РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 март 2011 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита
(2011/167/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Френската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар, работи за устойчивото развитие на Европа, основаващо се на балансиран икономически растеж, и насърчава научния и техническия прогрес. Създаването на правни условия, даващи възможност на предприятията да приспособят дейностите си по производство и дистрибуция на продукти отвъд националните граници и осигуряващи на дружествата по-широк избор и възможности, допринася за постигането на тази цел. Единният патент, еднакво валиден в целия Съюз, следва да бъде сред правните инструменти, които предприятията имат на свое разположение.
(2)
Съгласно член 118 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и в рамките на установяването и функционирането на вътрешния пазар мерките следва да включват създаването на единна патентна защита в целия Съюз и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол.
(3)
На 5 юли 2000 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета относно патент на Общността за създаването на единен патент, осигуряващ единна патентна защита в целия Съюз. На 30 юни 2010 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета относно разпоредбите за превод за патента на Европейския съюз (наричано по-долу „предложението за регламент относно разпоредбите за превод“), уреждащ разпоредбите относно превода, приложими към патента на Европейския съюз.
(4)
На заседанието на Съвета от 10 ноември 2010 г. бе отчетено, че липсва единодушие за продължаване на работата по предложения регламент относно разпоредбите за превод. На 10 декември 2010 г. бе потвърдено, че съществуват непреодолими трудности, които правят постигането на единодушие невъзможно в този момент и в близко бъдеще. Тъй като за постигане на окончателно споразумение относно единната патентна защита в Съюза е необходимо съгласие по предложението за регламент относно разпоредбите за превод, бе установено, че целта за създаване на единна патентна защита в Съюза не би могла да бъде постигната в разумен срок при прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
(5)
При тези обстоятелства дванадесет държави-членки, а именно Дания, Германия, Естония, Франция, Литва, Люксембург, Нидерландия, Полша, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, отправиха официални искания към Комисията с писма от 7, 8 и 13 декември 2010 г., посочвайки, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на единна патентна защита въз основа на съществуващите предложения, подкрепени от тези държави-членки по време на преговорите, и че Комисията следва да представи предложение до Съвета за тази цел. Исканията бяха потвърдени на заседанието на Съвета от 10 декември 2010 г. Междувременно още тринадесет държави-членки, а именно Белгия, България, Чешката република, Ирландия, Гърция, Кипър, Латвия, Унгария, Малта, Австрия, Португалия, Румъния и Словакия отправиха писма до Комисията, като посочиха, че и те желаят да участват в предвижданото засилено сътрудничество. Общо двадесет и пет държави-членки поискаха засилено сътрудничество.
(6)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна рамка за създаването на единна патентна защита в участващите държави-членки и да осигури на предприятията в целия Съюз възможност да повишат своята конкурентоспособност, като получат избор да търсят единна патентна защита в участващите държави-членки, като допринася същевременно за научния и техническия прогрес.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да има за цел създаване на единен патент, осигуряващ единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки, който ще се издава по отношение на всички тези държави-членки от Европейското патентно ведомство (ЕПВ). Като необходима част от единния патент, приложимите разпоредби относно превода следва да бъдат прости и икономически ефективни и да отговарят на предвидените в предложението за регламент на Съвета относно разпоредбите за превод за патента на Европейския съюз, представено от Комисията на 30 юни 2010 г., в съчетание с компромисните елементи, предложени от председателството през ноември 2010 г., които получиха широка подкрепа в Съвета. Разпоредбите относно превода ще запазят възможността за подаване в ЕПВ на патентни заявки на всеки от езиците на Съюза и ще осигурят възстановяване на разходите, свързани с превода на заявките, подадени на езици, които не са официални за ЕПВ. Еднакво валидният патент следва да се издава само на един от официалните езици на ЕПВ, както е предвидено в Конвенцията за издаване на европейски патенти (Европейската патентна конвенция). Допълнителни преводи няма да се изискват, без да се засягат преходните разпоредби, които ще бъдат пропорционални и ще изискват допълнителни преводи на временна основа, без правна стойност и само за информационни цели. Във всички случаи преходните разпоредби ще прекратят действието си, когато се появи възможност за висококачествени машинни преводи след обективна оценка на качеството им. В случай на спор за патентопритежателя следва да се приложи задължението за осигуряване на необходимия превод.
(8)
Условията, установени в член 20 ДЕС и в членове 326 и 329 ДФЕС, са изпълнени.
(9)
Областта, в която ще се извършва засиленото сътрудничество, а именно установяването на мерки за създаване на единен патент, осигуряващ патентна защита в целия Съюз, и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол на равнището на Съюза, е определена от член 118 ДФЕС като една от областите, попадащи в обхвата на Договорите.
(10)
На заседанието на Съвета от 10 ноември 2010 г. бе отчетено и на 10 декември 2010 г. - потвърдено, че целта за създаване на единна патентна защита в целия Съюз не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло, с което бе изпълнено изискването по член 20, параграф 2 ДЕС, че засиленото сътрудничество се приема само като крайна мярка.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита има за цел насърчаване на научния и техническия прогрес и функционирането на вътрешния пазар. Създаването на единна патентна защита за група държави-членки ще подобри равнището на патентна защита, като предостави възможност за получаване на единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки и премахне разходите и усложненията по отношение на тези територии. Така то благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава неговите интереси и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 ДЕС.
(12)
Създаването на единна патентна защита не е включено в списъка с областите на изключителна компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 ДФЕС. Правното основание за създаването на европейски права на интелектуална собственост е член 118 от ДФЕС, който спада към дял VII (Общи правила относно конкуренцията, данъчното облагане и сближаването на законодателствата), глава 3 (Сближаване на законодателствата), и в него изрично се прави позоваване на установяването и функционирането на вътрешния пазар, което е част от споделената компетентност на Съюза съгласно член 4 ДФЕС. Създаването на единна патентна защита, включително приложимите разпоредби относно превода, попада следователно в области, които не са от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза и не засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното или териториалното сближаване. То не представлява пречка, нито дискриминация при търговията между държавите-членки и не нарушава конкуренцията между тях.
(14)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Възможността за получаване на единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки не засяга достъпа или условията за патентна защита на териториите на неучастващите държави-членки. Нещо повече, предприятията от неучастващите държави-членки следва да разполагат с възможността да получат единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки при същите условия като предприятията от участващите държави-членки. Съществуващите правила на неучастващите държави-членки, определящи условията за получаване на патентна защита на тяхна територия, остават незасегнати.
(15)
По-специално засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита ще бъде в съответствие с правото на Съюза относно патентите, тъй като засиленото сътрудничество ще зачита съществуващите достижения на правото на Съюза.
(16)
При зачитане на евентуалните условия за участие, определени в настоящото решение, засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита е отворено по всяко време за всички държави-членки, готови да зачитат вече приетите в тази насока актове, в съответствие с член 328 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешава се на Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Френската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на единна патентна защита чрез прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 10 март 2011 година.
DECIZIA CONSILIULUI
din 10 martie 2011
de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar
(2011/167/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 329 alineatul (1),
având în vedere solicitările Regatului Belgiei, Republicii Bulgaria, Republicii Cehe, Regatului Danemarcei, Republicii Federale Germania, Republicii Estonia, Irlandei, Republicii Elene, Republicii Franceze, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Marelui Ducat al Luxemburgului, Republicii Ungare, Maltei, Regatului Țărilor de Jos, Republicii Austria, Republicii Polone, Republicii Portugheze, României, Republicii Slovenia, Republicii Slovace, Republicii Finlanda, Regatului Suediei și Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere aprobarea Parlamentului European,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), Uniunea instituie o piață internă, acționează pentru dezvoltarea durabilă a Europei, întemeiată pe o creștere economică echilibrată, și promovează progresul științific și tehnic. Crearea condițiilor juridice care permit întreprinderilor să își adapteze activitățile de producție și distribuție dincolo de frontierele naționale și care oferă companiilor mai multe opțiuni și oportunități contribuie la atingerea acestui obiectiv. Printre instrumentele juridice aflate la dispoziția întreprinderilor ar trebui să se numere un brevet unitar, care să asigure o protecție uniformă în întreaga Uniune.
(2)
În temeiul articolului 118 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și în contextul instituirii și funcționării pieței interne, sunt necesare măsuri care să includă crearea unei protecții uniforme prin brevet pe întregul teritoriu al Uniunii și înființarea unor sisteme centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii.
(3)
La 5 iulie 2000, Comisia a adoptat o propunere de regulament al Consiliului privind brevetul comunitar în vederea creării unui brevet unitar care să asigure o protecție uniformă în întreaga Uniune. La 30 iunie 2010, Comisia a adoptat o propunere de regulament al Consiliului privind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii Europene (denumit în continuare „propunere de regulament privind dispozițiile referitoare la traducere”), care conține dispoziții referitoare la traducere aplicabile brevetului Uniunii Europene.
(4)
La reuniunea Consiliului din 10 noiembrie 2010 s-a constatat că nu există unanimitate pentru menținerea propunerii de regulament privind dispozițiile referitoare la traducere. La 10 decembrie 2010 s-a confirmat existența unor dificultăți insurmontabile, unanimitatea fiind imposibilă în acel moment și în viitorul apropiat. Deoarece acordul asupra propunerii de regulament privind dispozițiile referitoare la traducere este necesar pentru încheierea unui acord final privind protecția prin brevet unitar în Uniune, s-a stabilit că obiectivul creării unei protecții prin brevet unitar în Uniune nu poate fi îndeplinit într-o perioadă rezonabilă de timp prin aplicarea dispozițiilor relevante ale tratatelor.
(5)
În aceste condiții, douăsprezece state membre, și anume Danemarca, Germania, Estonia, Franța, Lituania, Luxemburg, Țările de Jos, Polonia, Slovenia, Finlanda, Suedia și Regatul Unit, s-au adresat formal Comisiei prin scrisorile din 7, 8 și 13 decembrie 2010, arătând că intenționează să instituie între ele o cooperare consolidată în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar pe baza propunerilor existente sprijinite de statele membre în cauză pe parcursul negocierilor, solicitând Comisiei să prezinte Consiliului o propunere în acest sens. Solicitările au fost confirmate la reuniunea Consiliului din 10 decembrie 2010. În total, douăsprezece state membre au solicitat cooperarea consolidată. Între timp, treisprezece alte state membre, și anume Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Irlanda, Grecia, Cipru, Letonia, Ungaria, Malta, Austria, Portugalia, România și Slovacia, s-au adresat Comisiei în scris pentru a-și manifesta dorința de a participa, de asemenea, la cooperarea consolidată avută în vedere. În total, douăzeci și cinci de state membre au solicitat cooperarea consolidată.
(6)
Cooperarea consolidată trebuie să asigure cadrul juridic necesar pentru crearea unei protecții prin brevet unitar în statele membre participante și să ofere întreprinderilor din Uniune posibilitatea de a-și îmbunătăți competitivitatea prin a le oferi opțiunea de a dobândi o protecție uniformă prin brevet în statele participante, precum și prin contribuirea la progresul științific și tehnologic.
(7)
Cooperarea consolidată trebuie să vizeze crearea unui brevet unitar, care să asigure o protecție uniformă pe teritoriul statelor membre participante și care să fie acordat de Oficiul European de Brevete (OEB) pentru toate statele membre respective. Regimul de traducere aplicabil, care reprezintă o componentă necesară a brevetului unitar, trebuie să fie simplu, rentabil și corespunzător celui menționat în propunerea de regulament al Consiliului privind dispozițiile referitoare la traducere pentru brevetul Uniunii Europene, prezentată de Comisie la 30 iunie 2010, și combinat cu elementele de compromis propuse de Președinție în noiembrie 2010, care s-au bucurat de un larg sprijin din partea Consiliului. Regimul de traducere ar menține posibilitatea depunerii cererilor de brevet la OEB în oricare dintre limbile Uniunii și ar asigura compensarea costurilor legate de traducerea cererilor depuse în alte limbi decât o limbă oficială a OEB. Brevetul, având efect unitar, ar trebui să se acorde numai în una dintre limbile oficiale ale OEB, conform dispozițiilor Convenției privind eliberarea brevetelor europene (Convenția brevetului european). Nu vor fi necesare traduceri suplimentare, fără a se aduce atingere dispozițiilor tranzitorii care ar fi proporționale și ar impune temporar traduceri suplimentare, fără efecte juridice și strict în scop informativ. În orice caz, dispozițiile tranzitorii ar înceta atunci când vor fi disponibile traduceri automate de înaltă calitate, după o evaluare obiectivă a calității acestora. În caz de litigiu, obligațiile de traducere ar trebui să revină titularului brevetului.
(8)
Sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 20 din TUE și la articolele 326 și 329 din TFUE.
(9)
Domeniul în care s-ar aplica cooperarea consolidată, și anume instituirea măsurilor de creare a unui brevet unitar care să ofere protecție în întreaga Uniune și înființarea unor dispozitive centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii, este identificat la articolul 118 din TFUE ca fiind un domeniu reglementat prin tratate.
(10)
La reuniunile Consiliului din 10 noiembrie 2010 și 10 decembrie 2010, s-a stabilit și, respectiv, s-a confirmat că obiectivul creării unei protecții prin brevet unitar în întreaga Uniune nu poate fi îndeplinit într-o perioadă de timp rezonabilă de către Uniune în ansamblu, fiind astfel îndeplinită cerința de la articolul 20 alineatul (2) din TUE, conform căreia cooperarea consolidată poate fi utilizată numai ca soluție de ultimă instanță.
(11)
Obiectivul cooperării consolidate în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar este de a încuraja progresul științific și tehnologic, precum și funcționarea pieței interne. Crearea unei protecții prin brevet unitar pentru un grup de state membre poate ameliora nivelul de protecție prin brevet prin asigurarea posibilității de a obține protecție uniformă prin brevet pe teritoriul statelor membre participante și eliminarea costurilor și complexității în ceea ce privește teritoriul respectiv. Astfel, aceasta promovează obiectivele Uniunii, îi apără interesele și consolidează procesul de integrare, astfel cum prevede articolul 20 alineatul (1) din TUE.
(12)
Crearea unei protecții prin brevet unitar nu este inclusă în lista domeniilor de competență exclusivă ale Uniunii prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din TFUE. Temeiul juridic al creării drepturilor europene de proprietate intelectuală este articolul 118 din TFUE, care face parte din capitolul 3 (Apropierea legislațiilor) din titlul VII (Norme comune privind concurența, impozitarea și armonizarea legislativă), și care se referă în mod specific la instituirea și funcționarea pieței interne, care reprezintă una dintre competențele partajate ale Uniunii în conformitate cu articolul 4 din TFUE. Prin urmare, crearea unei protecții prin brevet unitar, inclusiv adoptarea unor dispoziții referitoare la traducere, intră în sfera competențelor neexclusive ale Uniunii.
(13)
Cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar respectă tratatele și dreptul Uniunii și nu aduce atingere pieței interne și nici coeziunii economice, sociale și teritoriale. Cooperarea consolidată nu constituie un obstacol sau o discriminare în schimburile comerciale dintre statele membre și nu provoacă o denaturare a concurenței între acestea.
(14)
Cooperarea consolidată în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar respectă competențele, drepturile și obligațiile statelor membre neparticipante. Posibilitatea obținerii protecției prin brevet unitar pe teritoriul statelor membre participante nu aduce atingere disponibilității sau condițiilor de protecție prin brevet pe teritoriul statelor membre neparticipante. În plus, întreprinderile din state membre neparticipante ar trebui să aibă posibilitatea de a obține protecție prin brevet unitar pe teritoriul statelor membre participante în aceleași condiții ca întreprinderile din state membre participante. Normele existente ale statelor membre neparticipante care determină condițiile prin care se poate obține protecție prin brevet pe propriul teritoriu rămân neafectate.
(15)
În special, cooperarea consolidată în domeniul creării protecției prin brevet unitar ar respecta dreptul Uniunii privind brevetele, deoarece cooperarea consolidată ar respecta acquis-ul existent.
(16)
Sub rezerva respectării condițiilor de participare stabilite prin prezenta decizie, cooperarea consolidată în domeniul creării protecției prin brevet unitar este deschisă, în orice moment, tuturor statelor membre care doresc să respecte actele deja adoptate în acest cadru, în conformitate cu articolul 328 din TFUE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Republica Franceză, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord sunt autorizate să instituie între ele o cooperare consolidată în domeniul creării unei protecții prin brevet unitar, prin aplicarea dispozițiilor relevante din tratate.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Adoptată la Bruxelles, 10 martie 2011.