РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 521/2012 НА КОМИСИЯТА
от 19 юни 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1187/2009 по отношение на лицензиите за износ за сирената, изнасяни за Съединените американски щати в рамките на някои квоти на ГАТТ
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 и член 171, параграф 1 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В глава III, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1187/2009 на Комисията от 27 ноември 2009 г. за определяне на специалните подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на лицензиите за износ и възстановяванията при износ за мляко и млечни продукти (2) се съдържат условията за заявителите за лицензии за износ и процедурата за разпределяне на тези лицензии за износ по квотата на Съединените щати.
(2)
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 1187/2009 за квотната 2012 година бе приет Регламент за изпълнение (ЕС) № 789/2011 на Комисията от 5 август 2011 г. за откриване на процедура за разпределение на лицензии за износ на сирене в Съединените американски щати през 2012 г. по някои квоти на ГАТТ (3).
(3)
С оглед на административното опростяване е подходящо в глава III, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1187/2009 да бъде включен постоянен механизъм по отношение на откриването на годишна процедура за разпределение на лицензии за износ вместо приемането на отделен регламент всяка година.
(4)
Поради това Регламент (ЕО) № 1187/2009 следва да бъде съответно изменен.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1187/2009 се изменя, както следва:
(1)
Раздел 2 в глава III се заменя със следния текст:
„РАЗДЕЛ 2
Износ за Съединените щати
Член 21
За продуктите с код по КН 0406 се представя лицензия за износ в съответствие с настоящия раздел, когато те се изнасят за Съединените щати в рамките на следните квоти:
а)
допълнителната квота съгласно Споразумението за селското стопанство;
б)
тарифните квоти, произтичащи първоначално от Токийския кръг и предоставени от Съединените щати на Австрия, Финландия и Швеция в списък ХХ от Уругвайския кръг;
в)
тарифните квоти, произтичащи първоначално от Уругвайския кръг и предоставени от Съединените щати на Чешката република, Унгария, Полша и Словакия в списък ХХ от Уругвайския кръг.
Член 22
1. Заявленията за лицензии се подават пред компетентните органи от 1 до 10 септември на годината, предхождаща годината на квотата, за която са предоставени лицензиите за износ. Всички заявления се подават едновременно до компетентния орган на една-единствена държава членка.
Квотите, посочени в член 21, се откриват всяка година за периода от 1 януари до 31 декември.
В клетка 16 от заявленията за лицензии и лицензиите се отбелязва осемцифреният продуктов код от Комбинираната номенклатура. Лицензиите обаче са валидни и за продукти с всякакви други кодове в рамките на код по КН 0406.
В клетка 20 от заявлението за лицензия и в лицензията се вписва следният текст:
„За износ за Съединените американски щати“:
Квота за … (година) - глава III, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1187/2009.
Идентификация на квотата: …“
2. За всяка квота, посочена в колона 3 от приложение IIа, всеки заявител може да подаде едно или повече заявления за лицензия, при условие че общото количество, за което са подадени заявления в рамките на всяка квота, не надвишава максималните количествени ограничения, определени в член 22а.
С оглед на това, когато за една и съща група продукти, посочени в колона 2 от приложение IIа, наличното количество в колона 4 е разделено между квотата от Уругвайския кръг и квотата от Токийския кръг, двете квоти трябва да бъдат разглеждани като две отделни квоти.
3. Заедно със заявленията се депозира гаранция в съответствие с член 9.
4. Заявителите за лицензии за износ представят доказателства, че са изнасяли продуктите от въпросната квота за Съединените щати поне през една от предходните три календарни години и че определеният от тях вносител е дъщерно дружество на заявителя.
Доказателството за извършване на търговия в съответствие с първа алинея се представя съгласно член 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1301/2006 (4).
5. Заявителите за лицензии за износ посочват в заявлението:
а)
названието на продуктовата група, обхваната от квотата на Съединените щати в съответствие с допълнителни бележки 16-23 и 25 в глава 4 от Хармонизираната тарифа на Съединените щати;
б)
наименованията на продуктите в съответствие с Хармонизираната тарифа на Съединените щати;
в)
името и адреса на вносителя в Съединените щати, определен от заявителя.
6. Заявленията за лицензии за износ се придружават от декларация от определения вносител, с която се удостоверява, че той отговаря на действащите в Съединените щати правила относно издаването на лицензии за внос за продуктите по член 21.
7. Заявленията се приемат само ако отговарят на максималните количествени ограничения, съдържат цялата информация и са придружени от документите, посочени в настоящия член.
8. Информацията, посочена в настоящия член, се представя в съответствие с образеца, установен в приложение IIб.
Член 22а
За квотите, определени в колона 3 от приложение IIа като 22-Токио, 22-Уругвай, 25-Токио и 25-Уругвай, общото заявено количество на заявител и на квота обхваща най-малко 10 тона и не надвишава наличното количество по съответната квота, определено в колона 4 от посоченото приложение.
За другите квоти, посочени в колона 3 от приложение IIа, общото заявено количество на заявител и на квота обхваща най-малко 10 тона и не повече от 40 % от наличното количество по съответната квота, определено в колона 4 от посоченото приложение.
Член 22б
1. До 18 септември държавите членки уведомяват Комисията за заявленията, които са подадени за всяка от посочените в приложение IIа квоти, или че не са подадени заявления.
2. Уведомлението за всяка квота включва:
а)
списък на заявителите с техните имена, адреси и референтни номера;
б)
количествата, за които кандидатства всеки заявител, разпределени съгласно продуктовите им кодове по Комбинираната номенклатура и кодовете им в съответствие с Хармонизираната митническа тарифа на Съединените американски щати;
в)
името, адреса и референтния номер на вносителя, определен от заявителя.
Член 23
1. Когато заявленията за лицензии за износ за квота по член 21 надвишават наличното количество за въпросната година, Комисията определя коефициент на разпределение не по-късно от 31 октомври.
Сумата, получена в резултат на прилагането на коефициента на разпределение, се закръглява надолу с точност до килограм.
За количества, заявленията за които са отхвърлени, или за количествата, надвишаващи разпределените, гаранциите се освобождават изцяло или частично.
2. Когато в резултат на прилагането на коефициента на разпределение би трябвало да се разпределят количества за по-малко от 10 тона за отделен заявител, съответните налични количества се предоставят от съответната държава членка чрез теглене на жребий по квоти. Държавата членка тегли жребий за партиди по 10 тона всяка между заявителите, които при прилагането на коефициента на разпределение биха получили по-малко от 10 тона за квота.
Количествата, по-малки от 10 тона, останали след определянето на партидите, се разпределят поравно между партидите от 10 тона преди тегленето на жребия.
Когато в резултат на прилагането на коефициента на разпределение би останало количество, по-малко от 10 тона за квота, то се счита за единична партида.
Гаранцията за заявленията, които не са между спечелилите при разпределението чрез теглене на жребий, се освобождава незабавно.
3. В срок от пет работни дни след публикуването на коефициентите за разпределение за всяка квота държавите членки, в които е теглен жребий, уведомяват Комисията за количествата, разпределени между отделните кандидати, кода на продукта, референтния номер на заявителя и референтния номер на определения вносител.
Определените чрез жребий количества се разпределят между отделните кодове по КН пропорционално на заявените количества по продуктови кодове от КН.
4. Когато заявленията за лицензии за износ за квотите по член 21 не надвишават наличното количество за въпросната година, Комисията може да разпредели останалите количества на заявителите пропорционално на заявените от тях количества чрез определяне на коефициент на разпределение. Сумата, получена в резултат на прилагането на коефициента на разпределение, се закръглява надолу с точност до килограм.
В този случай операторите уведомяват компетентния орган на съответните държави членки за допълнителното количество, което приемат, в срок от една седмица след публикуването на коефициента на разпределение. Предоставената гаранция се увеличава съответно.
Член 24
1. Имената на определените вносители, посочени в член 22, параграф 5, буква в), и разпределените количества се съобщават от Комисията на компетентните органи в Съединените щати.
2. В случаите когато на определения вносител не е предоставена лицензия за внос за съответните количества при обстоятелства, които не пораждат съмнение за добросъвестността на оператора, представящ декларацията по член 22, параграф 6, операторът може да получи разрешение от държавата членка да определи друг вносител, при условие че той е включен в списъка, предаден на компетентните органи в Съединените щати в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. Държавата членка информира Комисията възможно най-бързо за смяната на определения вносител, а Комисията уведомява за промяната компетентните органи в Съединените щати.
Член 25
1. Лицензии за износ се издават до 15 декември през годината, предхождаща годината на квотата, за количествата, за които са разпределени лицензиите.
Лицензиите са валидни от 1 януари до 31 декември през годината на квотата.
В клетка 20 от лицензиите се вписва следният текст:
„валидно от 1 януари до 31 декември ……. (година)“.
2. Гаранциите за лицензиите за износ се освобождават при представянето на доказателството по член 32, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 376/2008, заедно с транспортния документ по член 17, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в който като местоназначение са посочени Съединените щати.
3. Лицензиите, издадени съгласно настоящия член, са валидни само за износа на продукти в рамките на квотите по член 21.
Член 26
Прилага се глава II с изключение на членове 7 и 10.
(2)
Добавят се приложения IIа и IIб, чийто текст се съдържа в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за лицензиите за износ, за които са подадени заявления от 1 септември 2012 г. за продукти, подлежащи на износ през квотната 2013 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 юни 2012 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 521/2012 AL COMISIEI
din 19 iunie 2012
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1187/2009 în ceea ce privește licențele de export pentru brânzeturile care urmează a fi exportate în Statele Unite ale Americii în cadrul anumitor contingente din GATT
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 170 și articolul 171 alineatul (1), coroborate cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Capitolul III secțiunea 2 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 al Comisiei din 27 noiembrie 2009 de stabilire a normelor speciale de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește licențele de export și restituirile la export în sectorul laptelui și produselor lactate (2) stabilește condițiile în care solicitanții depun cererile de licențe de export, precum și procedura de alocare a acestor licențe, pentru exporturile din cadrul contingentului destinat Statelor Unite.
(2)
În conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, pentru anul contingentar 2012 a fost adoptat Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 789/2011 al Comisiei din 5 august 2011 de deschidere a procedurii de atribuire a licențelor de export pentru brânzeturile care urmează a fi exportate în Statele Unite ale Americii în 2012 în cadrul anumitor contingente din GATT (3).
(3)
Din motive de simplificare administrativă, este oportun să se integreze în capitolul III secțiunea 2 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 un mecanism permanent referitor la deschiderea unei proceduri anuale de alocare a licențelor de export, care să înlocuiască adoptarea unui regulament separat în fiecare an.
(4)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 trebuie modificat în consecință.
(5)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 se modifică după cum urmează:
1.
În capitolul III, secțiunea 2 se înlocuiește cu următorul text:
„SECȚIUNEA 2
Exporturi cu destinația Statele Unite
Articolul 21
Pentru produsele clasificate la codul NC 0406 trebuie prezentată o licență de export în conformitate cu prezenta secțiune, atunci când acestea sunt exportate în Statele Unite în cadrul următoarelor contingente:
(a)
contingentul suplimentar în temeiul Acordului privind agricultura;
(b)
contingentele tarifare care decurg inițial din Runda Tokyo și sunt acordate de Statele Unite Austriei, Finlandei și Suediei în lista XX din Runda Uruguay;
(c)
contingentele tarifare care decurg inițial din Runda Uruguay și sunt acordate de Statele Unite Republicii Cehe, Ungariei, Poloniei și Slovaciei în lista XX din Runda Uruguay.
Articolul 22
(1) Cererile de licențe se depun la autoritățile competente între datele de 1 și 10 septembrie ale anului care precedă anul contingentar pentru care se alocă licențele la export. Toate cererile se depun în același timp la autoritatea competentă a unui singur stat membru.
Contingentele menționate la articolul 21 se deschid anual pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie.
La rubrica 16 din cererile de licență și din licențe figurează codul din opt cifre al produsului din Nomenclatura combinată. Totuși, licențele sunt valabile, de asemenea, pentru toate codurile care figurează la codul NC 0406.
Cererea de licență și licența cuprind la rubrica 20 următoarea mențiune:
«Pentru export în Statele Unite ale Americii:
Contingent pentru anul … - capitolul III secțiunea 2 din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009.
Identificarea contingentului: …»
(2) Pentru fiecare contingent identificat în coloana 3 din anexa IIa, fiecare solicitant poate depune una sau mai multe cereri de licență, însă cantitatea totală solicitată per contingent nu trebuie să depășească plafoanele cantitative maxime stabilite la articolul 22a.
În acest scop, în cazul în care, pentru aceeași grupă de produse menționată în coloana 2 din anexa IIa, cantitatea disponibilă în coloana 4 este repartizată între contingentul Rundei Uruguay și contingentul Rundei Tokyo, ambele contingente trebuie considerate ca fiind două contingente separate.
(3) Cererile sunt supuse obligației de constituire a unei garanții în conformitate cu articolul 9.
(4) Solicitanții licențelor de export trebuie să furnizeze dovezi cu privire la faptul că au exportat produse din contingentul în cauză către Statele Unite în cel puțin unul din ultimii trei ani calendaristici și că importatorul desemnat de aceștia este o filială a solicitantului.
Dovada exportului menționată la primul paragraf se furnizează în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 al Comisiei (4).
(5) Solicitanții licențelor de export indică în cererile depuse:
(a)
denumirea grupei de produse din cadrul contingentului Statelor Unite conform notelor suplimentare 16-23 și 25 din capitolul 4 din Harmonized Tariff Schedule of the United States;
(b)
denumirea produselor conform Harmonized Tariff Schedule of the United States;
(c)
denumirea și adresa importatorului desemnat de solicitant în Statele Unite.
(6) Cererile de licențe de export trebuie să fie însoțite de o declarație a importatorului desemnat care să ateste faptul că este eligibil în temeiul normelor în vigoare în Statele Unite privind eliberarea licențelor de import pentru produsele menționate la articolul 21.
(7) Cererile sunt admisibile doar dacă respectă plafoanele cantitative maxime, conțin toate informațiile și sunt însoțite de documentele menționate în prezentul articol.
(8) Informațiile menționate în prezentul articol sunt prezentate în conformitate cu modelul care figurează în anexa IIb.
Articolul 22a
În ceea ce privește contingentele identificate în coloana 3 din anexa IIa ca «22-Tokyo», «22-Uruguay», «25-Tokyo» și «25-Uruguay», cantitatea totală solicitată de fiecare solicitant per contingent trebuie să fie de cel puțin 10 tone, fără a depăși însă cantitatea disponibilă în cadrul contingentului respectiv, indicată în coloana 4 din anexa menționată.
În ceea ce privește celelalte contingente identificate în coloana 3 din anexa IIa, cantitatea totală solicitată de fiecare solicitant per contingent trebuie să fie de cel puțin 10 tone, fără a depăși însă 40 % din cantitatea disponibilă în cadrul contingentului respectiv, indicată în coloana 4 din anexa menționată.
Articolul 22b
(1) Până la data de 18 septembrie, statele membre notifică Comisiei cererile depuse pentru fiecare din contingentele identificate în anexa IIa sau faptul că nu a fost depusă nicio cerere.
(2) Pentru fiecare contingent, notificarea cuprinde:
(a)
o listă a solicitanților, cu denumirea, adresa și numărul de referință;
(b)
cantitățile solicitate de fiecare solicitant, defalcate în funcție de codul produsului din Nomenclatura combinată și de codul corespunzător din Harmonised Tariff Schedule of the United States of America;
(c)
denumirea, adresa și numărul de referință al importatorului desemnat de solicitant.
Articolul 23
(1) În cazul în care cererile de licențe de export pentru unul dintre contingentele menționate la articolul 21 depășesc cantitatea disponibilă pentru anul în cauză, Comisia fixează un coeficient de alocare până la 31 octombrie.
Valoarea rezultată din aplicarea coeficientului se rotunjește până la cel mai apropiat număr întreg inferior de kilograme.
Garanțiile se eliberează integral sau parțial în cazul cererilor respinse sau al cantităților care depășesc cantitățile alocate.
(2) În cazul în care aplicarea coeficientului de alocare ar duce la alocarea unor cantități mai mici de 10 tone pentru un solicitant per contingent, statul membru respectiv acordă cantitățile disponibile corespunzătoare prin tragere la sorți pentru fiecare contingent. Statul membru procedează la o tragere la sorți a loturilor de 10 tone pentru solicitanții cărora li s-ar fi acordat mai puțin de 10 tone per contingent ca urmare a aplicării coeficientului de alocare.
Cantitățile mai mici de 10 tone care rămân de alocat după constituirea loturilor sunt repartizate în mod egal între loturile de 10 tone înainte de tragerea la sorți.
În cazul în care, după aplicarea coeficientului de alocare, rămâne o cantitate mai mică de 10 tone per contingent, aceasta este considerată a fi un lot.
Garanțiile aferente cererilor neonorate în cadrul alocării prin tragere la sorți sunt eliberate imediat.
(3) Statele membre care trag la sorți loturile transmit Comisiei pentru fiecare contingent, în termen de cinci zile lucrătoare de la publicarea coeficienților de alocare, cantitățile alocate fiecărui solicitant, codul produsului, numărul de referință al solicitantului și numărul de referință al importatorului desemnat.
Cantitățile alocate prin tragere la sorți se distribuie între codurile individuale NC proporțional cu cantitățile de produse solicitate per cod NC.
(4) Atunci când cererile de licențe de export pentru contingentele menționate la articolul 21 nu depășesc cantitatea disponibilă pentru anul în cauză, Comisia repartizează cantitățile rămase între solicitanți, proporțional cu cantitățile solicitate în cererile acestora, prin aplicarea unui coeficient de alocare. Valoarea rezultată din aplicarea coeficientului se rotunjește până la cel mai apropiat număr întreg inferior de kilograme.
În acest caz, agenții economici informează autoritatea competentă din statele membre în cauză cu privire la cantitățile suplimentare pe care le acceptă, în termen de o săptămână de la data publicării coeficientului de alocare. Garanția constituită se majorează în consecință.
Articolul 24
(1) Comisia comunică autorităților competente din Statele Unite denumirea importatorilor desemnați, menționați la articolul 22 alineatul (5) litera (c), și cantitățile alocate.
(2) În cazul în care licența de import pentru cantitățile respective nu se alocă importatorului desemnat, în împrejurări care nu pun în discuție buna-credință a agentului economic care a depus declarația menționată la articolul 22 alineatul (6), acesta poate fi autorizat de statul membru să desemneze un alt importator, cu condiția ca acesta din urmă să figureze pe lista comunicată autorităților competente din Statele Unite în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol.
(3) Statul membru notifică Comisiei, cât mai repede posibil, schimbarea importatorului desemnat, iar Comisia notifică schimbarea autorităților competente din Statele Unite.
Articolul 25
(1) Licențele de export se emit până la data de 15 decembrie din anul anterior anului contingentar pentru cantitățile pentru care s-au alocat licențe.
Licențele sunt valabile de la data de 1 ianuarie pâna la data de 31 decembrie a anului contingentar.
Rubrica 20 din licențe conține următoarea mențiune:
«valabilă de la 1 ianuarie la 31 decembrie ……. (anul).»
(2) Garanțiile aferente licențelor de export se eliberează la prezentarea dovezii prevăzute la articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 și a documentului de transport prevăzut la articolul 17 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 care menționează ca destinație Statele Unite.
(3) Licențele eliberate în temeiul prezentului articol sunt valabile numai pentru exporturile de produse în cadrul contingentelor menționate la articolul 21.
Articolul 26
Se aplică dispozițiile capitolului II, cu excepția articolelor 7 și 10.
2.
Se introduc anexele IIa și IIb, al căror text este prevăzut în anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică licențelor de export solicitate începând cu 1 septembrie 2012 pentru produsele care urmează a fi exportate în anul contingentar 2013.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 iunie 2012.