде потвърдено, че основната дейност на тези дружества се заключава в производството и продажбите на сходния продукт. Поради това съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребление в Съюза
(62)
При липсата на коментари за потреблението в Съюза, съображения 64-66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Внос в Съюза от засегнатите държави и подбиване на цените
4.1. Кумулиране
(63)
Редица страни възразиха срещу извършената в регламента за временните мерки кумулативна оценка за трите засегнати държави. Според тях не са изпълнени условията за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент. По-конкретно, те твърдят, че установеното подбиване с отрицателен знак при една от държавите изключва възможността за кумулация. Освен това те изтъкнаха, че по време на разглеждания период и при трите държави износителки тенденциите по отношение на обема на продажбите са се различавали и че достъпът до суровини и суровините, използвани в трите държави износителки, също са били различни. И на последно място, беше отбелязано, че експортните продажби от една от засегнатите държави са били движени от свързани дружества. По тяхно мнение са съществували различни условия за конкуренция между засегнатите държави на пазара на Съюза. Член 3, параграф 4 от основния регламент гласи, че когато вносът на определен продукт от повече от една държава е едновременно предмет на антидъмпингово разследване, въздействието на такъв внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че: а) дъмпинговият марж, определен спрямо вноса от всяка държава, е по-висок от маржa de minimis, както е определен в член 9, параграф 3 от посочения регламент, и обемът на този внос от всяка държава не е несъществен; и б) кумулативна оценка на ефекта от вноса е допустима от гледна точка на условията за конкуренция между внесените продукти и условията на конкуренция между внесените продукти и сходния с тях продукт с произход от Съюза.
а)
Както е обяснено в точка 4.3.2 от регламента за временните мерки, обемът на дъмпинговия внос от всяка държава не е несъществен и наличието на дъмпингов внос е останало значително по време на разглеждания период.
б)
Беше установено, че условията за конкуренция и ценоопределянето в засегнатите държави са подобни, що се отнася до внесените продукти и сходния продукт, по-специално по време на РП. Както е обяснено в съображение 127 от регламента за временните мерки, нивата на отстраняване на вредата, установени за засегнатите държави, бяха значително над прага de minimis от 2 %. Оттук следва, че подбиването на цените не отразява точно ситуацията, която би настъпила на пазар, характеризиращ се с реална конкуренция при цените. Освен това каналите за продажба и ценовите тенденции при всяка от засегнатите държави бяха подложени на анализ и беше установено, че са сходни, както е показано в таблицата по-долу. Цените на вноса от разглежданите държави следват низходяща тенденция и бяха особено ниски по време на РП, в сравнение със средните цени на промишлеността на Съюза.
Реализиран внос по данни на Евростат (със съответна корекция, така че да бъде обхванат единствено разглежданият продукт)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Средна цена в EUR/тон (Малайзия)
911
944
799
857
Индекс: 2007 г. = 100
100
104
88
94
Годишно изменение (в %)
3,6
-15,4
7,3
Средна цена в EUR/тон (Индонезия)
996
1 169
899
912
Индекс: 2007 г. = 100
100
117
90
92
Годишно изменение (в %)
17,3
-23,1
1,4
Средна цена в EUR/тон (Индия)
997
1 141
897
915
Индекс: 2007 г. = 100
100
114
90
92
Годишно изменение (в %)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Вследствие на това изложеното в съображения 67-70 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.2. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(65)
При липсата на коментари относно обема, цената и пазарния дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави, изложеното в съображения 71-73 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.3. Подбиване на цените
(66)
Някои страни заявиха, че съществуват разлики в цените на суровините между FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от синтетични източници като сурово или минерално масло, и че е трябвало да бъде въведен допълнителен критерий, свързан с контролния номер на продукта (КНП), за да се вземат под внимание разликите в производствените разходи, произтичащи от различните производствени процеси. КНП обаче се определят въз основа на индивидуалните характеристики на всяка подкатегория позиции, която попада в обхвата на определението на разглеждания продукт, а не въз основа на цената на всяка от тези позиции. Освен това беше установено, че няма съществена разлика по отношение на основните характеристики на FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от сурови или минерални масла, нито разликата в производствените разходи е такава, че да оправдае евентуална диференциация от гледна точка на КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
(67)
Някои страни заявиха, че конкретните данни, използвани за отразяване на разходите, последващи вноса, възлизащи на около 3 % от цената на вноса, използвани за установяване нивото на подбиване на цените от засегнатите държави, са неясни и не изглежда да са подходящи за конкретния случай. От проверената по време на разследването информация стана ясно обаче, че страните вносителки, в лицето на вносители и потребители, е трябвало да заплатят последващите разходи след вноса на продукта в посочения размер, за да бъде пуснат разглежданият продукт в свободно обращение на пазара на Съюза. Освен това страните не представиха никакви доказателства, които да сочат, че разходите след вноса не са били правилно установени в конкретния случай. Поради това горното твърдение бе отхвърлено. Методиката, използвана за изчисляване на подбиването на цените и описана в съображения 74 и 75 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Предварителни бележки
(68)
Въпреки споменатата в съображение 58 промяна в собствеността, бе прието, че данните, предоставени от оттеглилия се жалбоподател и проверени в помещенията на същия, не следва да бъдат автоматично изключени от анализа на вредата, тъй като неговото производство продължава да бъде част от производството на Съюза.
(69)
Някои страни заявиха, че някои данни, предоставени от промишлеността на Съюза, в частност по отношение на закупени от тях количества от разглеждания продукт с произход от Индия, Малайзия и Индонезия, следва да бъдат изключени от анализа на вредата и изчислението на маржа на вредата, тъй като всякаква претендирана вреда, свързана с тяхното закупуване, била самопричинена. Въпреки това, както е посочено в съображение 63 от регламента за временните мерки, те са били закупени главно поради временното затваряне на един от производствените обекти на един производител. Освен това тези покупки са незначителни в сравнение с общия обем на производството на жалбоподателите. Поради това не са съществували никакви наложителни причини за изключване на осъществените от посочените производители покупки от анализа на вредата или от изчислението на нивото на отстраняване на вредата.
(70)
Предварителните бележки, споменати в съображение 76 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
5.2. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета, обем на продажбите и пазарен дял
(71)
При липсата на коментари относно производството, производствения капацитет, използването на капацитета, обема на продажбите и пазарния дял на промишлеността на Съюза, съображения 77-81 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.3. Средни цени за единица продукция на промишлеността на Съюза
(72)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че поради техническа грешка трябва да се направят корекции на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза. Таблицата по-долу показва, след извършената корекция, тенденцията в цената за единица продукция на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
Цена за единица продукция, продажби на несвързани клиенти в Съюза
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Индекс: 2007 = 100
100
123
102
96
Годишно изменение (в %)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Източник: отговори на въпросника
(73)
Обратно на това, което е посочено в съображение 84 от регламента за временните мерки, цените на промишлеността на Съюза са намалели с 4 % по време на разглеждания период. Спадът е значителен от 2008 до 2009 година и е последван от допълнителен спад по време на РП. През този период продажните цени са намалели общо с 22 %. Горната промяна с нищо не променя извода за икономическото състояние на промишлеността на Съюза; при липсата на коментари по отношение на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза, съображения 82 и 83 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.4. Складови наличности; заетост, заплати и производителност; рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали, растеж, размер на действителния дъмпингов марж
(74)
Някои страни заявиха, че не е било възможно промишлеността на Съюза да е понесла вреда, тъй като дружествата, които са част от промишлеността на Съюза, са вертикално интегрирани и са внасяли разглеждания продукт от трети държави. Поради това те са могли да използват внасяния продукт за своето производство надолу по веригата и да продават своята нерентабилна продукция.
(75)
Следва да се отбележи, че в някои антидъмпингови разследвания производителите от рода на производителите на стомана и производителите на химични продукти, включени в определението за промишленост на Съюза в тези случаи, имат дейност надолу по веригата и че част от производството им на разглеждания продукт е предназначено за собствено потребление. Въпреки това в подобна ситуация разследването за евентуално наличие на съществена вреда за промишлеността на Съюза засяга изключително производството и продажбите на разглеждания продукт. В конкретния случай съществена вреда е установена в сектора на разглеждания продукт, както е обяснено в съображения 77-93 от регламента за временните мерки. Страните не представиха никакво доказателство, което да покаже, че констатациите в тези съображения не са верни и че промишлеността на Съюза не е понесла съществена вреда по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(76)
Някои страни заявиха, че затварянето на някои производствени мощности на жалбоподателите дават лъжлива картина за понесената от тях, по техни собствени твърдения, вина. Те изтъкват аргумента, че други производители в Съюза са с принос за капацитета, с който разполага Съюзът, и че капацитетът на промишлеността на Съюза е нараснал благодарение на инвестициите в нови мощности. Това едва ли свидетелства за промишленост, на която е била нанесена вреда. Други страни заявиха, че намаляването на инвестиции не е синоним на вреда, а означава преместване на производството извън Съюза.
(77)
Разследването установи в съображение 78 от регламента за временните мерки, че производственият капацитет на промишлеността на Съюза се е увеличил с 9 % през 2008 г., но след това отново е намалял с 10 % по време на РП. Това развитие е резултат на решения, взети с цел да се отговори на конкуренцията от страна на засегнатите страни, като последвалите случаи на временно затваряне също се дължат на натиска, упражняван от дъмпинговия внос. По отношение на инвестициите, в съображение 89 от регламента за временните мерки беше установено, че инвестициите от страна на промишлеността на Съюза на територията на Съюза са намалели с 35 % през разглеждания период. Това е единият от няколкото фактори за вредата, които позволиха в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки да се направи заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
(78)
При липсата на други коментари относно стоковите наличности, заетостта, заплатите и производителността, рентабилността, паричните потоци, инвестициите, възвръщаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали, растежа и размера на действителния дъмпингов марж, съображения 85-91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.5. Развитие след РП
(79)
Някои страни изтъкнаха липсата на доказателства за съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза, и че обстоятелството, че единият от първоначалните двама жалбоподатели е оттеглил своята подкрепа за разследването, свидетелства за това, че не ѝ е била причинена вреда. Изтъкнато беше също така, че показателите за вреда, що се отнася до другия жалбоподател, не сочат картина за вреда.
(80)
Следва да се отбележи, че въпросното дружество не се противопостави на разследването, но зае неутрална позиция. Поради това, както е обяснено в съображение 57, все пак бе сметнато за целесъобразно двамата производители от Съюза да се разглеждат като част от производството на Съюза.
(81)
Беше изказано твърдението, че е отбелязан забележим ръст на цените в периода след РП и че тези ценови тенденции през посочения период веднага ще доведат до печалба за жалбоподателите, които сами обявиха по-добри резултати в публичните си изявления за периода 2010-2011 година.
(82)
Някои страни наблегнаха на факта, че е било наблюдавано значително подобрение в състоянието на промишлеността на Съюза в периода след РП, като същевременно изтъкнаха, че някои дружества планират изграждането на нови съоръжения в Съюза. Също така бе заявено, че предвид неотдавнашното увеличение на цените на вноса, следва да се преустанови действието на мерките или те да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(83)
Събитията, настъпили след РП, като правило не следва да се взимат под внимание при антидъмпингово разследване. Освен това не бяха представени доказателства, които да сочат, че споменатите събития, настъпили след РП, имат явен, безспорен и траен характер. Всяко преустановяване на окончателните мерки следва да се разглежда с оглед настъпилото развитие след РП, което ще трябва да бъде с дълготраен характер.
(84)
По отношение на разясненото в съображения 123-126 въвеждане на минимална цена при внос, приема се, че обстоятелствата не са такива, че да оправдаят подобна мярка. Поради това всички изложени по-горе твърдения се отхвърлят.
6. Заключение относно вредата
(85)
Разследването потвърди, че повечето показатели за вреда, отнасящи се до промишлеността на Съюза, регистрират низходяща тенденция по време на разглеждания период. Въз основа на гореизложеното, направеното в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки заключение, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП, се потвърждава.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(86)
Една от страните отбеляза, че анализът в съображение 108 от регламента за временните мерки е опорочен, тъй като изглежда свързва евентуалното наличие на общ и непрекъснат спад в потреблението с увеличението на вноса, докато според същата страна вносът от засегнатите държави се е развивал успоредно с потреблението.
(87)
В действителност следва да се поясни, че както е посочено в съображения 64-66 от регламента за временните мерки, общото потребление се е увеличило с 2 % през разглеждания период. Това увеличение на потреблението обаче не е пречка да бъде наблюдавано значително общо увеличение на обема и пазарния дял на дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите страни през разглеждания период (вж. съображение 96 от регламента за временните мерки), докато размерът на пазара е останал почти непроменен, а промишлеността на Съюза е загубила значителен пазарен дял, по-специално между 2009 г. и РП.
(88)
Някои страни изложиха аргумента, че тенденциите при вноса от засегнатите държави нямат връзка с влошаването на икономическото състояние на промишлеността на Съюза, по-специално обема на продажбите, стойностите на продажбите и рентабилността. Те твърдят, че рентабилността на промишлеността на Съюза е отбелязала подобрение в периода на увеличение на вноса през 2008 г., а впоследствие е намаляла значително по време, когато вносът е останал стабилен.
(89)
Противно на горното твърдение, разследването разкри наличието на обща взаимозависимост между дъмпинговия внос на ниски цени и вредата, понесена от промишлеността на Съюза през целия разглеждан период (вж. съображения 95-98 от регламента за временните мерки). Разследването също така показа, че промишлеността на Съюза не е могла да се възстанови през разглеждания период поради увеличеното присъствие на дъмпингов внос на ниски цени на пазара на Съюза. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(90)
Също така беше заявено, че са съществували различия в тенденциите при вноса в зависимост от вида алкохоли, произвеждани от някои производители износители, и че по тази причина следва да се направи отделен анализ на вредата по отношение на тези алкохоли. Различните видове, включени в продуктовия обхват, обаче имат същите основни характеристики. Разследването не открои никаква съществена разлика между FOH, произведени от различни суровини. Поради това няма причина, която да налага в конкретния случай да се пристъпи към изготвянето на отделен анализ на тенденциите по видове алкохоли.
(91)
Също така беше изтъкнато, че отговорността за вредата не би могла да се припише на Индия, защото нейният внос не се е увеличил през разглеждания период, по-специално когато покупките от жалбоподателите не се вземат под внимание. Беше установено обаче, че вносът от Индия е бил извършван на дъмпингови цени на пазара на Съюза и че маржът на вредата е доста над нивото de minimis от 2 %. Освен това, както е разяснено в съображения 63-65, са били изпълнени условията за кумулативна оценка по отношение на засегнатите държави. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(92)
Също така беше заявено, че отговорността за вредата не би могла да се припише на дружествата, чийто индивидуален марж на подбиване на цените е бил отрицателен, нито по същата тази причина - на вноса от Индонезия като цяло.
(93)
Както е обяснено в съображения 63-65, били са изпълнени всички условия за кумулативна оценка на разглеждания внос. Съответно въздействието на дъмпинговия внос на ниски цени на продукти с произход от засегнатите държави върху промишлеността на Съюза беше оценено съвместно за целите на анализа на вредата и на причината за нея. Освен това липсата на подбиване на цените не изключва наличието на съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза. В действителност, както е обяснено в съображения 124-127 от регламента за временните мерки, беше установено, че цената, фактурирана от промишлеността на Съюза, не е била достатъчна за покриването на всички производствени разходи и за постигането на разумната печалба, която тя би могла да постигне в отсъствието на дъмпингов внос по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(94)
При липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, съображения 95-98 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Влияние на други фактори
(95)
Няколко страни изтъкнаха, че истинската причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, следва да се припише на финансовата криза, тъй като основната вреда, понесена от тази промишленост, е била причинена, когато вносът от засегнатите държави се е стабилизирал. Също така беше споменато, че влошаването на рентабилността на промишлеността на Съюза е било сходно с наблюдаваното при другите дружества, действащи в химическия сектор.
(96)
Кризата изигра определена роля за продуктивността на промишлеността на Съюза. Тенденциите при такива фактори за вредата, като например използването на капацитета и обемът на продажбите, показват, че състоянието на промишлеността на Съюза се e влошило още повече по време на кризата и донякъде се е подобрило с възстановяването на пазара. Разследването обаче показа, че подобрението далеч не е било достатъчно, за да позволи на промишлеността на Съюза да се възстанови и да възвърне обичайното си икономическо състояние от началото на разглеждания период. Освен това, както е посочено в съображение 89, 2008 година, която непосредствено предшества началото на финансовата криза, е била годината с най-голямо увеличение на дъмпинговия внос от засегнатите държави и най-рязък спад в обема на продажбите на промишлеността на Съюза. След тази година промишлеността на Съюза така и не се възстанови и дъмпинговият внос продължи солидно да присъства на пазара на Съюза. По тези причини е ясно, че независимо от другите фактори, дъмпинговият внос до голяма степен е допринесъл за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(97)
Няколко страни също така заявиха, че действителната причина за вредата, за която се твърди, че е била причинена на промишлеността на Съюза, са били вносът от други трети държави, намаленото търсене, увеличените цени на суровините и липсата на удобен достъп до тези суровини, погрешни стратегически решения, взети от промишлеността на Съюза, конкурентният натиск на техния пазар надолу по веригата, спадът в производството на разглеждания продукт, предназначен за собствено потребление, промяната като цяло в пазарните условия и конкурентната ситуация на пазара на Съюза.
(98)
Струва си да се отбележи, че споменатите по-горе страни не успяха да обосноват твърденията си и да докажат, че фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, са нарушавали причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(99)
Няколко страни заявиха, че Комисията не е анализирала възможното въздействие на продажбите на разклонени FOH върху продажбите на разглеждания продукт, реализирани от промишлеността на Съюза, и по какъв начин то се е отразило на икономическото ѝ състояние. Разследването беше съсредоточено върху продукта, определен в съображения 8-12, и нито една от страните не предостави надеждни данни, които да дадат възможност за оценка на възможното отрицателно въздействие на разклонените FOH върху икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Ето защо горното твърдение се отхвърля.
(100)
При липсата на каквито и да било коментари във връзка с влиянието на други фактори, съображения 99-106 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(101)
Разследването не открои наличието на други фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, които да нарушават причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(102)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 107-110 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Промишленост на Съюза
(103)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на промишлеността на Съюза, съображения 112 и 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Вносители
(104)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребители
(105)
Следва да се припомни, че с цел да се оцени възможното въздействие на антидъмпинговите мерки върху потребителите от Съюза, разследването се съсредоточи основно върху обобщените данни, предоставени от пет големи потребителски дружества, посетени на предварителния етап.
(106)
На тази основа беше направена временната констатация, че делът на разходите за разглеждания продукт от общите производствени разходи на тази група е бил значителен и е варирал между 10 и 20 %, в зависимост от крайния продукт. Наличните данни обаче бяха преразгледани и въз основа на направените нови изчисления и корекция на някои данни беше установено, че този дял варира между 15 и 25 %. По подобен начин беше установено, че средният марж на печалбата за предприятията, използващи разглеждания продукт, е бил около 6 % при групата от петте посетени предприятия; новите изчисления показват по-висок среден марж на печалбата, който е около 7,5 %. Накрая, средният дял на предприятията, използващи разглеждания продукт, от всички предприятия също беше коригиран. Първоначално оценен на около 22 %, според последните изчисления той възлизаше на 25 %.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки редица потребители реагираха и направиха своите коментари във връзка с оповестяването на окончателните мерки. Те оспориха избора на петте потребителски дружества, споменати в съображение 118 от регламента за временните мерки, като заявиха, че данните, използвани за оценка на възможното въздействие на мерките върху потребителския сектор, не са били прозрачни и че страните, предоставили тези данни, не са били представителни, нито достатъчно на брой. Беше заявено, че при анализа следва да се вземат предвид данните, предоставени от всички потребители, оказали съдействие при разследването.
(108)
Както обаче е споменато в съображения 117 и 118 от регламента за временните мерки, докато оказалите съдействие 21 дружества представляват, взети заедно, около 25 % от общия размер на закупените от Съюза количества от разглеждания продукт по време на РП, петте дружества, използвани за оценка на интереса на потребителите, представляваха около 18 % от тези покупки, т.е. 72 % от количествата от разглеждания продукт, закупени от оказалите съдействие потребители. Освен че са представителни по отношение на закупените количества от разглеждания продукт, тези петима потребители също така представляваха много добро различните стопански сектори на преработвателната промишленост. Действително, петте посетени дружества са разнородна група, която включва не само производители първични потребители, т.е. производители на повърхностноактивни вещества, но и потребители на повърхностноактивни вещества, както и потребители надолу по веригата.
(109)
Независимо от това беше направен по-обширен анализ, при който беше взета предвид цялата информация, предоставена от оказалите съдействие потребители. По-специално беше извършена конкретна оценка на възможното въздействие на антидъмпингови мита върху производителите на повърхностноактивни вещества като отделна група, тъй като тази група евентуално би могла да бъде засегната в най-голяма степен от налагането на мерките. Отделен анализ беше направен за втора група потребители, съставена от всички други потребителски дружества, оказали съдействие при разследването.
(110)
Беше извършена оценка чрез метода на моделиране на възможното въздействие на средно мито от 5 % върху вноса на FOH, първо, върху всички оказали съдействие потребители, а след това и върху двете отделни групи. Резултатите от моделирането показаха, че крайното отражение на това средно мито върху общите производствени разходи на предприятията, използващи разглеждания продукт, би било в размер на около 0,09 % за всички потребители, докато въздействието на същото мито върху продукта в края на производствената верига, използваща разглеждания продукт, за групата на производителите на повърхностноактивни вещества ще бъде от около 0,05 %, а за втората група от дружества би било в размер на около 0,29 %.
(111)
Анализът показа също така, че производителите на повърхностноактивни вещества са реализирали по-ниски маржове на печалба в секторите, използващи продукта, предмет на разследването; тази група обаче е внесла от засегнатите държави едва около 2,6 % от общото количество от продукта, предмет на разследването, закупено по време на РП. Освен това, процентът на производителите на повърхностноактивни вещества, използващи FOH, в сравнение с общия им оборот е около 24 %. Ето защо, дори с прилагането на средно антидъмпингово мито от 5 %, крайното въздействие върху производствените разходи за продуктите, в т.ч. за разследвания продукт, е много ограничено и дори незначително от гледна точка на тяхната обща рентабилност.
(112)
При все това някои производители на повърхностноактивни вещества изтъкнаха, че антидъмпинговите мита ще им попречат свободно да закупуват своите суровини, което от своя страна ще се отрази неблагоприятно на нормалното функциониране на техния пазарен сегмент.
(113)
Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки, равнището на антидъмпинговите мита и възможното въздействие върху преработвателната индустрия и пазара надолу по веригата, не създават сериозни пречки пред вноса на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че окончателните антидъмпингови мита не биха могли да доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата. В същото време не би следвало да бъде трудно за производителите на повърхностноактивни вещества да начислят това твърде слабо увеличение на разходите в крайната цена на техните продукти. Поради това твърденията, че антидъмпинговите мита ще доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата, се отхвърлят.
(114)
След оповестяването на окончателните констатации, някои потребители настоятелно заявиха, че производителите в Съюза са отказвали да доставят стоки за тях и че почти не са съществували алтернативи за доставки. Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки обаче, относително ниското ниво на предложените мерки не трябва да изключва възможността за внос на разглеждания продукт. Освен това производителите в Съюза не са произвеждали при използване на пълния си капацитет през разглеждания период. В допълнение, възможно е да се осъществява внос и от други трети държави, спрямо които няма наложени мерки, като по данни на Евростат за вноса на FOH от останалата част на света след РП този внос нараства, което свидетелства за това, че твърденият риск от липса на предлагане е необоснован. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(115)
Някои сдружения на потребители, които не успяха да заявят себе си в срока, предвиден съгласно точка 5.3 от известието за откриване на антидъмпингова процедура, изказаха твърдението, че техните становища, особено по отношение на възможното въздействие на мерките върху малките и средните предприятия и специфични сектори, не са отразени оценката на интереса на Съюза. Следва обаче да се отбележи, че всички коментари, направени от тези сдружения, бяха взети предвид в настоящото разследване. Освен това, както е заявено в съображение 109, в оценката на интереса на Съюза е взета предвид цялата информация, предоставена от оказващите съдействие потребители. Поради това посоченото твърдение беше отхвърлено.
(116)
Няколко страни заявиха, че в случай на налагане на мерки срокът на действието им следва да се ограничи до период от максимум две години. Съгласно основния регламент при налагането на окончателна антидъмпингова мярка обичайният ѝ срок на действие е пет години. Тъй като никоя от страните не доказа, че период от две години ще бъде достатъчен, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг, както се изисква в член 11, параграф 1 от основния регламент, изглежда няма основателна причина за отклонение от стандартния срок на действие на мерките. Поради това посоченото искане беше отхвърлено.
(117)
При липсата на други коментари относно интереса на потребителите, се потвърждава, че налагането на окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт не би било срещу интереса на Съюза; съответно съображения 117-121 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Заключение относно интереса на Съюза
(118)
Въз основа на гореизложеното може да бъде потвърдено заключението, направено в съображение 122 от регламента за временните мерки. Не съществуват убедителни доводи срещу налагането на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на FOH от засегнатите държави.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(119)
Следва да се припомни, че маржът на печалбата, използван за изчисляване на целевата печалба на предварителния етап, е бил в размер на 7,7 %. Жалбоподателите твърдят, че целева печалба от 15 % би била по-подходяща. В тази връзка следва да се отбележи, че те не успяха да представят поддаващи се на проверка доказателства в подкрепа на твърдението, че целевата печалба е била твърде ниска. Поради това се предлага да се потвърди временната целева печалба от 7,7 %, която се основава на маржа на печалбата, реализиран за целия алкохолен бизнес на единствения жалбоподател в последната рентабилна за него година преди нарастването на дъмпинговия внос на ниски цени.
(120)
Някои страни заявиха, че 7,7 % не са реалистични и са твърде високи като размер. Те предложиха да се използва по-малък марж на печалбата от порядъка на 3-5 % за определяне на нивото на отстраняване на вредата. Това твърдение обаче не бе подкрепено с никакви доказателства, които да покажат, че предложената печалба е била тази, която промишлеността на Съюза би могла да постигне при липса на дъмпингов внос на пазара на Съюза, и поради това бе отхвърлено.
(121)
Някои страни заявиха, че Комисията погрешно е определила нивото на отстраняване на вредата въз основа на маржа на подбиване на индикативните цени, вместо да използва маржа на подбиване на реалните цени. В конкретния случай бе счетено, че маржът на подбиване на реалните цени не е подходяща основа за определяне на степента на отстраняване на вредата за промишлеността на Съюза, тъй като той няма да отрази нивото на цените, което би могло да бъде постигнато в отсъствието на дъмпингов внос на пазара на Съюза. С оглед на гореизложеното въпросното твърдение беше отхвърлено.
(122)
На тази основа временните маржове на вредата, изразени като процент от цената CIF на границата на Съюза, преди обмитяване, както е посочено в съображение 127 от регламента за временните мерки, могат да бъдат потвърдени.
2. Окончателни мерки
2.1. Форма на окончателните мерки
(123)
Както е посочено в съображения 79-84, някои страни заявиха, inter alia, че действието на прилаганите към настоящия момент мерки следва да бъде преустановено, защото събитията след РП, свързани с увеличението на цената на разглеждания продукт на пазара на Съюза, са имали явен, безспорен и траен характер. Те също така изтъкнаха, че евентуалните окончателни мерки не трябва да бъдат под формата на адвалорно мито, а по-скоро да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(124)
Смята се обаче, че в този конкретен случай обстоятелствата не са такива, че да оправдават налагането на минимална цена при внос. Тази форма на мярката би могла лесно да се заобиколи, като се имат предвид естеството на разглеждания продукт и сложните корпоративни структури на въпросните износители.
(125)
Въпреки това се приема, че на пазара на въпросния продукт съществува определен ценови праг на чувствителност, поради което би било разумно въздействието на окончателните мерки върху потребителите от Съюза да бъде сведено до минимум в случай на възможни значителни увеличения на цените на разглеждания продукт. Ето защо се счита за целесъобразно формата на окончателните мерки да се промени от адвалорни на специфични мита.
(126)
Тази форма на мерките се очаква да ограничи до известна степен всяко възможно нежелано отрицателно въздействие върху потребителите в случай на значително и бързо увеличение на цените. Ако, от друга страна, цените се понижат, специфичните мита ще продължат да осигуряват достатъчна защита за производителите в Съюза. Специфичните мита се основават на CIF стойностите на износа за Съюза, осъществен през РП от оказалите съдействие дружества, конвертиран в EUR при използване на месечните обменни курсове, умножени по дъмпинговия марж или маржа на вредата, в зависимост от това кой от двата е по-нисък, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(127)
В това отношение двама производители износители заявиха, че вместо месечния следва да се използва средногодишният обменен курс. Въпреки това следва да се отбележи, че в съответствие със стандартната практика всяко конвертиране от една валута в друга в хода на антидъмпингови разследвания се прави при използване на месечните обменни курсове. Така беше и в случая с настоящото разследване. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(128)
Жалбоподателят заяви, че при установяването на специфичните мита е следвало да се използват текущите цени на FOH, а не CIF стойностите по време на РП. Следва да се отбележи, че специфичните мита са установени на основата на изчисленията на дъмпинга и вредата за РП. Не бяха представени никакви основателни доводи за това, изчисляването на специфичните мита в конкретния случай да се основава на периода след РП. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
2.2. Налагане на окончателните мерки
(129)
След публикуването на временните мерки потенциален производител износител реагира на тях с твърдението, че ставката на остатъчното мито следва да бъде определена на нивото на най-високото наложено мито, а не на най-високия намерен дъмпингов марж за Индонезия. Остатъчното мито обаче се определя на нивото на остатъчния дъмпингов марж или на остатъчния марж на вредата чрез прилагане на правилото за по-ниското мито. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното се счита, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на нивото на по-ниския от двата маржа (дъмпинговия марж и маржа на вредата) в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(131)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се препоръча налагането на окончателни антидъмпингови мита. На страните беше предоставена също така възможност в рамките на определен срок след оповестяването на окончателните мерки да направят своя коментар. Направените от тях коментари бяха надлежно разгледани и в случаите, в които беше обосновано, констатациите бяха съответно изменени.
(132)
Предложените окончателни антидъмпингови мита са, както следва:
Държава
Дружество
Окончателно специфично антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Индия
VVF Limited
46,98
Всички други дружества
86,99
Индонезия
P.T. Musim Mas
45,63
Всички други дружества
80,34
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Всички други дружества
61,01
(133)
Посочените в настоящия регламент индивидуални антидъмпингови митнически ставки за дружествата се прилагат единствено и само за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от споменатите конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително правни субекти, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и следва да се облага с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след създаването на нови производствени или занимаващи се с продажби субекти) следва да се изпраща до Комисията (10) заедно с цялата значима информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и за износ, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и занимаващите се с продажби субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент следва да бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
3. Гаранции
(135)
Един индийски, както и един малайзийски производител износител, заедно със своя свързан вносител, предложиха ценова гаранция в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. И двете предложения за гаранции съдържаха голям брой продуктови групи (определени от химическата спецификация), като всяка група е обвързана с различна минимална цена при внос, с ценови разлики между групите, достигащи до 25 % за малайзийския износител и до 100 % за индийския износител. Наред с това, цените варираха до 20 % в рамките на отделните групи, като по този начин пораждаха много висок риск от взаимно компенсиране. Също така беше отбелязано, че офертата на индийския износител не разрешаваше проблема с нестабилността на цените на разглеждания продукт. Установени бяха допълнителни рискове от взаимно компенсиране по отношение на малайзийския износител и свързания с него вносител в Съюза, който е ползвал като източник на разглеждания продукт не само малайзийския износител, но и други доставчици. И накрая, би било трудно за митническите власти да определят химическата спецификация на продукта без индивидуален анализ, което прави мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Поради това предложенията за гаранции бяха отхвърлени. След предложението за промяна на формата на мерките един производител износител промени своето предложение за гаранции, като предложи средна минимална цена при внос за всички продуктови групи и заяви, че така вече няма да съществува опасност от взаимно компенсиране. Другият производител износител просто потвърди предложението си. С оглед на броя на видовете продукти и на ценовата разлика между тях обаче евентуална минимална цена при внос би компрометирала напълно ефективността на мерките. Освен това структурата на дружествата, както и на техните предложения, очертани по-горе, продължава да представлява пречка за приемането на гаранции. Схемата на докладване и ценовият режим, предложени от единия износител, не отстраняват тези опасения и във всички случаи ще направят мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Следователно предложенията за гаранции не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(136)
Предвид размера на установените дъмпингови маржове и от гледна точка на размера на причинената на промишлеността на Съюза вреда се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да бъдат окончателно събрани до размера на наложените с настоящия регламент окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, сумите, обезпечени за временните мита, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00 (кодове по ТАРИК 2905168510, 2905190060, 3823700011 и 3823700091) и са с произход от Индия, Индонезия и Малайзия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито за продукта, описан в параграф 1 и произведен от посочените по-долу дружества, е в следния размер:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Всички други дружества
86,99
B999
Индонезия
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Всички други дружества
80,34
B999
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd., Pelabuhan Klang Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Всички други дружества
61,01
B999
3. В случаите, в които стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и поради това действително платената или подлежаща на плащане цена е пропорционално разпределена с цел определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (11), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент, който съответства на пропорционалното разпределение на действително платената или подлежаща на плащане цена.
4. Прилагат се действащите митнически разпоредби, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент (ЕС) № 446/2011, се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1138/2011 AL CONSILIULUI
din 8 noiembrie 2011
de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumiți alcooli grași și amestecurile lor, originari din India, Indonezia și Malaysia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9,
având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsuri provizorii
(1)
Prin Regulamentul (UE) nr. 446/2011 (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”), Comisia a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de anumiți alcooli grași și amestecurile lor (FOH), originari din India, Indonezia și Malaysia (denumite în continuare „țările în cauză”).
(2)
Procedura a fost inițiată printr-un aviz de deschidere publicat la 13 august 2010 (3), ca urmare a unei reclamații depuse la data de 30 iunie 2010 de către doi producători din Uniune, respectiv Cognis GmbH (Cognis) și Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (denumiți în continuare „reclamanții”). Aceste două societăți reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 25 %, din producția totală a Uniunii de produs care face obiectul anchetei.
(3)
În conformitate cu considerentul 9 din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2009 și 30 iunie 2010 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
2. Procedura ulterioară
(4)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora s-a decis instituirea măsurilor antidumping provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările provizorii. Părțile care au adresat o cerere în acest sens au avut posibilitatea de a fi audiate.
(5)
Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale definitive.
(6)
Ulterior, toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea instituirii unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de anumiți alcooli grași și amestecurile lor originari din India, Indonezia și Malaysia și a perceperii definitive a sumelor impuse sub formă de taxă provizorie (denumită în continuare „comunicarea constatărilor finale”). Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la această comunicare finală.
(7)
Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(8)
Astfel cum se menționează în considerentele 10 și 11 din regulamentul provizoriu, produsul în cauză este reprezentat de alcooli grași saturați având lungimi ale lanțului de atomi de carbon de C8, C10, C12, C14, C16 sau C18 (fără a include izomerii cu catenă ramificată), incluzând alcooli grași saturați individuali (denumiți și „monocatenari”) și amestecuri care conțin predominant o combinație de lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (categorizate adesea ca C8-C10), amestecuri care conțin predominant o combinație de lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (categorizate adesea ca C12-C14) și amestecuri care conțin predominant o combinație de lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C16-C18, originari din India, Indonezia și Malaysia și încadrându-se în prezent la codurile NC ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 și ex 3823 70 00.
(9)
După instituirea măsurilor provizorii, unele părți și-au exprimat nemulțumirea cu privire la ambiguitățile din definiția produsului în cauză. Ele au afirmat că, în conformitate cu avizul de deschidere, numai FOH liniari se încadrează în definiția produsului, excluzând astfel FOH care conțin izomeri cu catenă ramificată sau FOH ramificați. Alte părți au afirmat că este lipsit de sens să se excludă FOH care conțin izomeri cu catenă ramificată produși prin procedeul oxo, deoarece aceștia au aceleași utilizări și concurează pe piață cu FOH liniari.
(10)
S-a stabilit că toate tipurile de FOH care fac obiectul prezentei anchete, astfel cum sunt descrise la considerentul 8, în ciuda diferențelor posibile în ceea ce privește materia primă utilizată pentru producție sau a variațiilor în procesul de producție, au caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază identice sau foarte similare și sunt utilizate în aceleași scopuri. Variațiile posibile ale produsului în cauză nu îi modifică definiția de bază, caracteristicile sau percepția pe care diverse părți o au despre el.
(11)
Prin urmare, ar trebui menținută decizia provizorie de a exclude FOH care conțin izomeri cu catenă ramificată din definiția produsului, astfel cum este menționată în avizul de deschidere și de a exclude producția de FOH ramificați a acestor societăți din definiția producției Uniunii (inclusiv societățile care produc FOH prin procedeul oxo). În lipsa oricăror alte observații cu privire la produsul în cauză, se confirmă considerentele 10 și 11 din regulamentul provizoriu.
2. Produsul similar
(12)
Se reamintește că s-a stabilit în mod provizoriu, la considerentul 13 din regulamentul provizoriu, că FOH liniari și FOH ramificați nu sunt produse similare și, în consecință, datele referitoare la producătorii care produc FOH constituiți din izomeri cu catenă ramificată ar trebui excluse din analiza prejudiciului.
(13)
În lipsa oricăror alte observații cu privire la produsul similar, se confirmă considerentele 12 și 13 din regulamentul provizoriu.
C. DUMPINGUL
1. India
1.1. Valoarea normală
(14)
În lipsa oricăror observații referitoare la stabilirea valorii normale, se confirmă concluziile provizorii din considerentele 14-18 din regulamentul provizoriu.
1.2. Prețul de export
(15)
În lipsa oricăror observații referitoare la stabilirea prețului de export, se confirmă constatările provizorii expuse în considerentul 19 din regulamentul provizoriu.
1.3. Comparația
(16)
În urma comunicării constatărilor provizorii și definitive, ambii producători-exportatori indieni au reiterat afirmația că vânzările lor către unul din reclamanții inițiali din Uniune în cursul PA nu ar trebui luate în considerare la calcularea marjei de dumping (a se vedea considerentul 22 din regulamentul provizoriu). Societățile și-au bazat afirmația pe faptul că articolul 9.1 din Acordul antidumping al OMC prevede stabilirea valorii taxei la un nivel egal cu marja de dumping sau cu o parte din aceasta. Producătorii-exportatori indieni au făcut, de asemenea, referire la articolul 2.4 din Acordul antidumping al OMC, în temeiul căruia trebuie efectuată o comparație justă între prețul de export și valoarea normală. Pe această bază, aceștia au afirmat că reclamantul negociase cu ei achiziționarea unor cantități foarte mari la prețuri foarte mici în același moment în care acesta redacta reclamația și că, prin urmare, prețurile practicate în cadrul acestor tranzacții nu fuseseră stabilite corect, motiv pentru care astfel de tranzacții nu ar trebui incluse în calculele referitoare la dumping.
(17)
În primul rând, trebuie notat că faptul că Acordul antidumping al OMC permite instituirea unei taxe inferioare marjei de dumping totale nu creează obligația de a institui această taxă. Articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază impune doar obligația de a limita taxa antidumping la un nivel suficient pentru a elimina prejudiciul. În plus, nu a existat nicio dovadă că prețurile nu au fost negociate liber între părți. O examinare a ansamblului achizițiilor realizate de către reclamantul în cauză a arătat, de asemenea, că prețurile negociate de cei doi producători-exportatori indieni au fost conforme cu prețurile stabilite pentru achizițiile de produse comparabile de către reclamantul în cauză de la alți furnizori. În plus, s-a stabilit că reclamantul importa produsul în cauză de la producătorii-exportatori indieni de mai mulți ani și nu doar în cursul PA. De asemenea, un producător-exportator a declarat, în cursul unei audieri prezidate de consilierul-auditor, că prețurile pe care le factura reclamantului în cauză erau mai scăzute din punct de vedere structural, comparativ cu cele facturate altor clienți. În concluzie, nu există nicio dovadă că prețurile nu au fost stabilite în mod echitabil doar pentru că vânzările au fost efectuate către un reclamant și se confirmă faptul că argumentele producătorilor-exportatori sunt respinse.
(18)
În urma comunicării constatărilor provizorii și definitive, ambii producători-exportatori indieni au solicitat din nou o ajustare în temeiul conversiei valutare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (j) din regulamentul de bază, afirmând că rupia indiană (INR) a suferit o apreciere semnificativă față de euro (EUR), începând din noiembrie 2009, ceea ce ar avea un efect de denaturare a calculelor privind dumpingul (a se vedea considerentul 23 din regulamentul provizoriu). Ambii producători exportatori au recunoscut că prețurile lor de vânzare în cea de-a doua jumătate a PA au fost mai ridicate decât cele din prima jumătate a PA, dar ei au susținut că această tendință a fost datorată exclusiv unei creșteri a costurilor materiilor prime și unei îmbunătățiri generale a condițiilor pieței după încheierea crizei economice și că ea nu reflectă aprecierea rupiei indiene față de euro. În plus, societățile au afirmat că, chiar în cazul în care ar fi în măsură să își ajusteze prețurile în mod periodic și la intervale scurte, ele nu ar putea niciodată să anticipeze exact evoluția cursurilor de schimb pentru o perioadă viitoare.
(19)
Ancheta a arătat că, chiar dacă rupia indiană a suferit o apreciere progresivă față de euro în cursul celei de-a doua jumătăți a PA, prețurile de vânzare facturate de către fiecare producător-exportator indian câtorva clienți principali pentru produsele principale au evoluat de fapt de la o lună la alta, în special în cursul celei de-a doua jumătăți a PA. Prin urmare, nu există niciun indiciu conform căruia prețurile de vânzare pentru mărfurile destinate Uniunii nu ar fi putut fi modificate în același timp pentru a reflecta și evoluția cursurilor de schimb în termen de 60 de zile, astfel cum prevede articolul 2 alineatul (10) litera (j) din regulamentul de bază și articolul 2.4.1 din Acordul antidumping al OMC. Întrucât, în mai multe cazuri, prețurile au fost modificate în mod frecvent, orice modificare a cursurilor de schimb ar fi putut, de asemenea, să fie reflectată în acestea. În plus, acest fapt a arătat că piața FOH este, în general, dispusă să accepte schimbările frecvente ale prețurilor. Prin urmare, chiar și în cazul în care prețurile ar fi modificate mai rar, nu există dovezi conform cărora acest fapt nu s-ar datora unei decizii comerciale a părților. Faptul că prețurile pot fi adaptate rapid pentru a reflecta evoluțiile pieței (în acest caz, pretinsele evoluții ale cursurilor de schimb valutar) le-a oferit producătorilor-exportatori indieni posibilitatea de a reflecta aceste modificări în prețurile lor de vânzare, în cazul în care ar fi dorit aceasta, procedând de fapt astfel, în aparență, în mai multe cazuri. Având în vedere cele de mai sus, o ajustare în temeiul conversiei valutare nu este justificată și argumentele prezentate sunt respinse.
(20)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un producător-exportator indian a susținut că o autorizație acordată pentru anumite tipuri de produse, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) din regulamentul de bază, pentru a ține cont de diferențele între impozitele indirecte, ar fi trebuit acordată, de asemenea, în ceea ce privește produsele și amestecurile cu lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C12 și C14, deoarece taxa plătită pentru materiile prime utilizate în aceste produse a fost rambursată la exportul produsului. Cu toate acestea, în cursul anchetei nu a fost prezentată nicio informație care să poată fi verificată la fața locului, ceea ce confirmă faptul că aceste taxe fuseseră, într-adevăr, rambursate ulterior. În urma comunicării constatărilor definitive, societatea a susținut că observațiile sale fuseseră interpretate greșit și că toate materiile prime utilizate pentru fabricarea de produse și amestecuri cu lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C12 și C14 fuseseră importate fără taxe vamale. Întrucât în cazul în care aceste materii prime sunt, ulterior, încorporate în produse vândute pe piața internă trebuie să fie plătit un impozit indirect, societatea solicită o ajustare a valorii normale pentru aceste tipuri de produse specifice. Totuși, dovezile prezentate în cursul verificării arată că materiile prime specifice necesare pentru fabricarea de tipuri de produse cu lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C12 și C14 și care au fost importate fără taxe vamale în cursul perioadei de anchetă sunt suficiente pentru a produce doar o parte din produsele vândute la export de către societate în cursul PA. Prin urmare, este sigur faptul că cel puțin două treimi din produsul exportat cu lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C12 și C14 au fost fabricate utilizând materii prime pentru care fuseseră plătite taxe de import. Deoarece societatea nu a prezentat nicio dovadă care să arate că oricare dintre aceste materii prime importate fără taxe vamale fusese utilizată pentru vânzările la export către Uniune, și nu pentru vânzările la export către țări terțe, argumentul este respins.
(21)
În lipsa oricăror observații referitoare la comparație, se confirmă conținutul considerentelor 20 și 23 din regulamentul provizoriu.
1.4. Marja de dumping
(22)
În lipsa oricăror observații referitoare la calcularea marjei de dumping, se confirmă conținutul considerentelor 24-26 din regulamentul provizoriu.
(23)
Marja de dumping determinată definitiv, exprimată ca procent din prețul net CIF franco frontiera Uniunii înainte de vămuire, este după cum urmează:
Societatea
Marja de dumping definitivă
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Toate celelalte societăți
9,3 %
2. Indonezia
2.1. Valoarea normală
(24)
În urma notificării constatărilor provizorii și definitive, un producător-exportator indonezian a afirmat că, la verificarea rentabilității tranzacțiilor, costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale (cheltuielile VAG) nu ar fi trebuit să fie asociate unor tranzacții individuale pe baza cifrei de afaceri și că acest fapt a condus la concluzia că o serie de tranzacții nu erau rentabile. Afirmația a fost examinată, dar s-a constatat că este mai oportun să se coreleze cheltuielile VAG cu tranzacțiile individuale pe baza cifrei de afaceri, dată fiind natura acestor cheltuieli, care sunt legate mai mult de valoare decât de volum. Trebuie remarcat faptul că suma totală a cheltuielilor VAG asociată fiecărui tip de produs rămâne aceeași, indiferent de care anume dintre cele două metode este utilizată pentru corelarea cheltuielilor VAG cu tranzacțiile individuale. În sfârșit, tranzacțiile pentru care producătorul-exportator a contestat rezultatul analizei de rentabilitate au fost reexaminate și s-a confirmat faptul că tranzacțiile nu erau rentabile. Prin urmare, argumentul este respins.
(25)
Același producător-exportator indonezian a afirmat, de asemenea, că la stabilirea nivelului de profit utilizat pentru construirea valorii normale nu ar trebui exclus profitul din vânzările considerate ca nefiind efectuate în cursul operațiunilor comerciale normale la nivel de tip de produs, deoarece mai mult de 80 % din totalul vânzărilor realizate pe piața internă au fost profitabile. Cu privire la această afirmație, se reamintește că determinarea vânzărilor efectuate în cursul operațiunilor comerciale normale se realizează la nivelul tipurilor de produse, astfel cum se explică în considerentele 29-32 din regulamentul provizoriu, deoarece aceasta este cea mai bună modalitate de a asocia cu precizie prețurile de vânzare cu costurile de producție aferente. În plus, articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază nu exclude împărțirea produsului care face obiectul anchetei în tipuri de produse, după caz. Prin urmare, vânzările considerate ca nefiind efectuate în cursul operațiunilor comerciale normale sunt excluse la nivel de tip de produs din calculul profitului utilizat pentru construirea valorii normale. Prin urmare, argumentul este respins.
(26)
Același producător-exportator din Indonezia a afirmat, de asemenea, că la calcularea valorii normale pentru anumite tipuri de produse nu a fost efectuată nicio deducere corespunzătoare ajustărilor pentru a readuce valorile normale la nivelul franco fabrică. Argumentul a fost acceptat, iar calculul a fost modificat în consecință.
(27)
În lipsa oricăror alte observații referitoare la stabilirea valorii normale, se confirmă concluziile provizorii din considerentele 27-33 din regulamentul provizoriu, ținând cont de corecțiile indicate în considerentul 26 din prezentul regulament.
2.2. Prețul de export
(28)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un producător-exportator din Indonezia a afirmat că nu a fost oferită o justificare nici pentru faptul că prețul stabilit pentru societatea sa importatoare afiliată din Uniune nu a fost considerat fiabil, nici în ceea ce privește construirea prețului de export pentru vânzările respective, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. În această privință, trebuie remarcat faptul că prețurile de transfer între părțile afiliate nu sunt considerate a fi fiabile, deoarece acestea ar putea fi stabilite în mod artificial la niveluri diferite, în funcție de ceea ce ar fi mai avantajos pentru societățile afiliate în cauză. Din acest motiv, construirea prețului de export utilizând, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, o marjă de profit rezonabilă independentă de profitul real care rezultă din prețurile de transfer evită efectele de denaturare care ar putea rezulta din prețurile de transfer. Prin urmare, afirmația este respinsă.
(29)
Pentru vânzările la export către Uniune prin importatori asociați stabiliți în Uniune, în urma comunicării constatărilor provizorii, ambii exportatori indonezieni au afirmat că marja de profit utilizată pentru construirea prețului de export, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, era necorespunzătoare. Ei au afirmat că profitul utilizat în stadiul provizoriu se raporta doar la un singur importator parțial cooperant și nu fusese verificat, acesta nefiind, prin urmare, fiabil. În consecință, ei au sugerat folosirea unei marje de profit de 5 %, la fel ca în cazul altor anchete. Având în vedere nivelul scăzut de cooperare din partea importatorilor independenți în cadrul prezentei anchete, argumentul este acceptat și s-a aplicat o marjă de profit de 5 %, în conformitate cu nivelurile de profit utilizate în cadrul anchetelor anterioare pentru același sector.
(30)
În lipsa oricăror observații referitoare la comparație, se confirmă conținutul considerentelor 34-36 din regulamentul provizoriu, ținând cont de corecțiile indicate în considerentul 29 din prezentul regulament.
2.3. Comparația
(31)
În urma comunicării constatărilor provizorii, ambii exportatori indonezieni au subliniat că nu ar fi trebuit efectuată nicio ajustare pentru diferențele în comisioane, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i), pentru vânzările efectuate prin intermediul comercianților afiliați respectivi într-o țară terță. Ambele societăți au susținut că societățile lor de producție din Indonezia și comercianții afiliați respectivi din Singapore constituie o entitate economică unică și că comercianții din țara terță acționează în calitate de serviciu de export al societăților lor indoneziene afiliate. Cu toate acestea, în ambele cazuri, vânzările pe piața internă, precum și anumite vânzări la export către țări terțe sunt facturate direct de către producător în Indonezia, iar comercianții din Singapore beneficiază de un comision specific. Pentru una dintre societățile indoneziene, acest comision este menționat într-un contract care se referă doar la vânzările la export. În plus, comercianții din țara terță vând, de asemenea, produse fabricate de alți producători și chiar, într-un caz specific, de producători independenți. În consecință, ambii comercianți afiliați din Singapore au în mod clar funcții similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision. Prin urmare, argumentul este respins.
(32)
În urma comunicării constatărilor definitive, guvernul indonezian și un producător-exportator indonezian și-au reiterat afirmația referitoare la o entitate economică unică, menționată în considerentul anterior. Ei au afirmat că, în cauza Matsushita/Consiliu (4), Curtea stabilise că faptul că producătorul exercită anumite funcții de vânzare nu înseamnă că o societate de producție și o societate comercială nu pot constitui o entitate economică unică. În plus, ei au afirmat, de asemenea, că vânzările către țări terțe efectuate direct de către exportator, fără intervenția comerciantului stabilit în Singapore nu reprezintă decât un mic procent din vânzările la export și că, în hotărârea Interpipe (5), Tribunalul de Primă Instanță a considerat că volumele reduse de vânzări efectuate direct de către producător nu puteau susține afirmația conform căreia nu există o entitate economică unică. În cele din urmă, aceștia au susținut că, în cauza Canon/Consiliu (6), faptul că o filială de vânzare a acționat, de asemenea, în calitate de distribuitor de produse provenind de la alte societăți nu a afectat constatarea referitoare la o entitate economică unică.
(33)
Chiar dacă, în cauza Matsushita/Consiliu, Curtea a stabilit că instituțiile aveau dreptul să considere, în acest caz, că un producător formează, împreună cu una sau mai multe societăți de distribuție controlate de el, o entitate economică chiar dacă exercită direct anumite funcții de vânzare, nu rezultă în mod necesar obligația de considera întotdeauna un producător și societățile sale de vânzări afiliate drept o entitate economică unică. În plus, spre deosebire de producătorul-exportator indonezian, producătorul vizat în cauza Matsushita/Consiliu nu a efectuat el însuși vânzări directe. În al doilea rând, în hotărârea Interpipe, faptul că vânzările directe realizate de producătorul-exportator reprezentau doar un procent limitat din volumul total de vânzări către Uniune a fost doar unul dintre elementele analizate de Tribunalul de Primă Instanță. Mai important este faptul că Tribunalul a subliniat că aceste vânzări directe au fost realizate către noile state membre și numai pentru o perioadă tranzitorie. Dimpotrivă, în acest caz, dovezile disponibile indică faptul că vânzările efectuate direct de producător către anumite țări terțe nu sunt temporare ci - cel puțin în principiu - structurale, adică permanente. În plus, pentru fiecare producător în cauză, respectivele vânzări reprezintă un procent considerabil din vânzările sale pe plan intern. În sfârșit, în cauza Canon/Consiliu, vânzările filialei producătorului-exportator pe piața internă includeau și alte produse care au fost vândute sub un alt nume de marcă, dar care fuseseră totuși produse chiar de către producătorul-exportator. Prin urmare, argumentul este din nou respins.
(34)
O societate indoneziană a afirmat, de asemenea, că, chiar dacă noțiunea de entitate economică unică nu ar fi acceptată, Comisia a instituise o „marjă dublă” prin deducerea din prețul de export către clienții independenți din Uniune atât a unui profit pentru importatorul afiliat stabilit în Uniune, cât și a unui comision pentru comerciantul afiliat stabilit în țara terță. Cu toate acestea, cele două elemente au fost luate în considerare în scopuri diferite și au fost deduse separat. Conform explicațiilor din considerentul 28, în cazul vânzărilor la export efectuate prin intermediul importatorilor afiliați stabiliți în Uniune, prețul de export este calculat în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, adică pe baza prețului la care produsele importate sunt revândute prima dată unui cumpărător independent. În aceste cazuri, se efectuează o ajustare pentru a ține cont de profitul rezultat, pentru a stabili un preț de export fiabil la nivelul frontierelor Uniunii. În schimb, comisionul destinat comerciantului afiliat din țara terță a fost dedus în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază. Prin urmare, argumentul este respins.
(35)
Societatea a susținut în continuare că, în cazul în care prețul de export ar trebui ajustat pentru a ține cont de comisionul comerciantului afiliat stabilit în țara terță, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i), ar trebui efectuată o ajustare identică a valorii normale, întrucât acest comerciant ar coordona și vânzările efectuate pe piața internă. Cu toate acestea, contractul scris între comerciant și producătorul din Indonezia vizează doar vânzările la export. În plus, vânzările pe piața internă sunt facturate de societatea din Indonezia. Prin urmare, argumentul este respins.
(36)
În ceea ce privește ajustarea prevăzută la articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, se consideră că este oportun să se utilizeze o marjă de profit rezonabilă independentă de profitul real care rezultă din prețurile de transfer, în scopul de a evita orice efecte de denaturare care ar putea rezulta din prețurile de transfer. Prin urmare, marjele efective de profit pentru comercianții din țara terță care au fost utilizate în stadiul provizoriu au fost înlocuite de o marjă de profit de 5 %, considerată un profit rezonabil pentru activitățile efectuate prin societățile comerciale din sectorul chimic, astfel cum s-a procedat în cazuri precedente (7).
(37)
O altă societate indoneziană a afirmat că Comisia a dedus de două ori cheltuielile cu comisioanele pentru vânzările efectuate prin intermediul importatorului său afiliat din Uniune. Societatea a susținut că, la calcularea prețului de export în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, a fost efectuată o ajustare privind atât costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale ale importatorului afiliat, cât și cheltuielile cu comisioanele în calitate de cheltuieli de vânzare directă. Întrucât cheltuielile cu comisioanele sunt deja incluse în cheltuielile VAG, ele au fost astfel deduse de două ori. Acest argument a fost considerat justificat, iar calculul a fost modificat în consecință.
(38)
O societate și-a reiterat cererea de ajustare în funcție de diferențele legate de caracteristicile fizice, pe baza faptului că exportă către Uniune produsul în cauză atât sub formă solidă, cât și sub formă lichidă, însă pe piața internă nu îl vinde decât sub formă solidă, iar prețurile pentru acest produs sub formă lichidă sunt mai mici decât cele ale produsului sub formă solidă (a se vedea considerentul 39 din regulamentul provizoriu). Pentru a-și susține cererea, societatea a prezentat o copie a două facturi corespunzătoare vânzărilor efectuate către alte piețe de export. Totuși, aceste dovezi nu au putut fi verificate în acest stadiu tardiv al procedurii și nu s-a putut stabili nici faptul că diferența evidențiată era aplicabilă în toate cazurile în care existau diferențele de caracteristici fizice menționate anterior. Prin urmare, argumentul este respins.
(39)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un exportator indonezian a susținut că rata dobânzii utilizată pentru calcularea costurilor de credit ale importatorului său afiliat din Uniune în regulamentul provizoriu a fost disproporționată și a sugerat să se utilizeze o rată a dobânzii bazată pe cifrele publicate pentru perioada de anchetă de către Deutsche Bundesbank. Deoarece rata dobânzii utilizată pentru calcularea costurilor de credit pentru această societate în regulamentul provizoriu s-a bazat pe informațiile comunicate de alte părți și, prin urmare, reflectă situația lor financiară specifică, care nu este în mod necesar aplicabilă importatorului afiliat în cauză, argumentul a fost acceptat, iar calculul a fost modificat în consecință.
(40)
În lipsa oricăror alte observații privind comparația, se confirmă constatările provizorii menționate în considerentele 37-40 din regulamentul provizoriu, ținând cont de corecțiile indicate în considerentele 36, 37 și 39 din prezentul regulament.
2.4. Marja de dumping
(41)
În lipsa oricăror alte observații referitoare la calcularea marjei de dumping, se confirmă conținutul considerentelor 41 și 42 din regulamentul provizoriu.
(42)
Marja de dumping determinată definitiv, exprimată ca procent din prețul net CIF franco frontiera Uniunii înainte de vămuire, este după cum urmează:
Societate
Marja de dumping provizorie
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Toate celelalte societăți
7,3 %
3. Malaysia
3.1. Valoarea normală
(43)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un producător-exportator malaysian a susținut că analiza de rentabilitate efectuată în cadrul evaluării operațiunilor comerciale normale (a se vedea considerentul 46 din regulamentul provizoriu) nu ar fi trebuit să se bazeze pe costul de producție anual mediu ponderat ci, ținând cont de fluctuațiile zilnice ale prețului materiei prime principale, pe costul individual corespunzător fiecărei tranzacții pe piața internă. Cu privire la această afirmație, ar trebui subliniat faptul că utilizarea costului de producție mediu ponderat ca valoare de referință pentru analiza de rentabilitate este o practică constantă a Comisiei. Această metodă a fost adoptată de societatea în cauză în răspunsul său la chestionar și a constituit baza pentru vizita de verificare la fața locului, care a comparat datele comunicate de societate cu registrele contabile ale societății. Cererea de a folosi un cost de producție bazat pe tranzacție, care ar constitui o diferență semnificativă față de practica obișnuită a Comisiei, a fost emisă pentru prima dată în observațiile societății cu privire la documentul conținând constatările provizorii și, prin urmare, cifrele corespunzătoare nu au putut fi verificate la fața locului. De asemenea, trebuie notat faptul că fișele de costuri ale tranzacțiilor individuale prezentate de societate în sprijinul afirmației sale sunt în mare măsură bazate pe estimări și, prin urmare, nu constituie date mai precise și mai reprezentative în materie de costuri decât cele declarate inițial de societate și verificate la fața locului. În sfârșit, trebuie notat faptul că structura noii fișe de costuri furnizate nu permite armonizarea cu partea rapoartelor de gestiune verificată la fața locului. Prin urmare, argumentul este respins.
(44)
Exportatorul malaysian care nu a efectuat vânzări pe piața internă (a se vedea considerentul 51 din regulamentul provizoriu) a susținut că sumele corespunzătoare cheltuielilor VAG și profiturilor utilizate pentru calcularea valorii normale nu ar trebui să fie bazate pe media ponderată a sumelor reale stabilite pentru ceilalți doi producători-exportatori care vând produsul similar pe piața malaysiană. Societatea a susținut că aceste cifre nu sunt reprezentative, întrucât ea utilizează diferite metode de producție care implică diferite materii prime de bază. Cu privire la această afirmație, ar trebui să se reamintească faptul că, la calcularea valorii normale, au fost utilizate costurile de producție proprii ale societății. Numai sumele corespunzătoare cheltuielilor VAG au fost bazate pe cifrele obținute de la ceilalți doi producători-exportatori din Malaysia. Suma corespunzătoare profitului a fost determinată astfel cum se explică în considerentul 45 din prezentul regulament. În al doilea rând, societatea nu a putut explica pretinsul efect al metodei de producție utilizate în ceea ce privește cheltuielile VAG. În plus, trebuie notat faptul că doar o parte limitată a producției societății este bazată pe metoda de producție considerată ca fiind diferită, în timp ce o parte semnificativă a producției este fabricată prin același proces de producție și cu utilizarea acelorași materii prime de bază ca în cazul celorlalți doi producători malaysieni. Prin urmare, se concluzionează că societatea nu a fost în măsură să demonstreze că cifrele folosite nu sunt reprezentative și afirmația sa în acest sens este respinsă.
(45)
Același exportator malaysian a susținut, în plus, că, în cazul în care Comisia utilizează totuși datele provenind de la ceilalți doi exportatori cu scopul de a stabili cheltuielile VAG, aceste date ar trebui să se bazeze pe mediile ponderate calculate pentru toate tranzacțiile efectuate pe piața internă de acești producători-exportatori și nu doar pentru tranzacțiile profitabile. În principiu, acest argument a fost acceptat. Prin urmare, în ceea ce privește cheltuielile VAG, se confirmă faptul că cheltuielile VAG medii corespunzătoare tuturor tranzacțiilor efectuate pe piața internă de cei doi producători-exportatori malaysieni au fost utilizate pentru calcularea valorii normale. Cifrele utilizate pentru acest calcul au fost verificate în cursul vizitelor de verificare la sediile societăților malaysiene respective. În ceea ce privește determinarea profitului, trebuie notat faptul că nu a fost posibil să se determine o valoare a profitului pe baza sumelor cuvenite și realizate de ceilalți doi producători-exportatori. Într-adevăr, un astfel de calcul conduce la un rezultat general negativ. În consecință, pe această bază nu au putut fi obținute date privind profitul. În acest sens, afirmația exportatorului malaysian conform căreia o valoare negativă poate fi utilizată ca valoare a profitului pentru construirea valorii normale este respinsă. Într-adevăr, conceptul de profit implică în mod necesar existența unei valori pozitive. S-a luat în considerare, de asemenea, posibilitatea de a stabili valoarea profitului pe baza vânzărilor profitabile ale producătorului-exportator din Malaysia, dar această abordare a fost respinsă deoarece ar fi fost în contradicție cu concluziile OMC în cauza importurilor de lenjerie de pat din bumbac provenind din India (8). Prin urmare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază, calcularea profitului trebuie să se bazeze pe orice altă metodă rezonabilă și, în lipsa oricăror alte date disponibile, rata dobânzii comerciale pe termen lung în Malaysia a fost considerată drept baza cea mai adecvată pentru stabilirea profitului. Această metodă a fost considerată prudentă, rezonabilă și cea mai adecvată în sensul articolului 2 alineatul (6) litera (c) din regulamentul de bază. Trebuie notat faptul că marja de profit stabilită astfel nu depășește profitul realizat de alți producători-exportatori din vânzarea de produse din aceeași categorie generală pe piața internă a țării de origine.
(46)
În lipsa oricăror alte observații privind stabilirea valorii normale, se confirmă constatările provizorii menționate în considerentele 44-51 din regulamentul provizoriu, ținând cont de corecțiile indicate în considerentul 45 din prezentul regulament.
3.2. Prețul de export
(47)
Pentru vânzările la export către Uniune prin importatori afiliați stabiliți în Uniune, în urma comunicării constatărilor provizorii, cei doi exportatori malaysieni au afirmat că marja de profit utilizată pentru construirea prețului de export, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, era necorespunzătoare. Pentru a-și sprijini afirmațiile, una dintre societăți a prezentat cifrele referitoare la rentabilitate înregistrate în cursul PA de către unii dintre comercianții săi europeni independenți. În acest sens, trebuie notat faptul că aceste cifre nu pot fi considerate reprezentative, deoarece activitățile comerciale ale comercianților în cauză acoperă o gamă largă de produse chimice și unul dintre comercianți este, de asemenea, producător. Prin urmare, aceste cifre nu pot fi considerate valori de referință fiabile. A doua societate a afirmat că importatorul său afiliat stabilit în Uniune nu ar trebui să fie considerat ca fiind distribuitor, ci agent afiliat și, prin urmare, ajustările efectuate pentru cheltuielile VAG și pentru profit la construirea prețului de export nu ar trebui să depășească procentul comisionului acordat în mod normal agenților independenți care își desfășoară activitatea în acest sector. Societatea a transmis, ca elemente de referință, acordurile sale cu agenți independenți. Argumentul a fost dezvoltat după comunicarea constatărilor definitive, susținându-se că, în cauza electrozilor din tungsten (9), profitul realizat de un importator afiliat a fost considerat fiabil și acceptat pentru construirea prețului de export. Ca răspuns la această afirmație, trebuie notat faptul că articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază nu prevede un tratament diferit între importatorii afiliați despre care se presupune că acționează în calitate de distribuitori, pe de o parte, și importatorii despre care se presupune că acționează în calitate de agenți, pe de altă parte.
Articolul 2 alineatul (9) privește ajustări pentru a ține cont de toate costurile care survin între import și revânzare, precum și de profit. În plus, trebuie remarcat faptul că ancheta a arătat că societatea afiliată este stabilită în Uniune. Ea gestionează, printre altele, comenzile clienților și facturarea produsului în cauză fabricat de exportatorul său afiliat și este responsabilă de procedurile de vămuire la nivelul Uniunii. Faptul că anumite activități sunt prestate de către exportatorul afiliat înainte de import nu înseamnă că prețul de export nu poate fi reconstruit pe baza prețului de revânzare către primul client independent, efectuând ajustările necesare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9). Diferențele în funcții pretinse de societate în raport cu alți importatori afiliați sunt în mod normal reflectate în cheltuielile VAG, în cazul în care Comisia a utilizat datele reale a societății. Prin urmare, acest argument nu poate fi acceptat. De asemenea, trebuie notat faptul că, în cauza referitoare la electrozii din tungsten menționată anterior, importatorul afiliat era ulterior integrat în produsul din aval fabricat de grupul afiliat și exercita, de asemenea, alte activități decât cele ale unei societăți comerciale. Prin urmare, pentru o structură atât de complexă, profitul importatorilor independenți a fost considerat ca nefiind suficient de reprezentativ. În acest caz, situația nu este comparabilă cu cea a importatorului afiliat malaysian în cauză, care exercită doar funcții comerciale. Cu toate acestea, din motivele explicate în considerentul 29, marja de profit în cauză este ajustată la 5 %. În lipsa oricăror alte observații privind determinarea prețului de export, se confirmă constatările provizorii menționate în considerentele 52-54 din regulamentul provizoriu, ținând cont de corecțiile indicate mai sus.
3.3. Comparația
(48)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un exportator malaysian și-a reiterat afirmația (a se vedea, de asemenea, considerentul 57 din regulamentul provizoriu) că importatorul său afiliat din Uniune este, de fapt, serviciul de export al producătorului și că, dacă s-ar efectua ajustări complete pentru cheltuielile VAG și profituri, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, ar exista deduceri excesive la stabilirea prețului de export franco fabrică. Societatea a susținut că, în caz contrar, ar trebui efectuată o ajustare similară la calcularea valorii normale. Afirmația a fost reiterată în observațiile prezentate după comunicarea constatărilor definitive. Cu toate acestea, nu a fost prezentat niciun argument nou care să modifice constatările în această privință. În special, se reamintește faptul că societatea afiliată a emis facturi pentru clienții din Uniune și a încasat plăți din partea acestora. În plus, se specifică faptul că vânzările realizate de societatea afiliată au inclus o marjă de profit. De asemenea, conturile financiare ale societății afiliate au arătat că aceasta a suportat cheltuieli VAG normale între import și revânzare. Prin urmare, societatea afiliată exercită într-adevăr funcțiile obișnuite ale unui importator. În sfârșit, trebuie notat faptul că producătorul din Malaysia a efectuat, de asemenea, vânzări directe către clienți independenți din Uniune și din alte țări. Cu privire la acest ultim aspect, societatea a făcut referire la hotărârea Interpipe invocând argumente similare celor evocate de producătorii-exportatori indonezieni. Din motivele deja explicate în considerentul 33 din prezentul regulament, circumstanțele acestui caz sunt diferite de cele discutate în hotărârea Interpipe. În plus, argumentul exportatorului malaysian conform căruia vânzările independente ale societății erau negociate de importatorul său afiliat din Uniune, care acționa în calitate de serviciu de vânzări la export al societății malaysiene contrazice explicațiile furnizate în timpul vizitei de verificare, când în acest context a fost subliniat, în schimb, rolul esențial jucat de societatea-mamă din Japonia. Constatările menționate anterior conduc la concluzia că ajustarea pentru cheltuielile VAG și profit ar trebui menținută și că nu se justifică nicio ajustare similară pentru calcularea valorii normale.
(49)
Aceeași societate a afirmat, de asemenea, că anumite cheltuieli de vânzare ale importatorului său afiliat fuseseră deduse de două ori la reconstruirea prețului de export. Calculele au fost verificate și ajustate în consecință, deoarece această afirmație a fost considerată justificată.
(50)
Unul din exportatorii malaysieni a susținut că comparația între valoarea normală și prețul de export nu ar trebui să se bazeze pe tipurile de produse identificate prin numerele de control al produsului („NCP”), ci pe codurile proprii de produse ale societății. Conform afirmațiilor acestei societăți, NCP-urile utilizate în cadrul anchetei nu ar lua suficient în considerare condițiile specifice ale procesului de fabricație și diferențele în ceea ce privește costurile și prețurile. În sprijinul acestei afirmații, societatea a făcut referire la unele dintre produsele sale care au fost fabricate prin utilizarea unor procese de fabricație și a unor materii prime de bază diferite, ceea ce a avut drept rezultat creșterea costurilor unitare de producție. Trebuie notat faptul că această afirmație nu a fost formulată nici în stadiul provizoriu al anchetei, nici în timpul vizitei de verificare la fața locului. În plus, utilizarea codurilor proprii de produse ale societății în acest calcul nu ar soluționa problema metodelor de producție diferite, întrucât codurile de producție ale aceleiași societăți au fost utilizate, de asemenea, pentru produse fabricate conform unor procese de producție diferite. Prin urmare, argumentul este respins.
(51)
În lipsa oricăror observații privind comparația, se confirmă constatările provizorii menționate în considerentele 55-58 din regulamentul provizoriu, ținând cont de corecțiile indicate în considerentul 49 din prezentul regulament.
3.4. Marja de dumping
(52)
În urma comunicării constatărilor provizorii, un producător malaysian care nu realizase exporturi către Uniune a formulat observații cu privire la considerentul 60 din regulamentul provizoriu, afirmând că există alți producători ai produsului în cauză în Malaysia. În acest sens, trebuie notat faptul că prezența unui producător suplimentar în Malaysia, care nu realizează exporturi către Uniune, nu schimbă constatarea privind nivelul de cooperare din Malaysia, deoarece nu a fost prezentată nicio dovadă care să indice că societățile anchetate nu efectuau totalitatea exporturilor produsului în cauză către Uniune în cursul PA. În plus, același producător malaysian a criticat faptul că producătorii asemenea lui, care nu au realizat exporturi către Uniune în cursul PA, ar fi supuși nivelului taxei reziduale. În acest sens, trebuie notat faptul că societăților care nu au exportat către Uniune în cursul PA nu li se poate aplica un nivel individual al taxei. Cu toate acestea, de îndată ce aceste societăți încep să exporte sau încheie o obligație irevocabilă de vânzare către Uniune, ele pot să solicite o reexaminare în calitate de noi exportatori în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază, care poate conduce la o marjă individuală a taxei, dacă sunt îndeplinite condițiile stabilite la acest articol.
(53)
Unul dintre producătorii din Malaysia a susținut că valoarea CIF utilizată ca bază de calcul al procentajului marjei de dumping nu ar trebui să se bazeze pe prețul declarat la vamă, ci ar trebui calculată pornind de la prețul de revânzare, după scăderea tuturor costurilor ulterioare importului în Uniune. Cu toate acestea, deoarece prețul CIF a fost utilizat ca bază pentru declarațiile de valoare în vamă la frontiera Uniunii și deoarece nu pare să fi fost declarat incorect, același preț trebuie utilizat ca bază de calcul al procentajului marjei de dumping. Societatea a susținut că există un decalaj în timp între livrările corespunzătoare provenind din Malaysia și vămuirea în scopul revânzării în Uniune. Cu toate acestea, chiar dacă facturile de vămuire sunt emise într-o etapă ulterioară, cu prețuri conforme metodei FIFO de evaluare a stocurilor, calculul valorii în vamă rămâne bazat pe prețul de transfer și nu pe prețul de revânzare. Prin urmare, argumentul este respins.
(54)
În lipsa oricăror alte observații referitoare la calcularea marjei de dumping, se confirmă conținutul considerentelor 59 și 60 din regulamentul provizoriu.
(55)
Marja de dumping determinată definitiv, exprimată ca procent din prețul net CIF franco frontiera Uniunii înainte de vămuire, este după cum urmează:
Societate
Marja de dumping definitivă
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Toate celelalte societăți
5,7 %
D. PREJUDICIUL
1. Observații preliminare
(56)
După publicarea regulamentului provizoriu, s-a constatat că trebuiau efectuate corecții minore la cifrele privind consumul, ca urmare a unei erori de redactare, ceea ce a condus la modificări minore în volumul de vânzări, cota de piață a industriei din Uniune și cota de piață a țărilor în cauză. Totuși, aceste corecții nu au un impact semnificativ asupra tendințelor și a concluziilor la care s-a ajuns în ceea ce privește consumul, volumul de vânzări, cota de piață a industriei din Uniune și cota de piață a țărilor în cauză pe piața Uniunii în cursul perioadei luate în considerare.
2. Producția și industria din Uniune
(57)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 62 din regulamentul provizoriu, s-a constatat că produsul similar era fabricat de cei doi reclamanți și de mici producători din Uniune. Astfel cum s-a menționat în considerentele 11 și 12 din prezentul regulament, producătorii care produc FOH care conțin izomeri cu catenă ramificată au fost excluși din definiția producției de FOH din Uniune. În pofida faptului explicat în considerentul 58 din prezentul regulament, se confirmă definiția industriei din Uniune expusă în considerentele 62 și 63 din regulamentul provizoriu.
(58)
Unul dintre cei doi reclamanți a fost preluat de o societate care participă la procedura actuală în calitate de utilizator. Acest reclamant a adoptat o poziție neutră după publicarea regulamentului provizoriu.
(59)
Prin urmare, unele părți au pus sub semnul întrebării nivelul sprijinului pentru anchetă, susținând că acest sprijin trebuie menținut pe tot parcursul anchetei.
(60)
Analiza acestei afirmații a arătat că reclamantul rămas reprezintă peste 40 % din totalul producției din Uniune, adică mai mult de 25 % din totalul producției din Uniune și 100 % din producătorii de FOH din Uniune care își exprimă susținerea sau opoziția față de reclamație. Prin urmare, limitele de 25 % și 50 % prevăzute la articolul 5 alineatul (4) din regulamentul de bază sunt respectate în totalitate și sprijinul pentru anchetă este confirmat.
(61)
Unele părți au susținut că, întrucât ambii reclamanți importaseră produsul în cauză în cursul PA, aceștia nu ar trebui să fie considerați ca făcând parte din industria din Uniune. Cu toate acestea, s-a verificat faptul că procentul de produs importat de aceste societăți din țările în cauză nu a fost substanțial în comparație cu producția lor de produs similar. În plus, aceste importuri erau, în principal, de natură temporară. Prin urmare, poate fi confirmat faptul că activitatea de bază a acestor societăți constă în producția și vânzarea produsului similar. Prin urmare, se confirmă considerentele 62-63 din regulamentul provizoriu.
3. Consumul din Uniune
(62)
În lipsa unor observații cu privire la consumul din Uniune, se confirmă considerentele 64-66 din regulamentul provizoriu.
4. Importurile în Uniune din țările în cauză și subcotarea prețurilor
4.1. Cumularea
(63)
Mai multe părți au protestat ca urmare a efectuării unei evaluări cumulative pentru cele trei țări în cauză în regulamentul provizoriu. În opinia lor, condițiile pentru cumulare expuse la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază nu au fost îndeplinite. În mod specific, ele au susținut că subcotarea negativă constatată pentru una dintre țări a împiedicat cumularea. În plus, ele au declarat că, în cursul perioadei luate în considerare, volumele de vânzări evoluaseră diferit pentru cele trei țări exportatoare și că materiile prime utilizate în aceste trei țări și accesul la ele au fost, de asemenea, diferite. În sfârșit, s-a menționat că vânzările la export ale uneia din țările în cauză au fost realizate prin intermediul unor societăți afiliate. În opinia lor, au existat condiții de concurență diferite între țările în cauză pe piața Uniunii. Articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază prevede că, în cazul în care importurile unui produs provenite din mai multe țări fac simultan obiectul unor anchete antidumping, efectele acestor importuri nu pot face obiectul unei evaluări cumulative decât în cazul în care: (a) marja de dumping stabilită în raport cu importurile provenite din fiecare țară este superioară nivelului de minimis în sensul articolului 9 alineatul (3) din regulamentul respectiv, iar volumul importurilor provenite din fiecare țară nu este neglijabil; și (b) o evaluare cumulativă a efectelor importurilor este adecvată, având în vedere condițiile de concurență între produsele importate și condițiile de concurență între produsele importate și produsul similar fabricat în Uniune.
(a)
Astfel cum se explică la punctul 4.3.2 din regulamentul provizoriu, volumul importurilor care fac obiectul unui dumping pentru fiecare țară în cauză nu era neglijabil, iar prezența acestor importuri a rămas semnificativă în cursul perioadei luate în considerare.
(b)
S-a constatat că condițiile de concurență și prețurile practicate în țările în cauză erau similare în ceea ce privește produsele importate și produsul similar, în special în cursul PA. Astfel cum se explică în considerentul 127 din regulamentul provizoriu, nivelurile de eliminare a prejudiciului stabilite pentru țările în cauză erau semnificativ superioare pragului de minimis de 2 %. Prin urmare, subcotarea prețurilor nu reflectă exact situația unei piețe cu o concurență reală la nivelul prețurilor. În plus, circuitele de vânzare și tendințele prețurilor pentru fiecare dintre țările în cauză au fost analizate și considerate similare, astfel cum rezultă din tabelul de mai jos. Prețurile de import ale țărilor în cauză au înregistrat o tendință descendentă și au fost deosebit de scăzute în cursul PA, în comparație cu prețurile medii ale industriei din Uniune.
Importuri bazate pe datele Eurostat (ajustate pentru a include doar produsul în cauză)
2007
2008
2009
PA
Preț mediu în EUR/tonă (Malaysia)
911
944
799
857
Indice: 2007 = 100
100
104
88
94
Variație anuală (%)
3,6
-15,4
7,3
Preț mediu în EUR/tonă (Indonezia)
996
1 169
899
912
Indice: 2007 = 100
100
117
90
92
Variație anuală (%)
17,3
-23,1
1,4
Preț mediu în EUR/tonă (India)
997
1 141
897
915
Indice: 2007 = 100
100
114
90
92
Variație anuală (%)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Prin urmare, se confirmă considerentele 67-70 din regulamentul provizoriu.
4.2. Volumul, prețul și cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping, originare din țările în cauză
(65)
În lipsa unor observații referitoare la volumul, prețul și cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, se confirmă considerentele 71-73 din regulamentul provizoriu.
4.3. Subcotarea prețurilor
(66)
Părțile au susținut că există diferențe în ceea ce privește prețurile materiilor prime între FOH produși din uleiuri și grăsimi naturale și cei produși din surse sintetice, cum ar fi țițeiul sau uleiurile minerale și că ar fi trebuit introdus un criteriu suplimentar privind numărul de control al produsului („NCP”) pentru a ține cont de diferențele privind costul de producție care decurg din diferitele procese de producție. Cu toate acestea, NCP-urile sunt stabilite pe baza caracteristicilor individuale ale fiecărei subcategorii de elemente care se încadrează în definiția produsului în cauză și nu pe baza prețului fiecăruia dintre aceste elemente. În plus, s-a constatat că nu există nicio diferență substanțială în ceea ce privește caracteristicile de bază ale FOH produși din uleiuri și grăsimi naturale și ale celor produși din țiței și uleiuri minerale și că diferența în ceea ce privește costul de producție nu justifică o diferențiere la nivelul NCP. Prin urmare, acest argument este respins.
(67)
Anumite părți au susținut că cifra corespunzătoare costurilor ulterioare importului, care reprezintă aproximativ 3 % din prețul de import și care a fost utilizată pentru a stabili nivelul de subcotare de către țările în cauză nu a fost clară și nu a părut adecvată în acest caz. Cu toate acestea, informațiile verificate în timpul anchetei au arătat că părțile importatoare, precum importatorii și utilizatorii trebuiau să plătească această sumă corespunzătoare costurilor ulterioare importului pentru a pune produsul în cauză în liberă circulație pe piața Uniunii. În plus, părțile nu au furnizat nicio dovadă care să indice faptul că aceste costuri ulterioare importului nu au fost stabilite corect în acest caz. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. Metoda utilizată pentru a calcula subcotarea prețurilor, astfel cum se explică în considerentele 74 și 75 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
5. Situația economică a industriei din Uniune
5.1. Observații preliminare
(68)
În ciuda schimbării de proprietate menționate în considerentul 58, s-a considerat că datele furnizate de reclamantul care s-a retras și care au fost verificate la sediul acestuia nu ar trebui să fie automat excluse din analiza prejudiciului, deoarece producția sa continuă să facă parte din producția Uniunii.
(69)
Unele părți au susținut că unele date furnizate de industria din Uniune, în special cu privire la achizițiile lor de produs în cauză originar din India, Malaysia și Indonezia ar trebui să fie excluse din analiza prejudiciului și din calculul marjei de prejudiciu, deoarece orice prejudiciu presupus referitor la aceste achiziții ar fi autoprovocat. Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat în considerentul 63 din regulamentul provizoriu, aceste achiziții erau datorate în principal închiderii temporare a uneia dintre unitățile de producție ale unui producător. În plus, aceste achiziții nu au fost substanțiale în comparație cu producția totală a reclamanților. Prin urmare, nu au existat motive întemeiate pentru a exclude achizițiile producătorilor menționați din analiza prejudiciului sau din calculul nivelului de eliminare a prejudiciului.
(70)
Observațiile preliminare menționate în considerentul 76 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
5.2. Producția, capacitatea de producție și utilizarea capacității, vânzările și cota de piață
(71)
În lipsa oricăror observații privind producția, capacitatea de producție, utilizarea capacității, vânzările și cota de piață ale industriei din Uniune, se confirmă considerentele 77-81 din regulamentul provizoriu.
5.3. Prețurile unitare medii ale industriei din Uniune
(72)
După publicarea regulamentului provizoriu, s-a constatat că trebuiau efectuate corecții la prețurile unitare medii ale industriei din Uniune, ca urmare a unei erori de redactare. Tabelul de mai jos arată evoluția modificată a prețului unitar al industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare.
Preț unitar, vânzări în Uniune către clienți independenți
2007
2008
2009
PA
Indice: 2007 = 100
100
123
102
96
Variație anuală (%)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Sursa: răspunsurile la chestionar
(73)
Contrar celor menționate în considerentul 84 din regulamentul provizoriu, prețurile industriei din Uniune au scăzut cu 4 % în timpul perioadei luate în considerare. Scăderea a fost semnificativă între 2008 și 2009, continuând în cursul PA. În această perioadă, prețurile de vânzare au scăzut cu 22 %. Modificarea menționată anterior nu are niciun impact asupra concluziei referitoare la situația economică a industriei din Uniune. În lipsa unor observații cu privire la prețurile unitare medii ale industriei din Uniune, se confirmă considerentele 82 și 83 din regulamentul provizoriu.
5.4. Stocurile, ocuparea forței de muncă, salariile și productivitatea, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri, creșterea, amploarea marjei de dumping reale
(74)
Unele părți au susținut că nu a fost posibil ca industria din Uniune să sufere un prejudiciu, deoarece societățile care fac parte din industria din Uniune sunt integrate vertical și au importat produsul în cauză din țări terțe. Prin urmare, ele au fost în măsură să utilizeze produsul importat pentru producția lor din aval și să-și vândă producția care nu era rentabilă.
(75)
Trebuie notat faptul că, în anumite anchete antidumping, producătorii, precum producătorii de oțel și de produse chimice incluși în definiția industriei din Uniune în aceste cazuri au o activitate în aval și că o parte din producția lor de produs în cauză este destinată unei utilizări captive. Cu toate acestea, într-un astfel de caz eventuala existență a unui prejudiciu material pentru industria din Uniune este examinată exclusiv în ceea ce privește producția și vânzările produsului în cauză. În cazul de față, s-a constatat un prejudiciu material în sectorul produsului în cauză, astfel cum se explică în considerentele 77-93 din regulamentul provizoriu. Părțile nu au furnizat nicio dovadă care să indice că respectivele constatări formulate în aceste considerente nu sunt corecte și că industria din Uniune nu a suferit un prejudiciu material în cursul PA. Prin urmare, acest argument este respins.
(76)
Unele părți au afirmat că închiderea anumitor capacități de producție de către reclamanți a prezentat o imagine înșelătoare a presupusului prejudiciu suferit de aceștia. Ele au susținut că au existat alți producători din Uniune care au contribuit la capacitatea de producție din cadrul Uniunii și că această capacitate de producție a industriei din Uniune a crescut datorită investițiilor în noi capacități. Acesta poate fi considerat cu greu un indiciu al unei industrii prejudiciate. Alte părți au susținut că reducerea investițiilor nu presupune existența unui prejudiciu, ci înseamnă relocalizarea producției în afara Uniunii.
(77)
Astfel cum se menționează în considerentul 78 din regulamentul provizoriu, ancheta a stabilit că respectiva capacitate de producție a industriei din Uniune a crescut cu 9 % în 2008, dar că ea a scăzut ulterior cu 10 %, în cursul PA. Această evoluție este rezultatul deciziilor luate pentru a face față concurenței din partea țărilor în cauză. Închiderile temporare ulterioare au fost datorate, de asemenea, presiunii exercitate de importurile care fac obiectul unui dumping. În ceea ce privește investițiile, în considerentul 89 din regulamentul provizoriu s-a stabilit că investițiile realizate de industria din Uniune în cadrul UE au scăzut cu 35 % pe parcursul perioadei luate în considerare. Acesta constituie unul dintre factorii de prejudiciu care au permis să se concluzioneze, în considerentele 92 și 93 din regulamentul provizoriu, că industria din Uniune a suferit un prejudiciu material în cursul PA.
(78)
În lipsa altor observații privind stocurile, ocuparea forței de muncă, salariile și productivitatea, rentabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri, creșterea și amploarea marjei de dumping reale, se confirmă considerentele 85-91 din regulamentul provizoriu.
5.5. Evoluții ulterioare perioadei de anchetă
(79)
Unele părți au afirmat că nu există nicio dovadă în sprijinul prejudiciului material suferit de industria din Uniune și că retragerea sprijinului pentru anchetă de către unul dintre cei doi reclamanți inițiali a arătat că acesta nu suferea niciun prejudiciu. De asemenea, s-a susținut că indicatorii de prejudiciu referitori la celălalt reclamant nu au arătat existența unui prejudiciu.
(80)
Trebuie remarcat faptul că societatea în cauză nu s-au opus anchetei, ci a adoptat o poziție neutră. Prin urmare, astfel cum se explică în considerentul 57, s-a considerat, în continuare, necesar ca ambii producători din Uniune să fie considerați ca făcând parte din industria din Uniune.
(81)
S-a afirmat că a existat o creștere semnificativă a prețurilor în perioada ulterioară PA și că aceste evoluții ale prețurilor în perioada respectivă ar fi generat imediat profituri pentru reclamanți, care au anunțat ei înșiși rezultate mai bune în declarațiile lor publice pentru perioada 2010-2011.
(82)
Unele părți au susținut că a existat o îmbunătățire semnificativă a situației industriei din Uniune în perioada ulterioară PA, subliniind faptul că unele societăți intenționau să construiască noi facilități de producție în Uniune. S-a afirmat, de asemenea, că, având în vedere recenta creștere a prețurilor de import, măsurile ar trebui să fie suspendate sau instituite sub forma unui preț minim la import (PMI).
(83)
Evenimentele survenite după PA nu sunt, în mod normal, luate în considerare într-o anchetă antidumping. În plus, nu există dovezi care să indice că evenimentele menționate ulterioare PA sunt evidente, incontestabile și durabile. În ceea ce privește orice suspendare a măsurilor definitive, aceasta ar trebui să fie examinată în lumina evoluțiilor ulterioare PA care ar fi de natură durabilă.
(84)
În ceea ce privește instituirea unui PMI, astfel cum se explică în considerentele 123-126, se consideră că circumstanțele nu justifică adoptarea unei astfel de măsuri. Prin urmare, toate argumentele de mai sus sunt respinse.
6. Concluzie privind prejudiciul
(85)
Ancheta a confirmat faptul că majoritatea indicatorilor de prejudiciu referitori la industria din Uniune au înregistrat o tendință descrescătoare pe parcursul perioadei luate în considerare. Pe baza celor de mai sus, se confirmă concluzia la care s-a ajuns în considerentele 92 și 93 din regulamentul provizoriu, conform căreia industria din Uniune a suferit un prejudiciu material în cursul PA.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Efectul importurilor care fac obiectul unui dumping
(86)
O parte a observat că analiza expusă în considerentul 108 din regulamentul provizoriu este eronată, deoarece aceasta pare să facă o legătură între o scădere generală și continuă a consumului și creșterea importurilor, deși, conform afirmațiilor acestei părți, importurile din țările în cauză au evoluat în concordanță cu consumul.
(87)
Ar trebui clarificat într-adevăr faptul că, astfel cum s-a menționat în considerentele 64-66 din regulamentul provizoriu, consumul total a crescut cu 2 % în cursul perioadei luate în considerare. Totuși, aceasta nu contrazice faptul că a existat o creștere generală importantă a volumului și a cotei de piață pentru importurile la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping provenite din țările în cauză, pe parcursul perioadei luate în considerare (a se vedea considerentul 96 din regulamentul provizoriu), în timp ce dimensiunea pieței a rămas aproape neschimbată și în timp ce industria din Uniune a pierdut o cotă de piață importantă, în special între 2009 și PA.
(88)
Unele părți au afirmat că tendințele importurilor provenite din țările în cauză nu au legătură cu deteriorarea situației economice a industriei din Uniune, în special în ceea ce privește volumul, valoarea și rentabilitatea vânzărilor. Ele susțin că a existat o îmbunătățire a rentabilității industriei din Uniune în 2008, când importurile au crescut, urmată de o scădere semnificativă în momentul în care importurile au rămas stabile.
(89)
Contrar afirmației de mai sus, ancheta a revelat o corelație generală între importurile la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune în cursul întregii perioade luate în considerare (a se vedea considerentele 95-98 din regulamentul provizoriu). Ancheta a arătat, de asemenea, că industria din Uniune nu s-a putut redresa în cursul perioadei luate în considerare, din cauza prezenței crescute a importurilor la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping pe piața Uniunii. Prin urmare, argumentul ar trebui respins.
(90)
S-a susținut, de asemenea, că au existat diferențe la nivelul tendințelor importurilor în funcție de tipurile de alcool produse de anumiți producători-exportatori și că, în consecință, ar trebui efectuată o analiză separată a prejudiciului pentru acești alcooli. Cu toate acestea, diferitele tipuri incluse în definiția produsului au aceleași caracteristici de bază. Ancheta nu a evidențiat nicio diferență substanțială între FOH fabricați pornind de la materii prime diferite. Prin urmare, nu există motive care să justifice, în acest caz, efectuarea unei analize separate a tendințelor pentru fiecare tip de alcool.
(91)
S-a susținut, de asemenea, că prejudiciul nu ar putea fi atribuit Indiei, deoarece importurile sale nu au crescut în cursul perioadei luate în considerare, în special atunci când nu sunt luate în considerare achizițiile efectuate de reclamanți. Cu toate acestea, s-a constatat că importurile din India erau efectuate la prețuri de dumping pe piața Uniunii și că marja de prejudiciu era cu mult superioară nivelului de minimis de 2 %. În plus, astfel cum se explică în considerentele 63-65 de mai sus, condițiile prealabile unei evaluări cumulative pentru țările în cauză erau îndeplinite. Prin urmare, acest argument ar trebui respins.
(92)
S-a afirmat, de asemenea, că prejudiciul nu a putut fi atribuit societăților a căror marjă de subcotare individuală era negativă și, din același motiv, nici ansamblului importurilor provenite din Indonezia.
(93)
Astfel cum se explică în considerentele 63-65 de mai sus, toate condițiile prealabile unei evaluări cumulative a importurilor în cauză erau îndeplinite. În consecință, efectele importurilor la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping provenite din țările în cauză asupra industriei din Uniune au fost evaluate împreună, în scopul analizării prejudiciului și a cauzei sale. În plus, absența subcotării nu exclude existența unui prejudiciu material cauzat industriei din Uniune. Într-adevăr, astfel cum se explică în considerentele 124-127 din regulamentul provizoriu, s-a constatat că prețul practicat de industria din Uniune nu era suficient pentru a acoperi toate costurile de producție și pentru a realiza marja de profit rezonabilă pe care ar fi putut să o obțină în lipsa importurilor la prețuri de dumping în cursul PA. Prin urmare, acest argument este respins.
(94)
În lipsa oricăror alte observații referitoare la efectele importurilor care fac obiectul unui dumping, se confirmă considerentele 95-98 din regulamentul provizoriu.
2. Efectele altor factori
(95)
Mai multe părți au susținut că adevărata cauză a prejudiciului suferit de industria din Uniune ar trebui să fie atribuită crizei financiare, întrucât principalul prejudiciu suferit de această industrie a fost cauzat atunci când importurile din țările în cauză s-au stabilizat. De asemenea, s-a menționat că deteriorarea rentabilității industriei din Uniune a fost similară cu cea observată în cazul altor societăți care își desfășoară activitatea în sectorul chimic.
(96)
Criza a avut o influență asupra performanței industriei din Uniune. Tendințele factorilor cauzatori de prejudiciu, precum utilizarea capacităților și volumul vânzărilor arată că situația industriei din Uniune s-a deteriorat din cauza crizei și s-a îmbunătățit într-o oarecare măsură datorită redresării pieței. Cu toate acestea, ancheta a arătat că această îmbunătățire nu a permis redresarea industriei din Uniune, care s-a aflat într-o situație economică foarte diferită de cea existentă la începutul perioadei luate în considerare. În plus, astfel cum s-a menționat în considerentul 89, anul 2008, chiar înainte de începutul crizei financiare, a fost anul cu cea mai mare creștere a importurilor la prețuri de dumping provenind din țările în cauză și cu cea mai mare scădere a volumului vânzărilor industriei din Uniune. După anul respectiv, industria din Uniune nu s-a redresat și importurile care fac obiectul unui dumping au continuat să fie prezente în mod masiv pe piața Uniunii. Din aceste motive, este clar faptul că, indiferent de alți factori, importurile care fac obiectul unui dumping au contribuit în mare măsură la prejudiciul material suferit de industria din Uniune în cursul PA. Prin urmare, acest argument este respins.
(97)
Mai multe părți au susținut, de asemenea, că adevărata cauză a pretinsului prejudiciu suferit de industria din Uniune a fost reprezentată de importurile din alte țări terțe, de scăderea cererii, de creșterea prețurilor materiilor prime și de lipsa unui acces corespunzător la acestea, de deciziile strategice greșite luate de industria din Uniune, de presiunea concurențială de pe piața din aval, de scăderea producției produsului în cauză destinat utilizării captive, de evoluția generală a condițiilor pieței și de situația concurențială de pe piața Uniunii.
(98)
Este demn de menționat faptul că părțile menționate mai sus nu au fost în măsură să își justifice afirmațiile și să demonstreze că alți factori, pe lângă importurile la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping provenite din țările în cauză au fost de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile care fac obiectul unui dumping.
(99)
Unele părți au susținut că Comisia nu a examinat impactul potențial al vânzărilor de FOH ramificați asupra vânzărilor produsului în cauză realizate de industria din Uniune și nici efectele lor asupra situației sale economice. Ancheta s-a concentrat asupra produsului, astfel cum este definit în considerentele 8-12 și niciuna dintre părți nu a furnizat date fiabile, care să permită evaluarea eventualul impact negativ al FOH ramificați asupra situației economice a industriei din Uniune. Prin urmare, acest argument este respins.
(100)
În lipsa oricăror observații referitoare la efectele altor factori, se confirmă considerentele 99-106 din regulamentul provizoriu.
3. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(101)
Ancheta nu a demonstrat existența altor factori, pe lângă importurile la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping provenite din țările în cauză, care ar fi fost de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre prejudiciul material suferit de industria din Uniune și importurile care fac obiectul unui dumping.
(102)
În lipsa oricăror observații referitoare la concluzia privind legătura de cauzalitate, se confirmă considerentele 107-110 din regulamentul provizoriu.
F. INTERESUL UNIUNII
1. Industria din Uniune
(103)
În lipsa oricăror observații privind interesul industriei din Uniune, se confirmă considerentele 112 și 113 din regulamentul provizoriu.
2. Importatorii
(104)
În lipsa unor observații privind interesul importatorilor, se confirmă considerentele 115 și 116 din regulamentul provizoriu.
3. Utilizatorii
(105)
Se reamintește faptul că, pentru a evalua impactul posibil al măsurilor antidumping asupra utilizatorilor din Uniune, ancheta s-a concentrat în principal asupra datelor agregate furnizate de către cinci mari societăți utilizatoare vizitate în stadiul provizoriu.
(106)
Pe această bază, s-a constatat provizoriu că ponderea costului produsului în cauză în costul total al producției pentru acest grup a fost semnificativă și a variat între 10 % și 20 %, în funcție de produsul final. Cu toate acestea, datele disponibile au fost revizuite și, conform unor calcule noi și în urma corectării unor cifre, această pondere se situează între 15 % și 25 %. În mod similar, marja medie a profitului în industria care folosește produsul în cauză a fost apreciată la aproximativ 6 %, pentru grupul celor cinci societăți vizitate; noile calcule arată o marjă medie a profitului mai ridicată, de aproximativ 7,5 %. În sfârșit, cota medie a întreprinderilor care folosesc produsul în cauză în ansamblul întreprinderilor a fost, de asemenea, corectată. Ea a fost apreciată provizoriu la aproximativ 22 % și, conform unor noi calcule, a fost reevaluată la 25 %.
(107)
După publicarea regulamentului provizoriu, o serie de utilizatori au reacționat și au formulat observații cu privire la comunicarea constatărilor finale. Ei au contestat alegerea celor cinci societăți utilizatoare menționate în considerentul 118 din regulamentul provizoriu, susținând că datele folosite pentru a evalua impactul posibil al măsurilor asupra industriei utilizatoare nu ar fi fost transparente și că părțile care au furnizat aceste date nu erau nici reprezentative, nici suficient de numeroase. S-a susținut faptul că analiza ar trebui să țină cont de datele furnizate de toți utilizatorii care au cooperat în cadrul anchetei.
(108)
Cu toate acestea, astfel cum s-a menționat în considerentele 117 și 118 din regulamentul provizoriu, cele 21 de societăți care au cooperat reprezintă împreună aproximativ 25 % din totalul achizițiilor produsului în cauză în Uniune în cursul PA, în timp ce cele cinci societăți utilizate pentru a evalua interesul utilizatorilor au reprezentat aproximativ 18 % din aceste achiziții, respectiv 72 % din achizițiile produsului în cauză efectuate de utilizatori care au cooperat. Pe lângă faptul de a fi reprezentativi în ceea ce privește volumul achizițiilor produsului în cauză, acești cinci utilizatori reprezintă foarte bine diferitele sectoare de activitate ale industriei utilizatoare. Într-adevăr, cele cinci societăți vizitate constituie un grup eterogen, care include nu numai producătorii care reprezintă primii utilizatori, respectiv producătorii de agenți tensioactivi, ci și utilizatorii de agenți tensioactivi și alți utilizatori din aval.
(109)
Cu toate acestea, a fost efectuată o analiză mai extinsă luând în considerare toate informațiile furnizate de utilizatorii care au cooperat. În special, a fost realizată o evaluare specifică a impactului posibil al taxelor antidumping asupra producătorilor de agenți tensioactivi în calitate de grup separat, deoarece acest grup ar putea fi cel mai afectat de instituirea măsurilor. O altă analiză separată a fost efectuată pentru un al doilea grup de utilizatori, format din toate celelalte societăți utilizatoare care au cooperat în cadrul anchetei.
(110)
A fost realizată o simulare care a evaluat efectul potențial al unei taxe medii de 5 % asupra importurilor de FOH mai întâi asupra tuturor utilizatorilor care au cooperat și apoi asupra celor două grupuri separate. Rezultatul acestei simulări a arătat că impactul final al acestei taxe medii asupra costului de producție total al întreprinderilor care folosesc produsul în cauză ar fi de aproximativ 0,09 % pentru toți utilizatorii, în timp ce impactul aceleiași taxe asupra produsului din aval, în compoziția căruia intră produsul în cauză, ar fi de aproximativ 0,05 % pentru grupul producătorilor de agenți tensioactivi și de aproximativ 0,29 % pentru cel de-al doilea grup de societăți.
(111)
Analiza a arătat, de asemenea, că producătorii de agenți tensioactivi au realizat marje de profit mai scăzute în sectoarele care utilizează produsul care face obiectul anchetei; totuși, acest grup a importat din țările în cauză doar aproximativ 2,6 % din totalul achizițiilor sale de produs care face obiectul anchetei în cursul PA. În plus, sectorul agenților tensioactivi care utilizează FOH reprezintă aproximativ 24 % din cifra de afaceri totală a acestor societăți. Prin urmare, chiar și cu aplicarea unei taxe antidumping medii de 5 %, impactul final al produselor (inclusiv produsul care face obiectul anchetei) asupra costului de producție este foarte limitat și chiar neglijabil în ceea ce privește rentabilitatea lor globală.
(112)
Unii producători de agenți tensioactivi au susținut totuși că taxele antidumping îi vor împiedica să își achiziționeze liber materiile prime, creând astfel o denaturare în cadrul segmentului lor de piață.
(113)
Astfel cum se menționează în considerentul 120 din regulamentul provizoriu, nivelul taxelor antidumping și impactul posibil asupra industriei utilizatoare și asupra pieței din aval nu creează obstacole importante în calea importurilor produsului în cauză. Ancheta a confirmat că taxele antidumping definitive nu ar fi putut crea o denaturare pe piața din aval. În același timp, nu ar trebui să fie dificil pentru producătorii de agenți tensioactivi să repercuteze această creștere relativ redusă a costurilor în prețul final al produselor lor. Prin urmare, afirmațiile conform cărora taxele antidumping ar genera denaturări pe piața din aval sunt respinse.
(114)
După comunicarea constatărilor definitive, unii utilizatori au afirmat că producătorii din Uniune refuzaseră să le furnizeze bunuri și că au existat puține opțiuni de aprovizionare. Cu toate acestea, astfel cum se menționează în considerentul 120 din regulamentul provizoriu, nivelul relativ scăzut al măsurilor propuse nu ar trebui să împiedice posibilitatea de a importa produsul în cauză. În plus, producătorii din Uniune nu și-au exploatat la maximum capacitatea de producție în cursul perioadei luate în considerare. De altfel, este posibil să se importe produsul și din alte țări terțe care nu sunt supuse măsurilor, iar cifrele furnizate de Eurostat pentru importurile de FOH din restul lumii după PA arată că aceste importuri sunt în creștere, indicând că presupusul risc de oprire a aprovizionării este nefondat. În consecință, acest argument a fost respins.
(115)
Unele asociații ale utilizatorilor, care nu s-au făcut cunoscute în termenul prevăzut la punctul 5.3 din avizul de deschidere, au susținut că punctele lor de vedere, în special cu privire la posibilul impact al măsurilor asupra întreprinderilor mici și mijlocii și asupra sectoarelor specifice, nu au fost reflectate în evaluarea interesului Uniunii. Totuși, este demn de menționat că toate observațiile formulate de către aceste asociații au fost luate în considerare în cadrul prezentei anchete. În plus, după cum este menționat la considerentul 109, evaluarea interesului Uniunii a luat în considerare toate informațiile transmise de utilizatorii cooperanți. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(116)
Câteva părți au susținut că durata măsurilor, în cazul în care acestea ar fi fost impuse, ar trebui limitată la o perioadă maximă de doi ani. Conform regulamentului de bază, o măsură antidumping definitivă se impune, în mod normal, pe o durată de cinci ani. Deoarece niciuna dintre părți nu a demonstrat că o perioadă de doi ani ar fi suficientă pentru a contracara prejudiciul cauzat de dumping, astfel cum se cere la articolul 11 alineatul (1) din regulamentul de bază, pare să nu existe niciun motiv valabil pentru a devia de la durata standard a perioadei de valabilitate a măsurilor. Prin urmare, acest argument a fost respins.
(117)
În lipsa oricăror alte observații privind interesul utilizatorilor, se confirmă faptul că instituirea măsurilor definitive asupra importurilor produsului în cauză nu ar fi împotriva interesului Uniunii. Prin urmare, se confirmă considerentele 117-121 din regulamentul provizoriu.
4. Concluzie privind interesul Uniunii
(118)
Pe baza celor menționate anterior, se poate confirma concluzia expusă în considerentul 122 din regulamentul provizoriu. Nu există motive întemeiate împotriva instituirii de măsuri antidumping definitive asupra importurilor de FOH provenind din țările în cauză.
G. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(119)
Se reamintește că marja de profit utilizată pentru a calcula obiectivul de profit în stadiul provizoriu a fost de 7,7 %. Reclamanții au susținut că un obiectiv de profit de 15 % ar fi mai adecvat. În acest sens, trebuie notat faptul că ei nu au reușit să prezinte dovezi verificabile în sprijinul afirmației că obiectivul de profit a fost prea scăzut. Prin urmare, se propune confirmarea obiectivului de profit provizoriu de 7,7 %, bazat pe marja de profit obținută pentru întreaga activitate referitoare la alcooli a unuia dintre reclamanți în ultimul său an profitabil, înainte de creșterea importurilor la prețuri reduse care fac obiectul unui dumping.
(120)
Anumite părți au susținut că o marjă de 7,7 % nu era realistă, fiind prea ridicată. Ele au sugerat folosirea unei marje de profit mai scăzute, între 3 % și 5 %, pentru a stabili nivelul de eliminare a prejudiciului. Totuși, acest argument nu a fost susținut de nicio dovadă care să arate că profitul propus era cel pe care industria din UE îl putea obține în lipsa importurilor la prețuri de dumping pe piața Uniunii și, prin urmare, nu a fost acceptat.
(121)
Anumite părți au afirmat că Comisia a stabilit greșit nivelul de eliminare a prejudiciului pe baza marjei de subcotare a prețurilor indicative, deși ar fi trebuit să utilizeze marja de subcotare a prețurilor efective. În cazul de față, marja de subcotare a prețurilor efective nu a fost considerată o bază corespunzătoare pentru a stabili nivelul de eliminare a prejudiciului pentru industria din Uniune, deoarece ea nu ar reflecta nivelul de preț care ar putea fi obținut în lipsa importurilor care fac obiectul unui dumping pe piața Uniunii. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(122)
Pe această bază, marjele de prejudiciu provizorii, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, astfel cum se indică în considerentul 127 din regulamentul provizoriu pot fi confirmate.
2. Măsuri definitive
2.1. Forma măsurilor definitive
(123)
Astfel cum s-a menționat în considerentele 79-84, anumite părți au afirmat, printre altele, că măsurile actuale ar trebui suspendate deoarece evenimentele ulterioare PA și referitoare la creșterea prețului produsului în cauză pe piața Uniunii au fost evidente, incontestabile și durabile. Ele au susținut, de asemenea, că eventualele măsuri definitive nu ar trebui să ia forma unei taxe ad valorem, ci ar trebui instituite mai degrabă sub forma unui PMI.
(124)
Se consideră totuși că, în acest caz specific, circumstanțele nu sunt de natură să justifice instituirea unui preț minim la import. Această formă a măsurii ar putea fi eludată cu ușurință, având în vedere natura produsului în cauză și structurile corporative complexe ale exportatorilor în cauză.
(125)
Se admite totuși că există o anumită sensibilitate a prețului pe piața produsului în cauză și că, prin urmare, ar fi rezonabil să se minimizeze impactul măsurilor definitive asupra utilizatorilor din Uniune în cazul unor eventuale creșteri semnificative ale prețului produsului în cauză. În consecință, se consideră oportună modificarea formei măsurilor definitive, din taxe ad valorem în taxe specifice.
(126)
Această formă a măsurilor ar trebui să limiteze într-o oarecare măsură un eventual impact negativ nedorit asupra utilizatorilor, în cazul în care prețurile ar crește în mod semnificativ și rapid. Dacă, pe de altă parte, prețurile ar scădea, taxele specifice ar garanta totuși o protecție suficientă a producătorilor din Uniune. Taxele specifice se bazează pe valorile CIF ale exporturilor către Uniune ale societăților care au cooperat în cursul PA, convertite în EUR pe baza cursurilor de schimb lunare, înmulțite cu nivelul marjei celei mai scăzute (de dumping sau de prejudiciu), în conformitate cu regula celei mai reduse taxe.
(127)
În acest sens, doi producători-exportatori au susținut că ar trebui utilizat cursul de schimb mediu anual în locul cursului de schimb lunar. Cu toate acestea, se remarcă faptul că, în conformitate cu practica standard, orice conversie a valutelor în cadrul anchetelor antidumping este efectuată pe baza cursurilor de schimb lunare. Acesta a fost cazul și pentru prezenta anchetă. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(128)
Reclamantul a susținut că atunci când s-au stabilit taxele specifice ar fi trebuit să fie utilizate prețurile actuale pentru FOH și nu valorile CIF din cursul PA. Este demn de menționat că taxele specifice sunt stabilite pe baza calculelor referitoare la dumping și prejudiciu aferente PA. Nu au fost puse la dispoziție argumente justificate pentru a calcula taxele specifice în acest caz pentru o perioadă ulterioară PA. Prin urmare, acest argument a fost respins.
2.2. Instituirea măsurilor definitive
(129)
După publicarea măsurilor provizorii, a apărut un producător-exportator potențial, care a afirmat că nivelul taxei reziduale ar trebui să fie stabilit la nivelul celei mai ridicate taxe instituite, și nu la nivelul celei mai ridicate marje de dumping constatate pentru Indonezia. Cu toate acestea, taxa reziduală se stabilește la nivelul marjei reziduale de dumping sau de prejudiciu, prin aplicarea regulii celei mai reduse taxe. Prin urmare, argumentul este respins.
(130)
Luând în considerare cele menționate mai sus, se consideră că, în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, ar trebui să se instituie măsuri antidumping definitive pentru importurile produsului în cauză la nivelul marjei celei mai scăzute (de dumping sau de prejudiciu), în conformitate cu regula celei mai reduse taxe.
(131)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora se intenționa recomandarea instituirii de măsuri antidumping definitive. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă în cursul căreia au avut posibilitatea de a prezenta observații în urma acestei comunicări finale. Observațiile transmise de părți au fost atent examinate și, acolo unde a fost cazul, constatările au fost modificate în consecință.
(132)
Taxele antidumping definitive propuse sunt următoarele:
Țara
Societatea
Taxa antidumping specifică definitivă (EUR/tonă, net)
India
VVF Limited
46,98
Toate celelalte societăți
86,99
Indonezia
P.T. Musim Mas
45,63
Toate celelalte societăți
80,34
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
51,07
Toate celelalte societăți
61,01
(133)
Nivelurile taxelor antidumping atribuite fiecărei societăți menționate în prezentul regulament se aplică numai importurilor de produs în cauză fabricat de aceste societăți și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Importurile produsului în cauză fabricat de orice altă societate ale cărei denumire și adresă nu sunt menționate în mod specific în prezentul regulament, inclusiv de către entitățile afiliate societăților specific menționate, nu pot beneficia de aceste niveluri și ar trebui să facă obiectul taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(134)
Orice cerere de aplicare a acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări de denumire a entității sau în urma creării de noi entități de producție sau de vânzare) ar trebui adresată de îndată Comisiei (10) și trebuie să conțină toate informațiile utile privind, în special, orice modificare a activităților societății legate de producție, de vânzări interne și de vânzări la export care rezultă, de exemplu, în urma acestei schimbări de denumire a entității sau în urma creării acestor noi entități de producție sau de vânzare. După caz, prezentul regulament ar trebui să fie modificat în consecință prin actualizarea listei de societăți care beneficiază de niveluri individuale ale taxei antidumping.
3. Angajamente
(135)
Un producător-exportator indian, precum și un producător-exportator malaysian, împreună cu importatorul său afiliat, au oferit un angajament de preț în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul de bază. Ambele oferte de angajament vizau un număr mare de grupe de produse (determinate prin specificațiile chimice), fiecare grupă fiind supusă unui preț minim la import (PMI) diferit, cu diferențe de preț între grupe de până la 25 % pentru exportatorul malaysian și de până la 100 % pentru exportatorul indian. În plus, prețurile au variat până la 20 % în cadrul diferitelor grupe, ceea ce a determinat un risc foarte ridicat de compensare încrucișată. S-a remarcat, de asemenea, că oferta exportatorului indian nu a abordat problema volatilității prețurilor produsului în cauză. Au fost identificate riscuri suplimentare de compensare încrucișată în cazul exportatorului malaysian și al importatorului său afiliat din Uniune, care nu a obținut produsul în cauză doar de la exportatorul malaysian, ci și de la alți furnizori. În sfârșit, ar fi dificil pentru autoritățile vamale să stabilească specificațiile chimice ale produsului fără o analiză individuală, monitorizarea devenind astfel foarte dificilă, dacă nu chiar imposibilă. Prin urmare, ofertele de angajament au fost respinse. Ca urmare a propunerii de a modifica forma măsurilor, un producător-exportator a modificat oferta sa de angajament, sugerând un PMI mediu pentru toate grupurile de produse, susținând că nu va mai exista niciun risc de compensare încrucișată. Celălalt producător-exportator și-a menținut oferta. Cu toate acestea, dat fiind numărul de tipuri de produse și variația de preț dintre ele, un PMI ar compromite complet eficacitatea măsurilor. În plus, structura societăților și a ofertelor lor, schițată mai sus, continuă să constituie un obstacol pentru acceptarea unei oferte. Regimul de raportare și de prețuri sugerat de către un exportator nu se adresează respectivelor preocupări și, în orice caz, ar face ca monitorizarea să fie foarte dificilă, dacă nu chiar imposibilă. În consecință, ofertele de angajamente nu pot fi acceptate.
4. Perceperea definitivă a taxelor antidumping provizorii
(136)
Având în vedere amploarea marjelor de dumping constatate, precum și nivelul prejudiciului adus industriei Uniunii, se consideră necesar ca sumele impuse cu titlu de taxă antidumping provizorie instituită prin regulamentul provizoriu ar trebui să fie percepute definitiv, în limita taxelor definitive instituite prin prezentul regulament. În cazul în care taxele definitive sunt mai mici decât taxele provizorii, sumele impuse provizoriu care depășesc nivelul taxelor definitive antidumping ar trebui să fie returnate.
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de alcooli grași saturați având lungimi ale lanțului de atomi de carbon de C8, C10, C12, C14, C16 sau C18 (fără a include izomerii cu catenă ramificată), incluzând alcooli grași saturați individuali (denumiți și „monocatenari”) și amestecuri care conțin predominant o combinație de lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (categorizate adesea ca C8-C10), amestecuri care conțin predominant o combinație de lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (categorizate adesea ca C12-C14) și amestecuri care conțin predominant o combinație de lanțuri de atomi de carbon având lungimea de C16-C18, originari din India, Indonezia și Malaysia și încadrându-se în prezent la codurile NC ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 și ex 3823 70 00 (codurile TARIC 2905168510, 2905190060, 3823700011 și 3823700091).
(2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile produselor descrise la alineatul (1) și fabricat de societățile de mai jos se stabilește după cum urmează:
Țara
Societatea
Taxa antidumping definitivă (EUR/tonă, netă)
Cod adițional TARIC
India
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Toate celelalte societăți
86,99
B999
Indonezia
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Toate celelalte societăți
80,34
B999
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd., Pelabuhan Klang, Selangor, Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Toate celelalte societăți
61,01
B999
(3) În cazurile în care bunurile s-au deteriorat înainte de punerea în liberă circulație și, prin urmare, prețul efectiv plătit sau de plătit este calculat proporțional pentru a determina valoarea în vamă în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (11), nivelul taxei antidumping, calculat pe baza sumelor menționate anterior, este redus proporțional cu prețul efectiv plătit sau de plătit.
(4) Cu excepția cazurilor în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Sumele impuse sub formă de taxă antidumping provizorie în temeiul Regulamentului (UE) nr. 446/2011 se percep definitiv. Sumele impuse care depășesc nivelurile taxei antidumping definitive se returnează.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 8 noiembrie 2011.