РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 498/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 юни 2012 година
за разпределение на тарифните квоти, приложими към износа на дървен материал от Руската федерация към Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
Като взе предвид Решение 2012/105/ЕС на Съвета от 14 декември 2011 г. за подписване от името на Съюза и временно прилагане на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Руската федерация за управлението на тарифните квоти, прилагани по отношение на износа на дървен материал от Руската федерация за Европейския съюз, и на Протокола между Европейския съюз и правителството на Руската федерация относно техническите условия и ред по посоченото споразумение (1), и по-специално член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Като отчита икономическото значение, което вносът на необработен дървен материал има за Европейския съюз, както и значимостта на Руската федерация като доставчик на необработен дървен материал за Европейския съюз, Комисията договори с Руската федерация последната да поеме ангажименти за намаляване или премахване на прилаганите понастоящем от нея износни мита, включително по отношение на необработения дървен материал.
(2)
Тези ангажименти, които ще станат част от списъка на отстъпките на Руската федерация в рамките на Световната търговска организация (СТО) при присъединяването ѝ към СТО, включват тарифни квоти за износа на определени видове иглолистен дървен материал, дял от които е разпределен за износ за Съюза.
(3)
В контекста на преговорите за присъединяването на Руската федерация към СТО Комисията договори с Руската федерация от името на Съюза Споразумение под формата на размяна на писма за управлението на тези тарифни квоти, прилагани по отношение на износа на някои видове иглолистен дървен материал от Руската федерация за Съюза (наричано по-нататък „споразумението“).
(4)
Както е предвидено в споразумението, Съюзът и Руската федерация договориха подробни технически условия и ред за управлението на тарифните квоти, които са включени в споразумение под формата на протокол, договорен между Съюза и правителството на Руската федерация (наричан по-нататък „протоколът“).
(5)
В изпълнение на споразумението и протокола следва да се установят методи на разпределение на тарифните квоти в зависимост от датата на подаване на заявление от вносителите, както и правила и методи за определянето на правата на традиционните вносители за всеки квотен период и за всяка продуктова група.
(6)
Следва да се установят правила за непрекъснатостта на дейността с цел да се определи дали вносител, който претендира за статута на традиционен вносител, е същото физическо или юридическо лице, което е внесло обхванатите продукти през референтните периоди, посочени в настоящия регламент.
(7)
Следва да бъдат определени правила и процедури във връзка с неизползваните разрешения за квоти.
(8)
Преходните правила, приложими през първите три квотни периода от прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат установени във връзка с избора на референтни периоди за изчисляване на таваните на разрешенията за квоти за традиционните вносители.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището от Комитета по дървения материал, създаден с Решение 2012/105/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробни правила за разпределението на разрешенията за квота в съответствие с член 5, параграф 2 от протокола и се установяват други разпоредби, необходими за управлението от страна на Съюза на количествата по тарифните квоти, разпределени за износ за Съюза в изпълнение на споразумението и на протокола.
Член 2
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, установени в член 1, параграф 3, член 2 и член 5, параграфи 3 и 4 от протокола.
Освен това се прилага и следното определение: „продуктова група“ е всяка от двете категории на обхванатите продукти в съответствие с класификацията на такива продукти съгласно тарифната и статистическа номенклатура, прилагана в Руската федерация, а именно смърч (тарифни позиции 4403 20 110 и 4403 20 190) и бор (тарифни позиции 4403 20 310 и 4403 20 390). Съответните тарифни кодове, прилагани в Руската федерация, и съответните кодове по Комбинираната номенклатура (2) („КН“) и кодове по ТАРИК са включени в приложение I.
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ НА РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ
Член 3
Методът на разпределение на тарифните квоти зависи от датата на подаване на заявлението от вносителя, както следва:
а)
за всяко заявление, подадено до 31 юли на всяка година (период, наричан по-нататък „първата част от квотния период“), Комисията разпределя тарифните квоти в съответствие с „традиционните“ или „новите“ категории вносители съгласно член 5, параграф 2, буква б) от протокола; и
б)
за всяко заявление, подадено от 1 август (период, наричан по-нататък „втората част от квотния период“), Комисията разпределя оставащите количества от тарифните квоти според хронологичния ред на получаване от Комисията на уведомленията от компетентните органи на държавите членки (наричани по-нататък „служба(и) по издаване на разрешения“) за заявленията, подадени от отделните вносители в съответствие с член 5, параграф 2, буква а) от протокола.
Член 4
1. През първата част от квотния период:
а)
70 % от всяка тарифна квота за всяка продуктова група се разпределя за традиционните вносители (наричана по-нататък „квота за традиционни вносители“); и
б)
30 % от всяка тарифна квота за всяка продуктова група се разпределя за новите вносители (наричана по-нататък „квота за нови вносители“).
2. Квотата за новите вносители се разпределя според хронологичния ред на получаване от Комисията на уведомленията от службите по издаване на разрешения за подадените от тези вносители заявления за разрешение за квоти.
3. На всеки нов вносител се предоставят максимум 1,5 % от количеството на тарифната квота за всяка продуктова група в съответствие с процедурата за разпределение, посочена в параграф 2.
Член 5
През втората част от квотния период на всеки вносител се предоставят максимум 5 % от останалата част от тарифната квота за всяка продуктова група.
Член 6
1. През първата част от квотния период всеки традиционен вносител има право да поиска само разрешения за квота за определен дял от квотата за традиционни вносители за всяка продуктова група (наричан по-нататък „таван“), изчислен в съответствие с параграф 2. Всички разрешения за квота, предоставени на даден традиционен вносител през първата част от квотния период, се приспадат от таваните, приложими за този вносител.
2. Таванът за всяка продуктова група за даден традиционен вносител, приложим през определен квотен период (наричан по-нататък „квотен период n + 1“), се изчислява в съответствие със средната стойност за действителния внос на този вносител на обхванатите продукти през двата квотни периода, предшестващи годината на изчисляване на този таван, въз основа на следната формула:
Ci = T * (Īi/ ΣĪi)
където:
„Ci“ представлява таванът за съответната продуктова група (смърч или бор) за вносител i през квотен период n + 1;
„T“ представлява квотата за традиционни вносители, налична за съответната продуктова група през годината на изчисляване на тавана (наричана по-нататък „квотен период n“);
„Īi“ представлява средната стойност на действителния внос на традиционен вносител i от съответната продуктова група през двата квотни периода, предхождащи изчислението (наричани по-нататък съответно „квотен период n-2“ и „квотен период n-1“), както следва:
[(действителният внос на вносител i през квотен период n-2) + (действителният внос на вносител i през квотен период n-1)]/2
„ΣĪi“ представлява сумата от средната стойност на вноса на всички традиционни вносители Īi за съответната продуктова група.
Член 7
1. Всяка година Комисията изчислява таваните, приложими спрямо всеки традиционен вносител за следващия квотен период, в съответствие с метода, установен в член 6, параграф 2.
2. За целите на това изчисление службите по издаване на разрешения предоставят на Комисията най-късно до 31 март на квотен период n обобщение на действителния внос на обхванатите продукти през квотен период n-1, съобщен им в съответствие с член 11, параграф 1. Това обобщение се представят под формата на електронна таблица в съответствие с образеца, посочен в приложение IV.
3. Комисията уведомява службите по издаване на разрешения за актуализираните тавани в резултат на изчисленията, направени в съответствие с член 6, параграф 2, най-късно до 30 април от квотен период n.
ГЛАВА 3
НЕПРЕКЪСНАТОСТ НА ДЕЙНОСТТА
Член 8
1. Когато вносител, който претендира за статута на традиционен вносител съгласно член 5, параграф 4 от протокола (наричан по-нататък „заявителят“), не предостави задоволителни доказателства, че е същото физическо или юридическо лице, което е внесло обхванатите продукти през референтния период, определен в съответствие с член 17, параграф 2 (наричано по-нататък „предшественикът“), той предоставя на службата по издаване на разрешения необходимите доказателства, че е налице непрекъснатост между неговата дейност и дейността на предшественика.
2. Счита се, че е налице непрекъснатост на дейността, както е посочено в параграф 1, когато:
а)
заявителят и предшественикът са под контрола на едно и също юридическо лице по смисъла на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (3); или
б)
икономическата дейност на предшественика по отношение на обхванатите продукти е законно прехвърлена на заявителя, например в резултат на сливане или придобиване по смисъла на Регламент (ЕО) № 139/2004.
3. Вносители, които не предоставят доказателства за непрекъснатост на дейността, се считат за нови вносители.
Член 9
Разпоредбите на член 8 се прилагат mutatis mutandis, когато вносител претендира за статута на традиционен вносител съгласно член 5, параграф 3 от протокола.
ГЛАВА 4
ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА РАЗРЕШЕНИЯ ЗА КВОТА
Член 10
1. Заявленията за разрешенията за квота се подават в съответствие с формуляра, установен в приложение II. Ако предоставената в заявлението информация бъде счетена за неподходяща, службата по издаване на разрешения може да поиска допълнителни уточнения от заявителя.
2. Предоставянето на разрешения за квоти подлежи на изискването съответните продукти да претърпят обработка в рамките на митническата територия на Съюза, което означава, че тези продукти са с произход от Съюза в съответствие с член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (4).
3. Заявленията за разрешения за квота следва да бъдат придружени от клетвена декларация от заявителя, съдържаща ангажимент за:
а)
определяне на съответните продукти за предвидената обработка в срок от една година от датата, на която митническата декларация за допускане за свободно обращение, съдържаща точно описание на стоките и кодовете по ТАРИК, е приета от компетентните митнически органи;
б)
водене на надлежни регистри в държавата членка, където е предоставено разрешението, така че на службата по издаване на разрешения да се предостави възможност да извършва всякакви проверки, които счита за необходими, за да се гарантира, че продуктите действително са определени за предвидената обработка, и съхраняването на тези регистри; за целите на настоящата буква „регистри“ са данните, съдържащи цялата необходима информация и технически детайли, независимо на какъв носител, предоставящи възможност на службите по издаване на разрешения да извършват операции по надзор и контрол;
в)
предоставяне на възможност на службата по издаване на разрешения да проследи по удовлетворителен за нея начин съответните продукти в помещенията на съответното предприятие в процеса на тяхната обработка;
г)
уведомяване на службата по издаване на разрешения за всички фактори, които могат да повлияят на разрешението.
4. Когато съответните продукти бъдат прехвърлени, заявителят следва да предостави достатъчно доказателства за тяхното определяне за предвидената обработка в съответствие с параграф 3, буква а).
5. Прилага се член 308г от Регламент (ЕИО) 2454/93 на Комисията (5).
6. Неспазването на задължението, посочено в параграф 3 от настоящия член, от вносителя или от всяко физическо или юридическо лице, на което вносителят впоследствие прехвърля такива продукти, се смята за еквивалентно на неизползвано разрешение за квота в съответствие с член 13 за съответното количество на продуктите.
7. Комисията публикува списък на службите по издаване на разрешения в Официален вестник на Европейския съюз и ако е необходимо, го актуализира.
ГЛАВА 5
ДОКАЗВАНЕ НА ДЕЙСТВИТЕЛНО ОСЪЩЕСТВЕНИЯ ВНОС
Член 11
1. Не по-късно от 15 календарни дни след края на всеки трети месец вносителите уведомяват службата по издаване на разрешения на държавата членка, от която са получили разрешение за квота, за действително извършените от тях операции по внос на обхванатите продукти в тази държава членка през последните три месеца. За тази цел вносителят предоставя на службата по издаване на разрешения копие от митническите декларации за разглеждания внос.
2. Когато количеството, записано в митническата декларация, се измерва без кората, а количеството, посочено в графа 9 от формуляра за разрешение за квота включва кората, вносителят представя на службата по издаване на разрешение в допълнение към информацията, предвидена в параграф 1, и в рамките на същия срок, правилна информация за количествата на вноса за всяка митническа декларация, при което се взема предвид и кората. Точните количества се установяват чрез прилагане на коефициентите за корекция, определени в приложение III.
ГЛАВА 6
НЕИЗПОЛЗВАНИ РАЗРЕШЕНИЯ ЗА КВОТА
Член 12
1. Когато дадено разрешение за квота остане неизползвано след изтичането на 6 месеца от датата на издаването му, вносителят следва или да го върне на службата по издаване на разрешения, или да уведоми службата по издаване на разрешения за намерението си да го използва през останалата част от квотния период. Когато дадено разрешение за квота е било издадено преди началото на квотния период в съответствие с член 4 от протокола, 6-месечният срок се брои от 1 януари на годината, която съответства на квотния период.
2. Службите по издаване на разрешения незабавно уведомяват Комисията за всяко разрешение за квота, върнато от вносителите в съответствие с параграф 1. Остатъкът от таваните на традиционните вносители, налични за съответната продуктова група, следва да бъдат променени за съответното количество.
Член 13
1. Когато действителният внос от даден традиционен вносител на обхванатите продукти през квотен период n-1 е по-малко от 85 % от количествата, обхванати от всички разрешения за квоти, предоставени на този вносител през същия квотен период, таваните на вносителя и за двете продуктови групи през квотен период n + 1 се намаляват с размер, пропорционален на размера на липсващия действителен внос.
2. Намалението, посочено в параграф 1, се изчислява, както следва:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
където:
„ri“ представлява намалението, приложимо по отношение на таваните за внос на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n + 1;
„ΣΑi“ представлява сумата на разрешенията за квоти, издадени на традиционен вносител i през квотен период n-1;
„Ii“ представлява действителният внос на обхванатите продукти на вносител i през квотен период n-1.
Член 14
1. Когато дадено разрешение за квота, което не е било върнато след изтичането на 6 месеца от издаването му съгласно член 12, остане неизползвано в края на квотен период n-1, таваните за внос на вносителя за двете продуктови групи през квотен период n + 1 се намаляват с два пъти сумата, пропорционална на размера на неизползваното разрешение за квота.
2. Намалението, посочено в параграф 1, се изчислява, както следва:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
където:
„Ri“ представлява намалението, приложимо по отношение на тавана за внос на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n + 1;
„ΣUi“ представлява сумата от неизползваните разрешения за квоти, предоставени на вносител i през квотен период n-1;
„ΣΑi“ представлява сумата на разрешенията за квоти, предоставени на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n-1.
Член 15
Ако едновременно са изпълнени условията за намаляване на таваните на внос, предвидени в член 13 и в член 14, се прилага само по-голямото намаление (Ri или ri).
ГЛАВА 7
ПРЕХОДНИ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ ПРЕЗ ПЪРВИТЕ ТРИ КВОТНИ ПЕРИОДА
Член 16
1. Методът на разпределение, посочен в член 4 от настоящия регламент, се прилага за целия първи квотен период от прилагането на настоящия регламент. През този квотен период не се прилагат разпоредбите на глава 6.
2. Членове 17-19 се прилагат през първите три квотни периода на прилагане на настоящия регламент.
Член 17
1. Референтният период, предвиден в член 5, параграф 4 от протокола, е, по избор на вносителя, 2004 г., 2007 г. или комбинация от двете години.
2. Вносителите, които претендират за статута на традиционен вносител, трябва да уточнят кой от трите варианта, предвидени в параграф 1, се използва за изчисляване на техните тавани в съответствие с член 6, не по-късно от 20 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент.
3. Референтният период, използван от всеки вносител в съответствие с параграф 2, се прилага за всеки от първите три квотни периода от прилагането на настоящия регламент.
Член 18
1. Вносителите, които претендират за статута на традиционен вносител, уведомяват службата(ите) по издаване на разрешения на държавата(ите) членка(и), от която(които) те възнамеряват да поискат разрешения за квоти, не по-късно от 20 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент, за действително извършените от тях операции по внос на обхванатите продукти в тази(тези) държава(и) членка(и) през референтния период, определен в съответствие с член 17, параграф 2. С цел да обоснове тези твърдения за действително извършен внос вносителят представя на службата по издаване на разрешения копие от митническите декларации за разглеждания внос.
2. Службите по издаване на разрешения предоставят на Комисията, не по-късно от 35 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент, обобщение за действителния внос на обхванатите продукти, за който са уведомени в съответствие с параграф 1 от настоящия член. Това обобщение се представят под формата на електронна таблица в съответствие с образеца, посочен в приложение V.
Член 19
1. Когато само една година е определена в съответствие с член 17, параграф 2, променливата Īi, посочена в член 6, параграф 2, представлява действителният внос на вносителя за съответната продуктова група през тази година.
2. Когато комбинацията от двете години - 2004-та и 2007-ма, е определена в съответствие с член 17, параграф 2, променливата Īi, посочена в член 6, параграф 2, представлява средната стойност на действителния внос на вносителя за съответната продуктова група за годините 2004-та и 2007-ма, изчислен, както следва:
[(действителният внос през 2004 г.) + (действителният внос през 2007 г.)]/2.
3. Комисията уведомява службите по издаване на разрешения за таваните, получени в резултат на изчисленията, направени в съответствие с член 6, параграф 2, не по-късно от 65 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент.
4. В случай че таваните, посочени в член 6, не са били изчислени до временното прилагане на споразумението и протокола, тарифните квоти по продуктови групи се разпределят за всички вносители в съответствие с процедурата за разпределение, посочена в член 3, буква б), докато Комисията уведоми службата по издаване на разрешения, че таваните са били установени и че процедурата за разпределение, посочена в член 3, буква б), е приключила. За целите на настоящия параграф на всеки вносител се предоставят максимум 2,5 % от тарифната квота за всяка продуктова група.
ГЛАВА 8
Член 20
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той престава да се прилага от датата, на която приключи временното прилагане на протокола.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 юни 2012 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 498/2012 AL COMISIEI
din 12 iunie 2012
privind alocarea contingentelor tarifare aplicabile exporturilor de lemn din Federația Rusă către Uniunea Europeană
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Decizia 2012/105/UE a Consiliului din 14 decembrie 2011 privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului sub formă de schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Federația Rusă cu privire la administrarea contingentelor tarifare care se aplică exporturilor de lemn din Federația Rusă în Uniunea Europeană și a Protocolului între Uniunea Europeană și Guvernul Federației Ruse privind modalitățile tehnice adoptate în temeiul acordului menționat (1), în special articolul 4,
întrucât:
(1)
Având în vedere importanța economică, pentru Uniunea Europeană, a importurilor de lemn brut și importanța pe care o are, pentru Uniune, Federația Rusă în calitate de furnizor de lemn brut, Comisia a negociat cu Federația Rusă angajamente conform cărora aceasta din urmă va reduce sau va elimina taxele la export pe care le aplică în prezent, inclusiv pentru lemnul brut.
(2)
Aceste angajamente, care vor deveni parte din lista de concesii a Federației Ruse în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) din momentul aderării sale la OMC, includ contingente tarifare pentru exportul anumitor tipuri specificate de lemn de conifere, din care o parte a fost alocată exporturilor în Uniune.
(3)
În contextul negocierilor privind aderarea Federației Ruse la OMC, Comisia a negociat, în numele Uniunii, cu Federația Rusă un acord sub formă de schimb de scrisori cu privire la administrarea contingentelor tarifare care se aplică exporturilor de anumite tipuri de lemn de conifere din Federația Rusă în Uniunea Europeană (denumit în continuare „acordul ”).
(4)
În conformitate cu prevederile acordului, UE și Federația Rusă au negociat modalitățile tehnice detaliate de administrare a contingentelor tarifare, care sunt prevăzute într-un acord sub forma unui protocol negociat între UE și Guvernul Federației Ruse (denumit în continuare „protocolul”).
(5)
Pentru punerea în aplicare a acordului și a protocolului, este necesar să se stabilească metode de alocare a contingentelor tarifare în funcție de data depunerii cererilor de către importatori, precum și reguli și metode pentru stabilirea drepturilor importatorilor tradiționali pentru fiecare perioadă contingentară și pentru fiecare grup de produse.
(6)
Este necesar să se stabilească normele privind continuitatea activității pentru a stabili dacă un importator care solicită statutul de importator tradițional este aceeași persoană fizică sau juridică care a importat produsele reglementate în cursul perioadelor de referință menționate în prezentul regulament.
(7)
Este necesar să se stabilească normele și procedurile cu privire la autorizațiile de contingent neutilizate.
(8)
Este necesar să se stabilească normele tranzitorii aplicabile în primele trei perioade contingentare de aplicare a prezentului regulament în legătură cu alegerea perioadelor de referință pentru calculul plafoanelor privind autorizațiile de contingent pentru importatorii tradiționali.
(9)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului lemnului stabilit prin Decizia 2012/105/UE,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Prezentul regulament prevede normele detaliate privind alocarea autorizațiilor de contingent în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din protocol și stabilește alte dispoziții necesare pentru administrarea de către Uniune a cantităților contingentelor tarifare alocate exporturilor către Uniune în cadrul punerii în aplicare a acordului și a protocolului.
Articolul 2
În sensul prezentului regulament se aplică definițiile prevăzute la articolul 1 alineatul (3), la articolul 2 și la articolul 5 alineatele (3) și (4) din protocol.
De asemenea, se aplică următoarea definiție: „grup de produse” înseamnă fiecare dintre cele două categorii de produse reglementate în conformitate cu clasificarea acestor produse în cadrul nomenclaturii tarifare și statistice aplicate în Federația Rusă, și anume molid (linii tarifare 4403 20 110 și 4403 20 190) și pin (linii tarifare 4403 20 310 și 4403 20 390). Codurile tarifare relevante aplicate în Federația Rusă și codurile corespunzătoare din Nomenclatura combinată (2) (denumită în continuare „NC”) și TARIC sunt atașate ca anexa I.
CAPITOLUL 2
PRINCIPIILE DE ALOCARE
Articolul 3
Metoda de alocare a contingentului tarifar depinde de data depunerii cererii de către importator, după cum urmează:
(a)
pentru toate cererile depuse până la data de 31 iulie a fiecărui an (perioadă denumită în continuare „prima parte a perioadei contingentare”), Comisia alocă contingente tarifare în funcție de categoriile de importatori „tradiționali” și „noi”, în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (b) din protocol; și
(b)
pentru toate cererile depuse de la 1 august (perioadă denumită în continuare „a doua parte a perioadei contingentare”), Comisia repartizează cantitățile rămase ale contingentelor tarifare în funcție de ordinea cronologică de primire de către Comisie a notificărilor din partea autorităților competente din statele membre [„birou(ri) pentru licențe”] privind cererile depuse de importatori, în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (a) din protocol.
Articolul 4
(1) În prima parte a perioadei contingentare:
(a)
70 % din fiecare contingent tarifar pentru un grup de produse se alocă importatorilor tradiționali (denumit în continuare „contingentul pentru importatorii tradiționali”); și
(b)
30 % din fiecare contingent tarifar pentru un grup de produse se alocă importatorilor noi (denumit în continuare „contingentul pentru importatorii noi”).
(2) Cota pentru importatorii noi se alocă în funcție de ordinea cronologică de primire de către Comisie a notificărilor din partea birourilor pentru licențe cu privire la cererile de autorizații de contingent depuse de importatori.
(3) Fiecărui importator nou i se acordă un maximum de 1,5 % din contingentul tarifar pentru fiecare grup de produse în conformitate cu procedura de alocare menționată la alineatul (2).
Articolul 5
În a doua parte a perioadei contingentare, fiecărui importator i se acordă un maximum de 5 % din restul contingentului tarifar pentru fiecare grup de produse.
Articolul 6
(1) În prima parte a perioadei contingentare, fiecare importator tradițional are dreptul de a solicita autorizații de contingent doar pentru o anumită parte din cota pentru importatorii tradiționali pentru fiecare grup de produse (denumită în continuare „plafon”), calculată conform alineatului (2). Toate autorizațiile de contingent acordate unui importator tradițional în prima parte a perioadei contingentare se scad din plafoanele importatorului respectiv.
(2) Plafonul unui importator tradițional pentru fiecare grup de produse aplicabil într-o perioadă contingentară (denumită în continuare „perioadă contingentară n + 1”) se calculează în funcție de media importurilor efective de produse reglementate realizate de importatorul respectiv în cele două perioade contingentare care au precedat anul de calcul al acestui plafon, pe baza formulei:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
unde:
„Ci” reprezintă plafonul pentru grupul de produse în cauză (molid și pin) pentru importatorul i în cursul perioadei contingentare n + 1;
„T” reprezintă cota pentru importatorii tradiționali disponibilă pentru grupul de produse în cauză în anul de calcul al plafonului (denumită în continuare „perioada contingentară n”);
„Īi” reprezintă media importurilor efective ale importatorului tradițional i pentru grupul de produse în cauză, în cele două perioade contingentare care precedă calculul (denumite în continuare „perioada contingentară n - 2” și „perioada contingentară n - 1”), după cum urmează:
[(importurile efective ale importatorului i în perioada contingentară n - 2) + (importurile efective ale importatorului i în perioada contingentară n - 1)]/2
„ΣĪi” reprezintă suma importurilor medii Īi ale tuturor importatorilor tradiționali pentru grupul de produse în cauză.
Articolul 7
(1) În fiecare an, Comisia stabilește plafoanele aplicabile fiecărui importator tradițional pentru următoarea perioadă contingentară în conformitate cu metoda stabilită la articolul 6 alineatul (2).
(2) În scopul acestui calcul, birourile pentru licențe transmit Comisiei, până la data de 31 martie a perioadei contingentare n, un rezumat al importurilor efective ale produselor reglementate în perioada contingentară n - 1 care le-au fost notificate în conformitate cu articolul 11 alineatul (1). Rezumatul se prezintă în format de foaie de calcul electronică, conform modelului din anexa IV.
(3) Comisia informează birourile pentru licențe în legătură cu plafoanele actualizate care rezultă din calculele efectuate în conformitate cu articolul 6 alineatul (2), până la data de 30 aprilie din perioada contingentară n.
CAPITOLUL 3
CONTINUITATEA ACTIVITĂȚII
Articolul 8
(1) Dacă un importator care solicită statutul de importator tradițional în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) din protocol (denumit în continuare „solicitantul”) nu furnizează dovezi satisfăcătoare că este aceeași persoană fizică sau juridică care a importat produsele reglementate pe parcursul perioadei de referință în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) (denumită în continuare „predecesorul”), importatorul furnizează biroului pentru licențe elementele necesare pentru a demonstra continuitatea cu activitatea predecesorului.
(2) Se consideră că există continuitatea activității menționată la alineatul (1) dacă:
(a)
solicitantul și predecesorul sunt controlați de aceeași entitate juridică în sensul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (3); sau
(b)
activitatea economică a predecesorului, în ceea ce privește produsele reglementate, a fost transferată legal solicitantului, de exemplu ca urmare a unei fuziuni sau a achiziționării în sensul Regulamentului (CE) nr. 139/2004.
(3) Importatorii care nu furnizează dovezi privind continuitatea activității sunt considerați importatori noi.
Articolul 9
Dispozițiile articolului 8 se aplică mutatis mutandis în cazul în care un importator solicită statutul de importator tradițional în temeiul articolului 5 alineatul (3) din protocol.
CAPITOLUL 4
CERERILE DE AUTORIZAȚII DE CONTINGENT
Articolul 10
(1) Cererile de autorizații de contingent se depun sub forma prevăzută în anexa II. Dacă informațiile furnizate în cerere sunt considerate neadecvate, biroul pentru licențe îi poate cere solicitantului informații suplimentare.
(2) Acordarea unei autorizații de contingent este condiționată de respectarea cerinței ca produsele corespunzătoare să fie prelucrate, în teritoriul vamal al Uniunii, determinând dobândirea originii din Uniune în conformitate cu articolul 24 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (4).
(3) Cererile de autorizații de contingent sunt însoțite de o declarație sub jurământ a solicitantului care conține angajamentul de a:
(a)
supune produsele în cauză prelucrării prevăzute, în termen de un an de la data la care autoritățile vamale competente au acceptat declarația vamală de punere în liberă circulație, conținând descrierea exactă a bunurilor și codurile TARIC;
(b)
menține evidențe adecvate în statul membru în care a fost acordată autorizația, care să permită biroului pentru licențe să efectueze orice verificări pe care le consideră necesare pentru a se asigura că produsele sunt efectiv supuse prelucrării prevăzute, și să păstrez aceste evidențe; în sensul prezentei litere, „evidențe” înseamnă datele care conțin toate informațiile necesare și detaliile tehnice pe orice tip de suport, care permit birourilor pentru licențe să supravegheze și să controleze operațiunile;
(c)
permite biroului pentru licențe să identifice în mod satisfăcător produsele în cauză în spațiile de lucru ale întreprinderii în cauză, pe întreaga durată a prelucrării acestora;
(d)
notifica biroului pentru licențe toate elementele care ar putea afecta autorizarea.
(4) Dacă produsele în cauză sunt transferate, solicitantul furnizează dovezi suficiente privind faptul că au fost supuse prelucrării prevăzute, în conformitate cu alineatul (3) litera (a).
(5) Se aplică articolul 308d din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (5).
(6) Nerespectarea angajamentului menționat la alineatul (3) din prezentul articol de către importator sau de către orice persoană fizică sau juridică căreia importatorul îi transferă ulterior produsele se consideră a fi echivalentă cu o autorizație de contingent neutilizată, în conformitate cu articolul 13, pentru cantitatea relevantă de produse.
(7) Comisia publică lista birourilor pentru licențe în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și o actualizează atunci când este necesar.
CAPITOLUL 5
DOVADA IMPORTURILOR EFECTIVE
Articolul 11
(1) La cel mult 15 zile calendaristice de la sfârșitul fiecărei a treia luni, importatorii informează biroul pentru licențe din statul membru în care au primit o autorizație de contingent cu privire la importurile lor efective de produse reglementate în statul membru respectiv în cursul ultimelor trei luni. În acest scop, importatorul prezintă biroului pentru licențe o copie a declarațiilor vamale pentru importurile în cauză.
(2) În cazul în care cantitatea înregistrată în declarația vamală este măsurată fără scoarță, iar cantitatea menționată la rubrica 9 a formularului de autorizație de contingent include scoarța, importatorul prezintă biroului pentru licențe, pe lângă informațiile prevăzute la alineatul (1) și în același termen-limită, cantitățile de import corecte pentru fiecare declarație vamală, care includ scoarța. Cantitățile corecte se stabilesc prin aplicarea coeficienților de corecție din anexa III.
CAPITOLUL 6
AUTORIZAȚIILE DE CONTINGENT NEUTILIZATE
Articolul 12
(1) Dacă o autorizație de contingent nu a fost încă utilizată la 6 luni de la emitere, importatorul fie o returnează biroului pentru licențe, fie informează biroul pentru licențe în legătură cu intenția sa de a o utiliza în perioada contingentară rămasă. Dacă o autorizație de contingent a fost eliberată înainte de începutul perioadei contingentare, în conformitate cu articolul 4 din protocol, termenul de 6 luni se calculează începând cu data de 1 ianuarie din anul corespunzător perioadei contingentare.
(2) Birourile pentru licențe notifică de îndată Comisiei orice autorizație de contingent returnată de importatori în conformitate cu alineatul (1). Plafoanele importatorilor tradiționali rămase disponibile pentru grupul de produse în cauză se modifică luând în calcul cantitatea corespunzătoare.
Articolul 13
(1) Dacă importurile efective ale unui importator tradițional de produse reglementate în cursul perioadei contingentare n - 1 sunt mai mici de 85 % din cantitățile acoperite de toate autorizațiile de contingent acordate acestui importator în aceeași perioadă contingentară, plafoanele de import ale importatorului pentru ambele grupe de produse în perioada contingentară n + 1 se reduc cu o cantitate proporțională cu importurile efective care nu au fost realizate.
(2) Reducerea menționată la alineatul (1) se calculează după cum urmează:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
unde:
„ri” reprezintă reducerea aplicabilă plafoanelor de import ale importatorului i, pentru ambele grupe de produse, în perioada contingentară n + 1;
„ΣΑi” reprezintă suma autorizațiilor de contingent acordate importatorului tradițional i în cursul perioadei contingentare n - 1;
„Ii” reprezintă importurile efective de produse reglementate realizate de importatorul i în perioada contingentară n - 1.
Articolul 14
(1) Dacă o autorizație de contingent care nu a fost returnată la 6 luni de la data emiterii în conformitate cu articolul 12 nu a fost încă folosită la sfârșitul perioadei contingentare n - 1, plafoanele de import ale importatorului pentru cele două grupe de produse în perioada contingentară n + 1 se reduc cu o cifră proporțională cu volumul autorizației de contingent neutilizate înmulțită cu doi.
(2) Reducerea menționată la alineatul (1) se calculează după cum urmează:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
unde:
„Ri” reprezintă reducerea aplicabilă plafonului de import al importatorului i, pentru ambele grupe de produse, în perioada contingentară n + 1;
„ΣUi” reprezintă suma autorizațiilor de contingent neutilizate acordate importatorului i în cursul perioadei contingentare n - 1;
„ΣΑi” reprezintă suma autorizațiilor de contingent acordate importatorului i, pentru ambele grupe de produse, în cursul perioadei contingentare n - 1.
Articolul 15
În cazul în care condițiile pentru reducerea plafoanelor de import prevăzute la articolele 13 și 14 sunt îndeplinite simultan, se aplică numai reducerea cu valoarea cea mai mare (Ri sau ri).
CAPITOLUL 7
MĂSURI TRANZITORII APLICABILE PRIMELOR TREI PERIOADE CONTINGENTARE
Articolul 16
(1) Metoda de alocare stabilită la articolul 4 din prezentul regulament se aplică pe întreg parcursul primei perioade contingentare de aplicare a prezentului regulament. În timpul acestei perioade contingentare, nu se aplică dispozițiile de la capitolul 6.
(2) Articolele 17-19 se aplică în cursul primelor trei perioade contingentare de aplicare a prezentului regulament.
Articolul 17
(1) Perioada de referință prevăzută la articolul 5 alineatul (4) din protocol este, la alegerea importatorului, anul 2004, anul 2007 sau o combinație a ambilor ani.
(2) Importatorii care solicită statutul de importator tradițional precizează care dintre cele trei opțiuni prevăzute la alineatul (1) se reține pentru calculul plafoanelor lor, în conformitate cu articolul 6, nu mai târziu de 20 de zile calendaristice de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
(3) Perioada de referință reținută de fiecare importator în conformitate cu alineatul (2) se aplică tuturor primelor trei perioadele contingentare de aplicare a prezentului regulament.
Articolul 18
(1) Importatorii care solicită statutul de importator tradițional informează biroul (birourile) pentru licențe din statul (statele) membru (membre) în care intenționează să solicite autorizațiile de contingent, în termen de 20 de zile calendaristice de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, în legătură cu importurile lor efective de produse reglementate în statul (statele) membru (membre) respectiv(e) în perioada de referință reținută în conformitate cu articolul 17 alineatul (2). Pentru a susține aceste declarații privind importurile efective, importatorul prezintă biroului pentru licențe o copie a declarațiilor vamale pentru importurile în cauză.
(2) Birourile pentru licențe transmit Comisiei, în termen de 35 de zile calendaristice de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, un rezumat al importurilor efective de produse reglementate care le-au fost notificate în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol. Rezumatul se transmite în format de foaie de calcul electronică, în conformitate cu modelul din anexa V.
Articolul 19
(1) Dacă este reținut un anumit an în conformitate cu articolul 17 alineatul (2), variabila Īi menționată la articolul 6 alineatul (2) reprezintă importurile efective ale importatorului pentru grupul de produse în cauză în cursul anului reținut.
(2) Dacă sunt reținuți ambii ani, 2004 și 2007, în conformitate cu articolul 17 alineatul (2), variabila Īi menționată la articolul 6 alineatul (2) reprezintă media importurilor efective ale importatorului pentru grupul de produse în cauză în anii 2004 și 2007, calculată după cum urmează:
[(importurile efective din 2004) + (importurile efective din 2007)]/2.
(3) Comisia informează birourile pentru licențe cu privire la plafoanele care rezultă din calculele efectuate în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) în termen de 65 de zile calendaristice de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.
(4) Dacă plafoanele menționate la articolul 6 nu au fost calculate până în momentul aplicării cu titlu provizoriu a acordului și a protocolului, contingentele tarifare pentru fiecare grup de produse se alocă tuturor importatorilor în conformitate cu procedura de alocare menționată la articolul 3 litera (b), până când Comisia informează birourile pentru licențe că plafoanele au fost stabilite și că procedura de alocare menționată la articolul 3 litera (b) s-a încheiat. În sensul prezentului alineat, fiecărui importator i se acordă un maximum de 2,5 % din contingentul tarifar pentru fiecare grup de produse.
CAPITOLUL 8
Articolul 20
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
El încetează să se aplice de la data la care protocolul încetează să fie aplicat cu titlu provizoriu.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 iunie 2012.