РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 931/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2011 година
относно изискванията за възможността за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета относно храните от животински произход
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се установяват общите принципи на възможността за проследяването по отношение на храните. В посочения член се предвижда, че възможността за проследяване трябва да бъде създадена на всички етапи на производството, преработката и разпространението. В него е предвидено също, че стопанските субекти в хранителната промишленост трябва да могат да установят всяко лице, което им е доставило храна. Стопанските субекти също трябва да могат да установят предприятията, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(2)
Възможността за проследяване е необходима, за да се гарантира безопасността на храните и достоверността на информацията, предоставяна на потребителите. По-конкретно, необходимо е да се използва възможността за проследяване на храните от животински произход, за да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(3)
За да се постигне възможността за проследяване на храните, установена с член 18 от Регламент (ЕО) 178/2002, са необходими наименованието и адресът както на стопанския субект, който доставя дадена храна, така и тези на стопанския субект, на който тя се доставя. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в областта на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(4)
Кризите с храни в миналото показаха, че документирането не винаги е било достатъчно, за да се установи източникът на подозрителните храни. Опитът при изпълнението на Регламент (ЕО) № 178/2002, на Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2), на Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (3) и на Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (4) показва, че стопанските субекти не винаги разполагат с необходимата информация, необходима, за да гарантират, че системите им са в състояние да установят дали преработката и складирането на храни са правилни, по-специално в областта на храните от животински произход. В резултат на посочените обстоятелства са отчетени ненужно високи икономически загуби, дължащи се на липсата на възможност за бързо и пълно проследяване на храните.
(5)
Поради това, целесъобразно е да се установят правила за конкретния сектор на храните от животински произход, за да се гарантира правилното прилагане на изискванията, предвидени в член 18 на Регламент (ЕО) № 178/2002. Посочените правила следва да дават възможност форматът, в който се предоставя съответната информация, да бъде определян като се проявява (известна) гъвкавост.
(6)
По-специално, целесъобразно е да се предостави информация за обема или количеството на храната от животински произход, препратка за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, както и подробно описание на храната и датата на изпращане.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват разпоредби за прилагане на изискванията за възможност за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002, към стопанските субекти в хранителната промишленост по отношение на храните от животински произход.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на храните, определени в член 2, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 852/2004 като непреработени и преработени продукти.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на храни, съдържащи както продукти от растителен произход, така и преработени продукти от животински произход.
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на производството на храни следва да гарантират, че на стопанските субекти в сферата на производството на храни, на които се доставят храните, и при поискване - на компетентните органи, се предоставя следната информация за пратките храни от животински произход:
а)
точно описание на храната,
б)
обем или количество на храната,
в)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
г)
наименование и адрес на изпращача (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
д)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
е)
наименование и адрес на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
ж)
информация за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, и
з)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се предоставя в допълнение към всяка информация, изисквана по силата на съответните разпоредби на законодателството на Съюза по отношение на възможността на проследяване на храните от животински произход.
3. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се актуализира ежедневно и да се съхранява най-малко докато може основателно да се допусне, че храната е била консумирана.
Когато бъде поискано от компетентния орган, стопанският субект в сферата на производството на храни предоставя информацията незабавно. Подходящата форма, под която трябва да се предостави информацията, се избира от доставчика на храната, стига изисканата по силата на параграф 1 информация да е ясно и недвусмислено указана и стопанският субект, на който е доставена храната, да може да я намери.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2011 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 931/2011 AL COMISIEI
din 19 septembrie 2011
privind cerințele în materie de trasabilitate a alimentelor de origine animală stabilite în Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației în sectorul alimentar, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (1), în special articolul 18 alineatul (5),
întrucât:
(1)
Articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 stabilește principiile generale ale trasabilității alimentelor. Acesta prevede că trasabilitatea alimentelor trebuie să fie asigurată în toate etapele producției, prelucrării și distribuției. De asemenea, articolul respectiv prevede că operatorii din sectorul alimentar trebuie să fie în măsură să identifice persoanele care îi aprovizionează cu alimente. Aceștia trebuie, de asemenea, să fie în măsură să identifice întreprinderile către care au fost furnizate propriile lor produse. Aceste informații trebuie să fie puse la dispoziția autorităților competente, la cerere.
(2)
Trasabilitatea este necesară pentru a asigura siguranța alimentelor și fiabilitatea informațiilor furnizate consumatorilor. În special, este necesar să se aplice principiile trasabilității în cazul alimentelor de origine animală pentru a sprijini procesul de eliminare de pe piață a alimentelor nesigure, protejând astfel consumatorii.
(3)
Pentru a asigura trasabilitatea alimentelor, astfel cum se prevede la articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002, este necesar să se cunoască numele și adresa operatorului din sectorul alimentar care furnizează alimentul în cauză, precum și numele și adresa operatorului din sectorul alimentar căruia i s-a furnizat alimentul în cauză. Cerința respectivă se bazează pe abordarea „un pas înapoi” - „un pas înainte” care prevede ca operatorii din sectorul alimentar să dispună de un sistem care să le permită să identifice furnizorul lor direct (furnizorii lor direcți), precum și clientul lor direct (clienții lor direcți), cu excepția cazului în care sunt consumatori finali.
(4)
Crizele alimentare din trecut au relevat faptul că documentele păstrate la dosar nu sunt întotdeauna suficiente pentru a permite trasabilitatea completă a alimentelor suspecte. Pe parcursul punerii în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 178/2002, Regulamentului (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare (2), Regulamentului (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (3) și a Regulamentului (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (4), experiența a dovedit faptul că operatorii din sectorul alimentar nu dispun, în general, de informațiile necesare pentru a se asigura că sistemele lor de identificare a manipulării sau a depozitării alimentelor sunt adecvate, în special în sectorul alimentelor de origine animală. Această situație a dus în acest sector la pierderi mari care ar fi putut fi evitate și care s-au datorat lipsei unei trasabilități complete și rapide a alimentelor.
(5)
Prin urmare, este adecvat să se stabilească anumite norme pentru sectorul specific al alimentelor de origine animală cu scopul de a asigura aplicarea corectă a cerințelor stabilite la articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002. Aceste norme ar trebui să permită (într-o anumită măsură) flexibilitatea privind formatul în care informațiile relevante trebuie să fie puse la dispoziție.
(6)
În mod deosebit, este adecvat să se furnizeze informații suplimentare privind volumul sau cantitatea de alimente de origine animală, o referință de identificare a lotului sau a transportului, după caz, o descriere detaliată a alimentelor și data de expediere a acestora.
(7)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește dispoziții de punere în aplicare a cerințelor în materie de trasabilitate stabilite în Regulamentul (CE) nr. 178/2002 pentru operatorii din sectorul alimentar în ceea ce privește alimentele de origine animală.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
(1) Prezentul regulament se aplică în cazul alimentelor definite ca produse neprelucrate și prelucrate la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 852/2004.
(2) Prezentul regulament nu se aplică în cazul alimentelor care conțin atât produse de origine vegetală, cât și produse prelucrate de origine animală.
Articolul 3
Cerințe în materie de trasabilitate
(1) Operatorii din sectorul alimentar se asigură că următoarele informații privind loturile de alimente de origine animală sunt puse la dispoziție operatorilor economici cărora le sunt furnizate alimentele și, la cerere, autorității competente.
(a)
o descriere precisă a alimentului;
(b)
volumul sau cantitatea de alimente;
(c)
numele și adresa operatorului din sectorul alimentar de la care s-a expediat alimentul;
(d)
numele și adresa expeditorului (proprietarul), în cazul în care acesta este altul decât operatorul din sectorul alimentar de la care s-a expediat alimentul;
(e)
numele și adresa operatorului din sectorul alimentar căruia i s-a expediat alimentul;
(f)
numele și adresa destinatarului (proprietarul), în cazul în care acesta este altul decât operatorul din sectorul alimentar căruia i s-a expediat alimentul;
(g)
o referință de identificare a lotului sau a transportului, după caz; și
(h)
data expedierii alimentului.
(2) Informațiile menționate la alineatul (1) trebuie să fie puse la dispoziție în plus față de alte informații cerute în temeiul dispozițiilor relevante ale legislației Uniunii cu privire la trasabilitatea alimentelor de origine animală.
(3) Informațiile menționate la alineatul (1) se actualizează zilnic și se păstrează la dispoziție cel puțin până la data la care se poate presupune, în mod rezonabil, că alimentele în cauză au fost consumate.
La cererea autorității competente, operatorul din sectorul alimentar furnizează informațiile solicitate, fără întârziere nejustificată. Formatul adecvat în care trebuie să fie puse la dispoziție informațiile rămâne la alegerea furnizorului alimentelor, cu condiția ca informațiile cerute la alineatul (1) să fie clare și disponibile și să poată fi obținute de operatorul economic căruia îi sunt furnizate alimentele.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică începând cu 1 iulie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 septembrie 2011.