РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 543/2011 НА КОМИСИЯТА
от 7 юни 2011 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 3, втора алинея, член 103з, член 121, буква а), член 127, член 134, член 143, буква б), член 148, член 179, член 192, параграф 2, член 194 и член 203а, параграф 8 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1234/2007 се установява обща организация на селскостопанските пазари, която включва секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци.
(2)
Правилата за прилагане, които обхващат секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци, са определени в Регламент (ЕО) № 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 г. за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците (2). Посоченият регламент беше изменян няколкократно. За по-голяма яснота е целесъобразно всички правила за прилагане да бъдат събрани в нов регламент заедно с измененията, които са необходими в светлината на натрупания опит, и да бъде отменен Регламент (ЕО) № 1580/2007.
(3)
Следва да бъдат определени пазарни години за продуктите от секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци. Тъй като в секторите вече няма схеми за помощ, които да следват периода на реколтата на въпросните продукти, всички пазарни години могат да бъдат хармонизирани и да съвпадат с календарната година.
(4)
С член 113, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се упълномощава Комисията да установи пазарни стандарти съответно за плодове и зеленчуци и за преработени плодове и зеленчуци. Съгласно член 113а, параграф 1 от посочения регламент плодовете и зеленчуците, които са предназначени за продажба на потребителите в прясно състояние, могат да бъдат предлагани на пазара единствено при положение, че са здрави, в добро състояние, с подходящо пазарно качество и е отбелязана страната на произход. С цел хармонизиране на прилагането на посочената разпоредба е целесъобразно да бъдат изложени подробности относно общ пазарен стандарт и да бъде предвиден такъв стандарт за всички пресни плодове и зеленчуци.
(5)
Следва да бъдат приети специфични пазарни стандарти за продуктите, за които приемането на стандарт изглежда необходимо въз основа на оценка на неговата целесъобразност, като се вземе предвид по-специално кои продукти се търгуват най-много в стойностно изражение, въз основа на данните, съдържащи се в референтната база данни за международната търговия - Comext - на Европейската комисия.
(6)
С цел да се избегнат излишните пречки пред търговията, в случаите, когато е необходимо да бъдат установени специфични пазарни стандарти за отделни продукти, тези стандарти следва да бъдат същите, като посочените в стандартите, приети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ/ООН). Когато не е приет специфичен пазарен стандарт на равнището на Съюза, продуктите следва да се смятат за съответстващи на общия пазарен стандарт, когато държателят им е в състояние да докаже, че те съответстват на приложим стандарт на ИКЕ/ООН.
(7)
Изключения или освобождаване от прилагането на пазарните стандарти следва да бъдат предвидени при дадени операции, които са или съвсем незначителни и/или специфични, или се извършват в началото на дистрибуторската верига, или в случая на сушени плодове и зеленчуци и предназначени за преработка продукти. Тъй като някои продукти се доразвиват по естествен път и имат склонност към разваляне, следва да бъде разрешено те да показват леки признаци на загуба на свежест и твърдост, при условие че не са в клас „Екстра“. Някои продукти, които обикновено не са цели при продажбата, следва да бъдат освободени от общия стандарт за предлагане на пазара, който иначе налага това изискване.
(8)
Изискваната съгласно пазарните стандарти информация следва да бъде показана ясно върху опаковката и/или етикета. С цел да се избегнат измами и подвеждане на потребителите, изискваната съгласно стандартите информация трябва да е на разположение на потребителите преди покупката, особено при продажбите от разстояние, при които опитът е показал съществуването на риск от измама и неспазване на защитата на потребителите, която стандартите осигуряват.
(9)
В отговор на търсенето от страна на някои потребители, на пазара все по-често се срещат опаковки, съдържащи различни видове плодове и зеленчуци. Лоялната търговия изисква плодовете и зеленчуците, предлагани в една и съща опаковка, да бъдат еднородни по отношение на качеството. За продуктите, за които не са приети стандарти на равнището на Съюза, тази еднородност може да бъде гарантирана чрез прибягване до общите разпоредби. За смесите от плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща опаковка следва да бъдат определени изисквания за етикетиране. Те следва да бъдат по-облекчени в сравнение с тези, установени в пазарните стандарти, най-вече за да се вземе предвид наличното място върху етикетите.
(10)
За да се гарантира правилното и ефективно извършване на проверките, фактурите и придружаващите документи, с изключение на предназначените за потребителите документи, следва да съдържат определена основна информация, включена в пазарните стандарти.
(11)
За целите на извършваните въз основа на анализ на риска селективни проверки, предвидени в член 113a, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, е необходимо да бъдат установени подробни правила относно тези проверки. По-специално следва да се подчертае ролята на оценката на риска при подбора на продуктите за проверка.
(12)
Всяка държава-членка следва да посочи контролните органи, които отговарят за извършване на проверките за съответствие на всеки етап от предлагането на пазара. Един от тези органи следва да бъде отговорен за контактите с всички други определени за целта органи и за координацията между тях.
(13)
Тъй като познаването на търговците и основните им характеристики е необходимо средство за извършването на анализ от държавите-членки, от ключово значение е да се изгради база данни за търговците на плодове и зеленчуци във всяка държава-членка. С цел да се гарантира обхващане на всички участници в търговската верига и в интерес на правната сигурност следва да се приеме подробно определение на „търговец“.
(14)
Проверките за съответствие следва да се извършват чрез вземане на извадки и да се концентрират върху търговци, които е най-вероятно да притежават стоки, които не са в съответствие със стандартите. Като имат предвид характерните особености на националните си пазари, държавите-членки следва да определят правила, които да дават приоритет на проверките на определени категории търговци. С цел да се осигури прозрачност споменатите правила следва да бъдат съобщени на Комисията.
(15)
Държавите-членки следва да гарантират, че износът на плодове и зеленчуци за трети държави съответства на пазарните стандарти и да удостоверят това съответствие съгласно Женевския протокол за стандартизация на пресните плодове и зеленчуци и на сухите и сушените плодове, сключен в рамките на Икономическата комисия за Европа към ООН, и съгласно схемата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за прилагане на международни стандарти за плодове и зеленчуци.
(16)
Вносът на плодове и зеленчуци от трети държави следва да съответства на пазарните стандарти или на еквивалентни на тях стандарти. Следователно проверките за съответствие трябва да се извършват преди въвеждане на споменатите стоки в митническата територия на Съюза, с изключение на малки партиди, за които контролните органи преценяват, че съществува незначителен риск за несъответствие. В някои трети държави, които осигуряват задоволителни гаранции по отношение на съответствието, проверките преди износа могат да се извършват от контролните органи на споменатите трети държави. Когато се прилага тази възможност, държавите-членки следва да проверяват редовно ефективността и качеството на проверките преди износа, извършвани от контролните органи на трети държави.
(17)
Не се изисква плодовете и зеленчуците, предназначени за преработка, да съответстват на пазарните стандарти, затова следва да се гарантира, че те не се продават на пазара за пресни продукти. Такива продукти следва да бъдат етикетирани по подходящ начин.
(18)
Плодовете и зеленчуците, проверявани за съответствие с пазарните стандарти, следва да бъдат подложени на същия вид проверки на всички етапи от предлагането на пазара. За тази цел следва да бъдат прилагани насоките за проверка, препоръчвани от ИКЕ/ООН, които са в съгласие със съответните препоръки на ОИСР. За проверките на етапа на продажба на дребно обаче следва да бъдат определени специфични условия.
(19)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за признаване на организациите на производители за заявените от тях продукти. Когато се иска признаване за продукти, предназначени само за преработка, следва да се гарантира, че те наистина се доставят за преработка.
(20)
С оглед да се подпомогне постигането на целите на режима на плодовете и зеленчуците и да се осигури функционирането на организациите на производители по ефективен и устойчив начин, последните трябва да бъдат колкото е възможно по-стабилни. Затова следва да се предвиди минимален срок на членство на производител в организация на производители. На държавите-членки следва да бъде дадена възможността да определят сроковете за предизвестие и датите, на които влиза в сила отказът от членство.
(21)
Основните и съществени дейности на организацията на производители следва да бъдат свързани с концентриране на предлагането и предлагане на пазара. Въпреки това организациите на производителите следва да могат да се занимават и с други дейности с търговски или нетърговски характер.
(22)
Насърчава се сътрудничеството между организации на производители, като се разрешава търговията с плодове и зеленчуци, закупени изключително от друга призната организация на производители, да не бъде взета предвид при изчисленията, както за целите на основната дейност, така и за други дейности. Когато дадена организация на производители е призната за продукт, за който се изисква предоставяне на технически средства, следва да ѝ бъде разрешено да предоставя споменатите средства чрез членовете си, чрез дъщерни дружества или чрез възлагане на дейности на външни изпълнители.
(23)
Организациите на производители могат да притежават дялове в дъщерни дружества, които им помагат да увеличат добавената стойност на продукцията на членовете си. Следва да бъдат определени правила за изчисляване на стойността на такава предлагана на пазара продукция. Основните дейности на такива дъщерни дружества следва да бъдат същите като тези на организацията на производители, след като се предостави преходен период за адаптиране.
(24)
Следва да бъдат предвидени подробни правила за признаването и функционирането на асоциациите на организациите на производители, транснационалните организации на производители и транснационалните асоциации на организациите на производители, посочени в Регламент (ЕО) № 1234/2007. За да бъде осигурена последователност, тези правила следва да отразяват възможно най-точно правилата, определени за организациите на производители.
(25)
С оглед улесняване на концентрацията на предлагането следва да се насърчава сливането на съществуващи организации на производители с цел образуване на нови, чрез изготвяне на правила за сливането на оперативните програми на слетите организации.
(26)
Без по никакъв начин да се нарушава спазването на принципите, съгласно които организацията на производители трябва да бъде образувана по собствена инициатива на производителите и контролирана от тях, следва да се даде възможност на държавите-членки да определят условията за приемане на други физически или юридически лица за членове на организация на производители и/или на асоциация на организации на производители.
(27)
За да се гарантира, че организациите на производители действително представляват минимален брой производители, държавите-членки следва да вземат мерки, за да гарантират, че дадено малцинство от членове, които произвеждат по-голяма част от продукцията в организацията на производителите, не контролират неправомерно нейното управление и функциониране.
(28)
За да се вземат предвид различните особености на производството и предлагането на пазара в Съюза, държавите-членки следва да определят условията за предоставянето на предварително признаване на групи производители, които представят план за признаване.
(29)
За да се насърчи създаването на стабилни организации на производители, способни да допринесат трайно за постигане на целите на режима на плодове и зеленчуци, предварително признаване следва да се предоставя само на групи производители, които могат да демонстрират способността си да изпълнят всички изисквания за признаване в рамките на определен срок.
(30)
Следва да бъдат установени разпоредби относно информацията, която групите производители са длъжни да посочат в плана за признаване. За да се даде възможност на групите производители да изпълнят по-добре изискванията за признаване, следва да се разрешат изменения в плановете за признаване. За тази цел следва да се установят разпоредби, даващи възможност на всяка държава-членка да изисква от групите производители да извършат коригиращи действия, така че да се гарантира изпълнението на техния план.
(31)
Групата производители може да отговаря на условията за признаване преди планът за признаване да е завършен. Следва да се предвиди възможността такива групи да подават заявления за признаване едновременно с проектите на оперативните програми. За да се осигури последователност, предоставянето на такова признаване на група производители трябва да означава приключване на плана за признаване, а предоставяната помощ следва да бъде преустановена. Въпреки това, за да се вземе предвид многогодишното финансиране на инвестициите, инвестициите, които отговарят на условията за инвестиционна помощ, следва да могат да бъдат включени в оперативните програми.
(32)
За да се улесни коректното прилагане на системата от помощи и за да бъдат покрити разходите за създаване и административна дейност на групите производители, тази помощ следва да бъде с фиксиран размер. Следва да бъде определена горна граница на този фиксиран размер, за да се вземат предвид бюджетните ограничения. Освен това, като се имат предвид различните финансови потребности на групите производители, които се различават по големината си, тази горна граница следва да бъде определена така, че да бъде в съответствие със стойността на годната за предлагане на пазара продукция на групите производители.
(33)
За да се осигури последователност и плавен преход към статута на призната група производители, към групите производители следва да се прилагат същите правила като правилата, приложими за организациите на производители, по отношение на основните им дейности и стойността на продукцията, предлагана от тях на пазара.
(34)
За да се вземат предвид финансовите потребности на новите групи производители и да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощи в случай на сливания, следва да бъде дадена възможност помощта да се отпуска на групите производители, възникнали в резултат на сливането.
(35)
За да се улесни използването на схемата за подпомагане на оперативните програми, следва ясно да се определи продукцията на организациите на производители, предлагана на пазара, включително да се определи кои продукти могат да бъдат взети предвид и на кой етап от предлагането на пазара следва да бъде изчислявана стойността на продукцията. От съображения за контрол и опростяване е целесъобразно да се използва фиксиран размер за изчисляване на стойността на плодовете и зеленчуците, предназначени за преработване, която представлява стойността на основния продукт, а именно плодове и зеленчуци, предназначени за преработка, и дейностите, които не представляват същинска преработка. Тъй като количествата плодове и зеленчуци, необходими за производството на преработени плодове и зеленчуци, се различават значително според групите продукти, посочените разлики следва да бъдат отразени в приложимите фиксирани размери. В случая на предназначени за преработка плодове и зеленчуци, които се превръщат в преработени ароматни треви и червен пипер, е целесъобразно също така да се въведе фиксиран размер за изчисляване на стойността на плодовете и зеленчуците, предназначени за преработка, която да представлява само стойността на основния продукт. Следва също така да бъдат допуснати допълнителни методи за изчисление на стойността на годната за предлагане на пазара продукция в случай на годишни колебания или недостатъчни данни. За да се предотврати злоупотреба със схемата, по принцип следва да не се разрешава на организациите на производители да променят методологията за определяне на референтните периоди по време на изпълнението на дадена програма.
(36)
С оглед гарантирането на плавно преминаване към новата система за изчисляване на стойността на предлаганата на пазара продукция от плодове и зеленчуци, предназначени за преработка, оперативните програми, одобрени до 20 януари 2010 г., не следва да бъдат засегнати от новия метод за изчисляване, без да се засяга възможността за изменение на посочените оперативни програми в съответствие с членове 65 и 66 от Регламент (ЕО) № 1580/2007. По същата причина стойността на предлаганата на пазара продукция за референтния период на оперативните програми, одобрени след посочената дата, следва да се изчислява съгласно новите правила.
(37)
За да се гарантира правилното използване на помощта, следва да бъдат определени правила за управление на оперативните фондове и на финансовите вноски на членовете, като се предостави възможно най-голяма гъвкавост, при условие че всички производители могат да се възползват от оперативния фонд и могат демократично да участват в решенията за използването му.
(38)
Следва да бъдат предвидени разпоредби, които определят обхвата и структурата на националната стратегия за устойчиви оперативни програми и националната рамка за екологични действия. Целта е да се оптимизира разпределението на финансовите ресурси и да се подобри качеството на стратегията.
(39)
С цел да се даде възможност за правилна оценка на информацията от страна на компетентните органи и за включване или изключване на мерки и дейности от програмите, следва да бъдат определени процедури за представяне и одобрение на оперативните програми, включително крайните срокове. Тъй като програмите се управляват на годишна основа, следва да се предвиди програмите, които не са одобрени преди дадена дата, да се отлагат с една година.
(40)
Следва да се предвиди процедура за годишното изменение на оперативните програми за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани, за да се отчетат всякакви нови условия, които не са могли да бъдат предвидени при първоначалното им представяне. Освен това следва да се предвиди възможността мерките и размерите на оперативния фонд да бъдат променяни в течение на всяка година от изпълнението на съответната програма. С цел да се гарантира, че одобрените програми поддържат общите си цели, всички подобни изменения следва да се подчиняват на известни граници и условия, определени от държавите-членки и включващи задължително уведомяване на компетентните органи за измененията.
(41)
За целите на финансовата и правната сигурност следва да бъде изготвен списък с операции и разходи, които не могат да бъдат покривани от оперативните програми.
(42)
В случай на инвестиции в индивидуални стопанства, за да се предотврати неправомерното обогатяване на частно лице, което е прекъснало връзките си с организацията през полезния живот на инвестицията, следва да се определят разпоредби, които да позволят на организацията да си възстанови остатъчната стойност на инвестицията, независимо дали инвестицията е собственост на член или на организацията като цяло.
(43)
С цел да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощ, следва да се определи каква информация трябва да бъде включена в заявленията за помощ, както и процедурите за изплащане на помощта. За да се предотвратят трудности с паричния поток, организациите на производителите следва да разполагат със система от авансови плащания заедно с подходящи гаранции. Поради същата причина следва да има и алтернативна система за възстановяване на вече възникнали разходи.
(44)
Производството на плодове и зеленчуци е непредсказуемо, а продуктите са малотрайни. Евентуален излишък на пазара, дори да не е прекалено голям, може да предизвика сериозни пазарни смущения. Следва да бъдат предвидени подробни разпоредби за обхвата и прилагането на мерки за предотвратяване и управление на кризи по отношение на продуктите, посочени в член 1, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Доколкото е възможно, споменатите правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи и затова следва да позволяват вземането на решения от самите държави-членки и организации на производители. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници за използването на някои мерки, включително финансови такива. Те също така следва да гарантират надлежно спазване на фитосанитарните и екологичните изисквания.
(45)
Що се отнася до изтеглянето на продукти от пазара, следва да бъдат приети подробни правила, които да отчетат потенциалното значение на тази мярка. По-специално следва да бъдат изготвени правила относно системата за увеличеното подпомагане за изтеглените от пазара плодове и зеленчуци, които се доставят безплатно като хуманитарна помощ от благотворителни организации и някои други учреждения и институции. С оглед улесняване на безплатното разпределение е целесъобразно да се предвиди възможността благотворителните организации и институции да могат да искат символично участие от крайните получатели на изтеглените продукти, в случай че тези продукти са преминали преработка. В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане за изтеглени от пазара продукти, за да се гарантира, че изтеглянето от пазара няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара. В този контекст, за продуктите, за които в приложение V към Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (3) са определени максимални равнища на обезщетенията от Съюза за изтегляне от пазара, е целесъобразно тези равнища да продължат да бъдат прилагани, след известно увеличаване, за да се отрази фактът, че посочените изтегляния в момента се съфинансират. За други продукти, при които опитът не е показал риск от прекомерно изтегляне, е уместно на държавите-членки да бъде позволено да определят максимални равнища на подпомагане. При всички случаи обаче, поради сходни причини, е уместно да се фиксират количествени ограничения за изтегляне по продукти и по организация на производители.
(46)
Следва да бъдат приети подробни правила относно националната финансова помощ, която държавите-членки могат да отпускат в региони на Съюза, в които степента на организация на производителите е особено слаба, включително даване на определение за слаба степен на организация. Следва да бъдат предвидени процедури за одобрение на такава национална помощ, както и процедури за одобрението и размера на възстановяването на помощта от Съюза, както и за съотношението на възстановяване. Посочените процедури следва да отразяват приложимите понастоящем процедури.
(47)
Следва да бъдат приети подробни правила, по-конкретно процедурни разпоредби, относно условията, при които правилата, определяни от организациите на производители или асоциациите на такива организации в сектора на плодовете и зеленчуците, могат да бъдат разширени, така че да обхващат всички производители, установени в конкретен икономически регион. Когато продукцията се продава от мястото на производството, следва да се изясни кои правила се отнасят към производителите и кои към купувачите.
(48)
С цел да се наблюдава вносът на ябълки и да се гарантира, че евентуалното значително увеличение на този внос ще бъде забелязано в рамките на сравнително кратък период, през 2006 г. като преходна система беше въведена системата на лицензии за внос на ябълки, включени в код по Комбинираната номенклатура (код по КН) 0808 10 80. Междувременно бяха разработени нови и точни средства за наблюдение на вноса на ябълки, които са по-малко обременяващи за търговците, отколкото настоящата система на лицензии. По тази причина задължението за представяне на лицензии за внос на ябълки, включени в код по КН 0808 10 80, следва в скоро време да престане да се прилага.
(49)
Следва да бъдат приети подробни правила относно системата за входни цени на плодовете и зеленчуците. Тъй като повечето от въпросните бързо развалящи се плодове и зеленчуци се доставят на консигнация, това създава особени трудности за определянето на стойността им. Следва да бъдат определени възможните методи за изчисляване на входната цена, въз основа на която вносните продукти се класират в Общата митническа тарифа. По-специално следва да бъдат установени стандартни стойности при внос въз основа на среднопретеглената стойност на средните цени за продуктите и да бъде определена специална разпоредба за случаите, в които не са налични цени за продукти с даден произход. Следва да бъде предвидено внасяне на гаранция при определени обстоятелства, за да се обезпечи правилното прилагане на системата.
(50)
Следва да бъдат приети подробни правила относно вносното мито, което може да бъде налагано върху дадени продукти в допълнение към митото, предвидено в Общата митническа тарифа. Допълнителното мито може да бъде налагано, ако обемът на внос на въпросните продукти превишава праговите (критични) нива, определени за продукта и за срока на прилагане. Стоките, пътуващи към Съюза, са освободени от допълнително мито и следователно за тях следва да бъдат приети специални разпоредби.
(51)
Следва да бъде предвиден подходящ мониторинг и оценка на текущите програми и схеми, за да може тяхната ефективност и ефикасност да бъде оценена както от страна на организациите на производители, така и от страна на държавите-членки.
(52)
Следва да бъдат определени разпоредби относно вида, формата и средствата за уведомяване, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Споменатите разпоредби следва да включват уведомления от производителите и организациите на производители до държавите-членки и от държавите-членки до Комисията, както и последствията при закъснели или неточни уведомления.
(53)
Следва да бъдат определени мерки по отношение на проверките, необходими за правилното прилагане на настоящия регламент и на Регламент (ЕО) № 1234/2007, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Посочените мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на равнището на Съюза, така и допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат възпиращи, ефективни и пропорционални. Следва да бъдат предвидени правила за решаването на случаи на очевидна грешка, непреодолима сила и други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадените ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(54)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за продължаване на плавния преход от предишната система, предвидена в Регламент (ЕО) № 2200/96, Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (4) и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (5), към новата система, предвидена в Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 г. за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (6) и впоследствие Регламент (ЕО) № 1234/2007 и в Регламент (ЕО) № 1580/2007 и впоследствие настоящия регламент, както и за прилагане на преходните правила, предвидени в член 203a от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(55)
С цел ограничаване на ефектите от премахването на системата на лицензии за внос на ябълки върху търговските модели, член 134 от Регламент (ЕО) № 1580/2007 следва да продължи да се прилага до 31 август 2011 г.
(56)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци.
Въпреки това дялове II и III от настоящия регламент се прилагат единствено по отношение на продуктите от сектора на плодовете и зеленчуците, посочени в член 1, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и на такива продукти, предназначени единствено за преработка.
2. Термините, използвани в Регламент (ЕО) № 1234/2007, се използват със същото значение в настоящия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
Пазарни години
Пазарните години за плодовете и зеленчуците и преработените плодове и зеленчуци започват на 1 януари и приключват на 31 декември.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
ГЛАВА 1
Общи правила
Член 3
Пазарни стандарти; държатели
1. Изискванията на член 113a, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се наричат общ пазарен стандарт. Подробности относно общия пазарен стандарт са изложени в част A от приложение I към настоящия регламент.
Плодовете и зеленчуците, които не са обхванати от специфичен пазарен стандарт, трябва да съответстват на общия пазарен стандарт. Въпреки това, когато държателят им е в състояние да докаже, че продуктите съответстват на някой от приложимите стандарти, приети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ/ООН), се смята, че продуктите съответстват на общия пазарен стандарт.
2. Специфичните пазарни стандарти, посочени в член 113, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са изложени в част Б от приложение I към настоящия регламент по отношение на следните продукти:
а)
ябълки,
б)
цитрусови плодове,
в)
киви,
г)
салати, къдраволистна ендивия и широколистна ендивия,
д)
праскови и нектарини,
е)
круши,
ж)
ягоди,
з)
сладки пиперки,
и)
десертно грозде,
й)
домати.
3. За целите на член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 „държател“ e всяко физическо или юридическо лице, което е във физическо притежание на съответните продукти.
Член 4
Изключения и освобождаване от прилагането на пазарни стандарти
1. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на пазарните стандарти:
а)
при условие че са ясно обозначени с думите „предназначени за преработка“ или „за храна на животни“ или друго еквивалентно съчетание от думи, продуктите, които са:
i)
предназначени за промишлена преработка, или
ii)
предназначени за храна на животни или друга нехранителна употреба;
б)
продуктите, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя;
в)
продуктите, признати в решение на Комисията, взето по искане на държава-членка в съответствие с предвидената в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2/1234 процедура, като продукти от определен регион, които се продават в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление;
г)
продукти, които са били почистени или нарязани и по този начин са станали „готови за консумация“ или „готови за кулинарна употреба“;
д)
продуктите, предлагани на пазара като годни за консумация кълнове, след покълване на семената на растения, класифицирани като плодове и зеленчуци съгласно член 1, параграф 1, буква и) и част IX от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на пазарните стандарти в даден производствен район:
а)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за подготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места; и
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за подготовка и опаковане.
3. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да освободят от специфичните пазарни стандарти продуктите, предлагани за продажба на дребно на потребителите за тяхно лично ползване и етикетирани с надпис „продукт, предназначен за преработка“ или с друго еквивалентно съчетание от думи, и продуктите, предназначени за преработка, различни от посочените в параграф 1, буква a), подточка i) от настоящия член.
4. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да освободят от пазарните стандарти продуктите, които се продават за лична употреба директно от производителя на крайния потребител на пазари, запазени само за производителите в даден производствен район, определен от държавите-членки.
5. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 по отношение на специфичните пазарни стандарти, плодовете и зеленчуците, различни от клас „Екстра“, могат да показват на етапите след експедицията леки признаци на загуба на свежест и твърдост и незначително влошаване на качеството в резултат на тяхното развитие и нетрайния им характер.
6. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на общия пазарен стандарт:
а)
некултивирани гъби с код по КН 0709 59,
б)
каперси с код по КН 0709 90 40,
в)
горчиви бадеми с код по КН 0802 11 10,
г)
бадеми без черупки с код по КН 0802 12,
д)
лешници без черупки с код по КН 0802 22,
е)
обикновени орехи без черупки с код по КН 0802 32,
ж)
семена от пиния с код по КН 0802 90 50,
з)
шам фъстък с код по КН 0802 50 00,
и)
орехи „макадамия“ с код по КН 0802 60 00,
й)
пеканови орехи с код по КН 0802 90 20,
к)
други орехи с код по КН 0802 90 85,
л)
сушени хлебни банани с код по КН 0803 00 90,
м)
сушени цитрусови плодове с код по КН 0805,
н)
смеси от черупкови тропически плодове с код по КН 0813 50 31,
о)
смеси от други черупкови плодове с код по КН 0813 50 39,
п)
шафран с код по КН 0910 20.
7. Пред компетентния орган на държавата-членка е необходимо да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите от параграф 1, буква а) и параграф 2 продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 5
Изисквана информация
1. Изискваната от настоящата глава информация трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката, като се отпечатва незаличимо направо върху опаковката или върху етикет, който е неразделна част от опаковката или е прикрепен към нея.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидената в параграф 1 информация се посочва в документ, придружаващ стоките, или върху бележка, поставена на видно място вътре в превозното средство.
3. При договори от разстояние по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) съответствието с пазарните стандарти изисква необходимата информация да бъде на разположение преди сключване на сделката за покупка.
4. Във фактурите и другите придружаващи документи, с изключение на издаваните на потребителя касови бележки, се посочва името и страната на произход на продуктите и, където е целесъобразно, класът, сортът или търговският тип, ако това се изисква от специфичен пазарен стандарт, или се посочва, че продуктът е предназначен за преработка.
Член 6
Изисквана информация при продажбата на дребно
1. При продажбата на дребно информацията върху опаковките, която се изисква от настоящата глава, е четлива и видима. Продуктите могат да бъдат предлагани за продажба, при условие че търговецът на дребно излага в близост до продуктите, на видно място и в четлив вид изискваната информация относно страната на произход и, където е целесъобразно, класа и сорта или търговския тип, така че да не се въвеждат в заблуждение потребителите.
2. При продуктите, които са предварително опаковани по смисъла на Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), се посочва нетното тегло в допълнение към всички данни, изисквани от пазарните стандарти. Въпреки това при продуктите, които се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън, или ако тази бройка е посочена върху етикета.
Член 7
Смеси
1. Опаковките с нетно тегло, равно или по-малко от 5 kg, съдържащи смеси от различни видове плодове и зеленчуци, могат да се предлагат на пазара, при условие че:
а)
продуктите са еднородни по отношение на качеството и всеки от тях отговаря на изискванията на съответния специфичен пазарен стандарт или - ако не съществува такъв за даден продукт - на общия пазарен стандарт,
б)
опаковката е етикетирана по подходящ начин в съответствие с настоящата глава, и
в)
тази смес не е от естество, което може да заблуди потребителя.
2. Изискванията на параграф 1, буква a) не се прилагат за включени в дадена смес продукти, които не са продукти от сектора на плодовете и зеленчуците, посочен в член 1, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Ако плодовете и зеленчуците в дадена смес са с произход от повече от една държава-членка или трета държава, пълните наименования на страните на произход могат да бъдат заменени с едно от следните, според случая:
а)
„смес от плодове и зеленчуци с произход от ЕС“,
б)
„смес от плодове и зеленчуци с произход от държави извън ЕС“,
в)
„смес от плодове и зеленчуци с произход от ЕС и от държави извън ЕС“.
ГЛАВА II
Проверки за съответствие с пазарните стандарти
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 8
Приложно поле
С настоящата глава се установяват правила относно проверките за съответствие, което означава проверките, извършвани по отношение на плодовете и зеленчуците на всички етапи от предлагането на пазара с цел да се провери дали съответстват на пазарните стандарти и на други разпоредби на настоящия дял и на членове 113 и 113a от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 9
Координиращи органи и контролни органи
1. Всяка държава-членка определя:
а)
единен компетентен орган, който да отговаря за координацията и контактите в областите, обхванати от настоящата глава, наричан по-долу „координиращ орган“; и
б)
контролен орган или органи, които да отговарят за прилагането на настоящата глава, наричани по-долу „контролни органи“.
Посочените в първа алинея координиращи органи и контролни органи могат да бъдат публични или частни. И в двата случая обаче държавите-членки отговарят за тях.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за:
а)
наименованието, пощенския адрес и адреса на електронната поща на координиращия орган, който са определили съгласно параграф 1, буква а);
б)
наименованието, пощенския адрес и адреса на електронната поща на контролните органи, които са определили съгласно параграф 1, буква б); и
в)
точното описание на съответните области на дейност на контролните органи, които са определили.
3. Координиращият орган може да бъде контролният орган или един от контролните органи, или който и да е друг орган, определен съгласно параграф 1.
4. Комисията публикува списъка с координиращите органи, определени от държавите-членки, по начин, който сметне за уместен.
Член 10
База данни за търговците
1. Държавите-членки създават база данни за търговците на плодове и зеленчуци, в която са регистрирани в съответствие с условията, определени в настоящия член, търговците, занимаващи се с предлагане на пазара на плодове и зеленчуци, за които са определени стандарти съгласно член 113 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
За тази цел държавите-членки могат да използват всяка друга база или бази данни, които вече са създадени за други цели.
2. За целите на настоящия регламент „търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което:
а)
държи плодове и зеленчуци, които са предмет на пазарни стандарти, с цел:
i)
да ги излага или предлага за продажба,
ii)
да ги продава, или
iii)
да ги предлага на пазара по какъвто и да е друг начин, или
б)
реално извършва някоя от дейностите, посочени в буква а), по отношение на плодовете и зеленчуците, които са предмет на пазарни стандарти.
Дейностите, посочени в първа алинея, буква а), обхващат:
а)
продажби от разстояние, независимо дали чрез интернет или по друг начин,
б)
посочените дейности, извършвани от физическото или юридическото лице за собствена или чужда сметка, и
в)
посочените дейности, извършвани в Съюза и/или чрез износ за трети държави и/или внос от трети държави.
3. Държавите-членки определят условията, при които се включват или не се включват в базата данни следните категории търговци:
а)
търговци, чиято дейност е освободена от задължението за спазване на пазарните стандарти съгласно член 4; и
б)
физически или юридически лица, чиято дейност в сектора на плодовете и зеленчуците се ограничава до транспортиране на стоките или до продажба на етапа на търговия на дребно.
4. Когато базата данни за търговците се състои от няколко отделни елемента, координиращият орган гарантира, че базата данни, нейните елементи и тяхното актуализиране са еднакви. Актуализирането на базата данни се извършва по-специално с помощта на информацията, събрана при проверките за съответствие.
5. Базата данни съдържа за всеки търговец:
а)
регистрационния номер, името и адреса;
б)
информацията, необходима за неговото класифициране в една от рисковите категории, посочени в член 11, параграф 2, по-специално положение в търговската верига и информация относно значимостта на фирмата;
в)
информация относно констатациите, направени по време на предишни проверки на всеки търговец;
г)
всяка друга информация, която се счита за необходима за проверките, като например информация относно съществуването на система за гарантиране на качеството или система за самоконтрол във връзка със спазването на пазарните стандарти.
Актуализирането на базата данни се извършва по-специално с помощта на информацията, събрана при проверките за съответствие.
6. Търговците предоставят информацията, която държавите-членки смятат, че е необходима за създаването и актуализирането на базата данни. Държавите-членки определят условията, при които търговците, които не са установени на тяхна територия, но извършват търговска дейност на тази територия, се регистрират в тяхната база данни.
Раздел 2
Проверки за съответствие, извършвани от държавите-членки
Член 11
Проверки за съответствие
1. Държавите-членки гарантират, че проверките за съответствие се извършват селективно, въз основа на анализ на риска и с подходяща честота, така че да се гарантира спазване на пазарните стандарти и другите разпоредби на настоящия дял и на членове 113 и 113a от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Критериите за оценка на риска включват наличието на посочения в член 14 сертификат за съответствие, издаден от компетентен орган на трета държава, чиито проверки за съответствие са одобрени съгласно член 15. Наличието на такъв сертификат се смята за фактор, който намалява риска от несъответствие.
Критериите за оценка на риска могат да включват също:
а)
естеството на продукта, периода на производство, цената на продукта, метеорологичните условия, операциите по опаковане и манипулиране, условията на складиране, страната на произход, начина на транспорт или обема на партидата;
б)
мащаба на търговците, положението им в търговската верига, обемите или стойностите, предлагани от тях на пазара, асортимента, района на доставка или вида на извършваната дейност, като складиране, сортиране, опаковане или продажба;
в)
констатациите, направени по време на предишни проверки, включително броя и вида на констатираните недостатъци, обичайното качество на предлаганите на пазара продукти, равнището на използваното техническо оборудване;
г)
надеждността на използваните от търговците системи за гарантиране на качеството или за самоконтрол във връзка със спазването на пазарните стандарти;
д)
мястото на извършване на проверката, особено ако това е точката на първо влизане в Съюза или мястото, където продуктите се опаковат или товарят;
е)
всяка друга информация, която би могла да покаже, че съществува риск от несъответствие.
2. Анализът на риска се основава на информацията, съдържаща се в посочената в член 10 база данни за търговците, и класифицира последните в рискови категории.
Държавите-членки определят предварително:
а)
критериите за оценка на риска от несъответствие на партидите;
б)
въз основа на анализ на риска за всяка рискова категория - минималния дял на търговците или партидите и/или количествата, които ще бъдат подложени на проверка за съответствие.
Въз основа на анализ на риска държавите-членки могат да решат да не извършват селективни проверки на продукти, които не са предмет на специфични пазарни стандарти.
3. Когато при проверките се откриват значителни нередности, държавите-членки увеличават честотата на проверките по отношение на търговците, продуктите, произхода или други параметри.
4. Търговците предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките за съответствие.
Член 12
Одобрени търговци
1. Държавите-членки могат да разрешат на търговците, които са класифицирани в най-ниската рискова категория и предоставят специални гаранции за съответствие с пазарните стандарти, да използват посочения в приложение II образец при етикетирането на всяка опаковка на етапа на експедицията и/или да подписват сертификата за съответствие, посочен в член 14.
2. Разрешението се дава за срок от най-малко една година.
3. Търговците, които се възползват от тази възможност:
а)
разполагат с контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавите-членки;
б)
имат подходящо оборудване за подготвяне и опаковане на продуктите;
в)
поемат задължението сами да извършват проверки за съответствие на стоките, които експедират, и да имат регистър, в който се записват всички извършени проверки.
4. Когато одобрен търговец вече не отговаря на изискванията за получаване на разрешение, държавата-членка оттегля разрешението.
5. Независимо от параграф 1 одобрените търговци могат да продължат да използват образците, които до 30 юни 2009 г. са отговаряли на Регламент (ЕО) № 1580/2007, до изчерпване на количествата.
Разрешенията, издадени на търговците преди 1 юли 2009 г., продължават да важат за срока, за който са били издадени.
Член 13
Приемане на декларации от митническите органи
1. Митническите органи могат да приемат декларации за износ и/или декларации за допускане за свободно обращение на продуктите, които са предмет на специфични пазарни стандарти, само ако:
а)
стоката се придружава от сертификат за съответствие, или
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи, че за съответните партиди е издаден сертификат за съответствие, или
в)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи, че не е издал сертификат за съответствие на съответните партиди, тъй като не е необходимо те да бъдат проверявани с оглед на оценката на риска, посочена в член 11, параграф 1.
Това не засяга проверките за съответствие, които държавата-членка може да извърши съгласно член 11.
2. Параграф 1 се прилага също така за продуктите, които са предмет на общия пазарен стандарт, установен в част А от приложение I, и за продуктите, посочени в член 4, параграф 1, буква a), ако съответната държава-членка смята това за необходимо с оглед на анализа на риска, посочен в член 11, параграф 1.
Член 14
Сертификат за съответствие
1. Сертификати за съответствие могат да бъдат издавани от компетентен орган в потвърждение на това, че продуктите, за които са издадени, съответстват на приложимия пазарен стандарт (наричан по-долу „сертификат“). Сертификатът, който трябва да бъде използван от компетентните органи в Съюза, е посочен в приложение III.
Вместо сертификати, издадени от компетентните органи в Съюза, посочените в член 15, параграф 4 трети държави могат да използват свои собствени сертификати, при условие че последните съдържат поне еквивалентна информация на съдържащата се в сертификата на Съюза. Комисията предоставя по подходящ според нея начин образци на такива сертификати на трети държави.
2. Сертификатите могат да бъдат издавани на хартиен носител с оригинален подпис или в електронен формат, удостоверен с електронен подпис.
3. Всеки сертификат носи печата на компетентния орган и подписа на лицето или лицата, упълномощени да го подпишат.
4. Сертификатът се издава на поне един от официалните езици на Съюза.
5. Всеки сертификат има сериен номер, предназначен да го идентифицира. Компетентният орган задържа по едно копие от всеки издаден сертификат.
6. Независимо от параграф 1, първа алинея държавите-членки могат да продължат да използват сертификатите, които до 30 юни 2009 г. са отговаряли на Регламент (ЕО) № 1580/2007, до изчерпване на количествата.
Раздел 3
Проверки за съответствие, извършвани от трети държави
Член 15
Одобрение на проверките за съответствие, извършвани от трети държави преди внос в Съюза
1. По искане на трета държава Комисията може да одобри в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, проверките за съответствие със специфичните пазарни стандарти, които третата държава е извършила преди осъществяването на вноса в Съюза.
2. Одобрението по параграф 1 може да се предоставя на трети държави, на чиято територия се спазват пазарните стандарти на Съюза или поне еквивалентни стандарти по отношение на продуктите, изнасяни за Съюза.
В одобрението се посочва официалният орган в третата държава, под чиято отговорност се извършват проверките, посочени в параграф 1. Същият орган отговаря за контактите със Съюза. В одобрението се посочват също контролните органи на третата държава, които са натоварени с извършването на самите проверки.
Одобрението може да се прилага единствено за продукти с произход от съответната трета държава и може да бъде ограничено до определени продукти.
3. Контролните органи на третата държава са официални органи или официално признати от органа, посочен в параграф 2, които предоставят задоволителни гаранции и разполагат с необходимия персонал, оборудване и помещения за извършване на проверки в съответствие с методите, посочени в член 17, параграф 1, или с еквивалентни методи.
4. Третите държави, чиито проверки за съответствие са одобрени съгласно настоящия член, както и съответните продукти, са посочени в приложение IV.
Комисията прави достъпни по подходящ според нея начин данни за съответните официални и контролни органи.
Член 16
Преустановяване на одобрението на проверките за съответствие
Комисията може да преустанови действието на одобрението на проверките за съответствие, ако се установи, че в значителен брой партиди и/или количества стоките не отговарят на информацията, съдържаща се в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третата държава.
Раздел 4
Методи за извършване на проверка
Член 17
Методи за извършване на проверка
1. Проверките за съответствие, предвидени в настоящата глава, с изключение на тези в етапа на продажба на дребно на крайния потребител, се извършват в съответствие с методите за извършване на проверка, посочени в приложение V, освен ако в настоящия регламент е предвидено друго.
Държавите-членки определят специфични мерки за проверка на съответствието в пунктовете за продажба на дребно на крайния потребител.
2. Когато инспекторите установят, че стоките съответстват на пазарните стандарти, контролният орган може да издаде посочения в приложение III сертификат за съответствие.
3. Когато стоките не отговарят на стандартите, контролният орган издава констативен протокол за несъответствие на вниманието на търговеца или негови представители. Стоките, за които е издаден констативен протокол за несъответствие, не могат да бъдат премествани без разрешението на контролния орган, който е издал този констативен протокол. За издаването на посоченото разрешение може да се изисква изпълнението на условия, определени от контролния орган.
Търговците могат да решат да приведат в съответствие всичките или някои от стоките. Стоките, приведени в съответствие, не могат да бъдат предлагани на пазара преди компетентният контролен орган да се е уверил чрез всички подходящи начини, че стоките наистина са били приведени в съответствие. Компетентният контролен орган издава, когато е приложимо, посочения в приложение III сертификат за съответствие за партидата или за част от нея едва след като стоките са били приведени в съответствие със стандартите.
Ако контролен орган приеме искането на търговец да приведе в съответствие стоките в държава-членка, различна от тази, в която е извършена проверката, довела до констативния протокол за несъответствие, търговецът уведомява компетентния контролен орган на държавата-членка по местоназначение за несъответстващата партида. Държавата-членка, която е издала констативния протокол за несъответствие, изпраща копие от него до другите заинтересовани държави-членки, включително до държавата-членка по местоназначение, за която е предназначена несъответстващата партида.
Когато стоките не могат да бъдат приведени в съответствие, нито да бъдат предназначени за хранене на животни, промишлена преработка или каквато и да е друга нехранителна употреба, контролният орган може, ако е необходимо, да поиска от търговците да вземат необходимите мерки, за да гарантират, че въпросните продукти няма да бъдат предлагани на пазара.
Търговците предоставят цялата информация, която държавите-членки считат за необходима за прилагането на настоящия параграф.
Раздел 5
Уведомления
Член 18
Уведомления
1. Държава-членка, в която е установена пратка, идваща от друга държава-членка и несъответстваща на пазарните стандарти поради дефекти или влошаване на качеството, които са могли да бъдат открити по време на опаковането, незабавно уведомява Комисията и държавите-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани.
2. Държава-членка, на чиято територия партида от стоки, идваща от трета държава, не е била допусната за свободно обращение поради несъответствие с пазарните стандарти, незабавно уведомява Комисията, държавите-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани, и заинтересованата държава от списъка в приложение IV.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за своите разпоредби относно системите за извършване на проверка и анализ на риска. Те информират Комисията за всички последващи изменения на споменатите системи.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията и другите държави-членки за обобщените резултати от проверките, извършени през дадена година на всички етапи от предлагането на пазара, в срок до 30 юни на следващата година.
5. Уведомяването, посочено в параграфи 1-4, се извършва чрез средствата, определени от Комисията.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Раздел 1
Определения
Член 19
Определения
1. За целите на настоящия дял:
а)
„производител“ означава земеделски стопанин, както е посочено в член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
„член производител“ означава производител или кооперация на производители, който/която е член на организация на производители или на асоциация на организации на производители.
в)
„дъщерно дружество“ означава дружество, в което една или повече организации на производители, или асоциации на такива организации, притежават дялове и което допринася за постигане на целите на организацията на производители или на асоциацията на организации на производители;
г)
„транснационална организация на производители“ е всяка организация, в която поне едно от стопанствата на производители се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на организацията;
д)
„транснационална асоциация на организации на производители“ е всяка асоциация на организации на производители, в която поне една от асоциираните организации се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на асоциацията;
е)
цел „Сближаване“ означава целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно законодателството на Съюза, регулиращо Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.;
ж)
„мярка“ означава едно от следните:
i)
действия, насочени към планиране на производството, включително придобиване на дълготрайни активи;
ii)
действия, насочени към подобряване или запазване на качеството на продуктите, включително придобиване на дълготрайни активи;
iii)
действия, насочени към подобряване на предлагането на пазара, включително придобиване на дълготрайни активи, както и дейности по насърчаване и комуникация, различни от насърчителните и комуникационните дейности по точка vi);
iv)
научноизследователска дейност и експериментално производство, включително придобиване на дълготрайни активи;
v)
действия за обучение, различни от обучението по точка vi), и действия, които имат за цел да насърчават достъпа до консултантски услуги;
vi)
всеки един от шестте инструмента за предотвратяване и управление на кризи, изброени в букви а)-е) от член 103в, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
vii)
екологични действия, посочени в член 103в, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, включително придобиване на дълготрайни активи;
viii)
други действия, включително придобиване на дълготрайни активи, различни от посочените в точки i)-iv) и vii), които отговарят на една или повече от целите, посочени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
з)
„действие“ означава специфична дейност или инструмент за постигането на конкретна оперативна цел, която допринася за постигането на една или повече от целите, посочени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
и)
„вторичен продукт“ означава продукт, получен при подготвянето на плодове или зеленчуци, който има положителна икономическа стойност, но не е основното предназначение;
й)
„подготвяне“ означава подготвителни действия, като например почистване, нарязване, обелване, подрязване и изсушаване на плодове и зеленчуци, без да ги превръщат в преработени плодове и зеленчуци;
к)
„междубраншова основа“, както е посочено в член 103г, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, означава една или повече от дейностите, описани в член 123, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, одобрени от държавата-членка и съвместно управлявани от организация на производители или асоциация на организации на производители и най-малко един друг участник във веригата за преработка и/или дистрибуция на храни;
л)
„базов показател“ означава показател, който отразява състояние или тенденция, съществуващи в началото на програмния период, и може да даде полезна информация:
i)
при анализа на първоначалното състояние с цел установяване на национална стратегия за устойчиви оперативни програми или оперативна програма;
ii)
като референция, спрямо която могат да бъдат оценени резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма; и/или
iii)
при тълкуването на резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма.
2. Държавите-членки определят съответните юридически субекти на своята територия, които трябва да отговарят на член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007, с оглед на своите национални правни и административни структури. Те могат да приемат допълнителни правила относно признаването на организациите на производители и, когато е уместно, установяват също така разпоредби относно ясно обособените части от юридически субекти за целите на прилагане на член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Раздел 2
Изисквания, приложими към организациите на производители
Член 20
Продуктов обхват
1. Държавите-членки признават организациите на производители съгласно член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007 по отношение на продукта или групата продукти, посочени в заявлението за признаване, при спазване на решенията, взети по силата на член 125б, параграф 1, буква в) от посочения регламент.
2. Държавите-членки признават организациите на производители по отношение на продукта или групата продукти, предназначени единствено за преработка, само когато организациите на производители са в състояние да гарантират, че тези продукти се доставят за преработка, било то чрез система от договори за доставка или по друг начин.
Член 21
Минимален брой членове
При определяне на минималния брой членове на организациите на производители съгласно член 125б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да предвидят, че когато един заявител за признаване е изцяло или частично съставен от членове, които сами по себе си са юридически субекти или ясно обособени части от юридически субекти, съставени от производители, минималният брой производители може да се изчислява въз основа на броя асоциирани производители във всеки един от юридическите субекти или ясно обособените части от юридически субекти.
Член 22
Минимална продължителност на членството
1. Минималният срок на членството на производител е не по-малък от една година.
2. Отказът от членство се изпраща на организацията на производители в писмена форма. Държавите-членки определят сроковете за изпращане на предизвестие, които не превишават шест месеца, както и датите, на които отказът влиза в сила.
Член 23
Структури и дейности на организациите на производители
Държавите-членки гарантират, че организациите на производители имат на свое разположение персонал, инфраструктура и оборудване, необходими за изпълняване на изискванията, определени в член 122, първа алинея, буква в) и член 125б, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и осигуряват извършването на основните им функции, по-специално що се отнася до:
а)
познаване на продукцията на членовете си;
б)
събиране, сортиране, съхранение и опаковане на продукцията на членовете си;
в)
търговско и финансово управление; и
г)
централизирано счетоводство и система за фактуриране.
Член 24
Стойност или обем на годната за предлагане на пазара продукция
1. За целите на член 125б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 стойността или обемът на годната за предлагане на пазара продукция се изчисляват на същата база като стойността на предлаганата на пазара продукция, определена в членове 50 и 51 от настоящия регламент.
2. Когато един или повече членове на организация на производители не разполагат с достатъчни данни за минали периоди относно предлаганата на пазара продукция за целите на прилагане на параграф 1, стойността на тяхната годна за предлагане на пазара продукция може да се изчисли като средната стойност на годната за предлагане на пазара продукция за тригодишен период, предхождащ годината на подаване на заявлението за признаване, през който членовете на съответната организация на производители действително са произвеждали.
Член 25
Предоставяне на технически средства
За целите на член 125б, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се счита, че организация на производители, която е призната за продукт, за който е необходимо предоставяне на техническо средство, изпълнява задължението си, когато предостави тя самата или чрез членовете си, чрез дъщерни дружества или чрез външни изпълнители, адекватно ниво на технически средства.
Член 26
Основни дейности на организациите на производители
1. Основната дейност на организацията на производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната.
2. Организацията на производители може да продава продукти от производители, които не са членове на организация на производители или на асоциация на организации на производители, когато организацията на производители е призната за същите продукти и при условие че икономическата стойност на тази дейност е по-ниска от стойността на предлаганата от нея на пазара продукция, изчислена съгласно член 50.
3. Предлагането на пазара на плодове и зеленчуци, закупени директно от друга организация на производители, и на продукти, за които организацията на производителите не е призната, не се смята за част от дейностите на организацията на производителите.
4. Когато се прилага член 50, параграф 9, параграф 3 от настоящия член се прилага mutatis mutandis към въпросните дъщерни дружества от 1 януари 2012 г.
Член 27
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
1. Дейностите, чието възлагане на външни изпълнители може да бъде разрешено от държавите-членки съгласно член 125г от Регламент (ЕО) № 1234/2007, могат да включват, наред с другото, събиране, съхранение, опаковане и предлагане на пазара на продукцията на членовете на организацията на производители.
2. Възлагането на външни изпълнители на дадена дейност на организация на производители означава, че организацията на производители е сключила търговско споразумение с друг субект, включително един или няколко от членовете ѝ или дъщерно дружество, с цел предоставяне на въпросната дейност. Независимо от това обаче организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантиране на изпълнението на тази дейност, както и за контрола върху цялостното управление и за наблюдението на търговското споразумение за предоставянето на дейността.
Член 28
Транснационални организации на производители
1. Седалището на транснационалната организация на производители се установява в държавата-членка, в която организацията разполага със значими съоръжения или значителен брой членове и/или реализира значителна част от предлаганата на пазара продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на транснационалната организация на производители;
б)
одобряване на оперативната програма на транснационалната организация на производители;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират членовете, по отношение на спазване на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Посочените други държави-членки са длъжни да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която се намира седалището, в рамките на разумен период; и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимото законодателство на другите държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официален език на държавите-членки, отправили искането.
Член 29
Сливане на организации на производители
1. При сливането на организации на производители образуваната в резултат на сливането организация на производители замества сливащите се организации на производители. Новият субект поема правата и задълженията на сливащите се организации на производители.
Новосъздаденият чрез сливане субект може да изпълнява програмите паралелно и отделно до 1 януари на годината след сливането или да обедини оперативните програми от момента на сливането. Оперативните програми се обединяват съгласно членове 66 и 67.
2. Чрез дерогация от параграф 1, втора алинея държавите-членки могат да разрешат на организации на производители, които отправят искане за това, при наличието на надлежно обосновани причини да продължат да изпълняват отделни оперативни програми паралелно до завършването на тези програми.
Член 30
Членове, които не са производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е производител, може да бъде прието за член на организация на производители.
2. При определяне на условията, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират по-специално спазване на член 122, първа алинея, буква а), подточка iii) и член 125а, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Физическите и юридическите лица, посочени в параграф 1, не се:
а)
вземат предвид при критериите за признаване;
б)
ползват пряко от мерките, финансирани от Съюза.
Държавите-членки могат да ограничат или забранят правото на физическите и юридическите лица да гласуват по решения, свързани с оперативните фондове, при спазване на условията, определени в параграф 2.
Член 31
Демократична отчетност на организациите на производители
1. Държавите-членки предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или повече от членовете по отношение на управлението и дейността на организация на производители, които включват най-малко правото на глас.
2. Когато организацията на производители е ясно обособена част от юридически субект, държавите-членки могат да приемат мерки, с които се ограничава или забранява правото на споменатия юридически субект да изменя, приема или отхвърля решения на организацията на производители.
Раздел 3
Асоциации на организации на производители
Член 32
Правила относно организациите на производители, приложими за асоциациите на организации на производители
Член 22, член 26, параграф 3 и членове 27 и 31 се прилагат mutatis mutandis към асоциациите на организации на производители. Когато асоциацията на организации на производители извършва продажбената дейност, се прилага mutatis mutandis член 26, параграф 2.
Член 33
Признаване на асоциации на организации на производители
1. Държавите-членки могат да признават асоциациите на организации на производители по член 125в от Регламент (ЕО) № 1234/2007 единствено по отношение на дейността или дейностите, свързани с продукта или групата продукти, посочени в заявлението за признаване.
2. Асоциация на организации на производители може да бъде призната по член 125в от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и да извършва всяка от дейностите на организация на производители, дори когато предлагането на въпросните продукти на пазара продължава да се извършва от членовете ѝ.
Член 34
Членове на асоциациите на организации на производители, които не са организации на производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е призната организация на производители, може да бъде прието за член на асоциацията на организации на производители.
2. Членовете на призната асоциация на организации на производители, които не са признати организации на производители, не се:
а)
вземат предвид при критериите за признаване;
б)
ползват пряко от мерките, финансирани от Съюза.
Държавите-членки могат да предоставят, ограничат или забранят правото на посочените членове да гласуват по решения, свързани с оперативните програми.
Член 35
Транснационална асоциация на организации на производители
1. Седалището на транснационалната асоциация на организации на производители се установява в държава-членка, в която тази асоциация разполага със значителен брой членуващи организации и/или членуващите организации реализират значителна част от предлаганата на пазара продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната асоциация на организации на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на асоциацията;
б)
одобряване, когато е необходимо, на оперативната програма на асоциацията;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират асоциираните организации, по отношение на спазване на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Посочените други държави-членки с длъжни да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която се намира седалището; и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимото законодателство на другите държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официален език на държавите-членки, отправили искането.
Раздел 4
Групи производители
Член 36
Представяне на планове за признаване
1. Юридически субект или ясно обособена част от юридически субект представя плана за признаване, посочен в член 125д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, на компетентния орган на държавата-членка, в която се намира седалището на юридическия субект.
2. Държавите-членки определят:
а)
минималните критерии, на които трябва да отговаря юридическият субект или ясно обособената част от юридически субект, за да може да представи план за признаване;
б)
правилата относно съставянето, съдържанието и изпълнението на плановете за признаване;
в)
периода, по време на който на бивш член на организация на производители се забранява, след като е напуснал организацията на производители, да се присъединява към група производители по отношение на продуктите, за които е била призната организацията на производителите; и
г)
административните процедури за одобрението, контрола и изпълнението на плановете за признаване.
Член 37
Съдържание на плановете за признаване
Проектът на план за признаване съдържа най-малко следното:
а)
описание на първоначалното състояние, по-специално по отношение на броя на членовете производители, като се предоставят подробни данни за членовете, продукцията, включително стойността на предлаганата на пазара продукция, маркетинга и инфраструктурата, която е на разположение на групата производители, включително инфраструктурата, която е собственост на индивидуални членове на групата производители;
б)
предлаганата дата за започване на изпълнението на плана и неговата продължителност, която не може да превишава пет години; и
в)
дейностите и инвестициите, които следва да се осъществят, за да се получи признаване.
Член 38
Одобрение на плановете за признаване
1. Компетентният орган на държавата-членка взема решение по проекта на план за признаване в срок от три месеца от получаване на плана заедно с всички подкрепящи документи. Държавите-членки могат да предвидят по-кратък срок.
2. Държавите-членки могат да приемат допълнителни правила относно допустимостта на операциите и разходите в рамките на плановете за признаване, включително правила относно допустимостта на инвестициите, с цел да се постигне спазване от страна на групите производители на посочените в член 125б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 критерии за признаване на организации на производители.
3. След извършване на проверките за съответствие, посочени в член 111, компетентният орган на държавата-членка, ако е уместно:
а)
приема плана и предоставя предварително признаване;
б)
изисква промени в плана;
в)
отхвърля плана.
Планът се приема, когато е необходимо, само ако промените, изисквани съгласно буква б), са включени в него.
Компетентният орган на държавата-членка уведомява юридическия субект или ясно обособената част от юридически субект за своето решение.
Член 39
Изпълнение на плановете за признаване
1. Планът за признаване се изпълнява на годишни сегменти с начало 1 януари. Държавите-членки могат да позволят на групите производители да разделят тези годишни сегменти на шестмесечни сегменти.
За първата година на изпълнение в съответствие с предложената дата, посочена в член 37, буква б), планът за признаване започва:
а)
на 1 януари след датата на приемането му от компетентния орган на държавата-членка; или
б)
на първия календарен ден след датата на приемането му.
При всички случаи първата година на изпълнение на плана за признаване приключва на 31 декември същата година.
2. Държавите-членки определят условията, при които групи производители могат да поискат изменения в плановете по време на изпълнението им. :Молбите се придружават от всички необходими подкрепящи документи.
Държавите-членки определят условията, при които плановете за признаване могат да бъдат изменяни по време на годишен или шестмесечен сегмент без предварително одобрение от страна на компетентния орган на държавата-членка. Посочените изменения отговарят на условията за отпускане на помощ само ако групата производители е уведомила незабавно компетентния орган на държавата-членка за тях.
3. Компетентният орган на държавата-членка взема решение относно измененията в плановете в срок от три месеца от получаването на молбата за изменение, след разглеждане на представените доказателства. Когато не е взето решение по дадена молба за изменение в рамките на посочения срок, молбата се счита за отхвърлена. Държавите-членки могат да предвидят по-кратък срок.
Член 40
Заявления за признаване на организация на производители
1. Групите производители, които изпълняват план за признаване, могат по всяко време да подадат заявление за признаване съгласно член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Такива заявления се подават при всички случаи преди края на преходния период, посочен в член 125д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. От датата, на която е подадено такова заявление, въпросната група може да представи проект на оперативна програма съгласно член 63.
Член 41
Основни дейности на групите производители
1. Основната дейност на групата производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е предварително призната.
2. Групата производители може да продава продукти от производители, които не са членове на група производители, когато групата производители е призната за споменатите продукти и при условие че икономическата стойност на споменатата дейност е по-ниска от стойността на предлаганата на пазара продукция от собствените членове на групата производители и от членовете на други групи производители.
Член 42
Стойност на предлаганата на пазара продукция
1. Член 50, параграфи 1-4, параграф 6, първото изречение и параграф 7 се прилагат mutatis mutandis за групите производители.
2. Когато стойността на предлаганата на пазара продукция намалее с най-малко 35 % поради надлежно обосновани пред държавата-членка причини, които са извън отговорността и контрола на групата производители, смята се, че общата стойност на предлаганата на пазара продукция представлява 65 % от общата стойност, декларирана в предишното заявление или заявления за помощ, обхващащи най-скорошния годишен сегмент, както е проверено от държавата-членка, а при липсата на такова - от първоначално декларираната стойност в одобрения план за признаване.
3. Стойността на предлаганата на пазара продукция се изчислява съгласно законодателството, приложимо за периода, за който се иска помощ.
Член 43
Финансиране на плановете за признаване
1. Равнищата на помощ, посочени в член 103а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се намаляват наполовина по отношение на предлаганата на пазара продукция, която надвишава 1 000 000 EUR.
2. Помощта, посочена в член 103а, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, има годишна горна граница от 1 000 000 EUR за всяка група производители.
3. Помощта съгласно член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изплаща:
а)
на годишни или шестмесечни вноски в края на всеки годишен или шестмесечен период за изпълнението на плана за признаване; или
б)
на вноски, които обхващат част от годишен период, ако планът започне по време на годишен период или ако признаването бъде получено съгласно член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007 преди края на годишния период. В този случай горната граница, посочена в параграф 2 от настоящия член, се намалява пропорционално.
Като база за изчисляване на вноските държавата-членка може да използва предлаганата на пазара продукция, която се отнася за период, различен от периода, по отношение на който се изплаща вноската, когато това е оправдано от гледна точка на контрола. Разликата между периодите следва да бъде по-малка от продължителността на въпросния период.
4. Обменният курс, който е приложим към сумите, посочени в параграфи 1 и 2, е последният обменен курс, публикуван от Европейската централна банка преди първия ден на периода, за който се предоставят въпросните помощи.
Член 44
Помощ за инвестиции, необходими за получаване на признаване
Инвестициите, свързани с изпълнението на плановете за признаване, посочени в член 37, буква в) от настоящия регламент, за които се предвижда помощ съгласно член 103а, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се финансират пропорционално на тяхното използване за продуктите на членовете на група производители, за които е предоставено предварителното признаване.
Инвестициите, които биха могли да нарушат конкуренцията по отношение на другите икономически дейности на групата производители, са изключени от помощта, предоставяна от Съюза.
Член 45
Заявление за предоставяне на помощ
1. Дадена група производители представя само едно заявление за помощта, посочена в член 103а, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в срок от три месеца след края на всеки годишен или шестмесечен период, посочен в член 43, параграф 3 от настоящия регламент. Заявлението включва декларация за стойността на предлаганата на пазара продукция за периода, за който се иска помощ.
2. Заявления за помощ за шестмесечни периоди се подават само ако планът за признаване е разделен на шестмесечни периоди, както е посочено в член 39, параграф 1. Всички заявления за помощ се придружават от писмена декларация от групата производители, в която последната декларира, че:
а)
спазва и ще продължи да спазва Регламент (ЕО) № 1234/2007 и настоящия регламент; и
б)
не е извлякла полза, не извлича полза и няма да извлича полза нито пряко, нито косвено от дублирано финансиране на равнището на Съюза или на национално равнище за действията, изпълнявани съгласно нейния план за признаване, за които се отпуска финансиране от Съюза по силата на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят срока за изплащане на помощта, който в никакъв случай не е по-дълъг от шест месеца от получаване на заявлението.
Член 46
Условия за получаване на помощ
Държавите-членки оценяват възможността на групите производители да се ползват от помощта съгласно настоящия регламент, за да установят, че отпускането на дадена помощ е надлежно оправдано, като се вземат предвид условията и датата, на която е била отпусната предишна публична помощ на организациите или групите производители, от които произхождат членовете на въпросните групи производители, както и движението на членове между организациите на производители и групите производители.
Член 47
Участие на Съюза
1. Участието на Съюза за помощта, посочена в член 103а, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, възлиза на:
а)
75 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“; и
б)
50 % в останалите региони.
Остатъкът от помощта се изплаща под формата на фиксирана сума от държавата-членка. Не се изисква заявлението за помощ да съдържа доказателство за ползването на помощта.
2. Участието на Съюза в помощта, посочена в член 103а, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изразено в капиталова безвъзмездна помощ или еквивалент на капиталова безвъзмездна помощ, не превишава следния процент на приемливите разходи за инвестиции:
а)
50 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“; и
б)
30 % в останалите региони.
Въпросните държави-членки се задължават да участват най-малко с 5 % от приемливите разходи за инвестиции.
Бенефициерите на помощта за приемливи разходи за инвестиции плащат най-малко:
а)
25 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“; и
б)
45 % в останалите региони.
Член 48
Сливания
1. Помощта, посочена в член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, може да бъде отпусната или да продължи да се отпуска на групи производители, които са получили предварително признаване и които са резултат от сливането между две или повече групи производители, които са получили предварително признаване.
2. За целите на изчисляването на помощта, която се изплаща по силата на параграф 1, групата производители, образувана в резултат на сливането, замества групите производители, които са се слели.
3. Когато две или повече групи производители се слеят, новият субект получава правата и задълженията на групата производители, която първа е получила предварително признаване.
4. Когато група производители, която е получила предварително признаване, се слее с призната организация на производители, субектът, който е резултат от това сливане, вече не отговаря на условията за предварително признаване като група производители, нито за помощта, посочена в член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Субектът, който е резултат от сливането, продължава да се счита за призната организация на производители, при условие че спазва приложимите изисквания. Ако е необходимо, организацията на производителите изисква промяна в оперативната си програма и за тази цел член 29 се прилага mutatis mutandis.
Въпреки това действия, изпълнени от групи производители преди подобно сливане, продължават да отговарят на условията, определени в плана за признаване.
Член 49
Последици от признаването
1. Посочената в член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 помощ се прекратява след получаване на признаването.
2. Когато е представена оперативна програма в съответствие с настоящия регламент, държавата-членка гарантира, че няма дублиране на финансирането на мерките, предвидени в плана за признаване.
3. Инвестициите, отговарящи на условията за помощ, или разходите, посочени в член 103а, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, могат да бъдат прехвърлени в оперативните програми, при условие че съответстват на изискванията на настоящия регламент.
4. Държавите-членки определят срока, започващ да тече след изпълнението на плана за признаване, в рамките на който се изисква от групата производители да бъде призната като организация на производители. Този срок не може да превишава четири месеца.
ГЛАВА II
Оперативни фондове и оперативни програми
Раздел 1
Стойност на предлаганата на пазара продукция
Член 50
Основа за изчисление
1. Стойността на предлаганата на пазара продукция за дадена организация на производители се изчислява въз основа на продукцията на самата организация на производители и на нейните членове производители и включва само продукцията от тези плодове и зеленчуци, за които е призната организацията на производителите. Стойността на предлаганата на пазара продукция може да включва плодове и зеленчуци, за които не се изисква съответствие с пазарните стандарти, когато последните не се прилагат съгласно член 4.
2. Стойността на предлаганата на пазара продукция включва продукцията на членовете, които напускат или се присъединяват към организацията на производители. Държавите-членки определят условията за избягване на двойното осчетоводяване.
3. Стойността на предлаганата на пазара продукция не включва стойността на преработените плодове и зеленчуци или на всеки друг продукт, който не е продукт от сектора на плодовете и зеленчуците.
Въпреки това стойността на предлаганата на пазара продукция от предназначени за преработка плодове и зеленчуци, превърнати в един от продуктите от преработени плодове и зеленчуци, изброени в част Х от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, или всякакъв друг преработен продукт, посочен в настоящия член и описан по-подробно в приложение VI към настоящия регламент, от организация на производители, асоциация на организации на производители или техни членове производители или дъщерни дружества, посочени в параграф 9 от настоящия член, от тях самите или чрез външни изпълнители, се изчислява като фиксиран размер в проценти, прилаган към фактурираната стойност на посочените преработени продукти. Фиксираният размер е:
а)
53 % за плодови сокове;
б)
73 % за концентрирани сокове;
в)
77 % за доматен концентрат;
г)
62 % за замразени плодове и зеленчуци;
д)
48 % за консервирани плодове и зеленчуци;
е)
70 % за консервирани гъби от вида Agaricus;
ж)
81 % за плодове, временно консервирани в саламура;
з)
81 % за сушени плодове;
и)
27 % за други преработени плодове и зеленчуци;
й)
12 % за преработени ароматни треви;
к)
41 % за червен пипер.
4. Държавите-членки могат да позволят на организациите на производители да включат стойността на вторичните продукти в стойността на предлаганата на пазара продукция.
5. Стойността на предлаганата на пазара продукция включва стойността на изтеглените от пазара количества, реализирани в съответствие с член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изчислена по средната цена на тези продукти, предложени на пазара от организацията на производители през предходния референтен период.
6. Единствено продукцията на организацията на производители и/или на нейните членове производители, предлагана на пазара от същата организация на производители, се причислява към стойността на предлаганата на пазара продукция. Продукцията на членовете производители на организацията на производители, предлагана на пазара от друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация в съответствие с член 125а, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се причислява към стойността на предлаганата на пазара продукция на втората организация на производители.
7. Предлаганата на пазара продукция от плодове и зеленчуци се фактурира „франко организацията на производители“, където е приложимо, като продукти, посочени в част IX от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, които са подготвени и пакетирани, без:
а)
ДДС;
б)
вътрешни транспортни разходи, когато разстоянието между пункта за централизирано събиране или опаковане на организацията на производители и пункта за дистрибуция на организацията на производители е значително. Държавите-членки предвиждат намаления, които да се прилагат към фактурираната стойност за продуктите, фактурирани на различни етапи на доставка или транспорт, и надлежно обосновават в националната си стратегия какво разстояние се смята за значително.
8. Стойността на предлаганата на пазара продукция може също да се изчислява „франко асоциацията на организации на производители“ на същата основа като посочената в параграф 7.
9. Стойността на предлаганата на пазара продукция може също да се изчислява „франко дъщерно дружество“, на същата основа като посочената в параграф 7, при условие че поне 90 % от капитала на дъщерното дружество се притежава от:
а)
една или повече организации на производители или асоциации на организации на производители; и/или
б)
при одобрение от страна на държавата-членка - от членове производители на организациите на производители или на асоциациите на организации на производители, ако това допринася за постигане на целите, изброени в член 122, първа алинея, буква в) и член 125б, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
10. При възлагане на дейности на външни изпълнители стойността на предлаганата на пазара продукция се изчислява „франко организацията на производителите“ и включва добавената икономическа стойност на дейността, която организацията на производители е възложила на своите членове, на трети страни или на дъщерно дружество, различно от посоченото в параграф 9.
11. При намаляване на продукцията поради климатични събития, болести по растенията или животните или нашествия на вредители, в стойността на предлаганата на пазара продукция може да се включи всяко застрахователно обезщетение, получено по споменатите причини във връзка с мерките за застраховане на реколтата, обхванати от глава III, раздел 6, или еквивалентни мерки, предприемани от организацията на производители.
Член 51
Референтен период
1. Годишната горна граница на помощта, посочена в член 103г, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се изчислява всяка година на базата на стойността на предлаганата на пазара продукция през дванадесетмесечния референтен период, определен от държавите-членки.
2. Референтният период се определя от държавите-членки за всяка организация на производители като:
а)
дванадесетмесечен период, започващ не по-рано от 1 януари три години преди годината, за която се иска помощта, и завършващ не по-късно от 31 декември на годината преди годината, за която се иска помощта; или
б)
средната стойност на три последователни дванадесетмесечни периода, започващи не по-рано от 1 януари пет години преди годината, за която се иска помощта, и завършващи не по-късно от 31 декември на годината преди годината, за която се иска помощта.
3. Дванадесетмесечният период е отчетният период на въпросната организация на производители.
Методологията за определяне на референтния период не се изменя в рамките на една оперативна програма, освен в надлежно обосновани случаи.
4. Когато стойността на даден продукт намалее с най-малко 35 % по причини, които са извън отговорността и контрола на организацията на производителите, смята се, че стойността на предлаганата на пазара продукция от същия продукт представлява 65 % от стойността ѝ през предходния референтен период.
Организацията на производителите обосновава посочените в първа алинея причини пред компетентния орган на съответната държава-членка.
5. Когато наскоро признати организации на производители не разполагат с достатъчни данни за минали периоди относно предлаганата на пазара продукция за целите на прилагането на параграф 2, за стойност на предлаганата на пазара продукция може да се приеме стойността на годната за предлагане на пазара продукция, обявена от организацията на производители за целите на признаването.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis за новите членове на дадена организация на производители, които за първи път се присъединяват към организация на производители.
6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да съберат информация за стойността на предлаганата на пазара продукция на организациите на производители, които не са представили оперативни програми.
7. Чрез дерогация от параграфи 1 и 6 стойността на предлаганата на пазара продукция за референтния период се изчислява съгласно законодателството, приложимо през същия референтен период.
Същевременно за оперативните програми, одобрени до 20 януари 2010 г., стойността на предлаганата на пазара продукция за годините до 2007 г. се изчислява въз основа на приложимото за референтния период законодателство, като стойността на предлаганата на пазара продукция за годините от 2008 г. нататък се изчислява въз основа на приложимото за 2008 г. законодателство.
За оперативни програми, одобрени след 20 януари 2010 г., стойността на предлаганата на пазара продукция за годините от 2008 г. нататък се изчислява въз основа на законодателството, приложимо по време на одобряване на програмата.
Раздел 2
Оперативни фондове
Член 52
Управление
Държавите-членки гарантират, че оперативните фондове се управляват по такъв начин, че да е възможно външните одитори ежегодно да идентифицират, проверяват и заверяват приходите и разходите.
Член 53
Финансиране на оперативните фондове
1. Финансовите вноски в оперативния фонд, посочен в член 103б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определят от организацията на производители.
2. Всички производители имат възможност да се възползват от оперативния фонд и всички производители имат възможност демократично да участват в решения, свързани с използването на оперативния фонд на организацията на производители и на финансовите вноски в оперативния фонд.
Член 54
Уведомяване за прогнозираната сума
1. Най-късно до 15 септември, заедно с оперативните програми или исканията за одобрение на измененията в тях, организациите на производители уведомяват своята държава-членка за прогнозираните суми за вноската на Съюза и вноската на членовете си и на самата организация на производители в оперативните фондове за следващата година.
Държавите-членки могат да определят по-късна дата от 15 септември.
2. Изчислението на прогнозираната сума на оперативните фондове се базира на оперативните програми и стойността на предлаганата на пазара продукция. Изчислението се разделя между разходите за мерки за предотвратяване и управление на кризи и за други мерки.
Раздел 3
Оперативни програми
Член 55
Национална стратегия
1. Цялостната структура и съдържание на националната стратегия, посочена в член 103е, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определя в съответствие с насоките, определени в приложение VII. Тя може да включва регионални елементи.
Националната стратегия включва всички взети решения и приети разпоредби от държавите-членки при прилагането на част II, дял I, глава II, раздели I и Ia от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и настоящия дял.
2. Националната стратегия, включително интегрирането на националната рамка, посочена в член 103е, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определя преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година. Националната рамка се интегрира, след като е била изпратена до Комисията и, при необходимост, след като е била изменена, в съответствие с член 103е, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Анализът на първоначалното положение е част от процеса на изготвяне на националната стратегия и се извършва под отговорността на държавата-членка. В анализа се идентифицират и оценяват съответните потребности, подредбата на потребностите по отношение на приоритетите, целите, които трябва да бъдат постигнати чрез оперативните програми, така че да отговорят на споменатите приоритетни потребности, очакваните резултати и количествените цели в сравнение с първоначалното състояние, и се определят най-подходящите инструменти и действия за постигане на тези цели.
4. Държавите-членки също така осигуряват мониторинга и оценяването на националната стратегия и изпълнението ѝ чрез оперативните програми.
Националната стратегия може да бъде изменена, по-специално като се вземат предвид мониторинга и оценяването. Такива изменения се извършват преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година.
5. В националната стратегия държавите-членки определят максималните проценти от фонда, които могат да бъдат изразходвани за индивидуална мярка и/или вид действие и/или разход, с цел да се гарантира подходящ баланс между различните мерки.
Член 56
Национална рамка за екологични действия
1. В допълнение към представянето на предлаганата рамка, посочена в член 103е, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, държавите-членки уведомяват Комисията и за всякакви изменения на националната рамка, които са предмет на процедурата, изложена в същата алинея. Комисията предоставя националната рамка на другите държави-членки чрез средства, които сметне за подходящи.
2. В отделен раздел на националната рамка се посочват общите изисквания за взаимно допълване, съгласуваност и съответствие, на които трябва да отговарят екологичните действия, избрани в рамките на дадена оперативна програма, както е посочено в член 103е, параграф 1, първа алинея, второто изречение от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Комисията предоставя на държавите-членки образец на споменатия раздел.
В националната рамка се определя също така неизчерпателен списък с екологични действия и условията за тях, приложими в държавите-членки, за целите на член 103в, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. За всяко екологично действие в националната рамка се посочва:
а)
обосновка на действието въз основа на въздействието му върху околната среда; и
б)
конкретно поетия ангажимент или ангажименти.
3. Екологични действия, подобни на агроекологичните ангажименти, подпомагани в рамките на програмите за развитие на селските райони, имат същата продължителност като споменатите ангажименти. Те продължават в следваща оперативна програма, когато продължителността на подобните агроекологични ангажименти ще надвиши продължителността на първоначалната оперативна програма. Въпреки това държавите-членки могат да разрешат по-кратка продължителност на екологичните действия или дори тяхното прекратяване в надлежно обосновани случаи, по-специално въз основа на резултатите от средносрочната оценка, посочена в член 126, параграф 3 от настоящия регламент.
В националната рамка се посочва продължителността на посочените в първа алинея действия и, където е уместно, задължението за продължаване на действието в следваща оперативна програма.
Член 57
Допълнителни правила на държавите-членки
Държавите-членки могат да приемат правила за допълнение на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на настоящия регламент относно приемливостта на мерките, действията и разходите в оперативните програми.
Член 58
Връзка с програмите за развитие на селските райони
1. При спазване на параграф 2, не се предоставя подпомагане в рамките на програмата за развитие на селските райони на съответната държава-членка или в рамките на програми, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (9), за действия, които са обхванати от мерки, посочени в настоящия регламент.
2. Когато по изключение съгласно член 5, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 е предоставено подпомагане за мерки, които биха били потенциално приемливи съгласно настоящия регламент, държавите-членки гарантират, че един бенефициер може да получи подпомагане за дадено действие само по една схема.
За тази цел, когато държавите-членки включват мерки, съдържащи такива изключения, в своите програми за развитие на селските райони, те гарантират, че в националната стратегия, посочена в член 55 от настоящия регламент, се посочват критериите и административните правила, които държавите-членки ще прилагат в програмите за развитие на селските райони.
3. Когато е уместно и без да се накърняват разпоредбите на член 103а, параграф 3, член 103г, параграфи 1 и 3 и член 103д от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на член 47 от настоящия регламент, равнището на подпомагане за мерките, обхванати от настоящия регламент, не надвишава равнището, приложимо към мерките по програмата за развитие на селските райони.
4. Подпомагането за екологичните действия, различни от придобиването на дълготрайни активи, се ограничава до максималните суми, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1698/2005 за агроекологични плащания. Посочените суми могат да бъдат увеличавани в извънредни случаи, като се вземат предвид специфичните обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в националната стратегия съгласно член 55 от настоящия регламент и в оперативните програми на организациите на производители. Сумите за екологични действия могат да бъдат увеличавани и с цел подпомагане на операции, свързани с приоритетите, определени в член 16a от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
5. Параграф 4 не се прилага за екологични действия, които не са свързани пряко или непряко с конкретен парцел.
Член 59
Съдържание на оперативните програми
Оперативните програми включват:
а)
описание на първоначалното състояние, базирано, когато е подходящо, на общите базови показатели, описани в приложение VIII;
б)
целите на програмата, като се вземат предвид перспективите за продукцията и пазара, и обяснение за това какъв е приносът на програмата към националната стратегия и потвърждение, че тя съответства на националната стратегия, включително по отношение на баланса между дейностите. Описанието на целите се отнася до целите, определени в националната стратегия, и набелязва измерими цели, за да се улесни мониторингът на постепенния напредък при изпълнението на програмата;
в)
подробно описание на мерките, включително мерки за предотвратяване и управление на кризи, заедно с отделните действия, които трябва да бъдат предприети, и средствата за постигане на тези цели през всяка година от изпълнението на програмата. В описанието се посочва до каква степен отделните предлагани мерки:
i)
допълват и са съгласувани с други мерки, включително мерките, финансирани или отговарящи на условията за подпомагане от други фондове на Съюза, и по-специално подпомагане на развитието на селските райони. В този смисъл, ако е уместно, се посочват конкретно мерките, извършени в рамките на предишни оперативни програми;
ii)
не съдържат какъвто и да е риск за двойно финансиране от фондове на Съюза;
г)
продължителността на програмата; и
д)
финансовите аспекти, а именно:
i)
методът на изчисляване и размерите на финансовите вноски;
ii)
процедурата за финансиране на оперативния фонд;
iii)
информацията, необходима за обосноваване на различните размери на вноските; и
iv)
бюджетът и графикът за предприемане на операции за всяка година от изпълнението на програмата.
Член 60
Приемливост на действията в рамките на оперативните програми
1. Оперативните програми не включват действия или разходи, посочени в списъка в приложение IX.
2. Разходите в рамките на оперативните програми, които отговарят на условията за помощ, се ограничават до реално направените разходи. Все пак държавите-членки могат да определят вместо това стандартни фиксирани суми предварително и по надлежно обоснован начин в следните случаи:
а)
когато такива стандартни фиксирани суми са посочени в приложение IX;
б)
за допълнителни външни транспортни разходи на километър, сравнени с разходите за автомобилен превоз, които са направени при използване на железопътен и/или морски транспорт като част от мярка за опазване на околната среда; и
в)
за допълнителни разходи и пропуснати приходи в резултат на екологични действия, изчислени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията (10).
Държавите-членки извършват преглед на такива суми най-малко на всеки пет години.
3. За да отговаря едно действие на условията за получаване на помощ, повече от 50 % в стойностно изражение от продуктите , за които се отнася действието, следва да бъдат продукти, за които организацията на производителите е призната. За да бъдат включени в тези 50 %, продуктите следва да произлизат от членовете на организацията на производители или от членове производители на друга организация на производители или асоциация на организации на производители. Член 50 се прилага mutatis mutandis при изчисляване на стойността.
4. За екологичните действия се прилагат следните правила:
а)
различни екологични действия могат да бъдат съчетавани, при условие че са взаимно допълващи се и съвместими. Когато екологичните действия се съчетават, равнището на подпомагане взема предвид конкретните пропуснати приходи и допълнителни разходи, произтичащи от съчетаването;
б)
ангажиментите за ограничаване употребата на торове, продукти за растителна защита или други влагани производствени ресурси се приемат само ако тези ограничения могат да бъдат оценени по начин, който дава достатъчно гаранции за спазването на споменатите ангажименти;
в)
действията, свързани с екологосъобразното управление на дейностите във връзка с опаковките, трябва да са надлежно обосновани и да надхвърлят изискванията, определени от държавата-членка в съответствие с Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
В националните стратегии, посочени в член 55 от настоящия регламент, държавите-членки определят максимален процентен дял на годишните разходи по дадена оперативна програма, който може да се изразходва за действия, свързани с екологосъобразното управление на дейностите във връзка с опаковките. Посоченият процентен дял не надвишава 20 %, освен с цел да бъдат взети предвид специфичните национални/регионални обстоятелства, които следва да бъдат обосновани в националната стратегия.
5. Инвестициите, включително тези по договори за лизинг, чийто период на изплащане надвишава продължителността на оперативната програма, могат да се прехвърлят в следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания, и по-специално в случаите, когато периодът на данъчна амортизация е по-дълъг от пет години.
Когато инвестициите се заменят, остатъчната стойност на заменените инвестиции:
а)
се добавя към оперативния фонд на организацията на производители; или
б)
се изважда от разходите за замяна.
6. Инвестициите или действията могат да се изпълняват в индивидуални стопанства и/или помещения на членове производители на организацията на производители или асоциацията на организации на производители, включително когато действията са възложени за външно изпълнение на членове на организацията на производители или асоциацията на организации на производители, при условие че те допринасят за постигането на целите на оперативната програма. Ако членът производител напусне организацията на производители, държавите-членки гарантират, че инвестицията или остатъчната ѝ стойност се възстановява. Въпреки това в надлежно обосновани случаи държавите-членки могат да предвидят, че от организацията на производителите не се изисква да си възстанови инвестицията или остатъчната ѝ стойност.
7. Инвестициите и действията, свързани с преобразуването на плодовете и зеленчуците в преработени плодове и зеленчуци, могат да бъдат приемливи за подпомагане, когато тези инвестиции и действия преследват целите, посочени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, включително целите, посочени в член 122, първа алинея, буква в) от същия регламент, и при условие, че са записани в националната стратегия, посочена в член 103е, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 61
Документи, които трябва да се представят
Оперативните програми се придружават по-специално от:
а)
доказателство за учредяване на оперативен фонд;
б)
писмена декларация от организацията на производители, че се задължава да спазва Регламент (ЕО) № 1234/2007 и настоящия регламент; и
в)
писмена декларация от организацията на производители, че тя не е получавала и няма да получава, пряко или косвено, друго финансиране от страна на Съюза или съответната държава, по отношение на действия, които могат да бъдат финансирани съгласно настоящия регламент.
Член 62
Оперативни програми на асоциациите на организации на производители
1. Държава-членка може да разреши на асоциация на организации на производители да представи цялостна или частична оперативна програма, която се състои от действия, които са идентифицирани, но не се изпълняват от две или повече членуващи организации на производители в техните оперативни програми.
2. Оперативните програми на асоциациите на организации на производители се разглеждат заедно с оперативните програми на членуващите организации на производители, включително по отношение на изпълнението на целите и ограниченията, установени в член 103в от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
действията се финансират изцяло от вноски на членовете на асоциации на организации на производители, които са организации на производители, изплащани от оперативните фондове на тези организации на производители. Все пак, действията могат да бъдат финансирани в размер, пропорционален на вноските на членуващите организации на производители, от членове производители на асоциации на организации на производители, които не са организации на производители съгласно член 34;
б)
действията и съответното финансово участие са изброени в оперативната програма на всяка участваща организация на производители;
в)
няма опасност от дублиране на помощта.
4. Членове 58, 59 и 60, член 61, букви б) и в) и членове 63-67 се прилагат mutatis mutandis към оперативните програми на асоциациите на организации на производители. Балансът между дейностите, посочен в член 59, буква б), обаче не се изисква по отношение на частичните оперативни програми на асоциациите на организации на производители.
Член 63
Срок за представяне
1. Оперативните програми се представят от организацията на производители за одобрение от компетентните органи в държавата-членка, в която се намира седалището на организацията на производители, най-късно до 15 септември в годината, предшестваща тази, през която трябва се изпълняват програмите. Независимо от това държавите-членки могат да отложат посочената дата.
2. Когато юридически субект или ясно обособена част от юридически субект, включително група производители, представи заявление за признаване като организация на производители, той може в същото време да представи посочената в параграф 1 оперативна програма за одобрение. За да бъде одобрена оперативната програма, е необходимо да се получи признаване не по-късно от крайната дата, посочена в член 64, параграф 2.
Член 64
Решение
1. В зависимост от случая компетентните органи на държавата-членка:
а)
одобряват размерите на оперативните фондове и оперативните програми, които отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и тези от настоящата глава;
б)
одобряват оперативните програми, при условие че организациите на производители приемат някои изменения; или
в)
отхвърлят оперативните програми или части от тях.
2. Компетентните органи на държавата-членка вземат решения по оперативните програми и оперативните фондове най-късно до 15 декември на годината, в която са представени.
Държавите-членки уведомяват организациите на производители за тези решения най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентните органи на държавата-членка могат да вземат решение по оперативните програми и оперативните фондове най-късно до 20 януари след датата на представяне. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината след представянето.
Член 65
Изменения на оперативните програми за следващи години
1. Организациите на производители могат да поискат изменения на оперативните програми, включително на тяхната продължителност, най-късно до 15 септември, които изменения се прилагат от 1 януари следващата година.
Въпреки това държавите-членки могат да отложат датата за представяне на искания.
2. Исканията за изменения се придружават от подкрепящи документи, посочващи причината, характера и последствията от промените.
3. Компетентният орган на държавата-членка взема решения по исканията за изменения на оперативните програми най-късно до 15 декември на годината на подаване на искането.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентният орган на държавата-членка може да вземе решение по отношение на измененията на оперативните програми най-късно до 20 януари след годината на подаване на искането. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари след годината на подаване на искането.
Член 66
Изменения на оперативните програми през текущата година
1. Държавите-членки могат да разрешат изменения на оперативните програми през текущата година при определени от тях условия.
2. Компетентните органи на държавите-членки вземат решения по измененията на оперативните програми, поискани съгласно параграф 1, най-късно до 20 януари на годината след тази, за която са поискани измененията.
3. Компетентните органи на държавата-членка могат да разрешат на организациите на производители през текущата година:
а)
да приложат само частично оперативните си програми;
б)
да променят съдържанието на оперативната програма;
в)
да увеличат размера на оперативния фонд с максимум 25 % и да го намалят с процент, който ще бъде определен от държавите-членки, от първоначално одобрения размер, при условие че са спазени общите цели на оперативната програма. Държавите-членки могат да увеличат този процент в случай на сливания на организации на производители съгласно член 29, параграф 1;
г)
да добавят национална финансова помощ към оперативния фонд в случай на прилагане на член 93.
4. Държавите-членки определят условията, при които оперативните програми могат да бъдат изменяни през текущата година без предварително одобрение от страна на компетентните органи на държавата-членка. Посочените изменения отговарят на условията за отпускане на помощ само ако организацията на производители е уведомила незабавно компетентните органи за тях.
Член 67
Формат на оперативните програми
1. Оперативните програми се прилагат на годишни периоди от 1 януари до 31 декември.
2. Оперативните програми, одобрени най-късно на 15 декември, се прилагат от 1 януари следващата година.
Прилагането на програмите, одобрени след 15 декември, се отлага с една година.
Чрез дерогация от първа и втора алинея от настоящия параграф, когато се прилага член 64, параграф 2, трета алинея или член 65, параграф 3, втора алинея, изпълнението на оперативните програми, одобрени в съответствие с посочените разпоредби, започва не по-късно от 31 януари след одобрението им.
Раздел 4
Помощи
Член 68
Одобрен размер на помощта
1. Държавите-членки уведомяват организациите на производители и асоциациите на организации на производители относно одобрения размер на помощта, както се изисква от член 103ж, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, най-късно до 15 декември на годината, предхождаща годината, за която се иска помощ.
2. Когато се прилага член 64, параграф 2, трета алинея или член 65, параграф 3, втора алинея, държавите-членки съобщават одобрения размер на помощта най-късно до 20 януари на годината, за която се иска помощ.
Член 69
Заявления за помощ
1. Организациите на производители подават до компетентните органи на държавата-членка заявление за помощ или за остатъка от нея за всяка оперативна програма, за която се иска помощ, най-късно до 15 февруари на годината след тази, за която се иска помощта.
2. Заявленията за помощ се придружават от подкрепящи документи, в които се посочва:
а)
исканата помощ;
б)
стойността на предлаганата на пазара продукция;
в)
финансовите вноски, които се събират от членовете ѝ, и вноските на самата организация на производители;
г)
извършените разходи по отношение на оперативната програма;
д)
разходите за предотвратяване и управление на кризи, разпределени по действия;
е)
дела от оперативния фонд, изразходван за мерки за предотвратяване и управление на кризи, разпределен по действия;
ж)
съответствието с член 103в, параграф 2, с член 103в, параграф 3, първа алинея и с член 103г от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
з)
писмена декларация, че не са получили дублиращо се финансиране от Съюза или дублиращо се национално финансиране по отношение на мерките и/или операциите, които отговарят на условията за помощ съгласно настоящия регламент; и
и)
при заявление за плащане на стандартна фиксирана сума съгласно член 60, параграф 2, доказателство за изпълнението на въпросното действие.
3. Заявленията за помощ могат да включват планирани, но неизвършени разходи, ако се докажат следните елементи:
а)
въпросните операции не са могли да бъдат извършени най-късно до 31 декември в годината на прилагане на оперативната програма поради причини, независещи от съответната организация на производители;
б)
тези операции могат да бъдат извършени най-късно до 30 април на годината след тази, за която се иска помощ; и
в)
еквивалентна вноска от организацията на производители остава в оперативния фонд.
Помощта се изплаща и внесената гаранция в съответствие с член 71, параграф 3 се освобождава само при условие, че се представи доказателство за изпълнението на планирания разход, посочен в първа алинея, буква б), най-късно на 30 април от годината след тази, за която е бил планиран въпросният разход, и на основата на действително установеното право да бъде получена помощта.
4. Когато заявленията са представени след датата, предвидена в параграф 1, помощта се намалява с 1 % за всеки ден закъснение.
В изключителни и надлежно обосновани случаи компетентните органи на държавата-членка могат да приемат заявления след датата, предвидена в параграф 1, ако необходимите проверки са били извършени и срокът за плащане, предвиден в член 70, е спазен.
5. Асоциациите на организации на производители могат да подадат посоченото в параграф 1 заявление за помощ от името и за сметка на своите членове, когато споменатите членове са организации на производители и при условие, че за всеки член са представени подкрепящите документи, изисквани съгласно параграф 2. Крайните бенефициери на помощта са организациите на производители.
Член 70
Изплащане на помощта
Държавите-членки изплащат помощта най-късно до 15 октомври на годината след годината на изпълнение на програмата.
Член 71
Авансови плащания
1. Държавите-членки могат да разрешат на организациите на производители да подават заявления за авансови плащания на частта от помощта, съответстваща на предвидимите разходи, произтичащи от оперативната програма, през три- или четиримесечния период, започващ от месеца, в който е подадено заявлението за авансово плащане.
2. Заявления за авансови плащания се подават по решение на държавата-членка на тримесечие - през януари, април, юли и октомври, или на четиримесечие - през януари, май и септември.
Общите авансови плащания, направени през дадена година, не могат да надвишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма.
3. Авансите се изплащат след внасяне на гаранция, равна на 110 % от тях в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (12).
Държавите-членки определят условия, гарантиращи, че финансовите вноски в оперативния фонд са събрани в съответствие с членове 52 и 53 от настоящия регламент, а сумите от предишните авансови плащания и съответната вноска на организацията на производители са били действително изразходвани.
4. Заявленията за освобождаване на гаранции могат да бъдат представени през текущата програмна година и се придружават от съответните подкрепящи документи като фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено.
Гаранциите се освобождават по отношение на не повече от 80 % от изплатените аванси.
5. Главното изискване по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 обхваща изпълнението на операциите, определени в оперативните програми, при спазване на задълженията, предвидени в член 61, букви б) и в) от настоящия регламент.
В случай на неспазване на главното изискване или на сериозно нарушение на задълженията, предвидени в член 61, букви б) и в), гаранцията се задържа, независимо от другите санкции и глоби, приложими в съответствие с глава V, раздел 3.
В случай на неспазване на други изисквания, гаранцията се задържа пропорционално на сериозността на нарушението, което е било установено.
6. Държавите-членки могат да определят минимална сума и срокове за авансовите плащания.
Член 72
Частични плащания
Държавите-членки могат да разрешат на организации на производители да кандидатстват за изплащане на онази част от помощта, която съответства на вече изразходваните в рамките на оперативната програма суми.
Заявления могат да се подават по всяко време, но не повече от три пъти през дадена година. Те се придружават от подкрепящи документи като фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено.
Плащанията по заявления за части от помощта не могат да превишават 80 % от частта от помощта, която съответства на вече изразходваните в рамките на оперативната програма суми за съответния период. Държавите-членки могат да определят минимална сума за частичните плащания и срокове за заявленията.
ГЛАВА III
Мерки за предотвратяване и управление на кризи
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 73
Избор на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Държавите-членки могат да предвидят една или повече от мерките, описани в член 103в, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, да не се прилагат на тяхна територия.
Член 74
Заеми за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Заеми, които се вземат за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи съгласно член 103в, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и чийто период на погасяване превишава продължителността на оперативната програма, могат да бъдат пренесени към следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания.
Раздел 2
Изтегляния от пазара
Член 75
Определение
Настоящият раздел определя правилата по отношение на изтеглянията от пазара, посочени в член 103в, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
За целите на настоящата глава „продукти, изтеглени от пазара“, „изтеглени продукти“ и „продукти, които няма да се предлагат за продажба“ означават продукти, които са изтеглени от пазара по такъв начин.
Член 76
Пазарни стандарти
1. Когато за даден продукт съществува пазарен стандарт, посочен в дял II, изтегленият от пазара продукт трябва напълно да съответства на споменатия стандарт, с изключение на разпоредбите относно представянето и маркировката на продуктите. Продуктите могат да бъдат изтеглени от пазара в насипно състояние, при което всички размери са заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответния стандарт, трябва да съответства на приложимия пазарен стандарт, включително на разпоредбите, отнасящи се до представянето и маркировката на продуктите.
2. Ако за даден продукт не съществува пазарен стандарт, изтеглените от пазара продукти трябва да отговарят на минималните изисквания, посочени в приложение Х. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 77
Средна стойност за тригодишен период за изтеглянията от пазара за безплатно разпространение
1. Таванът от 5 % от обема на предлаганата на пазара продукция, посочен в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се изчислява въз основа на средното аритметично на всички обеми продукти, за които организацията на производители е призната и които са предлагани на пазара от нея през предходните три години.
2. За наскоро признатите организации на производители данните за пазарните години преди признаването са:
а)
когато организацията е била група производители, еквивалентните данни за тази група производители, ако са приложими; или
б)
приложимият за признаването обем.
Член 78
Предварителна нотификация за операции по изтегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители предварително уведомяват компетентните органи на държавите-членки чрез писмено съобщение по телекомуникационен път или електронно съобщение за всяка операция по изтегляне на продукти от пазара, която възнамеряват да предприемат.
В тази нотификация се уточняват по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция, и техните основни характеристики съгласно съответните пазарни стандарти, очакваното количество от всеки засегнат продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където изтеглените от пазара продукти могат да бъдат проверени, както е предвидено в член 108.
Нотификациите включват сертификат, който удостоверява, че изтеглените продукти съответстват на приложимите пазарни стандарти или на минималните изисквания, посочени в член 76.
2. Държавите-членки определят подробни правила за организациите на производители що се отнася до нотификациите, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверката, посочена в член 108, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по изтегляне на продукти от пазара, така както е отбелязано след проверката; или
б)
в случаите, посочени в член 108, параграф 3, не извършват проверката, посочена в член 108, параграф 1, в който случай уведомяват за това организацията на производители чрез писмено съобщение по телекомуникационен път или електронно съобщение и разрешават операцията по изтегляне от пазара, така както е обявена.
Член 79
Подпомагане
1. Подпомагането, включващо вноската на Съюза и вноската на организацията на производители за изтеглените от пазара продукти, не надвишава размера, определен в приложение ХI, за продуктите, посочени в същото приложение. За останалите продукти максималните размери на подпомагането се определят от държавите-членки.
В случай че организацията на производители е получила обезщетение от трети страни за изтеглени от пазара продукти, посоченото в първа алинея подпомагане се намалява с нетните приходи, реализирани от организациите на производители чрез изтеглените от пазара продукти. За да отговарят на условията за подпомагане, съответните продукти се изтеглят от търговския пазар на плодове и зеленчуци.
2. Изтеглените от пазара продукти не превишават 5 % като дял от обема на предлаганата на пазара продукция за всеки един продукт във всяка една организация на производители. Въпреки това количествата, реализирани по един от начините, определени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, или по какъвто и да е друг начин, одобрен от държавите-членки по силата на член 80, параграф 2 от настоящия регламент, не се вземат предвид при изчислението на посочения дял.
Обемът на предлаганата на пазара продукция се изчислява като среден обем от предлаганата на пазара продукция за предходните три години. Ако няма такава информация, се използва обемът на предлаганата на пазара продукция, за която организацията на производители е била призната.
Процентите, посочени в първа алинея, са средногодишните проценти за период от три години с 5 процентни пункта годишен марж на превишаване.
3. В случаите на изтегляне от пазара на плодове и зеленчуци, които се реализират чрез безплатно разпределяне сред благотворителните организации и институциите, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, финансовата помощ от Съюза покрива само плащането за реализираните продукти в съответствие с параграф 1 от настоящия член и разходите, посочени в член 81, параграф 1 и член 82, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 80
Предназначение на изтеглените от пазара продукти
1. Държавите-членки определят допустимите предназначения за продуктите, изтеглени от пазара. Държавите-членки приемат разпоредби, за да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изтеглянето или предназначението на продуктите. Разходите, направени от организациите на производители за спазване на тези разпоредби, подлежат на възстановяване като част от подпомагането за изтегляне от пазара съгласно оперативната програма.
2. Предназначенията, посочени в параграф 1, включват безплатното разпространение по смисъла на член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и други сходни предназначения, одобрени от държавите-членки.
Държавите-членки могат да разрешават на благотворителните организации и институциите, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, да искат символично участие от крайните получатели на продукти, изтеглени от пазара, в случай че тези продукти са преминали преработка.
Плащане в натура от страна на бенефициерите на безплатното разпространение в полза на преработвателите на плодове и зеленчуци може да се разрешава, когато това плащане компенсира само разходите за преработка и когато държавата-членка, в която то се извършва, е предвидила правила, гарантиращи, че преработените продукти действително са предназначени за консумация от крайните получатели, посочени във втора алинея.
Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки за улесняване на контактите и сътрудничеството между организациите на производители и благотворителните организации и институциите, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, които те са одобрили.
3. Реализацията на продукти чрез доставката им за преработвателната промишленост е възможна. Държавите-членки приемат подробни разпоредби, за да се гарантира, че няма да се получи нарушаване на конкуренцията за засегнатите отрасли в рамките на Съюза или за внасяните продукти и че изтеглените продукти няма да се появят повторно на търговския пазар. Алкохолът, получен в резултат на дестилация, се използва изключително за промишлени или енергийни цели.
Член 81
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи за безплатното разпространение на всички изтеглени от пазара продукти се възстановяват в рамките на оперативната програма по фиксираните суми, определени в зависимост от разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката и посочени в приложение ХII.
В случай на морски транспорт държавите-членки определят разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката. Обезщетението не може да превишава разходите при сухопътен транспорт по най-краткия маршрут между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане, когато е възможен сухопътен транспорт. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение XII.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на организациите бенефициери;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемането от страна на организациите бенефициери и използваните транспортни средства; и
г)
разстоянието между мястото на изтегляне и мястото на доставка.
Член 82
Разходи за сортиране и опаковка
1. Разходите по сортиране и опаковане на плодове и зеленчуци, изтеглени от пазара за безплатно разпространение, се възстановяват от оперативните програми в рамките на фиксираните суми, посочени в част А от приложение XIII, за продуктите, представени в опаковки от по-малко от 25 килограма нетно тегло.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безплатно разпространение, съдържат европейския символ заедно с един или повече от надписите, посочени в част Б от приложение ХIII.
3. Разходите за сортиране и опаковка се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, удостоверяващи по-специално:
а)
наименованията на организациите бенефициери;
б)
количествата от въпросните продукти; и
в)
приемането от страна на организациите бенефициери, като се посочва представянето.
Член 83
Условия за получателите на изтеглени от пазара продукти
1. Получателите на изтеглени от пазара продукти, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се задължават:
а)
да спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална и финансова отчетност, които отразяват в подробности въпросните операции;
в)
да приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Съюза; и
г)
да предоставят подкрепящи документи за крайното предназначение на всеки един продукт под формата на приемо-предавателен протокол (или еквивалентен документ), който удостоверява, че изтеглените продукти са били приети от трета страна с цел безплатно разпространение.
Независимо от това държавите-членки могат да решат получателите да не водят отчетност или счетоводство, посочени в първа алинея, буква б), ако получават само малки количества и когато считат, че рискът е малък. Това решение и обосновката му се регистрират.
2. Получателите на изтеглени продукти за друго предназначение се задължават:
а)
да спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална отчетност и финансово счетоводство за въпросните операции, ако държавите-членки считат за уместно, въпреки факта, че продуктът е бил денатуриран преди доставката;
в)
да приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Съюза; и
г)
да не искат допълнителна помощ за алкохола, произведен от въпросните продукти, в случай на изтегляне на продукти, предназначени за дестилация.
Раздел 3
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, и небране
Член 84
Определения за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени“ означава прибирането на цялата реколта от негодни за предлагане на пазара продукти в дадена площ, извършено преди започването на нормалната реколта. Въпросните продукти не трябва да са били вече увредени преди брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, поради климатични причини, болест или други причини.
б)
„небране“ означава ситуация, при която от въпросната площ не е добита търговска продукция по време на нормалния производствен цикъл. Унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест обаче не се счита за небране на реколтата.
2. Брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, и небрането са допълнителни и различни от нормалните практики за култивиране.
Член 85
Условия за прилагане на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Във връзка с брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, и небрането държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мерките, включително за предварителни нотификации за небране или бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, съдържанието и крайните им срокове, за равнището на обезщетение, което следва да бъде изплатено, и за прилагането на мерките, както и списъка с продуктите, отговарящи на изискванията на тези мерки;
б)
приемат разпоредби, които да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изпълнението на мерките;
в)
проверяват правилното извършване на мерките, включително във връзка с разпоредбите, посочени в букви а) и б), като в противен случай не одобряват прилагането на мерките.
2. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители уведомяват предварително компетентните органи на държавата-членка чрез писмено съобщение по телекомуникационен път или електронно съобщение за всяка операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, която възнамеряват да предприемат.
В първата нотификация за всяка една година и за всеки един продукт те включват анализ, основан на очакваната пазарна ситуация, който оправдава брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, като мярка за предотвратяване на кризи.
3. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране не се прилагат едновременно за един и същ продукт или в една и съща площ, през една и съща година или през две последователни години.
4. Сумите за обезщетение за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, включващи както участието на Съюза, така и участието на организацията производител, представляват плащания за хектар, определени от държавите-членки по силата на параграф 1, буква а):
а)
на такова равнище, че да покриват само допълнителните разходи, възникнали от прилагането на мярката, като се взема предвид необходимото екологично и фитосанитарно управление за спазване на разпоредбите, приети съгласно параграф 1, буква б); или
б)
на такова равнище, че да покриват не повече от 90 % от максималното равнище на подпомагане за изтегляне от пазара съгласно член 79.
Раздел 4
Насърчаване и комуникация
Член 86
Прилагане на мерките за насърчаване и комуникация
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на мерките за насърчаване и комуникация. Посочените разпоредби дават възможност за бързо прилагане на мерките, когато е необходимо.
2. Действията в рамките на мерките за насърчаване и комуникация са допълнителни към евентуалните текущи действия за насърчаване и комуникация, несвързани с предотвратяването и управлението на кризи, които се прилагат от въпросната организация на производители.
Раздел 5
Обучение
Член 87
Прилагане на действия по обучение
Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на действия по обучение.
Раздел 6
Застраховане на реколтата
Член 88
Цел на действията по застраховане на реколтата
Действията по застраховане на реколтата се ръководят от организация на производители и допринасят за запазването на доходите на производителите и за покриването на пазарни загуби, понесени от организацията на производители и/или членовете ѝ, когато те са засегнати от природни бедствия, климатични събития и, когато е уместно, болести или нашествия на вредители.
Член 89
Прилагане на действията по застраховане на реколтата
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на действия по застраховане на реколтата, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че действията по застраховане на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително национално финансиране за подпомагане на действията по застраховане на реколтата, които се възползват от оперативния фонд. Въпреки това общата публична помощ за застраховане на реколта не може да надвишава:
а)
80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия;
б)
50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:
i)
щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични събития; и
ii)
щети, причинени от болести по животните или растенията или от нашествия на вредители.
Таванът, определен в първа алинея, буква б), се прилага дори и в случаите, при които оперативният фонд отговаря на условията за получаване на финансова помощ от Съюза в размер на 60 % съгласно член 103г, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Действията по застраховане на реколтата не покриват застрахователни плащания, които обезщетяват производителите за повече от 100 % от понесените щети, като се вземат предвид всички обезщетения, които производителите получават от други схеми за помощ, свързани със застрахования риск.
4. За целите на настоящия член „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (13).
Раздел 7
Подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
Член 90
Условия за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове.
2. Подпомагането за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове включва както вноската на Съюза, така и вноската на организацията на производителите. Общият размер на подпомагането за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове не надвишава следния дял от вноската на организацията на производители във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
а)
съответно 10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно;
б)
съответно 5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки.
3. Дадена организация на производители може да получи посоченото в параграф 2 подпомагане само веднъж и само в рамките на първите три години от функционирането на фонда. Когато организацията на производители иска подпомагане едва през втората или третата година от функционирането на фонда, подпомагането е:
а)
съответно 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно;
б)
съответно 4 % и 2 % в другите държави-членки.
4. Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени от организация на производители като подпомагане за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове.
ГЛАВА IV
Национална финансова помощ
Член 91
Степен на организираност на производителите
1. За целите на член 103д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 степента на организираност на производителите в определен регион на дадена държава-членка се изчислява като стойността на продукцията от плодове и зеленчуци, добита в този регион и предлагана на пазара от организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители, разделена на общата стойност на продукцията от плодове и зеленчуци, добита в същия регион.
2. Степента на организираност на производителите в определен регион на дадена държава-членка се счита за особено ниска, когато средната стойност на степените на организираност, изчислени съгласно параграф 1, за последните три години, за които има налични данни, е по-малка от 20 %.
Само за продукция от плодове и зеленчуци, която е добита в региона, посочен в настоящия член, може да се ползва национална финансова помощ. За целите на настоящата глава за регион се счита обособена част от територията на дадена държава-членка в резултат на административните, географските или икономическите характеристики на тази част.
Член 92
Разрешение за изплащане на национална финансова помощ
1. За оперативните програми, предвидени за изпълнение през дадена календарна година, държавите-членки отправят искане към Комисията за разрешение за изплащане на национална финансова помощ съгласно член 103д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 най-късно до 31 януари на същата година.
Искането се придружава от доказателство, че степента на организираност на производителите в съответния регион е особено ниска съгласно определението в член 91 от настоящия регламент и че помощ се предоставя само за продукти от сектора на плодовете и зеленчуците, произведени в съответния регион, както и от подробни сведения за съответните организации на производители, за размера на съответната помощ и за дела на финансовите вноски, извършвани съгласно член 103б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. Комисията одобрява или отхвърля искането в рамките на три месеца след подаването му. Ако Комисията не изрази становище в рамките на този срок, искането се счита за одобрено.
Ако искането е непълно, тримесечният срок спира да тече и държавата-членка се уведомява за констатираното несъответствие. Спирането на срока поражда действие от датата на уведомяване на държавата-членка за него и е в сила до получаването на пълно искане.
Член 93
Изменения в оперативната програма
Организация на производители, желаеща да кандидатства за национална финансова помощ, изменя ако е необходимо оперативната си програма съгласно членове 65 или 66.
Член 94
Кандидатстване и изплащане на национална финансова помощ
1. Организациите на производители кандидатстват за националната финансова помощ и държавите-членки изплащат помощта в съответствие с членове 69 и 70.
2. Държавите-членки могат да приемат допълнителни правила относно изплащането на националната финансова помощ, включително възможността за авансови и частични плащания.
Член 95
Възстановяване от Съюза на националната финансова помощ
1. Държавите-членки могат да поискат възстановяване от Съюза на одобрена национална финансова помощ, действително изплатена на организациите на производители, преди 1 януари на втората година след годината на изпълнение на програмата.
Искането се придружава от доказателство, че условията, определени в член 103д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са били изпълнени през три от предходните четири години, както и от подробности за въпросните организации на производители, размера на действително изплатената помощ и описание на оперативния фонд, съдържащо общата сума, вноските от Съюза, държавите-членки (национална финансова помощ) и организациите на производители и членовете.
2. Комисията взема решение за одобрение или отхвърляне на искането. Искането се отхвърля, когато държавата-членка, отправила искането, не е спазила правилата относно разрешаването и възстановяването на националната финансова помощ или определените в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1234/2007 правила относно организациите на производители, оперативния фонд и оперативните програми.
3. Когато възстановяването от Съюза на помощта е било одобрено, приемливите разходи се обявяват пред Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (14).
4. Делът на възстановяване от Съюза на националната финансова помощ не надвишава 60 % от националната финансова помощ, отпускана на организацията на производители.
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Раздел 1
Отчети и уведомления
Член 96
Отчети на групите производители и организациите на производители
1. По искане на компетентния орган на държавата-членка групите производители и организациите на производители предоставят всяка уместна информация, необходима за изготвяне на годишния отчет, посочен в член 97, буква б).
2. Организациите на производители представят годишни отчети, които придружават заявленията за помощ, относно изпълнението на оперативните програми.
Посочените отчети се отнасят до следното:
а)
изпълнените оперативни програми през предходната година;
б)
основни изменения на оперативните програми; и
в)
разлики между прогнозираната помощ и помощта, за която е подадено заявление.
3. За всяка изпълнена оперативна програма годишният отчет посочва:
а)
постиженията и резултатите от оперативната програма, базирани, когато е подходящо, на общите показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в приложение VIII, и, когато е уместно, допълнителни показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в националната стратегия; и
б)
обобщение на основните проблеми, възникнали при управлението на програмата, и всякакви предприети мерки за гарантиране на качеството и ефективността на изпълнението на програмата.
Когато е уместно, годишният отчет посочва какви ефективни предпазни мерки са предприети в съответствие с националната стратегия и в изпълнение на член 103в, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за предпазване на околната среда от повишен натиск в резултат на инвестиции, подпомагани по оперативната програма.
4. За последната година от прилагане на оперативната програма годишният отчет, посочен в параграф 1, се заменя от окончателен отчет.
Окончателните отчети показват до каква степен са изпълнени целите, преследвани от програмата. Тези отчети обясняват промените в действията и/или методите и посочват факторите, които са допринесли за успеха или провала на изпълнението на програмата и които са били или ще бъдат взети под внимание при изготвянето на следващи оперативни програми или при изменението на съществуващите оперативни програми.
5. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, когато група производители или организация на производители не уведоми държавата-членка, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, или ако уведомлението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които разполага държавата-членка, държавата-членка временно преустановява предварителното признаване на групата производители или признаването на организацията на производители, докато не бъде подадено правилно уведомление.
Държавата-членка включва в годишния си отчет, посочен в член 97, буква б) от настоящия регламент, подробности за подобни случаи.
Член 97
Уведомления от държавите-членки относно организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители
Държавите-членки съобщават на Комисията следната информация и ѝ предоставят следните документи:
а)
не по-късно от 31 януари на дадена година - общия размер на оперативните фондове, одобрени през същата година за всички оперативни програми. В уведомлението се изяснява както общият размер на оперативните фондове, така и общият размер на помощта от Съюза, предоставена на тези фондове. Споменатите данни се разделят допълнително на суми за мерки за предотвратяване и управление на кризи и за други мерки;
b)
не по-късно от 15 ноември на дадена година - годишен отчет за организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители, както и за оперативните фондове, оперативните програми и плановете за признаване през предходната година. Годишният отчет съдържа по-специално информацията, посочена в приложение XIV;
c)
не по-късно от 31 януари на дадена година - финансовата сума, съответстваща на годишното изпълнение на плановете за признаване, изпълнявани през същата година. Съобщават се одобрени или прогнозни суми. Уведомлението включва следната информация за всяка група производители:
i)
обща сума за годишния период на изпълнение на плана за признаване, вноските от Съюза, държавите-членки и групите производители и/или членовете на групите производители;
ii)
разпределение между помощта, посочена съответно в член 103a, параграф 1, буква a) и член 103a, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 98
Уведомления от държавите-членки относно производствените цени на плодовете и зеленчуците на вътрешния пазар
1. Всяка сряда най-късно до 12.00 часа на обяд (брюкселско време) компетентните органи на държавите-членки съобщават на Комисията средните регистрирани цени, за всеки пазарен ден, на плодовете и зеленчуците, търгувани на представителните пазари, изброени в част А от приложение XV.
За плодовете и зеленчуците, обхванати от общия пазарен стандарт, се съобщават цени само за продуктите, които съответстват на споменатия стандарт, а за продуктите, обхванати от специфичен пазарен стандарт, цените са само за продукти от клас I.
Цените се съобщават франко опаковъчен цех, за сортирани, опаковани и, ако е приложимо, палетизирани продукти, в евро за 100 килограма нетно тегло.
Когато има налични данни, държавите-членки съобщават цените, съответстващи на типовете и сортовете продукти, размерите и/или начините на представяне, посочени в част A от приложение XV. Когато регистрираните цени са за типове, сортове, размери и/или търговски вид, различни от посочените в част A от приложение XV, компетентните органи на държавите-членки уведомяват Комисията за типовете, сортовете, размерите и/или начините на представяне на продуктите, на които съответстват тези цени.
2. Държавите-членки определят представителните пазари в производствения район на съответните плодове и зеленчуци въз основа на сделките, осъществени на пазари, които могат да бъдат физически идентифицирани, като пазари на едро, тържища и други места за физическа среща на предлагането и търсенето, или въз основа на преки сделки между производителите, включително организации на производители, и отделните купувачи, като търговци на едро, търговци, центрове за дистрибуция или други съответни оператори. Представителните пазари могат да бъдат определени и въз основа на комбинация от сделки, осъществени на пазари, които могат да бъдат физически идентифицирани, и преки сделки.
3. Компетентните органи на държавите-членки могат да уведомяват Комисията за производствените цени на плодовете и зеленчуците и другите продукти, изброени в част Б от приложение XV, на доброволен принцип.
4. Уведомленията за цените, направени съгласно параграф 3, се извършват в съответствие с насоки, които се приемат от Комисията, и се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Раздел 2
Проверки
Член 99
Единна идентификационна система
Държавите-членки гарантират, че по отношение на всички заявления за помощ, подадени от една и съща организация на производители или група производители, се прилага единна идентификационна система. Тази идентификация е съвместима със системата за регистриране на самоличността, посочена в член 15, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (15).
Член 100
Процедури за подаване на заявление
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявления за помощ, искания за признаване или одобрение на оперативната програма, както и молби за плащания.
Член 101
Вземане на извадки
Когато е уместно да се извършат проверки чрез вземане на извадки, държавите-членки гарантират чрез естеството и честотата им и въз основа на анализ на риска, че проверките са подходящи за въпросната мярка.
Член 102
Административни проверки
Административните проверки се извършват за всички заявления за помощ или молби за плащания и обхващат всички възможни и подходящи елементи. Процедурите изискват регистрирането на предприетите операции, резултатите от проверката и предприетите мерки по отношение на несъответствията.
Член 103
Проверки на място
1. Всяка проверка на място е предмет на мониторингов доклад, за да могат да се отразят различните аспекти на извършената проверка. Докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъствалите лица;
в)
проверените действия, мерки и документи; и
г)
резултатите от проверката.
2. На бенефициера може да бъде дадена възможност да подпише доклада, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. При откриване на нередности бенефициерът може да получи копие от мониторинговия доклад.
3. Предварителни известия за проверки на място могат да бъдат изпращани, при условие че целта на проверката не е застрашена от това. Предварителното известие се ограничава до минимално необходимото време.
4. Където това е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, както и всички други проверки, предвидени в правото на Съюза относно селскостопанските субсидии, се извършват по едно и също време.
Член 104
Признаване и одобряване на оперативни програми
1. Преди признаването на организация на производители съгласно член 125б, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки провеждат посещение на място в организацията на производители, за да проверят съответствието с условията за признаване.
2. Преди одобряването на оперативна програма съгласно член 64 компетентният орган на държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверки на място, представената за одобрение оперативна програма и, ако е приложимо, молбите за изменение в нея. Посочените проверки се отнасят по-специално до:
а)
точността на посочената в член 59, букви а), б) и д) информация, която трябва да е включена в проекта на оперативната програма;
б)
съответствието на програмите с член 103в от Регламент (ЕО) № 1234/2007, както и с националната рамка и националната стратегия;
в)
приемливостта на действията и приемливостта на предложените разходи;
г)
съгласуваността и техническото качество на програмите, добрата обоснованост на прогнозите и на плана за помощ, както и планирането на изпълнението му. Проверките удостоверяват дали са поставени измерими цели, чието постигане да може да бъде наблюдавано и дали поставените цели са постижими чрез изпълнение на предлаганите действия; и
д)
съответствието на операциите, за които се иска помощ, с приложимото национално право и право на Съюза по отношение, по-специално и ако е уместно, на обществените поръчки, държавната помощ и други подходящи задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 105
Административни проверки на заявленията за помощ за оперативните програми
1. Преди предоставяне на помощта държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, които се допълват от проверки на място чрез вземане на извадки, както е посочено в член 106.
2. Административните проверки на заявленията за помощ включват по-специално, и доколкото това е уместно за подаденото заявление, проверка на:
а)
годишния или, когато е приложимо, на окончателния доклад, предаден заедно със заявлението, относно изпълнението на оперативната програма;
б)
стойността на предлаганата на пазара продукция, вноските в оперативния фонд и направените разходи;
в)
доставката на продуктите и услугите и истинността на предявените разходи;
г)
съответствието на изпълнените действия с действията, включени в оперативната програма, както е одобрена;
д)
спазването на наложените финансови или други ограничения и тавани.
3. Разходите, направени в рамките на оперативната програма, се подкрепят с фактури и документи, като например извлечения от банкови сметки, които доказват, че плащането е било извършено. Когато това не е възможно, плащанията биват оправдавани със счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност. Използваните фактури трябва да са издадени на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители или дъщерното дружество в ситуацията, посочена в член 50, параграф 9, или, при одобрение от страна на държавата-членка, на името на един или повече от нейните членове производители. Когато е уместно обаче, фактурите за разходите за персонал, посочени в точка 2, буква б) от приложение IХ, се издават на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители или дъщерното дружество в ситуацията, посочена в член 50, параграф 9.
Член 106
Проверки на място на заявленията за помощ за оперативните програми
1. В контекста на проверката на заявлението за помощ, посочено в член 69, параграф 1, държавите-членки извършват проверки на място в помещенията на организациите на производители, за да гарантират съответствието им с условията за отпускане на помощ или остатъка от нея за съответната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за съответната година;
б)
използването на оперативния фонд през дадената година, декларираните в молбите разходи за авансови или частични плащания, стойността на предлаганата на пазара продукция, вноските в оперативния фонд и разходите, за които е декларирано, че са подкрепени от счетоводни или други документи;
в)
проверки на второ ниво за разходите на изтеглените от пазара количества и за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране.
2. Проверките, посочени в параграф 1, обхващат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта, за която са подадени заявления, в държавите-членки, които имат повече от 10 признати организации на производители. В другите случаи всяка организация на производители се посещава поне веднъж на всеки три години.
На всяка организация на производители се прави поне една проверка преди изплащането на помощта или остатъка от нея за последната година от оперативната програма на организацията на производители.
3. Резултатите от проверките на място се оценяват, за да се установи дали евентуално откритите проблеми имат системен характер и създават риск за други подобни действия, бенефициери или органи. В оценката се посочват също така причините за подобни състояния, евентуално необходимото допълнително проучване и необходимите коригиращи и превантивни действия.
Ако проверките установят значителни нередности в даден регион или част от регион или за отделна организация на производители, държавите-членки провеждат допълнителни проверки през съответната година и увеличават процента на съответните заявления за проверка през следващата година.
4. Държавата-членка определя кои организации на производители трябва да бъдат проверени въз основа на анализ на риска.
При анализа на риска се взема предвид по-специално:
а)
размерът на помощта;
б)
констатациите от проверките през предишни години;
в)
случаен елемент; и
г)
други параметри, определяни от държавите-членки.
Член 107
Проверки на място по отношение на мерките на оперативните програми
1. Чрез проверки на място по отношение на мерките на оперативните програми държавите-членки проверяват по-специално следното:
а)
изпълнението на съдържащите се в оперативната програма действия;
б)
дали изпълнението или възнамеряваното изпълнение на действието съответства на описаната в оперативната програма цел във вида, в който е одобрена;
в)
за достатъчно на брой разходни позиции - дали естеството и графикът на релевантните разходи съответстват на правото на Съюза и на одобрените спецификации;
г)
дали направените разходи могат да бъдат подкрепени от счетоводни или други документи; и
д)
стойността на предлаганата на пазара продукция.
2. Стойността на предлаганата на пазара продукция се проверява въз основа на финансово-счетоводната система, одитирана и сертифицирана съгласно националното право.
За тази цел държавите-членки могат да решат, че декларацията за стойността на предлаганата на пазара продукция се заверява по същия начин като финансово-счетоводните данни.
Проверката на декларацията за стойността на предлаганата на пазара продукция може да бъде извършена преди представяне на съответното заявление за помощ. Тя се извършва най-късно преди изплащането на помощта.
3. Освен при извънредни обстоятелства, проверката на място включва посещение на действието или - ако действието е нематериално - на организатора на действието По-конкретно при действия в индивидуални стопанства, обхванати от извадката по член 106, параграф 2, се извършва поне едно посещение, за да се провери изпълнението им.
Въпреки това държавите-членки могат да решат да не извършват тези посещения за по-малки действия или ако считат, че е малък рискът да не са изпълнени условията за получаване на помощ или операцията да не е била реално извършена. Това решение и неговата обосновка се регистрират.
4. Проверката на място обхваща всички ангажименти и задължения на организацията на производители или членовете ѝ, които могат да бъдат проверени по времето на посещението.
5. Само проверки, които отговарят на всички изисквания в настоящия член, могат да бъдат считани за изпълнение на нивата на проверка, посочени в член 106, параграф 2.
Член 108
Проверки на първо ниво на операциите по изтегляне от пазара
1. Държавите-членки извършват проверки на първо ниво на операциите по изтегляне от пазара във всяка организация на производители, които включват проверка на документите и самоличността, както и физическа проверка, когато е уместно, чрез вземане на проба, на теглото на изтеглените от пазара продукти и проверка на съответствието с правилата в член 76 съгласно процедурите, определени в дял II, глава II. Проверката се извършва след получаване на нотификацията, посочена в член 78, параграф 1, в рамките на сроковете, определени в съответствие с член 78, параграф 2.
2. Проверките на първо ниво, посочени в параграф 1, обхващат 100 % от количеството на изтеглените от пазара продукти. В края на тази проверка, под надзора на компетентните органи, изтеглените от пазара продукти, с изключение на предназначените за безплатно разпространение, се денатурират или реализират чрез доставката им за преработвателната промишленост при условия, определени от държавата-членка съгласно член 80.
3. Чрез дерогация от параграф 2, когато продуктите са предназначени за безплатно разпространение, държавите-членки могат да проверят по-малък дял от дела, определен в посочения параграф, при условие че той не е по-малък от 10 % от съответните количества за пазарната година за дадена организация на производители. Проверката се извършва в помещенията на организацията на производители и/или при получателите на продуктите. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи на държавата-членка извършват допълнителни проверки.
Член 109
Проверки на второ ниво на операциите по изтегляне от пазара
1. В рамката на проверките, посочени в член 106, държавите-членки извършват проверки на второ ниво на операциите по изтегляне от пазара.
Държавите-членки определят критериите за анализиране и оценка на риска дадена организация на производители да извърши неправомерни операции по изтегляне на продукти от пазара. Тези критерии вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки на първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качество. Те използват посочените критерии, за да определят за всяка организация на производители минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на място в помещенията на организациите на производители и на получателите на изтеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на помощи от Съюза. Посочените проверки включват:
а)
проверка на материалната и финансовата отчетност, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по изтегляне на продукти от пазара през съответната пазарна година;
б)
проверка на предлаганите на пазара количества, както са декларирани в заявленията за помощ, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и, когато е необходимо, тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъци от съответните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с изтегляне на продукти от пазара, като се гарантира, че споменатите суми са точни; и
г)
проверки за предназначението на изтеглените от пазара продукти, така както са декларирани в заявленията за плащане, и проверки на подходящото денатуриране, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
3. Проверките, посочени в параграф 2, се извършват в помещенията на съответните организации на производители и получателите, свързани с тези организации. Всяка проверка включва извадка, представляваща най-малко 5 % от количествата, изтеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
4. Материалната и счетоводната отчетност, посочени в параграф 2, буква а), показват, за всеки изтеглен продукт, преместените количества, изразени в обем, на:
а)
продукцията, доставена от членовете на организацията на производители и от членове на други организации на производители в съответствие с член 125а, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
продажбите, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара на пресни продукти, и други типове продукти, включително суровините за преработка; и
в)
изтеглените от пазара продукти.
5. Проверките за предназначението на продуктите, посочени в параграф 4, буква в), включват по-специално:
а)
извадкова проверка на отделните сметки, които трябва да бъдат водени от получателите, и, при необходимост, проверка дали тe съответстват на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство; и
б)
проверки за съответствие със съответните екологични изисквания.
6. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи на държавата-членка извършват по-подробни проверки от второ ниво за съответната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво в помещенията на съответните организации на производители или техните асоциации през следващата пазарна година.
Член 110
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Преди да се извърши дадена операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали съответните продукти не са увредени и дали дадената площ е добре поддържана. След периода на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват дали реколтата от съответната площ е напълно прибрана и дали прибраният продукт е денатуриран.
След периода на прибиране на реколтата държавите-членки проверяват надеждността на анализа, базиран на очакваната пазарна ситуация, посочена в член 85, параграф 2. Те анализират също така и всякакви разлики между очакваната пазарна ситуация и реалната пазарна ситуация.
2. Преди да се извърши дадена операция по небране, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали дадената площ е била добре поддържана, дали не е имало частично събиране на реколта, дали продуктът е добре развит и дали би бил здрав, с добро качество и подходящ за предлагане на пазара.
Държавите-членки гарантират, че продукцията е денатурирана. Ако това не е възможно, те гарантират чрез посещение или посещения на място по време на периода на събирането на реколтата, че реколта няма да бъде събирана.
3. Член 109, параграфи 1, 2, 3 и 6 се прилагат mutatis mutandis.
Член 111
Проверки преди одобряване на план за признаване на групи производители
1. Преди да одобрят план за признаване на група производители съгласно член 125д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки провеждат проверка на място на юридическия субект или ясно обособената част от юридически субект.
2. Държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверка на място:
а)
точността на информацията, представена в плана за признаване;
б)
търговската последователност и качествата на плана от техническа гледна точка, обосноваността на предвижданията и планирането на изпълнението му;
в)
приемливостта на действията и приемливостта и логичността на предложените разходи; и
г)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимото национално право и право на Съюза, и по-специално с разпоредбите за обществените поръчки, държавната помощ и другите уместни задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 112
Проверки на заявленията за помощ на групите производители
1. Преди отпускане на плащане държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, подадени от групите производители, както и проверки на място чрез вземане на извадки.
2. След подаването на заявлението за помощ, посочено в член 45, държавите-членки извършват проверки на място на групите производители, за да гарантират спазването на условията за отпускане на помощ за съответната година.
Посочените проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за съответната година; и
б)
стойността на предлаганата на пазара продукция, както и изпълнението на мерките, съдържащи се в плана за признаване, и направените разходи.
3. Проверките, посочени в параграф 2, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта.
Всички групи производители се проверяват поне веднъж на всеки пет години.
4. Членове 105 и 107 се прилагат mutatis mutandis.
Член 113
Транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители
1. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационална организация на производители или транснационална асоциация на организации на производители, носи пълната отговорност за организирането на проверките на тази организация или асоциация, по-специално по отношение на оперативната програма и оперативния фонд, и прилага санкции, когато е необходимо.
2. Другите държави-членки, от които се изисква да предоставят административно сътрудничество, посочено в член 28, параграф 2, буква в) и член 35, параграф 2, буква в), извършват такива административни проверки и проверки на място, както се изисква от посочената в параграф 1 от настоящия член държава-членка, и докладват резултатите на тях. Те спазват всички крайни срокове, определени от държавата-членка, посочена в параграф 1.
3. Във връзка с организацията на производителите и с оперативната програма и оперативния фонд се прилагат правилата, приложими в посочената в параграф 1 държава-членка. Въпреки това по отношение на екологични и фитосанитарни въпроси и във връзка с реализацията на изтеглени от пазара продукти се прилага правото на държавата-членка, в която се извършва производството.
Раздел 3
Санкции
Член 114
Неспазване на критериите за признаване
1. Държавите-членки оттеглят признаването на организация на производители, ако е допуснато сериозно неспазване на критериите за признаване, което се дължи на факта, че организацията на производители е действала умишлено или е допуснала груба небрежност.
Държавите-членки по-специално оттеглят признаването на организацията на производители, ако неспазването на критериите за признаване засяга:
а)
нарушаване на изискванията на членове 21 и 23, член 26, параграфи 1 и 2 или член 31; или
б)
положение, при което стойността на предлаганата на пазара продукция намалее през две последователни години под границата, определена от държавата-членка съгласно член 125б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Оттеглянето на признаването съгласно настоящия параграф влиза в сила от датата, на която не са били изпълнени условията за признаване, като се взема предвид приложимото хоризонтално законодателство на национално ниво по отношение на ограничителните периоди.
2. Когато параграф 1 не се прилага, държавите-членки временно преустановяват признаването на организация на производители, ако допуснатото нарушение на критериите за признаване е сериозно, но само временно.
По време на временното преустановяване не се изплаща никаква помощ. Временното преустановяване влиза в сила на датата, на която е била извършена проверката, и приключва в деня, в който проверката покаже, че съответните критерии са изпълнени.
Срокът на временно преустановяване не надвишава 12 месеца. Ако се окаже впоследствие, че съответните критерии не са изпълнени след 12 месеца, признаването се оттегля.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф. Все пак споменатите по-късни плащания не могат в никакъв случай да бъдат направени след 15 октомври на втората година след годината на изпълнение на програмата.
3. В другите случаи на неспазване на критериите за признаване, когато параграфи 1 и 2 не се прилагат, държавите-членки изпращат предупредително писмо с коригиращите мерки, които следва да бъдат взети. Държавите-членки могат да отложат плащането на помощта, докато не бъдат взети коригиращи мерки.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф. Все пак споменатите по-късни плащания не могат в никакъв случай да бъдат направени след 15 октомври на втората година след годината на изпълнение на програмата.
Ако коригиращите мерки не бъдат взети в рамките на 12-месечен период, това се счита за сериозно неспазване на критериите и следователно се прилага параграф 2.
Член 115
Измами
1. Когато се установи, че организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители е извършила измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1234/2007, без да се засягат другите санкции и глоби, приложими съгласно законодателството на Съюза и националното законодателство, държавите-членки:
а)
отнемат признаването на организацията на производители, асоциацията на организации на производители или групата производители;
б)
изключват съответните действия или операции от подпомагане в рамките на съответната оперативна програма или съответния план за признаване и си възстановяват всички помощи, които са изплатени за същата операция, и
в)
изключват организацията на производители, асоциацията на организации на производители или групата производители от подпомагане по съответната оперативна програма или съответния план за признаване през следващата година.
2. Държавите-членки могат временно да преустановят признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители или да прекратят плащанията към такива органи, ако последните са заподозрени в извършване на измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 116
Групи производители
1. Държавите-членки прилагат, mutatis mutandis, определените в член 114 и/или член 117 санкции и глоби към плановете за признаване.
2. В допълнение към параграф 1, ако след края на периода, определен от държавата-членка съгласно член 49, параграф 4, групата производители не е призната като организация на производители, държавата-членка си възстановява:
а)
100 % от помощта, изплатена на групата производители, ако неполучаването на признаване се е дължало на групата производители в резултат на умишлени действия или груба небрежност; или
б)
50 % от помощта, изплатена на групата производители във всички останали случаи.
Член 117
Оперативна програма
1. Плащанията се изчисляват въз основа на това, което е счетено за приемливо.
2. Държавата-членка разглежда заявлението за помощ, получено от бенефициера, и установява сумите, които отговарят на условията за подпомагане. Т определя:
а)
сумата, платима на бенефициера въз основа само на заявлението;
б)
сумата, платима на бенефициера след разглеждане на приемливостта на заявлението.
3. Ако установената съгласно параграф 2, буква а) сума превишава сумата, установена съгласно параграф 2, буква б), с повече от 3 %, се прилага глоба. Размерът на глобата се равнява на разликата между сумите, изчислени в параграф 2, буква а) и параграф 2, буква б).
Въпреки това глоба не се прилага, ако организацията на производители или групата производители може да демонстрира, че не е отговорна за включването на неприемливата сума.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis за неприемливите разходи, идентифицирани по време на проверките на място или последващите проверки.
5. Ако стойността на предлаганата на пазара продукция е декларирана и проверена преди заявлението за помощ, при установяване на съответните суми съгласно параграф 2, буква а) и параграф 2, буква б) се използват декларираните и одобрени стойности.
Член 118
Санкции след проверките на първо ниво на операциите по изтегляне от пазара
Ако след проверката, посочена в член 108, се открият нередности по отношение на пазарните стандарти или минималните изисквания, посочени в член 76, се изисква бенефициерът:
а)
да заплати глоба, равна на размера на участието на Съюза, изчислен въз основа на количествата изтеглени от пазара продукти, които не съответстват на пазарните стандарти или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които са съобщени съгласно член 78 за въпросната операция по изтегляне от пазара;
б)
да заплати глоба, равна на двойния размер на участието на Съюза, ако тези количества са между 10 % и 25 % от съобщените количества; или
в)
да заплати глоба, равна на размера на участието на Съюза за цялото количество, съобщено съгласно член 78, когато тези количества превишават 25 % от съобщеното количество.
Член 119
Други санкции, приложими към организациите на производители по отношение на операциите по изтегляне от пазара
1. Посочените в член 117 глоби обхващат помощта, за която е кандидатствано по отношение на операции по изтегляне като интегрирани части от разходите за оперативна програма.
2. Разходите за операция по изтегляне се считат за неприемливи, ако продуктите, които не са пуснати за продажба, не са били реализирани, както е предвидено от държавата-членка съгласно член 80, параграф 1, или ако изтеглянето или предназначението на продуктите е оказало отрицателно въздействие върху околната среда или някакви отрицателни фитосанитарни последици в нарушение на разпоредбите, приети съгласно член 80, параграф 1.
Член 120
Санкции, приложими към получателите на изтеглени от пазара продукти
Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 108 и 109, се открият нередности, за които са отговорни получателите на изтеглените от пазара продукти, се прилагат следните санкции:
а)
получателите престават да отговарят на условията за получаване на изтеглени продукти; и
б)
получателите на изтеглени от пазара продукти са длъжни да възстановят стойността на продуктите, които са получили, плюс свързаните с тях разходи за сортиране, опаковка и транспорт в съответствие с правилата, определени от държавите-членки.
Санкцията, предвидена в буква а), влиза в сила незабавно и продължава най-малко една пазарна година, Тя може да бъде удължена в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 121
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Що се отнася до брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, ако се открие, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, то тя заплаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнението на задълженията включва случаи, при които:
а)
държавата-членка открие, по време на проверката, посочена в член 110, параграф 1, втора алинея, че мярката за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, е била необоснована на базата на анализа на очакваната пазарна ситуация по това време;
б)
обявената площ за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не отговаря на условията за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени; или
в)
от площта не е прибрана цялата реколта или продукцията не е денатурирана.
2. Що се отнася до небрането, ако се установи, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, тя плаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнението на задълженията включва случаи, при които:
а)
обявената за небране площ не отговаря на условията за небране;
б)
въпреки всичко е била прибрана реколта или частична реколта; или
в)
имало е отрицателно въздействие върху околната среда или каквито и да е отрицателни фитосанитарни последици, за които е отговорна организацията на производители.
3. Глобите по параграфи 1 и 2 се прилагат в допълнение към евентуалните глоби, наложени съгласно член 117.
Член 122
Предотвратяване на проверка на място
Заявлението за помощ се отхвърля за съответната част от разходите, ако организацията на производители, членът или съответният представител попречат на извършването на проверка на място.
Член 123
Плащане на подлежаща на възстановяване помощ и глоби
1. Организациите на производители, асоциациите на организации на производители, групите производители или другите засегнати оператори възстановяват неправомерно платената помощ с лихвите и плащат предвидените в настоящия раздел глоби.
Лихвата се изчислява:
а)
въз основа на периода, изминал между плащането и възстановяването от бенефициера;
б)
при лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка по отношение на основните ѝ операции по рефинансиране, публикуван в серия С на Официален вестник на Европейския съюз, който е в сила на датата на извършване на неправомерното плащане, плюс три процентни пункта.
2. Възстановената помощ, лихвите и наложените глоби се плащат на Европейския фонд за гарантиране на земеделието.
Член 124
Уведомяване за нередности
Прилагането на административни санкции и глоби и възстановяването на неправомерно изплатените суми съгласно настоящия раздел не засягат уведомяването на Комисията за нередности съгласно Регламент (ЕО) № 1848/2006 на Комисията (16).
Раздел 4
Мониторинг и оценка на оперативните програми и националните стратегии
Член 125
Общи показатели за постигнатите резултати
1. Както националните стратегии, така и оперативните програми подлежат на мониторинг и оценка, предназначени да оценят постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени в оперативните програми, както и ефикасността и ефективността във връзка с тези цели.
2. Напредъкът, ефикасността и ефективността се оценяват посредством определените в приложение VIII общи показатели за постигнатите резултати, свързани с изходното положение, както и с финансовото изпълнение, осъществените дейности, резултатите и въздействието на изпълняваните оперативни програми.
3. Когато дадена държава-членка счете за необходимо, националната стратегия посочва ограничен набор от допълнителни показатели, специфични за тази стратегия, които да отразяват националните и/или регионалните нужди, условия и цели, специфични за изпълняваните от организациите на производителите оперативни програми. Когато е възможно, се включват допълнителни показатели относно екологичните цели, които не се обхващат от общите показатели за постигнатите резултати.
Член 126
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с оперативните програми
1. Организациите на производители осигуряват мониторинга и оценката на своите оперативни програми чрез използване на съответни показатели от общите показатели за постигнатите резултати, посочени в член 125, и, когато е уместно, на допълнителните показатели, посочени в националната стратегия.
За тази цел те изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията, полезна за съставянето на тези показатели.
2. Мониторингът е насочен към оценяване на постигнатия напредък към осъществяването на специфичните цели, които са били определени за оперативната програма. Той се извършва чрез финансови показатели, показатели за осъществените дейности и показатели за резултатите. Резултатите от извършения мониторинг са предназначени да послужат за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на програмата;
б)
идентифициране на евентуалната необходимост от корекции или преглед на оперативната програма, насочени към постигане на целите, определени за програмата, или към подобряване на управлението на програмата, включително финансовото ѝ управление;
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативната програма.
Информацията относно резултатите от дейностите по мониторинга се включва във всеки годишен отчет, както е посочено в член 96, параграф 1, който организацията на производители трябва да предаде на националния орган, отговарящ за управлението на националната стратегия.
3. Оценката се изготвя под формата на отделен отчет за средносрочна оценка.
Средносрочната оценка, която може да бъде извършена с помощта на специализирана консултантска служба, е насочена към разглеждане на степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на оперативната програма и към оценяване на постигнатия напредък във връзка с общите цели на програмата. За тази цел се използват общите показатели за постигнатите резултати, свързани с изходното положение, резултатите и, където е уместно, въздействията.
Когато е уместно, средносрочната оценка включва качествена оценка на резултатите и на въздействието на екологичните действия, насочени към:
а)
предотвратяване на ерозията на почвата;
б)
намаляване на употребата и/или по-добро управление на продуктите за растителна защита;
в)
защита на местообитанията и на биоразнообразието; или
г)
съхраняване на ландшафта.
Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
подобряване на качеството на оперативните програми, управлявани от организацията на производители;
б)
идентифициране на евентуалната нужда от съществена промяна на оперативната програма;
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативните програми; и
г)
извличане на поуки, полезни за подобряване на качеството, ефикасността и ефективността на бъдещите оперативни програми, управлявани от организацията на производители.
Средносрочната оценка се извършва по време на изпълнението на оперативната програма, в такъв срок, че да даде възможност резултатите от оценката да бъдат взети предвид при подготовката на следващата оперативна програма.
Отчетът от средносрочната оценка се прилага към съответния годишен отчет, посочен в член 96, параграф 1.
Член 127
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с националната стратегия
1. Мониторингът и оценката на националната стратегия се извършват чрез използване на подходящите показатели от общите показатели за постигнатите резултати, посочени в член 125, и когато е уместно, допълнителни показатели, посочени в националната стратегия.
2. Държавите-членки изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията в подходяща компютъризирана форма за целите на съставянето на показателите, посочени в член 125. За тази цел те използват като основа информацията, предадена от организацията на производителите във връзка с мониторинга и оценката на техните оперативни програми.
3. Мониторингът е текущ и насочен към оценяване на постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени за оперативните програми. Той се извършва чрез финансови показатели, показатели за осъществените дейности и показатели за резултатите. За тази цел се използва информацията, предоставена в годишните доклади за напредъка, предадени от организацията на производители относно мониторинга на техните оперативни програми. Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на оперативните програми;
б)
идентифициране на евентуалната необходимост от корекции или преглед на националната стратегия, насочени към постигане на целите, определени за стратегията, или към подобряване на управлението на изпълнението на стратегията, включително финансовото управление на оперативните програми; и
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
4. Оценката е насочена към оценяване на постигнатия напредък за осъществяване на общите цели на стратегията. Тя се извършва чрез показатели, свързани с изходното положение, резултатите и, където е уместно, въздействията. За тази цел се използват резултатите от мониторинга и средносрочната оценка на оперативните програми, както е посочено в годишните доклади за напредъка и окончателните доклади, предадени от организациите на производители. Резултатите от извършената оценка се използват за:
а)
подобряване качеството на стратегията;
б)
идентифициране на евентуалната нужда от съществена промяна на стратегията; и
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
Оценката включва извършването на оценка през 2012 г., но в подходящия срок, за да бъдат включени резултатите от нея в отделен отчет за оценка, който се прилага в същата година към годишния национален отчет, посочен в член 97, буква б). Отчетът разглежда степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на изпълняваните оперативни програми и оценява ефектите и въздействието на тези програми във връзка с целите и заложените резултати, определени от стратегията, и, където е уместно, други цели, определени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Целта на отчета е да се извадят полезни поуки за подобряване на качеството на бъдещите национални стратегии, и по-специално да се идентифицират възможните недостатъци при определянето на целите, заложените резултати и мерките, отговарящи на условията за подпомагане или нуждите за определянето на нови инструменти.
ГЛАВА VI
Разширяване на обхвата на правилата спрямо производители от икономическа област
Член 128
Нотификация на списък с икономически области
Нотификацията на списъка с икономически области, предвидена в член 125е, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, включва всички необходими данни, за да се прецени дали са изпълнени условията, определени в член 125е, параграф 2, първа алинея от посочения регламент.
Член 129
Нотификация на задължителни правила; представителност
1. Когато държава-членка нотифицира правилата, които е направила задължителни за даден продукт и икономическа област, съгласно член 125ж от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в същото време тя информира Комисията за:
а)
организацията на производители или асоциацията на организации на производители, които са поискали разширяване на правилата;
б)
броя на производителите, които принадлежат към тази организация на производители или асоциация на организации на производители, и общия брой на производителите в съответната икономическа област; такава информация се дава във връзка със съществуващото положение към момента на подаване на заявлението за разширяване;
в)
общата продукция на икономическата област и продукцията, реализирана от организацията на производители или асоциацията на организации на производители по време на последната пазарна година, за която има налични данни;
г)
датата, от която правилата, които трябва да се разширят, се прилагат за съответната организация на производители или асоциация на организации на производители; и
д)
датата, от която разширяването влиза в сила, и продължителността на прилагане на разширяването.
2. За определяне на представителността по смисъла на член 125е, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки определят правилата за изключване на:
а)
производителите, чиято продукция е предназначена основно за директна продажба на потребители в стопанството или в производствената област;
б)
директните продажби, посочени в буква а);
в)
продукцията, доставена за преработка, както е посочено в член 125е, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, с изключение на случаите, когато въпросните правила се прилагат изцяло или отчасти за такава продукция.
Член 130
Финансови вноски
Когато държава-членка вземе решение съгласно член 125и от Регламент (ЕО) № 1234/2007, че производители, които не принадлежат към организации на производители, дължат финансови вноски, тя изпраща на Комисията необходимата информация, за да се направи преценка на изпълнението на условията, определени в посочения член.
Такава информация включва по-конкретно основата, върху която е изчислена вноската, и нейният единичен размер, бенефициерът или бенефициерите и естеството на различните разходи, посочени в член 125и от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 131
Разширяване извън пазарната година
Когато се вземе решение за прилагане на разширяването за период, надвишаващ една пазарна година, държавите-членки проверяват по отношение на всяка пазарна година дали условията относно представителността, определени в член 125е, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, продължават да се спазват през целия период на прилагане на разширяването.
Ако държавите-членки установят, че условията вече не се спазват, те незабавно отменят разширяването от началото на следващата пазарна година.
Държавите-членки незабавно информират Комисията за всяка отмяна, която обявява публично тази информация чрез средства, които сметне за подходящи.
Член 132
Продукция, продавана от мястото на производството; купувачи
1. В случаите когато производители, непринадлежащи към организация на производители, продават своята продукция на мястото на производство, купувачът, с оглед спазването на правилата, посочени в точка 1, буква д), точка 1, буква е) и точка 3 от приложение XVIa към Регламент (ЕО) № 1234/2007, се счита за производител на тази продукция.
2. Съответната държава-членка може да реши, че правилата, изброени в приложение XVIa към Регламент (ЕО) № 1234/2007, различни от посочените в параграф 1, могат да станат задължителни за купувача, когато последният отговаря за управлението на съответната продукция.
ДЯЛ IV
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Вносни мита и система на входни цени
Раздел 1
Система на входни цени
Член 133
Обхват и определения
1. Настоящият раздел определя правилата за прилагането на член 140а от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. За целите на настоящия раздел:
а)
„партида“ означава стоките, представени с декларация за допускане за свободно обращение, обхващаща единствено стоките от един и същ произход, които попадат под един единствен код по КН; и
б)
„вносител“ означава деклараторът по смисъла на член 4, параграф 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (17).
Член 134
Уведомления относно цени и количества на внесените продукти
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХVI, за всеки пазарен ден и за всеки произход държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 12 часа на обяд (брюкселско време) на следващия работен ден:
а)
средните представителни цени на продуктите, внесени от трети държави и продавани на представителните пазари за вносни стоки, посочени в член 135, както и регистрираните на други пазари значими цени за големи количества от внесените продукти, или, ако липсват цени за представителните пазари, значимите цени за внесените продукти, регистрирани на други пазари; и
б)
общите количества, отнасящи се за цените, посочени в буква а).
Когато общите количества, посочени в буква б), са по-малки от един тон, съответните цени не се съобщават на Комисията.
2. Цените, посочени в параграф 1, буква а), се регистрират:
а)
за всеки от описаните в част A от приложение XVI продукти,
б)
за всички налични сортове и размери; и
в)
на етап вносител/търговец на едро или на етап търговец на едро/търговец на дребно, ако липсват цени на етапа вносител/търговец на едро.
Тези цени се намаляват със следните суми:
а)
търговска отстъпка 15 % за търговските центрове в Лондон, Милано и Рюнжи и 8 % за останалите търговски центрове; и
б)
разходи за транспорт и застраховка в митническата територия на Съюза.
Държавите-членки могат да определят фиксирани суми за намаляване по отношение на разходите за транспорт и застраховка по втора алинея. Тези фиксирани суми и начините за изчисляването им се съобщават незабавно на Комисията.
3. Цените, регистрирани в съответствие с параграф 2, ако са установени на етапа търговец на едро/търговец на дребно, се намаляват първо със сума, равна на 9 %, за да се отчете търговската печалба на търговеца на едро, и после със сума, равна на 0,7245 EUR за 100 килограма, за да се отчетат разходите за обработка на товара и данъците и таксите на пазара.
4. За продуктите, изброени в част A от приложение XVI, които са обхванати от специфичен пазарен стандарт, се считат за представителни следните цени:
а)
цените за продукти от клас I, при условие че количествата в този клас възлизат на поне 50 % от общите предлагани на пазара количества;
б)
цените за продукти от клас I, плюс - ако продуктите в този клас са по-малко от 50 % от общите количества - цените, така както са установени за продукти от клас II, за количества, позволяващи да се покрият 50 % от общите предлагани на пазара количества;
в)
цените, така както са установени за продукти от клас II, ако липсват продукти от клас I, освен ако не се вземе решение за тях да се прилага корекционен коефициент, в случай че в резултат на производствените условия за продукти с въпросния произход тези продукти не се продават нормално и традиционно в клас I поради техните качествени характеристики.
Корекционният коефициент, посочен в първа алинея, буква в), се прилага за цените след приспадане на сумите, посочени в параграф 2.
За продуктите, изброени в част A от приложение XVI, които не са обхванати от специфичен пазарен стандарт, се считат за представителни цените на продуктите, отговарящи на общия пазарен стандарт.
Член 135
Представителни пазари
Държавите-членки уведомяват Комисията за обичайните пазарни дни за пазарите, изброени в приложение XVII, които се смятат за представителни пазари.
Член 136
Стандартни стойности при внос
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХVI, Комисията определя за всеки работен ден и за всеки произход стандартна стойност при внос, равна на среднопретеглената стойност от представителните цени, посочени в член 134, минус фиксираната сума от 5 EUR/100 kg и адвалорните мита.
2. Ако за продуктите и за периодите на прилагане, изброени в част А от приложение ХVI, в съответствие с настоящия раздел, бъде установена стандартна стойност при внос, не се прилага единичната цена, посочена в член 152, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (18). Тя се заменя от стандартната стойност при внос, посочена в параграф 1.
3. Ако за определен продукт с даден произход няма действаща стандартна стойност при внос, прилага се средната стойност на стандартните стойности при внос, които са в сила за този продукт.
4. За периодите на прилагане, определени в част А от приложение ХVI, стандартните стойности при внос остават в сила, докато не бъдат променени. Въпреки това те престават да се прилагат, когато на Комисията не е съобщена никаква средна представителна цена за седем последователни пазарни дни.
Когато съгласно първа алинея за даден продукт не е в сила никаква стандартна стойност при внос, приложимата стандартна стойност при внос за този продукт е равна на последната средна стойност от стандартните стойности при внос.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато не е било възможно да се изчисли стандартна стойност при внос, не се прилага стандартна стойност при внос от първия ден на периодите на прилагане, определени в част А от приложение ХVI.
6. Представителните цени в евро се конвертират като се използва представителният търговски курс, изчислен за въпросния ден.
7. Стандартните стойности при внос в евро се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Член 137
Основа за входни цени
1. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част А от приложение ХVI, се класират в Общата митническа тарифа, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Съюза, ако тази цена и тези разходи са известни към момента на изготвяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение. Ако посочените цени надвишават с повече от 8 % стандартната стойност, която е в сила за въпросния продукт по време на изготвяне на декларацията за допускане за свободно обращение, вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел сумата на вносните мита, на които биха подлежали на облагане стоките, е сумата на митата, които вносителят би платил, ако класирането е било извършено въз основа на въпросната стандартна стойност; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В този случай вносителят депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на сумата на митото, което би подлежало на плащане, ако класирането на продуктите е извършено въз основа на стандартната стойност при внос, приложима за въпросната партида; или
в)
стандартната стойност при внос, изчислена съгласно член 136 от настоящия регламент.
2. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част Б от приложение ХVI, се класират в Общата митническа тарифа, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Съюза, ако тази цена и тези разходи са известни към момента на изготвяне на митническата декларация. В случай че митническите органи преценят, че се изисква гаранция съгласно член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, вносителят трябва да депозира гаранция, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В този случай вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита.
3. Когато входната цена е изчислена на основата на FOB цената на продуктите в страната на произход, митническата стойност се изчислява на основата на съответната продажба на тази цена.
Когато входната цена е изчислена съгласно една от процедурите, предвидени в параграф 1, букви б) или в) или параграф 2, буква б), митническата стойност се изчислява на същата основа, както входната цена.
4. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, в рамките на четиримесечен срок от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е реализирана при условия, потвърждаващи коректността на цените, посочени в параграф 1, буква а) или параграф 2, буква а), или да определи митническата стойност, посочена в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква б). Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на депозираната гаранция, без това да засяга прилагането на параграф 5.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията на реализиране по удовлетворителен за митническите органи начин.
В противен случай гаранцията се задържа като плащане на вносните мита.
5. Срокът от четири месеца, посочен в параграф 4, може да бъде удължен от компетентните органи на държавата-членка с най-много три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
6. Ако при проверка компетентните органи установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те събират дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на митата, които следва да бъдат събрани или които остава да бъдат събрани, включва лихва от датата на допускане на стоката за свободно обращение до датата на събиране на дължимите мита. Прилаганият лихвен процент е този, който е в сила за операциите по събиране на вземания съгласно националното законодателство.
Раздел 2
Допълнителни вносни мита
Член 138
Обхват и определения
1. Върху продуктите и през периодите, фигуриращи в приложение XVIII, могат да бъдат приложени допълнителни вносни мита, посочени в член 141, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, наричани по-долу „допълнителни мита“, при условията, предвидени в настоящия раздел.
2. Праговите (критични) нива на допълнителните мита фигурират в приложение XVIII.
Член 139
Уведомяване за обеми
1. За всеки от продуктите, описани в приложение XVIII, и по време на посочените периоди, държавите-членки съобщават на Комисията подробностите за обемите, допуснати за свободно обращение, чрез използване на метода за наблюдение на преференциалния внос, определен в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Това съобщение се изпраща не по-късно от 12 часа на обяд, брюкселско време, всяка сряда за обемите, допуснати за свободно обращение през предходната седмица.
2. Декларациите за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, които митническите органи могат да приемат по искане на вносителя, без да съдържат някои от данните, посочени в приложение 37 към Регламент (ЕИО) № 2454/93, трябва да съдържат освен данните, посочени в член 254 от цитирания регламент, и данни за нетната маса в килограми (kg) на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, се използва процедурата за облекчено деклариране, предвидена в член 260 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, опростените декларации съдържат освен другите изисквани данни и данни за нетната маса в килограми (kg) на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, се използва процедурата за оформяне на място, посочена в член 263 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, уведомяването на митническите органи, предвидено в член 266, параграф 1 от посочения регламент, съдържа всички необходими данни за идентифицирането на стоките, а също и данни за нетната маса в килограми (kg) на въпросните продукти.
Член 266, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 не се прилага при вноса на продукти, обхванати от настоящия раздел.
Член 140
Налагане на допълнително мито
1. Ако се установи, че за един от продуктите и за един от периодите, посочени в приложение XVIII, допуснатото за свободно обращение количество надвишава съответния прагов (критичен) обем, Комисията налага допълнително мито, освен ако няма вероятност вносът да предизвика смущения на пазара на Съюза или ако последиците биха били несъразмерни с поставената цел.
2. Допълнителното мито се налага за количествата, допуснати за свободно обращение след датата на прилагането му, при условие че:
а)
тяхното тарифно класиране, определено в съответствие с член 137, води до прилагане на най-високите специфични мита, приложими към вноса с въпросния произход;
б)
вносът е осъществен в рамките на периода на прилагане на допълнителното мито.
Член 141
Размер на допълнителното мито
Допълнителното мито, наложено по силата на член 140, е една трета от приложимото мито за продукта, определено в съответствие с Общата митническа тарифа.
Въпреки това за внос, ползващ тарифни преференции по отношение на адвалорното мито, допълнителното мито е една трета от специфичното мито за продукта, доколкото член 140, параграф 2 е приложим.
Член 142
Освобождаване от допълнителното мито
1. Следните стоки са освободени от допълнителното мито:
а)
стоките, внесени в рамките на тарифните квоти, включени в приложение 7 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (19) (наричан по-долу „Комбинираната номенклатура“);
б)
стоките, пътуващи към Съюза, определени в параграф 2.
2. За стоки, пътуващи към Съюза, се считат стоки, които:
а)
са напуснали страната на произход преди решението, което налага допълнително мито; и
б)
се транспортират с транспортен документ, който е валиден от мястото на натоварване в страната на произход до мястото на разтоварване в Съюза, изготвен преди налагането на допълнителното мито.
3. Заинтересованите страни представят удовлетворителни за митническите органи доказателства, че са изпълнени изискванията по параграф 2.
Въпреки това митническите органи могат да приемат, че стоките са напуснали страната на произход преди датата на налагане на допълнителното мито, ако бъде представен един от следните документи:
а) за морски транспорт- коносамент, който удостоверява, че товаренето е извършено преди съответната дата;
б) за железопътен транспорт- товарителница, получена от железопътните органи на страната на произход преди съответната дата;
в) за автомобилен транспорт- товарителница (CMR) или друг транзитен документ, изготвен в страната на произход преди съответната дата, ако са спазени условията, определени в двустранни или многостранни споразумения, сключени в контекста на транзита на Съюза или на общия транзит;
г) за въздушен транспорт- въздушна товарителница, която удостоверява, че въздушният превозвач е приел товара преди съответната дата.
ДЯЛ V
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 143
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или други законодателни актове на Съюза, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото те са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Съюза.
По-специално държавите-членки гарантират, че:
а)
всички критерии за приемливост, установени от Съюза или националното законодателство, националната рамка или националната стратегия, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи на държавите-членки, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходящи квалификации и опит, за да извършат ефективно проверките; и
в)
са предвидени проверки, така че да се избегне нередовното дублирано финансиране на мерки в рамките на настоящия регламент и други схеми на Съюза или национални схеми.
Член 144
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1234/2007, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Съюза.
Член 145
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се извършват никакви плащания в полза на бенефициерите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.
Член 146
Уведомления
1. Държавите-членки определят единен компетентен орган или организация, която отговаря за изпълнението на задълженията за уведомяване по отношение на всяка от следните точки:
а)
организации на производители, асоциации на организации на производители и групи производители, както е предвидено в член 97 от настоящия регламент;
б)
производствени цени на плодовете и зеленчуците на вътрешния пазар, както е предвидено в член 98 от настоящия регламент;
в)
цени и количества на продуктите, внесени от трети държави и продавани на представителните пазари за вносни стоки, както е предвидено в член 134 от настоящия регламент;
г)
обем на вноса, допуснат за свободно обращение, както е предвидено в член 139 от настоящия регламент;
2. Държавите-членки съобщават на Комисията наименованието и координатите за контакт със съответния определен орган или организация, както и всяка промяна в тази информация.
Списъкът с наименованията и адресите на определените органи или организации се предоставя на държавите-членки и на обществеността чрез всички подходящи средства с помощта на създадените от Комисията информационни системи, включително публикуване в интернет.
3. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, всички уведомления, които следва да се изпратят от държавите-членки на Комисията съгласно настоящия регламент, се извършват по електронен път чрез информационната система, предоставена от Комисията на компетентните органи или организации на държавите-членки, и в определения от Комисията формат.
Уведомленията, които не са извършени чрез средствата и във формата, посочени в първа алинея, могат да бъдат счетени за неизвършени, без да се засяга параграф 5.
4. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за изпращане на уведомления, посочени в настоящия регламент.
5. Ако държава-членка не изпрати уведомление, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, или ако уведомлението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които разполага Комисията, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (20) по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, докато уведомлението не бъде правилно подадено.
Член 147
Очевидни грешки
Всяко уведомление, искане или молба, отправено към държава-членка съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, включително заявление за помощ, може да бъде коригирано по всяко време след подаването му в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган на държавата-членка.
Член 148
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007 трябва да бъде наложена санкция или глоба или трябва да бъде оттеглена полза или признаване, санкцията или глобата не се налага, нито изтеглянето се извършва в случаи на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 31 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Въпреки това компетентният орган на държавата-членка се уведомява за случая на непреодолима сила, заедно със съответното удовлетворително за него доказателство, в рамките на 10 работни дни от датата, на която съответното лице е в състояние да извърши това.
Член 149
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1580/2007 се отменя.
Независимо от това член 134 от Регламент (ЕО) № 1580/2007 продължава да се прилага до 31 август 2011 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат, когато е уместно, съгласно таблицата на съответствието в приложение XIX.
Член 150
Преходни разпоредби
1. Оперативните програми, които се възползват от член 203а, параграф 3, буква a) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, могат да продължат да действат до своя край, при условие че съответстват на правилата, които са били в сила преди 1 януари 2008 г.
2. За целите на член 203а, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 правилата относно минималните характеристики на суровината, доставяна за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти, които правила остават в сила по отношение на суровината, добивана на територията на държавите-членки, използващи преходното споразумение, посочено в същия параграф, са - в допълнение към съответните пазарни стандарти, посочени в дял II от настоящия регламент - правилата, съдържащи се в регламентите на Комисията, изброени в приложение ХХ.
3. Плановете за признаване, приети съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, които продължават да се ползват от приемането съгласно член 203а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за групите производители, които не се намират в държави-членки, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или след тази дата, и не се намират в най-отдалечените райони на Съюза, посочени в член 349 от Договора, или на малките острови в Егейско море, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета (21), се финансират на равнищата, определени в член 103а, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Плановете за признаване, приети съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, които са се възползвали от член 14, параграф 7 от посочения регламент и продължават да се ползват от приемането съгласно член 203а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се финансират на равнищата, определени в член 103а, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
4. При необходимост държавите-членки изменят националните си стратегии най-късно до 15 септември с цел да:
а)
обосноват надлежно какво разстояние се смята за значително в съответствие с член 50, параграф 7, буква б);
б)
определят максимален процентен дял на годишните разходи по дадена оперативна програма, които да се изразходват за действия, свързани с екологосъобразното управление на дейностите във връзка с опаковките, както е посочено в член 60, параграф 4, втора алинея.
5. Оперативните програми, одобрени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, могат да продължат да се изпълняват до края си, без да спазват изискването относно максималния процентен дял, предвиден в член 60, параграф 4, втора алинея.
Член 151
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 юни 2011 година.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 543/2011 AL COMISIEI
din 7 iunie 2011
de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 3 al doilea paragraf, articolul 103h, articolul 121 litera (a), articolul 127, articolul 134, articolul 143 litera (b), articolul 148, articolul 179, articolul 192 alineatul (2), articolul 194 și articolul 203a alineatul (8) coroborate cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 instituie o organizare comună a piețelor agricole care include sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate.
(2)
Normele de aplicare referitoare la sectorul fructelor și legumelor și la sectorul fructelor și legumelor prelucrate sunt stabilite de Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor (2). Regulamentul menționat a fost modificat de mai multe ori. În scopul clarității, este oportun ca toate normele de aplicare să fie încorporate într-un nou regulament, împreună cu toate modificările pe care le impune experiența dobândită, iar Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 să fie abrogat.
(3)
Pentru produsele din sectorul legumelor și fructelor și din sectorul legumelor și fructelor prelucrate trebuie stabiliți ani de comercializare. Având în vedere că în aceste sectoare nu mai există nicio schemă de ajutoare care urmează ciclul de recoltare a produselor respective, toți anii de comercializare pot fi armonizați pentru a corespunde anului calendaristic.
(4)
Articolul 113 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 autorizează Comisia să prevadă standarde de comercializare pentru fructe și legume, respectiv pentru fructe și legume prelucrate. În temeiul articolului 113a alineatul (1) din regulamentul menționat, fructele și legumele destinate a fi vândute în stare proaspătă consumatorilor pot fi comercializate numai dacă sunt de calitate bună, corectă și vandabilă și dacă este indicată țara de origine. În vederea armonizării punerii în aplicare a dispoziției menționate, este necesară stabilirea detaliilor și prevederea unui standard de comercializare general pentru toate fructele și legumele proaspete.
(5)
Trebuie adoptate standarde de comercializare specifice pentru produsele în cazul cărora pare necesar să se adopte un standard, pe baza unei evaluări a relevanței acestuia, ținând cont, mai ales, de produsele care sunt cele mai comercializate din punct de vedere valoric, în funcție de cifrele din baza de date de referință a Comisiei Europene privind comerțul internațional, Comext.
(6)
În vederea eliminării barierelor inutile în calea comerțului, în cazul în care trebuie prevăzute standarde de comercializare specifice pentru produse individuale, aceste standarde trebuie să corespundă celor adoptate de Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU). În cazul în care nu a fost adoptat un standard de comercializare specific la nivelul Uniunii, trebuie să se considere că produsele sunt conforme cu standardul de comercializare general, dacă deținătorul poate demonstra că produsele sunt conforme cu orice standard CEE-ONU aplicabil.
(7)
Trebuie prevăzute excepții și derogări de la aplicarea standardelor de comercializare în cazul anumitor operațiuni care sunt fie foarte marginale și/sau specifice, fie au loc la începutul lanțului de distribuție, sau în cazul fructelor și legumelor deshidratate și al produselor destinate prelucrării. Deoarece anumite produse se dezvoltă în mod natural și au un caracter perisabil, trebuie să se permită ca acestea să prezinte o ușoară lipsă de prospețime și turgescență, cu condiția să nu facă parte din categoria „Extra”. Anumite produse care în mod normal nu sunt comercializate intacte trebuie să fie scutite de la respectarea standardelor de comercializare generale care cer ca produsul să fie comercializat intact.
(8)
Informațiile specifice solicitate de standardele de comercializare trebuie să fie prezentate clar pe ambalaj și/sau etichetă. Pentru a se evita fraudele și cazurile de inducere în eroare a consumatorilor, informațiile specifice solicitate de standardele de comercializare trebuie să fie la dispoziția consumatorilor înaintea achiziționării produselor, mai ales în cazul vânzării la distanță, în care experiența a demonstrat că există riscuri de fraudă și de evitare a protecției consumatorilor oferite de standarde.
(9)
Ambalajele care conțin diferite specii de fructe și legume sunt din ce în ce mai numeroase pe piață ca răspuns la cererea anumitor consumatori. Corectitudinea tranzacțiilor comerciale impune ca fructele și legumele vândute în același ambalaj să fie omogene din punct de vedere calitativ. În ceea ce privește produsele în cazul cărora nu au fost adoptate standarde la nivelul Uniunii, această omogenitate poate fi asigurată prin dispoziții generale. Trebuie stabilite cerințe privind etichetarea în cazul amestecurilor de fructe și legume de diferite specii în același ambalaj. Aceste cerințe trebuie să fie mai puțin severe decât cele prevăzute de standardele de comercializare, în special pentru a se ține cont de spațiul disponibil pe etichetă.
(10)
Pentru a se asigura desfășurarea corespunzătoare și eficace a controalelor, facturile și documentele însoțitoare, altele decât cele destinate consumatorilor, trebuie să conțină anumite informații de bază incluse în standardele de comercializare.
(11)
În scopul controalelor selective, bazate pe analiza riscurilor, prevăzute de articolul 113a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, este necesară stabilirea unor norme detaliate referitoare la astfel de controale. Trebuie subliniat mai ales rolul evaluării riscurilor în selectarea produselor în vederea controalelor.
(12)
Fiecare stat membru trebuie să desemneze organismele de control responsabile cu efectuarea controalelor de conformitate în fiecare etapă a comercializării. Unul dintre aceste organisme trebuie să răspundă de contactele cu toate celelalte organisme desemnate și de coordonarea dintre acestea.
(13)
Deoarece cunoașterea comercianților și a caracteristicilor principale ale acestora este un instrument indispensabil pentru analiza efectuată de statele membre, este esențială instituirea unei baze de date cu privire la comercianții de fructe și legume din fiecare stat membru. Pentru a se asigura includerea tuturor operatorilor din lanțul de comercializare și în scopul securității juridice, trebuie adoptată o definiție detaliată a „comerciantului”.
(14)
Controalele de conformitate trebuie efectuate prin eșantionare și trebuie să se concentreze asupra comercianților care prezintă cel mai mare risc de a deține mărfuri care nu sunt conforme cu standardele. Ținând cont de caracteristicile piețelor lor naționale, statele membre trebuie să stabilească norme pentru ca anumite categorii de comercianți să fie controlați cu prioritate. Pentru asigurarea transparenței, normele respective trebuie notificate Comisiei.
(15)
Statele membre trebuie să se asigure că exporturile de fructe și legume spre țările terțe sunt conforme cu standardele de comercializare și trebuie să certifice acest lucru, în conformitate cu prevederile Protocolului de la Geneva asupra standardizării fructelor și legumelor proaspete și a fructelor uscate și deshidratate, încheiat în cadrul CEE-ONU, cât și cu regimul Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) de aplicare a normelor internaționale pentru fructe și legume.
(16)
Importurile de fructe și legume provenind din țări terțe trebuie să fie conforme cu standardele de comercializare sau cu standarde echivalente acestora. Prin urmare, înaintea intrării acestor mărfuri pe teritoriul vamal al Uniunii, trebuie efectuate controale de conformitate, cu excepția cazului loturilor de mici dimensiuni considerate de către organismele de control ca prezentând riscuri reduse. În cazul anumitor țări terțe care oferă garanții satisfăcătoare privind conformitatea, organismele de control din țările terțe respective pot efectua controale înaintea exportului. În cazul în care se recurge la această opțiune, statele membre trebuie să verifice regulat eficacitatea și calitatea controalelor înaintea exportului efectuate de organismele de control din țările terțe.
(17)
Fructele și legumele destinate prelucrării nu trebuie să fie conforme cu standardele de comercializare, și deci trebuie garantat faptul că acestea nu sunt vândute pe piața produselor proaspete. Aceste produse trebuie etichetate corespunzător.
(18)
Fructele și legumele supuse controlului de conformitate cu standardele de comercializare trebuie să fie supuse aceluiași tip de control în toate etapele de comercializare. În acest scop, trebuie aplicate orientările privind controalele, recomandate de CEE-ONU în același sens cu recomandările relevante OCDE. Cu toate acestea, este necesar să se prevadă modalități specifice în privința controalelor în etapa vânzării cu amănuntul.
(19)
Trebuie stabilite dispoziții privind recunoașterea organizațiilor de producători pentru produsele pentru care depun cerere. În cazurile în care se solicită recunoaștere pentru produse destinate doar prelucrării, trebuie să se garanteze faptul că produsele respective sunt efectiv livrate în vederea prelucrării.
(20)
Pentru a contribui la realizarea obiectivelor regimului aplicabil sectorului fructelor și legumelor și pentru a garanta desfășurarea durabilă și eficace a acțiunilor organizațiilor de producători, este necesar ca stabilitatea organizației de producători să fie optimă. Prin urmare, trebuie prevăzută o perioadă minimă de aderare a producătorului la o organizație de producători. Competența de a stabili perioadele de preaviz și datele de intrare în vigoare a renunțării la calitatea de membru trebuie să revină statelor membre.
(21)
Activitățile principale și esențiale ale unei organizații de producători trebuie să fie legate de concentrarea ofertei și de comercializare. Cu toate acestea, organizațiilor de producători trebuie să li se permită să se implice și în alte activități, comerciale sau de altă natură.
(22)
Trebuie încurajată cooperarea între organizațiile de producători, permițând ca comercializarea unor fructe și legume cumpărate exclusiv de la o altă organizație de producători recunoscută să nu fie luată în calcul nici în ceea ce privește activitatea principală, nici în ceea ce privește celelalte activități. În cazul în care o organizație de producători este recunoscută pentru un produs în cazul căruia este necesară disponibilitatea unor mijloace tehnice, trebuie să se permită obținerea respectivelor mijloace tehnice cu ajutorul membrilor sau filialelor organizației sau al externalizării.
(23)
Organizațiile de producători pot deține acțiuni la filialele care contribuie la creșterea valorii adăugate a producției membrilor lor. Trebuie fixate norme pentru calcularea valorii unei astfel de producții comercializate. După o perioadă de tranziție destinată adaptării, principalele activități ale acestor filiale trebuie să fie aceleași cu cele ale organizației de producători.
(24)
Trebuie stabilite norme detaliate privind recunoașterea și funcționarea asociațiilor de organizații de producători, a organizațiilor de producători transnaționale și a asociațiilor transnaționale de organizații de producători prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. În scopul consecvenței, aceste norme trebuie să reflecte, pe cât posibil, normele stabilite pentru organizațiile de producători.
(25)
Pentru a facilita concentrarea ofertei, trebuie încurajată fuziunea organizațiilor de producători existente, astfel încât să se creeze altele noi, prin stabilirea unor norme privind fuziunea programelor operaționale ale organizațiilor care fuzionează.
(26)
Fără a aduce atingere respectării principiilor conform cărora o organizație de producători trebuie să fie constituită la inițiativa acestora și controlată de către aceștia, statelor membre trebuie să le revină competența de a stabili condițiile de acceptare a altor persoane fizice sau juridice ca membri ai unei organizații de producători și/sau ai unei asociații de organizații de producători.
(27)
Pentru a se asigura că organizațiile de producători reprezintă cu adevărat un număr minim de producători, statele membre trebuie să ia măsuri prin care să se asigure că o minoritate de membri care deține, eventual, cea mai mare parte a volumului de producție al organizației de producători nu domină abuziv gestionarea și funcționarea organizației.
(28)
Pentru a se ține cont de diversele situații de producție și comercializare din Uniune, statele membre trebuie să stabilească anumite condiții pentru acordarea recunoașterii preliminare pentru grupurile de producători care prezintă un plan de recunoaștere.
(29)
Pentru a favoriza instituirea de organizații de producători stabile și în măsură să ofere o contribuție pe termen lung la realizarea obiectivelor regimului aplicabil sectorului fructelor și legumelor, recunoașterea preliminară trebuie acordată numai grupurilor de producători care pot demonstra capacitatea de a îndeplini toate condițiile pentru recunoaștere până la un anumit termen limită.
(30)
Trebuie să se stabilească dispoziții referitoare la informațiile pe care trebuie să le prezinte grupurile de producători în planul de recunoaștere. Pentru a le permite grupurilor de producători să îndeplinească mai bine condițiile de recunoaștere, trebuie să fie autorizate modificări ale planului de recunoaștere. În acest scop, trebuie stabilite dispoziții care să le permită statelor membre să solicite grupurilor de producători să ia anumite măsuri corective în vederea asigurării punerii în aplicare a propriului plan.
(31)
Grupul de producători poate îndeplini condițiile de recunoaștere înainte de finalizarea planului de recunoaștere. În aceste condiții, trebuie stabilită o prevedere care să permită unor astfel de grupuri să își depună cererile de recunoaștere împreună cu proiectele de programe operaționale. În scopuri de consecvență, acordarea unei astfel de recunoașteri unui grup de producători este echivalentă cu încheierea planului de recunoaștere al acesteia și întreruperea ajutorului prevăzut. Cu toate acestea, pentru a lua în considerare finanțarea multianuală a investițiilor, investițiile care sunt eligibile pentru ajutorul destinat investițiilor trebuie să poată fi transferate către programele operaționale.
(32)
Pentru a facilita corecta punere în aplicare a sistemului de ajutor destinat acoperirii costurilor generate de constituirea și de funcționarea administrativă a grupurilor de producători, ajutorul respectiv trebuie acordat sub formă de ajutor forfetar. Pentru respectarea constrângerilor bugetare, ajutorul forfetar trebuie plafonat. De asemenea, având în vedere nevoile financiare diferite ale grupurilor de producători de dimensiuni diferite, plafonul respectiv trebuie adaptat în funcție de valoarea producției comercializabile a grupurilor de producători.
(33)
În scopul consecvenței și al asigurării unei tranziții mai ușoare spre statutul de grup de producători recunoscut, grupurilor de producători trebuie să li se aplice norme identice în ceea ce privește activitățile principale ale organizațiilor de producători și valoarea producției comercializate a acestora.
(34)
Pentru a se ține cont de nevoile financiare ale noilor grupuri de producători și pentru a se asigura aplicarea corectă a schemei de ajutoare în cazul unor fuziuni, trebuie să existe posibilitatea ca ajutoarele să fie acordate grupurilor de producători care rezultă din fuziune.
(35)
În vederea facilitării aplicării schemei de sprijin pentru programele operaționale, producția comercializată a organizațiilor de producători trebuie să fie clar definită, specificându-se produsele care pot fi luate în considerare și etapa de comercializare în care trebuie calculată valoarea producției. În scopul controlului și al simplificării, este adecvată utilizarea unei rate forfetare pentru calcularea valorii fructelor și legumelor destinate prelucrării, această rată forfetară reprezentând valoarea produsului de bază, adică fructele și legumele destinate prelucrării, și activitățile care nu constituie activități de prelucrare propriu-zise. Deoarece volumele de fructe și legume necesare pentru producția de fructe și legume prelucrate diferă considerabil de la o grupă de produse la alta, aceste diferențe trebuie să se reflecte în ratele forfetare aplicabile. În cazul fructelor și legumelor destinate prelucrării care sunt transformate în plante aromatice prelucrate și boia de ardei, este adecvată, de asemenea, introducerea, pentru calcularea valorii fructelor și legumelor destinate prelucrării, a unei rate forfetare care reprezintă doar valoarea produsului de bază. Alte metode de calculare a producției comercializabile trebuie să se poată aplica în cazul fluctuațiilor anuale sau al datelor insuficiente. În vederea evitării abuzurilor în aplicarea schemei, organizațiile de producători nu trebuie să fie autorizate, în general, să schimbe metodologia de stabilire a perioadelor de referință în cursul programului.
(36)
Pentru a asigura tranziția lină spre noul sistem de calculare a valorii producției comercializate în cazul fructelor și legumelor destinate prelucrării, programele operaționale aprobate până la 20 ianuarie 2010 nu trebuie să fie afectate de noua metodă de calcul, fără a se aduce atingere posibilității de a modifica respectivele programe operaționale în conformitate cu articolele 65 și 66 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007. Din același motiv, valoarea producției comercializate pentru perioada de referință a programelor operaționale aprobate după data menționată trebuie calculată în conformitate cu noile norme.
(37)
Pentru a se asigura utilizarea corectă a ajutorului, este necesar să se stabilească norme pentru gestionarea fondurilor operaționale și a contribuțiilor financiare ale membrilor, asigurându-se un maxim posibil de flexibilitate, cu condiția ca toți producătorii să poată beneficia de fondul operațional și să poată participa în mod democratic la luarea deciziilor privind utilizarea acestuia.
(38)
Este necesară stabilirea unor dispoziții prin care să se definească domeniul de aplicare și structura strategiei naționale în materie de programe operaționale durabile și ale cadrului național pentru acțiuni de protecție a mediului. Obiectivul este optimizarea alocării resurselor financiare și îmbunătățirea calității strategiei.
(39)
Pentru a permite autorităților competente să evalueze în mod corespunzător informațiile și pentru ca măsurile și activitățile să poată fi incluse în programe sau excluse din acestea, trebuie stabilite proceduri pentru prezentarea și aprobarea programelor operaționale, inclusiv privind termenele limită. Întrucât programele sunt gestionate pe o bază anuală, trebuie să se prevadă că programele neaprobate până la o anumită dată se amână cu un an.
(40)
Trebuie să existe o procedură pentru modificarea anuală a programelor operaționale pentru anul următor, astfel încât să se țină cont de orice nouă condiție care era imprevizibilă la momentul prezentării lor inițiale. De asemenea, trebuie să existe posibilitatea modificării măsurilor și cuantumurilor fondului operațional în fiecare an de execuție a programului. Pentru a se garanta menținerea obiectivelor generale ale programelor aprobate, toate aceste schimbări trebuie să respecte anumite limite și condiții care urmează a fi definite de statele membre, inclusiv condiția referitoare la notificarea obligatorie a autorităților competente în legătură cu respectivele schimbări.
(41)
Din motive de securitate financiară și securitate juridică, trebuie să fie alcătuită o listă de operațiuni și cheltuieli care nu pot fi acoperite de programele operaționale.
(42)
În cazul unor investiții realizate la exploatațiile individuale, pentru a se evita îmbogățirea nejustificată a unei persoane private care a renunțat la calitatea de membru al organizației în timpul vieții utile a investiției, trebuie să fie prevăzute dispoziții care să permită organizației să recupereze valoarea reziduală a investiției, indiferent dacă aceasta este realizată de un membru sau de organizație.
(43)
Pentru a se asigura aplicarea corectă a schemei de ajutoare, este necesar să se prevadă informațiile care trebuie incluse în cererile de ajutor, precum și procedurile pentru plata ajutorului. Pentru a se evita dificultățile de flux de lichidități, trebuie pus la dispoziția organizațiilor de producători un sistem de plăți în avans însoțit de garanții adecvate. Din motive similare, trebuie să existe un sistem alternativ pentru rambursarea cheltuielilor deja suportate.
(44)
Producția de fructe și legume este imprevizibilă, iar produsele sunt perisabile. Orice surplus pe piață, chiar dacă nu este prea mare, poate perturba în mod semnificativ piața. Trebuie prevăzute dispoziții detaliate privind sfera și modul de aplicare a măsurilor de gestionare și prevenire a crizelor în ceea ce privește produsele menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Pe cât posibil, normele respective trebuie să fie flexibile și să poată fi aplicate rapid în situații de criză și, în consecință, trebuie să permită statelor membre și organizațiilor de producători să ia decizii. Cu toate acestea, normele trebuie să prevină abuzurile și să stabilească limite privind utilizarea anumitor măsuri, inclusiv pe plan financiar. De asemenea, normele trebuie să garanteze respectarea cerințelor în materie de protecția plantelor și a mediului.
(45)
În ceea ce privește retragerile de pe piață, este necesară adoptarea unor norme detaliate, luând în considerare potențiala importanță a respectivei măsuri. Este necesară, în special, stabilirea unor norme privind sistemul de sprijin sporit pentru fructele și legumele retrase de pe piață care sunt distribuite în mod gratuit ca ajutor umanitar prin intermediul unor organizații caritabile sau al anumitor organisme și instituții. În vederea facilitării distribuirii gratuite, este oportun să se prevadă posibilitatea de a permite organizațiilor și instituțiilor caritabile să solicite o contribuție simbolică din partea destinatarilor finali ai produselor retrase de pe piață, în cazul în care produsele respective au fost prelucrate. Mai mult decât atât, trebuie stabilit un plafon pentru ajutoarele acordate pentru retragerile de pe piață, pentru a se garanta că acestea nu se transformă într-un debușeu alternativ permanent pentru produse, în raport cu plasarea acestora pe piață. În acest context, în ceea ce privește produsele în cazul cărora nivelurile maxime ale compensației acordate de Uniune pentru retragerea de pe piață au fost stabilite în anexa V la Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor și legumelor (3), este oportună utilizarea în continuare a respectivelor niveluri, sub rezerva unui anumit procentaj de creștere care să reflecte faptul că respectivele retrageri sunt în prezent cofinanțate. În ceea ce privește celelalte produse, în cazurile în care experiența nu a indicat încă niciun risc de retrageri excesive, este oportun să li se permită statelor membre să stabilească niveluri maxime de sprijin. Totuși, în toate cazurile, din motive similare, este oportună stabilirea unei limite cantitative de retrageri pentru fiecare produs pentru fiecare organizație de producători.
(46)
Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind asistența financiară națională pe care statele membre o pot acorda în regiuni ale Uniunii în care nivelul de organizare a producătorilor este deosebit de scăzut, inclusiv definirea conceptului de nivel scăzut de organizare. Este necesară prevederea unor proceduri de aprobare a unui astfel de ajutor național, precum și de aprobare a rambursării ajutorului de către Uniune și a cuantumului acesteia, precum și a procentajului de rambursare. Respectivele proceduri trebuie să fie similare celor aplicabile în prezent.
(47)
Este necesară adoptarea unor norme detaliate, în special a unor dispoziții procedurale, privind condițiile în care normele stabilite de organizațiile de producători sau de asociațiile unor astfel de organizații din sectorul fructelor și legumelor pot fi extinse la toți producătorii stabiliți într-o anumită zonă economică. De asemenea, în cazul vânzării de produse culese de cumpărător, trebuie să se specifice care dintre norme urmează a fi extinse asupra producătorilor și care asupra cumpărătorilor.
(48)
În scopul monitorizării importurilor de mere și al garantării faptului că o creștere semnificativă a importurilor de mere nu ar trece neobservată într-o perioadă relativ scurtă de timp, în 2006 a fost introdus, ca sistem de tranziție, sistemul licențelor de import pentru merele clasificate în Nomenclatura Combinată la codul 0808 10 80 (cod NC). Între timp, au fost elaborate mijloace noi și precise de monitorizare a importurilor de mere, mai puțin împovărătoare pentru comercianți decât actualul sistem de licențe. Prin urmare, obligația de prezentare a licențelor de import în cazul merelor clasificate la codul NC 0808 10 80 trebuie eliminată în scurt timp.
(49)
Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind sistemul prețului de intrare pentru fructe și legume. Având în vedere că cele mai multe dintre fructele și legumele perisabile în cauză sunt livrate în regimul comercial al vânzării în consignație, stabilirea valorii acestora este deosebit de dificilă. Este necesară stabilirea unor posibile metode pentru calcularea prețului de intrare pe baza căruia produsele importate sunt clasificate în Tariful Vamal Comun. În special, trebuie stabilite valori forfetare de import pe baza mediei ponderate a prețurilor medii pentru produse și trebuie adoptată o dispoziție specială pentru cazurile în care nu este disponibil niciun preț pentru produsele de o anumită origine. Este necesară prevederea unei dispoziții pentru constituirea în anumite cazuri a unei garanții pentru asigurarea aplicării corecte a sistemului.
(50)
Este necesară adoptarea unor norme detaliate privind taxa la import care poate fi impusă anumitor produse, în plus față de cea prevăzută de Tariful Vamal Comun. Taxa suplimentară poate fi impusă în cazul în care volumurile de importuri pentru produsele respective depășesc nivelurile de declanșare stabilite pentru produs și pentru perioada de aplicare. Mărfurile aflate în curs de transport spre Uniune sunt exceptate de la taxa suplimentară și, în consecință, trebuie adoptate dispoziții specifice pentru aceste mărfuri.
(51)
Este necesară prevederea unor dispoziții pentru monitorizarea și evaluarea adecvate a programelor și schemelor în curs de desfășurare, în vederea evaluării eficacității și eficienței acestora, atât de organizațiile de producători, cât și de statele membre.
(52)
Este necesară prevederea unor dispoziții privind tipul, formatul și mijloacele de notificare necesare în scopul punerii în aplicare a prezentului regulament. Respectivele dispoziții trebuie să includă notificările transmise de producătorii sau de organizațiile de producători statelor membre și cele transmise Comisiei de către statele membre, precum și consecințele care rezultă din notificările tardive sau inexacte.
(53)
Trebuie stabilite măsuri privind controalele necesare pentru a se asigura aplicarea corespunzătoare a prezentului regulament și a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007, precum și sancțiunile adecvate aplicabile în cazul neregulilor identificate. Aceste măsuri trebuie să includă atât controale și sancțiuni specifice stabilite la nivelul Uniunii, cât și controale și sancțiuni naționale suplimentare. Controalele și sancțiunile trebuie să fie disuasive, eficace și proporționale. Este necesară prevederea unor norme pentru soluționarea cazurilor de erori evidente, de forță majoră, precum și a altor situații excepționale, pentru a se garanta aplicarea unui tratament egal producătorilor. Este necesară prevederea unor norme pentru situații create în mod artificial, pentru se evita obținerea vreunui beneficiu care ar deriva din astfel de situații.
(54)
Trebuie stabilite dispoziții în vederea continuării tranziției line de la sistemul precedent, prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 2200/96, de Regulamentul (CE) nr. 2201/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor transformate pe bază de fructe și legume (4) și de Regulamentul (CE) nr. 2202/96 al Consiliului din 28 octombrie 1996 de instituire a unui regim de ajutor comunitar pentru producătorii de anumite fructe citrice (5), la noul sistem stabilit de Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 al Consiliului din 26 septembrie 2007 de stabilire a unor norme specifice cu privire la sectorul fructelor și legumelor și de modificare a Directivelor 2001/112/CE și 2001/113/CE și a Regulamentelor (CEE) nr. 827/68, (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96, (CE) nr. 2826/2000, (CE) nr. 1782/2003 și (CE) nr. 318/2006 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2202/96 (6) apoi de Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și de Regulamentul (CE) nr. 1580/2007, și ulterior de prezentul regulament, precum și în vederea punerii în aplicare a normelor tranzitorii prevăzute la articolul 203a din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(55)
Pentru a limita efectele renunțării la sistemul licențelor de import pentru mere asupra fluxurilor comerciale, articolul 134 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 trebuie să se aplice în continuare până la 31 august 2011.
(56)
Comitetul de gestionare a organizării comune a piețelor agricole nu a emis un aviz în termenul stabilit de președintele său,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
TITLUL I
DISPOZIȚII INTRODUCTIVE
Articolul 1
Domeniul de aplicare și utilizarea termenilor
1. Prezentul regulament stabilește norme de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate.
Cu toate acestea, titlurile II și III din prezentul regulament se aplică numai în ceea ce privește produsele din sectorul fructelor și legumelor menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și produsele de acest fel destinate doar prelucrării.
2. Termenii utilizați în Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 au același sens atunci când sunt utilizați în prezentul regulament, cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede altfel.
Articolul 2
Anii de comercializare
Anii de comercializare în cazul fructelor și legumelor și al fructelor și legumelor prelucrate încep la 1 ianuarie și se încheie la 31 decembrie.
TITLUL II
CLASIFICAREA PRODUSELOR
CAPITOLUL 1
Norme generale
Articolul 3
Standardele de comercializare; deținătorii
1. Cerințele prevăzute la articolul 113a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 constituie standardul de comercializare general. Standardul de comercializare general este prezentat în detaliu în partea A a anexei I la prezentul regulament.
Fructele și legumele care nu care fac obiectul unui standard de comercializare specific trebuie să se conformeze standardului de comercializare general. Cu toate acestea, atunci când deținătorul este în măsură să demonstreze că produsele sunt conforme cu oricare dintre standardele aplicabile adoptate de Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU), produsele sunt considerate conforme cu standardul de comercializare general.
2. Standardele de comercializare specifice prevăzute la articolul 113 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sunt stabilite în partea B a anexei I la prezentul regulament, pentru următoarele produse:
(a)
mere,
(b)
citrice,
(c)
fructe kiwi,
(d)
salată, cicoare creață și cicoare de grădină cu frunze întregi,
(e)
piersici și nectarine,
(f)
pere,
(g)
căpșuni,
(h)
ardei,
(i)
struguri de masă,
(j)
tomate.
3. În sensul articolului 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, prin „deținător” se înțelege orice persoană fizică sau juridică care deține fizic produsele în cauză.
Articolul 4
Excepțiile și derogările de la aplicarea standardelor de comercializare
1. Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, următoarele produse nu fac obiectul obligației de respectare a standardelor de comercializare:
(a)
dacă sunt etichetate clar cu mențiunea „destinat prelucrării”, „destinat consumului animal” sau orice altă mențiune similară, produsele:
(i)
destinate prelucrării industriale sau
(ii)
destinate consumului animal sau unei alte utilizări nealimentare;
(b)
produsele transferate de producător pe exploatația sa către consumatori, pentru uzul personal al acestora;
(c)
produsele recunoscute într-o decizie a Comisiei adoptată la solicitarea unui stat membru în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 ca produse dintr-o anumită regiune care sunt vândute prin comerț cu amănuntul în regiunea respectivă, pentru consumul local tradițional bine încetățenit;
(d)
produse care au fost supuse unui proces de curățare sau tăiere, devenind „gata pentru consum” sau „gata pentru gătit”;
(e)
produsele comercializate ca germeni comestibili, în urma germinării semințelor unor plante, clasificați ca fructe și legume în temeiul articolului 1 alineatul (1) litera (i) și al părții IX din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
2. Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, următoarele produse nu fac obiectul obligației de respectare a standardelor de comercializare în cadrul unei anumite zone de producție:
(a)
produsele vândute sau livrate de cultivator către unitățile de condiționare și ambalare sau către spațiile de depozitare, ori expediate de la exploatația sa către unitățile respective și
(b)
produsele expediate de la spațiile de depozitare către unitățile de condiționare și ambalare.
3. Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre pot excepta de la obligația de respectare a cerințelor standardelor de comercializare specifice produsele prezentate spre vânzare cu amănuntul consumatorilor pentru uzul personal al acestora și etichetate cu mențiunea „produs destinat prelucrării” sau cu orice altă mențiune similară și care sunt destinate prelucrării, altele decât cele menționate la alineatul (1) litera (a) punctul (i) din prezentul articol.
4. Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre pot excepta de la obligația de respectare a cerințelor standardelor de comercializare produsele vândute direct de producător consumatorului final, pentru uzul personal al acestuia, pe piețe rezervate doar producătorilor dintr-o anumită zonă de producție definită de statele membre.
5. Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în ceea ce privește standardele de comercializare specifice, fructele și legumele, altele decât cele din categoria „Extra”, pot prezenta, în etapele ulterioare expedierii, o ușoară lipsă de prospețime și turgescență și o ușoară alterare datorate dezvoltării și caracterului perisabil al acestora.
6. Prin derogare de la articolul 113a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, următoarele produse nu fac obiectul obligației de respectare a standardului de comercializare general:
(a)
ciupercile necultivate clasificate la codul NC 0709 59,
(b)
caperele clasificate la codul NC 0709 90 40,
(c)
migdalele amare clasificate la codul NC 0802 11 10,
(d)
migdalele decojite clasificate la codul NC 0802 12,
(e)
alunele decojite clasificate la codul NC 0802 22,
(f)
nucile comune decojite clasificate la codul NC 0802 32,
(g)
semințele de pin dulce clasificate la codul NC 0802 90 50,
(h)
fisticul clasificat la codul NC 0802 50 00,
(i)
nucile de Macadamia clasificate la codul NC 0802 60 00,
(j)
nucile Pecan clasificate la codul NC 0802 90 20,
(k)
alte fructe cu coajă lemnoasă clasificate la codul NC 0802 90 85,
(l)
bananele uscate din specia Musa paradisiaca (plantains) clasificate la codul NC 0803 00 90,
(m)
citricele uscate clasificate la codul NC 0805,
(n)
amestecurile de fructe tropicale cu coajă lemnoasă clasificate la codul NC 0813 50 31,
(o)
amestecurile de alte fructe cu coajă lemnoasă clasificate la codul NC 0813 50 39,
(p)
șofranul clasificat la codul NC 0910 20.
7. Autorității competente din statul membru trebuie să i se prezinte dovada conform căreia produsele care fac obiectul dispozițiilor prevăzute la alineatul (1) litera (a) și la alineatul (2) respectă condițiile stabilite, în special în ceea ce privește destinația acestora.
Articolul 5
Informațiile specifice
1. Informațiile specifice solicitate în temeiul prezentului capitol trebuie prezentate în mod lizibil și vizibil pe una dintre părțile ambalajului, fie imprimate direct pe ambalaj astfel încât să nu poată fi șterse, fie pe o etichetă care este parte integrantă din ambalaj sau este bine atașată acestuia.
2. În cazul mărfurilor expediate în vrac și încărcate direct într-un mijloc de transport, informațiile specifice menționate la alineatul (1) trebuie să figureze într-un document de însoțire a mărfurilor sau pe o fișă plasată într-un loc vizibil din interiorul mijlocului de transport.
3. În cazul contractelor la distanță în sensul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), conformitatea cu standardele de comercializare impune ca informațiile specifice să fie disponibile înainte de efectuarea achiziționării.
4. Facturile și documentele însoțitoare, cu excepția chitanțelor destinate consumatorilor, trebuie să indice denumirea și țara de origine a produselor și, după caz, categoria, soiul sau tipul comercial, dacă acestea sunt cerute de un standard de comercializare specific, sau faptul că produsul este destinat prelucrării.
Articolul 6
Informațiile specifice în etapa vânzării cu amănuntul
1. În etapa vânzării cu amănuntul, informațiile specifice solicitate în temeiul prezentului capitol trebuie să fie lizibile și vizibile. Produsele pot fi prezentate spre vânzare cu condiția ca comerciantul cu amănuntul să afișeze în imediata apropiere a produselor și într-un mod vizibil și lizibil informațiile specifice privind țara de origine a produselor și, după caz, categoria și soiul sau tipul comercial, astfel încât cumpărătorii să nu fie induși în eroare.
2. În cazul produselor care sunt preambalate în sensul Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8), în plus față de informațiile prevăzute de standardele de comercializare, trebuie indicată greutatea netă. Totuși, în cazul produselor comercializate la bucată, cerința de a indica greutatea netă nu se aplică dacă numărul articolelor poate fi observat clar, acestea putând fi ușor numărate prin ambalaj, sau dacă numărul este indicat pe etichetă.
Articolul 7
Amestecurile
1. Comercializarea ambalajelor cu o greutate netă de maximum 5 kg care conțin amestecuri de fructe și legume de specii diferite este permisă dacă:
(a)
produsele sunt omogene calitativ și fiecare produs în cauză este conform cu standardul de comercializare specific relevant sau, în absența unui standard de comercializare specific pentru un anumit produs, cu standardul de comercializare general,
(b)
ambalajul este etichetat în mod corespunzător, în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol și
(c)
amestecul nu este de natură să inducă în eroare cumpărătorul.
2. Cerințele de la alineatul (1) litera (a) nu se aplică produselor din cadrul unui amestec care nu aparțin sectorului fructelor și legumelor menționat la articolul 1 alineatul (1) litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
3. Dacă fructele și legumele din cadrul unui amestec provin din mai multe state membre sau țări terțe, numele întregi ale țărilor de origine pot fi înlocuite cu una dintre mențiunile următoare, după caz:
(a)
„amestec de fructe și legume originare din UE”,
(b)
„amestec de fructe și legume originare din afara UE”,
(c)
„amestec de fructe și legume originare din UE și din afara UE”.
CAPITOLUL II
Controale privind conformitatea cu standardele de comercializare
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 8
Domeniul de aplicare
Prezentul capitol stabilește normele aplicabile controalelor privind conformitatea, acestea fiind controalele efectuate asupra fructelor și legumelor pe parcursul tuturor etapelor de comercializare, în vederea verificării conformității acestora cu standardele de comercializare și cu alte dispoziții ale prezentului titlu și ale articolelor 113 și 113a din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 9
Autoritățile de coordonare și organismele de control
1. Fiecare stat membru desemnează:
(a)
o singură autoritate competentă responsabilă cu coordonarea și contactele în domeniile la care se referă prezentul capitol, denumită în continuare „autoritatea de coordonare”, și
(b)
unul sau mai multe organisme de control responsabile cu aplicarea prezentului capitol, denumite în continuare „organismele de control”.
Autoritățile de coordonare și organismele de control menționate la primul paragraf pot fi publice sau private. Totuși, în ambele cazuri, acestea se află sub responsabilitatea statelor membre.
2. Comisiei îi sunt notificate de către statele membre:
(a)
denumirea, adresa poștală și adresa electronică ale autorității de coordonare pe care au desemnat-o în temeiul alineatului (1) litera (a);
(b)
denumirea, adresa poștală și adresa electronică ale organismelor de control pe care le-au desemnat în conformitate cu alineatul (1) litera (b) și
(c)
definirea exactă a domeniilor de competență ale organismelor de control pe care le-au desemnat.
3. Autoritatea de coordonare poate fi organismul de control sau unul dintre organismele de control sau orice alt organism desemnat în temeiul alineatului (1).
4. În modul pe care îl consideră adecvat, Comisia pune la dispoziția publicului lista autorităților de coordonare desemnate de statele membre.
Articolul 10
Baza de date cu privire la comercianți
1. Statele membre instituie o bază de date cu privire la comercianții din sectorul fructelor și legumelor, în care să fie înscriși, în condițiile stabilite de prezentul articol, comercianții implicați în comercializarea fructelor și legumelor pentru care s-au stabilit standarde în temeiul articolului 113 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
În acest scop, statele membre pot folosi orice altă bază sau baze de date constituite deja în alte scopuri.
2. În sensul prezentului regulament, prin „comerciant” se înțelege orice persoană fizică sau juridică:
(a)
ce deține fructe și legume care fac obiectul standardelor de comercializare, în scopul:
(i)
expunerii sau punerii lor în vânzare,
(ii)
vânzării lor sau
(iii)
comercializării în orice alt mod sau
(b)
ce desfășoară efectiv oricare dintre activitățile menționate la litera (a) în ceea ce privește fructele și legumele care fac obiectul standardelor de comercializare.
Activitățile menționate la primul paragraf litera (a) cuprind:
(a)
vânzarea la distanță, inclusiv pe internet,
(b)
activitățile de agest gen desfășurate de persoana fizică sau juridică în nume propriu sau în numele unei părți terțe și
(c)
activitățile de acest gen desfășurate pe teritoriul Uniunii și/sau în cadrul exporturilor către țări terțe și/sau în cadrul importurilor din țări terțe.
3. Statele membre stabilesc condițiile în care următorii comercianți sunt sau nu sunt incluși în baza de date:
(a)
comercianții ale căror activități sunt exceptate de la obligația de conformitate cu standardele de comercializare în temeiul articolului 4 și
(b)
persoanele fizice sau juridice ale căror activități în sectorul fructelor și legumelor sunt limitate fie la transportul mărfurilor, fie la vânzarea cu amănuntul.
4. Atunci când baza de date cu privire la comercianți este compusă din mai multe elemente distincte, autoritatea de coordonare asigură omogenitatea bazei, a elementelor sale, precum și a actualizării acestora. Actualizarea bazei de date se efectuează în special pe baza informațiilor adunate în timpul controalelor de conformitate.
5. Cu privire la fiecare comerciant, baza de date conține:
(a)
numărul de înregistrare, numele și adresa;
(b)
informațiile necesare pentru clasificarea sa într-una dintre categoriile de risc menționate la articolul 11 alineatul (2), în special poziția în lanțul de comercializare și informațiile referitoare la importanța firmei;
(c)
informațiile privind constatările din timpul controalelor precedente efectuate asupra fiecărui comerciant;
(d)
orice alte informații considerate necesare în vederea controalelor, de exemplu informațiile referitoare la existența unui sistem de asigurare a calității sau a unui sistem de autocontrol legat de conformitatea cu standardele de comercializare.
Actualizarea bazei de date se efectuează în special pe baza informațiilor adunate în timpul controalelor de conformitate.
6. Comercianții trebuie să furnizeze informațiile considerate necesare de către statele membre pentru instituirea și actualizarea bazei de date. Statele membre stabilesc condițiile în care sunt cuprinși în baza de date comercianții care nu sunt stabiliți pe teritoriul lor, dar care operează pe acesta.
Secțiunea 2
Controale de conformitate efectuate de statele membre
Articolul 11
Controalele de conformitate
1. În vederea asigurării conformității cu standardele de comercializare și cu alte dispoziții ale prezentului titlu și ale articolelor 113 și 113a din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre se asigură că controalele de conformitate sunt efectuate în mod selectiv, pe baza unei analize a riscului și cu o frecvență corespunzătoare.
Criteriile de evaluare a riscurilor cuprind existența unui certificat de conformitate, menționat la articolul 14, eliberat de o autoritate competentă dintr-o țară terță ale cărei controale de conformitate au fost aprobate în temeiul articolului 15. Existența unui astfel de certificat este considerată un factor de reducere a riscului de neconformitate.
Criteriile de evaluare a riscurilor pot, de asemenea, include:
(a)
natura produsului, perioada de producție, prețul produsului, condițiile climatice, operațiunile de ambalare și manipulare, condițiile de depozitare, țara de origine, mijloacele de transport sau volumul lotului;
(b)
dimensiunea comercianților, poziția acestora în lanțul de comercializare, volumul sau valoarea produselor comercializate de aceștia, gama produselor lor, zona de livrare sau tipul de operațiuni desfășurate, cum ar fi depozitarea, sortarea, ambalarea sau vânzarea;
(c)
constatările din timpul controalelor precedente, inclusiv numărul și tipul defectelor constatate, calitatea obișnuită a produselor comercializate, nivelul echipamentelor tehnice utilizate;
(d)
fiabilitatea sistemelor de asigurare a calității sau a sistemelor de autocontrol ale comercianților legate de conformitatea cu standardele de comercializare;
(e)
locul de desfășurare a controlului, în special dacă este vorba de punctul de primă intrare în Uniune sau de locul unde sunt ambalate sau încărcate produsele;
(f)
orice alte informații care ar putea indica un risc de neconformitate.
2. Analiza riscului este efectuată pe baza informațiilor conținute în baza de date cu privire la comercianți menționată la articolul 10 și clasifică comercianții în funcție de categoriile de risc.
Statele membre stabilesc în prealabil:
(a)
criteriile de evaluare a riscurilor de neconformitate a loturilor;
(b)
pe baza unei analize a riscurilor pentru fiecare categorie de risc, proporțiile minime de comercianți sau loturi și/sau cantități care vor fi supuse unor controale de conformitate.
Pe baza analizei riscurilor, statele membre pot decide să nu efectueze controale selective asupra produselor care nu fac obiectul standardelor de comercializare specifice.
3. Atunci când, în urma controalelor, se constată nereguli semnificative, statele membre cresc frecvența controalelor privind comercianții, produsele, originea acestora sau alți parametri.
4. Comercianții trebuie să comunice organismelor de control toate informațiile pe care acestea din urmă le consideră necesare pentru organizarea și efectuarea controalelor de conformitate.
Articolul 12
Comercianții autorizați
1. Comercianții care se încadrează în categoria celui mai scăzut nivel de risc și care prezintă garanții speciale privind conformitatea cu standardele de comercializare pot fi autorizați de statele membre să utilizeze modelul prevăzut în anexa II la etichetarea fiecărui ambalaj în etapa expedierii și/sau să semneze certificatul de conformitate menționat la articolul 14.
2. Autorizarea se acordă pentru o perioadă de cel puțin un an.
3. Comercianții care beneficiază de această posibilitate:
(a)
dispun de personal de control care a beneficiat de o formare profesională aprobată de statele membre;
(b)
dispun de echipamente adecvate pentru condiționarea și ambalarea produselor;
(c)
se angajează să efectueze un control de conformitate a mărfurilor pe care le expediază și să țină un registru conținând evidența tuturor controalelor efectuate.
4. În cazul în care un comerciant autorizat nu mai îndeplinește condițiile necesare pentru autorizare, statul membru retrage autorizația.
5. Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), comercianții autorizați pot continua să utilizeze, până la epuizarea stocurilor, modelele care erau conforme cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1580/2007 la data de 30 iunie 2009.
Autorizațiile acordate comercianților înainte de 1 iulie 2009 rămân valabile pe parcursul perioadei pentru care au fost acordate.
Articolul 13
Acceptarea declarațiilor de către autoritatea vamală
1. Autoritatea vamală poate accepta declarațiile de export și/sau declarațiile de punere în liberă circulație pentru produsele care fac obiectul standardelor de comercializare specifice doar dacă:
(a)
mărfurile sunt însoțite de un certificat de conformitate sau
(b)
organismul de control competent a informat autoritatea vamală că a fost eliberat un certificat de conformitate pentru loturile în cauză sau
(c)
organismul de control competent a informat autoritatea vamală că nu a eliberat un certificat de conformitate pentru loturile în cauză deoarece acestea nu trebuie controlate, având în vedere analiza riscurilor menționată la articolul 11 alineatul (1).
Dispozițiile de mai sus nu aduc atingere altor controale de conformitate pe care statele membre le pot efectua în temeiul articolului 11.
2. De asemenea, alineatul (1) se aplică produselor care fac obiectul standardului de comercializare general prevăzut în anexa I partea A și produselor menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (a), dacă statul membru în cauză consideră că acest lucru este necesar, având în vedere analiza riscurilor menționată la articolul 11 alineatul (1).
Articolul 14
Certificatul de conformitate
1. Pentru a confirma că produsele în cauză sunt conforme cu standardul de comercializare relevant, o autoritate competentă poate elibera certificate de conformitate (denumite în continuare „certificat”). Modelul de certificat destinat autorităților competente din Uniune figurează în anexa III.
În locul certificatelor eliberate de autoritățile competente din Uniune, țările terțe menționate la articolul 15 alineatul (4) pot utiliza certificate proprii, cu condiția ca acestea să conțină cel puțin informațiile echivalente celor din certificatul Uniunii. Prin mijloacele pe care le consideră adecvate, Comisia pune la dispoziție modele ale unor astfel de certificate ale țărilor terțe.
2. Certificatele pot fi eliberate fie pe hârtie, cu semnătură originală, fie în format electronic, cu semnătură electronică.
3. Fiecare certificat trebuie să poarte ștampila autorității competente și semnătura persoanei sau persoanelor autorizate în acest scop.
4. Certificatul se eliberează în cel puțin una dintre limbile oficiale ale Uniunii.
5. Fiecare certificat trebuie să poarte un număr de serie după care poate fi identificat. Autoritatea competentă reține o copie a fiecărui certificat eliberat.
6. Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1) primul paragraf, statele membre pot continua să utilizeze, până la epuizarea stocurilor, certificatele care erau conforme cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1580/2007 la data de 30 iunie 2009.
Secțiunea 3
Controale de conformitate efectuate de țările terțe
Articolul 15
Aprobarea controalelor de conformitate efectuate de țările terțe înaintea importului în Uniune
1. La cererea unei țări terțe, Comisia poate aproba, în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, controalele privind conformitatea cu standardele de comercializare specifice efectuate de respectiva țară terță înaintea importului în Uniune.
2. Aprobarea menționată la alineatul (1) poate fi acordată țărilor terțe în care, în ceea ce privește produsele exportate către Uniune, sunt respectate standardele de comercializare ale Uniunii sau cel puțin standarde echivalente.
Aprobarea trebuie să specifice autoritatea oficială din țara terță sub responsabilitatea căreia se efectuează controalele menționate la alineatul (1). Autoritatea respectivă răspunde de contactele cu Uniunea. De asemenea, aprobarea trebuie să specifice organismele de control din țara terță care sunt responsabile cu controalele efective.
Aprobarea nu se poate referi decât la produse originare din țara terță respectivă și poate fi limitată la anumite produse.
3. Organismele de control din țara terță sunt fie organisme oficiale, fie organisme recunoscute oficial de autoritatea menționată la alineatul (2), care oferă garanții satisfăcătoare și care dispun de personalul, echipamentele și spațiile necesare efectuării controalelor în conformitate cu metodele menționate la articolul 17 alineatul (1) sau cu metode echivalente.
4. Lista țărilor ale căror controale de conformitate au fost aprobate în temeiul prezentului articol, precum și produsele respective figurează în anexa IV.
Prin mijloacele pe care le consideră adecvate, Comisia pune la dispoziție coordonatele autorităților oficiale și ale organismelor de control în cauză.
Articolul 16
Suspendarea aprobării controalelor de conformitate
Comisia poate suspenda aprobarea controalelor de conformitate dacă se constată că, într-un număr semnificativ de loturi și/sau cantități, mărfurile nu corespund cu informațiile din certificatele de conformitate emise de organismele de control din țara terță.
Secțiunea 4
Metode de control
Articolul 17
Metodele de control
1. Controalele de conformitate prevăzute de prezentul capitol, cu excepția celor efectuate în etapa vânzării cu amănuntul către consumatorul final, se efectuează în conformitate cu metodele de control prevăzute în anexa V, în afara cazului în care prezentul regulament prevede dispoziții contrare.
Statele membre stabilesc modalități specifice pentru verificarea conformității în etapa vânzării cu amănuntul către consumatorul final.
2. Dacă inspectorii constată că mărfurile sunt conforme cu standardele de comercializare, organismul de control poate elibera certificatul de conformitate prevăzut în anexa III.
3. În cazul în care mărfurile nu sunt conforme cu standardele, organismul de control emite o constatare de neconformitate la adresa comerciantului sau a reprezentanților acestuia. Mărfurile care au făcut obiectul unei constatări de neconformitate nu pot fi deplasate fără autorizarea organismului de control care a emis constatarea în cauză. Respectiva autorizare poate depinde de îndeplinirea unor condiții stabilite de organismul de control.
Comercianții pot decide să pună în conformitate toate mărfurile sau o parte a acestora. Mărfurile care au fost puse în conformitate nu pot fi comercializate înainte ca organismul de control competent să se asigure prin toate mijloacele adecvate că mărfurile au fost efectiv puse în conformitate. Organismul de control competent eliberează, după caz, certificatul de conformitate prevăzut în anexa III, pentru lot sau pentru o parte a acestuia, doar după ce mărfurile au fost puse în conformitate.
În cazul în care un organism de control acceptă cererea unui comerciant de a pune mărfurile în conformitate într-un alt stat membru decât cel în care s-a efectuat controlul care a stabilit neconformitatea lor, comerciantul notifică existența lotului neconform organismului de control competent din statul membru de destinație. Statul membru care emite constatarea de neconformitate trimite celorlalte state membre în cauză, inclusiv statului membru de destinație a lotului neconform, o copie a respectivei constatări.
În cazul în care mărfurile nu pot fi nici puse în conformitate, nici destinate consumului animal, prelucrării industriale sau oricărei alte utilizări nealimentare, organismul de control poate să ceară comercianților, dacă acest lucru este necesar, să ia măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că produsele în cauză nu sunt comercializate.
Comercianții furnizează toate informațiile considerate necesare de statele membre în scopul aplicării prezentului alineat.
Secțiunea 5
Notificări
Articolul 18
Notificările
1. Un stat membru în care se constată că un transport care provine dintr-un alt stat membru nu este conform cu standardele de comercializare din cauza unor defecte sau deteriorări care ar fi putut fi detectate la momentul ambalării, notifică fără întârziere Comisia și statele membre care ar putea fi afectate.
2. Un stat membru în care, din cauza neconformității cu standardele de comercializare, a fost refuzată punerea în liberă circulație a unui lot de mărfuri provenind dintr-o țară terță notifică fără întârziere Comisia, statele membre care ar putea fi afectate, precum și țara terță în cauză, menționată în anexa IV.
3. Statele membre notifică Comisiei dispozițiile pe care le-au prevăzut referitoare la controale și la sistemele de analiză a riscurilor și informează Comisia cu privire la orice modificări ulterioare ale acestor sisteme.
4. Statele membre notifică Comisiei și celorlalte state membre rezultatele sintetizate ale controalelor efectuate în toate etapele de comercializare dintr-un anumit an, până la data de 30 iunie a anului următor.
5. Comisia specifică modalitățile de efectuare a notificărilor menționate la alineatele (1) - (4).
TITLUL III
ORGANIZAȚIILE DE PRODUCĂTORI
CAPITOLUL I
Cerințe și recunoaștere
Secțiunea 1
Definiții
Articolul 19
Definiții
1. În sensul prezentului titlu:
(a)
prin „producător” se înțelege un agricultor astfel cum este prevăzut la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(b)
prin „producător membru” se înțelege un producător sau o cooperativă de producători care este membru/membră a unei organizații de producători sau a unei asociații de organizații de producători;
(c)
prin „filială” se înțelege o companie în cadrul căreia dețin acțiuni una sau mai multe organizații de producători sau asociații ale acestora și care contribuie la obiectivele organizației de producători sau ale asociației de organizații de producători;
(d)
prin „organizație de producători transnațională” se înțelege orice organizație în cadrul căreia cel puțin una dintre exploatațiile producătorilor se află într-un stat membru diferit de cel în care se află sediul social al organizației de producători;
(e)
prin „asociație transnațională de organizații de producători” se înțelege orice asociație de organizații de producători în cadrul căreia cel puțin una dintre organizațiile asociate se află într-un stat membru diferit de cel în care se află sediul social al asociației;
(f)
prin „Obiectivul «Convergență»” se înțelege obiectivul acțiunii în favoarea celor mai puțin dezvoltate state membre și regiuni în conformitate cu legislația Uniunii care reglementează Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune pentru perioada 1 ianuarie 2007 - 31 decembrie 2013;
(g)
prin „măsură” se înțelege una dintre mențiunile următoare:
(i)
acțiuni care au drept obiectiv planificarea producției, inclusiv achiziționarea de active fixe;
(ii)
acțiuni care au drept obiectiv îmbunătățirea sau menținerea calității producției, inclusiv achiziționarea de active fixe;
(iii)
acțiuni care au drept obiectiv îmbunătățirea comercializării, inclusiv achiziționarea de active fixe, precum și activitățile de promovare și comunicare, altele decât activitățile de promovare și comunicare prevăzute la punctul (vi);
(iv)
cercetare și producție experimentală, inclusiv achiziționarea de active fixe;
(v)
acțiuni de formare profesională, diferite de formarea profesională prevăzută la punctul (vi), precum și acțiuni care au drept obiectiv promovarea accesului la servicii de consultanță;
(vi)
oricare dintre cele șase instrumente de prevenire și de gestionare a crizelor, enumerate la articolul 103c alineatul (2) primul paragraf literele (a)-(f) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(vii)
acțiunile de protecție a mediului menționate la articolul 103c alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, inclusiv achiziționarea de active fixe;
(viii)
alte acțiuni, inclusiv achiziționarea de active fixe altele decât cele prevăzute la punctele (i)-(iv) și (vii), care contribuie la realizarea unuia sau mai multora dintre obiectivele menționate la articolul 103c alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(h)
prin „acțiune” se înțelege o activitate sau un instrument specifice care vizează realizarea unui anumit obiectiv operațional care contribuie la realizarea unuia sau mai multora dintre obiectivele menționate la articolul 103c alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(i)
prin „subprodus” se înțelege un produs care rezultă din condiționarea fructelor sau legumelor și care are o valoare economică pozitivă, dar nu constituie principalul rezultat vizat;
(j)
prin „condiționare” se înțelege activități pregătitoare, precum curățarea, tăierea, descojirea, fasonarea și deshidratarea fructelor și legumelor, fără transformarea acestora în fructe și legume prelucrate;
(k)
prin „baza interprofesională”, termen menționat la articolul 103d alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se înțelege una sau mai multe dintre activitățile enumerate la articolul 123 alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 aprobate de statul membru și gestionate în comun de o organizație de producători sau o asociație de organizații de producători și de cel puțin un alt operator din lanțul de prelucrare și/sau distribuție a produselor alimentare;
(l)
prin „indicator de referință” se înțelege orice indicator care reflectă o situație sau o tendință existentă în faza incipientă a unei perioade de programare și care poate oferi informații utile:
(i)
în cadrul analizei situației inițiale, în vederea stabilirii unei strategii naționale pentru programe operaționale durabile sau a unui program operațional;
(ii)
ca referință pentru evaluarea rezultatelor și impactului unei strategii naționale sau ale unui program operațional și/sau
(iii)
pentru interpretarea rezultatelor și impactului unei strategii naționale sau ale unui program operațional.
2. Statele membre definesc entitățile juridice în cauză de pe teritoriul lor care trebuie să fie conforme cu dispozițiile articolului 125b din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, ținând cont de structurile lor juridice și administrative naționale. Statele membre pot adopta norme complementare privind recunoașterea organizațiilor de producători și, după caz, stabilesc, de asemenea, prevederi referitoare la părți clar definite ale unor entități juridice, în scopul aplicării articolului 125b din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Secțiunea 2
Cerințe aplicable organizațiilor de producători
Articolul 20
Produsele vizate
1. Statele membre recunosc organizații de producători în temeiul articolului 125b din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 pentru produsul sau grupul de produse specificat în cererea de recunoaștere, sub rezerva oricărei decizii adoptate în temeiul articolului 125b alineatul (1) litera (c) din regulamentul menționat.
2. Statele membre recunosc organizații de producători pentru produsul sau grupul de produse destinate exclusiv prelucrării, doar dacă organizațiile de producători pot să garanteze, printr-un sistem de contracte de livrare sau în alt mod, că produsele respective sunt livrate în vederea prelucrării.
Articolul 21
Numărul minim de membri
Prin definirea numărului minim de membri ai unei organizații de producători în conformitate cu articolul 125b alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre pot dispune ca, dacă o entitate care depune o cerere de recunoaștere este constituită, total sau parțial, din membri care, la rândul lor, sunt entități juridice sau părți clar definite ale unor entități juridice constituite din producători, numărul minim de producători să poată fi calculat pe baza numărului de producători asociați fiecărei entități juridice sau fiecărei părți clar definite a unei entități juridice.
Articolul 22
Perioada minimă de aderare
1. Perioada minimă de aderare a unui producător nu poate fi mai scurtă de un an.
2. Renunțarea la calitatea de membru se comunică în scris organizației. Statele membre stabilesc perioadele de preaviz, cu o durată maximă de șase luni, precum și datele la care renunțarea intră în vigoare.
Articolul 23
Structurile și activitățile organizațiilor de producători
Statele membre se asigură că organizațiile de producători dispun de personalul, infrastructura și dotările necesare pentru îndeplinirea cerințelor stabilite la articolul 122 primul paragraf litera (c) și la articolul 125b alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și pentru asigurarea funcțiilor lor esențiale, în special în ceea ce privește:
(a)
cunoașterea producției membrilor lor;
(b)
colectarea, sortarea, depozitarea și ambalarea producției membrilor lor;
(c)
gestiunea comercială și bugetară și
(d)
contabilitatea centralizată și un sistem de facturare.
Articolul 24
Valoarea sau volumul producției comercializabile
1. În sensul articolului 125b alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, valoarea sau volumul producției comercializabile se calculează în mod similar celui de calculare a valorii producției comercializate prevăzut la articolele 50 și 51 din prezentul regulament.
2. Dacă unul sau mai mulți membri ai unei organizații de producători dețin date istorice insuficiente privind producția comercializată pentru a putea fi aplicate dispozițiile alineatului (1), valoarea producției comercializabile a acestora poate fi calculată ca valoarea medie a producției lor comercializabile din perioada de trei ani care precedă anul în care este depusă cererea de recunoaștere și în care membrii respectivei organizații de producători au produs efectiv.
Articolul 25
Furnizarea de mijloace tehnice
În sensul articolului 125b alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se consideră că o organizație de producători recunoscută pentru un produs pentru care este necesară furnizarea de mijloace tehnice își îndeplinește atribuțiile dacă dispune de un nivel corespunzător de mijloace tehnice, fie ea însăși, fie prin membrii ei, fie prin intermediul filialelor, fie prin externalizare.
Articolul 26
Activitățile principale ale organizațiilor de producători
1. Activitatea principală a unei organizații de producători se referă la concentrarea ofertei și la comercializarea produselor membrilor săi pentru care este recunoscută.
2. O organizație de producători poate vinde produse de la producători care nu sunt membri ai unei organizații de producători sau ai unei asociații de organizații de producători dacă este recunoscută pentru produsele respective și cu condiția ca valoarea economică a activității respective să fie inferioară valorii producției sale comercializate, calculate în conformitate cu articolul 50.
3. Comercializarea unor fructe și legume cumpărate direct de la o altă organizație de producători și a unor produse pentru care organizația de producători nu este recunoscută nu este considerată ca făcând parte din activitățile organizației de producători.
4. În cazul în care se aplică articolul 50 alineatul (9), alineatul (3) din prezentul articol se aplică mutatis mutandis filialelor în cauză începând cu data de 1 ianuarie 2012.
Articolul 27
Externalizarea
1. Activitățile a căror externalizare poate fi permisă de un stat membru, în conformitate cu articolul 125d din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 pot include, printre altele, colectarea, depozitarea, ambalarea și comercializarea produselor membrilor organizației de producători.
2. Externalizarea unei activități a unei organizații de producători implică faptul că organizația de producători încheie un acord comercial cu o altă entitate, inclusiv unul sau mai mulți dintre membrii săi sau o filială, în vederea exercitării activității în cauză. Totuși, organizației de producători îi revine responsabilitatea de a asigura desfășurarea activității respective, precum și controlul gestionării globale și monitorizarea acordului comercial privind exercitarea activității în cauză.
Articolul 28
Organizațiile de producători transnaționale
1. Sediul social al unei organizații de producători transnaționale se stabilește în statul membru în care organizația dispune de exploatații importante, de un număr important de membri și/sau în care realizează o parte importantă a producției comercializate.
2. Statul membru în care se află sediul social al organizației de producători transnaționale răspunde de următoarele:
(a)
recunoașterea organizației de producători transnaționale;
(b)
aprobarea programului operațional al organizației de producători transnaționale;
(c)
stabilirea colaborării administrative necesare cu celelalte state membre în care sunt situați membrii, cu privire la respectarea condițiilor de recunoaștere, precum și cu privire la sistemul de controale și sancțiuni. Celelalte state membre menționate au obligația de a asigura, într-un interval de timp rezonabil, asistența necesară statului membru în care se află sediul social și
(d)
la cererea altor state membre, punerea la dispoziția celorlalte state membre în care se află membrii a tuturor documentelor relevante, inclusiv a legislației aplicabile, traduse într-o limbă oficială a statelor membre solicitante.
Articolul 29
Fuziunile organizațiilor de producători
1. În cazul fuzionării unor organizații de producători, organizația de producători care rezultă din fuziune înlocuiește organizațiile de producători care au fuzionat. Noua entitate preia drepturile și obligațiile organizațiilor de producători care au fuzionat.
Noua entitate rezultată în urma fuziunii poate aplica programele în paralel și separat până la data de 1 ianuarie a anului care urmează fuziunii sau poate fuziona programele operaționale începând din momentul fuziunii. Fuziunea programelor operaționale trebuie să se realizeze în conformitate cu articolele 66 și 67.
2. Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1) al doilea paragraf, statele membre pot autoriza organizațiile de producători care solicită acest lucru, pentru motive bine întemeiate, să continue aplicarea în paralel a programelor operaționale distincte până la încheierea naturală a acestora.
Articolul 30
Membrii neproducători
1. Statele membre pot stabili dacă și în ce condiții poate fi acceptată ca membră a unei organizații de producători o persoană fizică sau juridică ce nu este producător.
2. Prin stabilirea condițiilor menționate la alineatul (1), statele membre asigură, în special, conformitatea cu dispozițiile articolului 122 primul paragraf litera (a) punctul (iii) și ale articolului 125a alineatul (3) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
3. Persoanele fizice sau juridice menționate la alineatul (1):
(a)
nu sunt luate în considerare în ceea ce privește criteriile de recunoaștere;
(b)
nu pot beneficia direct de măsurile finanțate de Uniune.
Statele membre pot limita sau interzice dreptul persoanelor fizice sau juridice de a vota în privința deciziilor referitoare la fondurile operaționale, în conformitate cu condițiile stabilite la alineatul (2).
Articolul 31
Răspunderea democratică a organizațiilor de producători
1. Statele membre iau toate măsurile pe care le consideră necesare în vederea evitării oricărui abuz de putere sau de influență al unuia sau mai multor membri privind gestionarea și funcționarea unei organizații de producători, măsurile incluzând drepturile de vot.
2. Dacă o organizație de producători este o parte clar definită a unei entități juridice, statele membre pot adopta măsuri pentru a restricționa sau a anula puterile respectivei entități juridice de a modifica, aproba sau respinge deciziile organizației de producători.
Secțiunea 3
Asociațiile de organizații de producători
Articolul 32
Normele privind organizațiile de producători aplicabile asociațiilor de organizații de producători
Articolul 22, articolul 26 alineatul (3), articolul 27 și articolul 31 se aplică mutatis mutandis asociațiilor de organizații de producători. Dacă asociația de organizații de producători desfășoară activitatea de vânzare, se aplică mutatis mutandis articolul 26 alineatul (2).
Articolul 33
Recunoașterea asociațiilor de organizații de producători
1. Statele membre pot să recunoască asociațiile de organizații de producători în temeiul articolului 125c din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 doar pentru activitatea sau activitățile referitoare la produsul sau grupul de produse specificat în cererea de recunoaștere.
2. O asociație de organizații de producători poate fi recunoscută în temeiul articolului 125c din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și poate desfășura oricare dintre activitățile unei organizații de producători, chiar și în cazul în care comercializarea produselor în cauză continuă să fie desfășurată de membrii acesteia.
Articolul 34
Membrii asociațiilor de organizații de producători care nu sunt organizații de producători
1. Statele membre pot stabili dacă și în ce condiții poate fi acceptată ca membră a unei asociații de organizații de producători o persoană fizică sau juridică ce nu este o organizație de producători recunoscută.
2. Membrii unei asociații de organizații de producători recunoscute care nu sunt organizații de producători recunoscute:
(a)
nu sunt luați în considerare în ceea ce privește criteriile de recunoaștere;
(b)
nu pot beneficia direct de măsurile finanțate de Uniune.
Statele membre pot autoriza, limita sau interzice dreptul respectivilor membri de a vota în privința deciziilor referitoare la programele operaționale.
Articolul 35
Asociația transnațională de organizații de producători
1. Sediul social al asociației transnaționale de organizații de producători se stabilește într-un stat membru în care asociația dispune de un număr semnificativ de organizații membre și/sau în care organizațiile membre realizează o parte importantă a producției comercializate.
2. Statul membru în care se află sediul social al asociației transnaționale de organizații de producători răspunde de următoarele:
(a)
recunoașterea asociației;
(b)
aprobarea, dacă este cazul, a programului operațional al asociației;
(c)
stabilirea colaborării administrative necesare cu celelalte state membre în care se află organizațiile asociate, cu privire la respectarea condițiilor de recunoaștere, precum și cu privire la sistemul de controale și sancțiuni. Celelalte state membre menționate au obligația de a asigura asistența necesară statului membru în care se află sediul social și
(d)
la cererea altor state membre, punerea la dispoziția celorlalte state membre în care se află membrii a tuturor documentelor relevante, inclusiv a legislației aplicabile, traduse într-o limbă oficială a statelor membre solicitante.
Secțiunea 4
Grupuri de producători
Articolul 36
Prezentarea planurilor de recunoaștere
1. O entitate juridică sau o parte clar definită a unei entități juridice prezintă planul de recunoaștere menționat la articolul 125e alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 autorității competente din statul membru în care entitatea juridică își are sediul social.
2. Statele membre stabilesc:
(a)
criteriile minime pe care trebuie să le îndeplinească entitatea juridică sau partea clar definită a unei entități juridice pentru a putea prezenta un plan de recunoaștere;
(b)
normele privind elaborarea, conținutul și punerea în aplicare a planurilor de recunoaștere;
(c)
perioada în cursul căreia unui fost membru al unei organizații de producători, după renunțarea la calitatea de membru al organizației de producători, i se interzice să adere la un grup de producători în ceea ce privește produsele pentru care a fost recunoscută organizația de producători și
(d)
procedurile administrative în vederea aprobării, monitorizării și realizării planurilor de recunoaștere.
Articolul 37
Conținutul planurilor de recunoaștere
Un proiect de plan de recunoaștere trebuie să cuprindă cel puțin următoarele elemente:
(a)
o descriere a situației inițiale, în special cu referire la numărul de producători membri, cu detalii complete privind membrii, producția, inclusiv valoarea producției comercializate, comercializarea și infrastructura aflată la dispoziția grupului de producători, inclusiv infrastructura deținută de membri individuali ai grupului de producători;
(b)
data propusă pentru începerea punerii în aplicare a planului și durata estimată a acestuia, care nu trebuie să depășească cinci ani și
(c)
activitățile și investițiile care trebuie realizate pentru obținerea recunoașterii.
Articolul 38
Aprobarea planurilor de recunoaștere
1. Autoritatea competentă din statul membru ia o decizie privind proiectul de plan de recunoaștere în termen de trei luni de la primirea planului însoțit de toate documentele justificative. Statele membre pot prevedea un termen limită mai scurt.
2. Statele membre pot adopta norme suplimentare privind eligibilitatea operațiunilor și a cheltuielilor în temeiul planurilor de recunoaștere, inclusiv norme privind eligibilitatea investițiilor, pentru ca grupurile de producători să îndeplinească criteriile de recunoaștere a organizațiilor de producători, menționate la articolul 125b alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
3. După efectuarea controalelor de conformitate menționate la articolul 111, autoritatea competentă din statul membru, după caz:
(a)
acceptă planul și acordă recunoașterea preliminară;
(b)
solicită modificarea planului;
(c)
respinge planul.
Acceptul poate fi dat, dacă este cazul, numai dacă în plan au fost introduse modificările solicitate în temeiul dispozițiilor de la litera (b).
Autoritatea competentă din statul membru comunică decizia adoptată entității juridice sau părții clar definite a unei entități juridice.
Articolul 39
Punerea în aplicare a planurilor de recunoaștere
1. Planul de recunoaștere se pune în aplicare în segmente anuale, începând cu data de 1 ianuarie. Statele membre pot permite grupurilor de producători să efectueze o defalcare a acestor segmente anuale în segmente semestriale.
În primul an de punere în aplicare, în conformitate cu data propusă menționată la articolul 37 litera (b), planul de recunoaștere începe:
(a)
la 1 ianuarie, după data acceptării planului de către autoritatea competentă din statul membru sau
(b)
în prima zi calendaristică următoare datei acceptării planului.
În orice caz, primul an de punere în aplicare a planului de recunoaștere se încheie la data de 31 decembrie a aceluiași an.
2. Statele membre stabilesc condițiile în care grupurile de producători pot solicita modificări ale planurilor în timpul aplicării acestora. Solicitările respective trebuie să fie însoțite de toate documentele justificative necesare.
Statele membre stabilesc condițiile în care planurile de recunoaștere pot fi modificate în cursul unui segment anual sau semestrial fără aprobarea prealabilă a autorității competente din statul membru. Pentru a fi eligibile în vederea ajutorului, modificările respective trebuie să fie comunicate imediat de grupul de producători autorității competente din statul membru.
3. Autoritatea competentă din statul membru ia o decizie în privința modificărilor planului în termen de trei luni de la primirea cererii de modificare, după examinarea justificărilor prezentate. Este considerată respinsă orice cerere de modificare în legătură cu care nu s-a luat o decizie în intervalul de timp menționat. Statele membre pot prevedea un termen limită mai scurt.
Articolul 40
Cererile de recunoaștere ca organizație de producători
1. Grupurile de producători care pun în aplicare un plan de recunoaștere pot depune, în orice moment, o cerere de recunoaștere în temeiul articolului 125b din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Aceste cereri trebuie depuse, în orice caz, înainte de sfârșitul perioadei tranzitorii menționate la articolul 125e alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
2. Începând cu data depunerii unei astfel de cereri, grupul în cauză poate prezenta un proiect de program operațional în temeiul articolului 63.
Articolul 41
Principalele activități ale grupurilor de producători
1. Activitatea principală a unui grup de producători se referă la concentrarea ofertei și la comercializarea produselor membrilor săi pentru care este recunoscută preliminar.
2. Un grup de producători poate vinde produse de la producători care nu sunt membri ai unui grup de producători dacă este recunoscut pentru produsele respective și cu condiția ca valoarea economică a activității respective să fie inferioară valorii producției comercializate a membrilor grupului de producători și a membrilor altor grupuri de producători.
Articolul 42
Valoarea producției comercializate
1. Articolul 50 alineatele (1)-(4) și (7) și alineatul (6) prima teză se aplică mutatis mutandis grupurilor de producători.
2. În cazul diminuării cu cel puțin 35 % a valorii producției comercializate, din motive justificate în mod corespunzător statului membru și care nu depind de responsabilitatea și de controlul grupului de producători, se consideră că valoarea totală a producției comercializate reprezintă 65 % din valoarea totală declarată în cererea sau cererile de ajutor precedente referitoare la segmentul anual cel mai recent, verificată de statul membru, iar în absența acestor cereri, din valoarea declarată inițial în planul de recunoaștere aprobat.
3. Valoarea producției comercializate este cea calculată în temeiul legislației aplicabile în ceea ce privește perioada pentru care se solicită ajutorul.
Articolul 43
Finanțarea planurilor de recunoaștere
1. Ratele ajutorului menționate la articolul 103a alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se reduc la jumătate în raport cu producția comercializată care depășește valoarea de 1 000 000 EUR.
2. Ajutorul menționat la articolul 103a alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 face obiectul unui plafon anual de 1 000 000 EUR pentru fiecare grup de producători.
3. Ajutorul menționat la articolul 103a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se plătește:
(a)
în tranșe anuale sau semestriale la sfârșitul fiecărei perioade anuale sau semestriale de aplicare a planului de recunoaștere sau
(b)
în tranșe care acoperă o parte dintr-o perioadă anuală, în cazul în care planul demarează în cursul unei perioade anuale sau în cazul în care recunoașterea se acordă în temeiul articolului 125b din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 înainte de încheierea unei perioade anuale. În cazul respectiv, plafonul menționat la alineatul (2) al prezentului articol se reduce proporțional.
Pentru calcularea cuantumului tranșelor, statele membre pot utiliza ca punct de pornire producția comercializată corespunzătoare unei perioade diferite de cea pentru care este plătită tranșa, dacă acest lucru este necesar din motive de control. Diferența dintre perioade trebuie să fie mai mică decât perioada în cauză.
4. Cursul de schimb care se aplică sumelor menționate la alineatele (1) și (2) este ultimul curs de schimb publicat de Banca Centrală Europeană înainte de prima zi a perioadei pentru care se acordă ajutorul respectiv.
Articolul 44
Ajutorul pentru investițiile necesare în vederea recunoașterii
Investițiile legate de punerea în aplicare a planurilor de recunoaștere menționate la articolul 37 litera (c) din prezentul regulament, pentru care se prevede un ajutor la articolul 103a alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, sunt finanțate proporțional cu utilizarea acestora pentru produsele membrilor unui grup de producători pentru care se acordă recunoaștere preliminară.
Investițiile care ar putea denatura concurența în privința celorlalte activități economice ale grupului de producători sunt excluse de la acordarea de ajutor din partea Uniunii.
Articolul 45
Cererea de ajutor
1. Un grup de producători depune o singură cerere pentru ajutorul menționat la articolul 103a alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în termen de trei luni de la sfârșitul fiecărei perioade anuale sau semestriale menționate la articolul 43 alineatul (3) din prezentul regulament. Cererea include o declarare a valorii producției comercializate pentru perioada pentru care se solicită ajutorul.
2. Pot fi depuse cereri de ajutor care se referă la perioade semestriale numai dacă planul de recunoaștere este defalcat în perioade semestriale, în conformitate cu articolul 39 alineatul (1). Orice cerere de ajutor trebuie însoțită de o declarație scrisă a grupului de producători din care se deduce că acesta:
(a)
respectă și va respecta dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 și ale prezentului regulament și
(b)
nu a beneficiat, nu beneficiază și nu va beneficia, direct sau indirect, de o dublă finanțare națională sau din partea Uniunii pentru acțiunile puse în aplicare în temeiul planului său de recunoaștere pentru care se acordă finanțare din partea Uniunii în temeiul prezentului regulament.
3. Statele membre stabilesc termenul limită pentru plata ajutorului, termen care nu poate depăși în niciun caz șase luni de la primirea cererii.
Articolul 46
Eligibilitatea
Statele membre evaluează eligibilitatea grupurilor de producători pentru acordarea ajutorului în temeiul prezentului regulament, pentru a stabili dacă acordarea unui ajutor este justificată în mod corespunzător, ținând cont de condițiile și de data acordării unui eventual ajutor public anterior organizațiilor sau grupurilor de producători din care provin membrii grupului de producători în cauză, precum și de eventualele mutări ale unor membri între organizațiile de producători și grupurile de producători.
Articolul 47
Contribuția Uniunii
1. Contribuția Uniunii la finanțarea ajutorului menționat la articolul 103a alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 este de:
(a)
75 % în regiunile care pot beneficia de obiectivul „convergență” și
(b)
50 % în alte regiuni.
Restul ajutorului este plătit de statul membru sub forma unei plăți forfetare. În cererea de ajutor nu este necesar să se includă dovezi privind utilizarea ajutorului.
2. Contribuția Uniunii la finanțarea ajutorului menționat la articolul 103a alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, exprimată ca subvenție de capital sau echivalent de subvenție de capital, nu depășește, ca procentaj din costurile de investiții eligibile:
(a)
50 % în regiunile care pot beneficia de obiectivul „convergență” și
(b)
30 % în alte regiuni.
Statele membre în cauză se obligă să contribuie la finanțare cu cel puțin 5 % din costurile de investiții eligibile.
Contribuția beneficiarilor ajutorului la finanțarea costurilor de investiții eligibile este de cel puțin:
(a)
25 % în regiunile care pot beneficia de obiectivul „convergență” și
(b)
45 % în alte regiuni.
Articolul 48
Fuziunile
1. Pot beneficia sau continua să beneficieze de ajutorul prevăzut la articolul 103a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 grupurile de producători cărora li s-a acordat o recunoaștere preliminară și care rezultă din fuziunea dintre două sau mai multe grupuri de producători cărora li s-a acordat o recunoaștere preliminară.
2. În scopul calculării cuantumului ajutorului care poate fi plătit în temeiul alineatului (1), grupul de producători care rezultă din fuziune înlocuiește grupurile care au fuzionat.
3. În cazul în care două sau mai multe grupuri de producători fuzionează, noua entitatea preia drepturile și obligațiile grupului de producători căruia i s-a acordat recunoașterea preliminară mai întâi.
4. Dacă un grup de producători căruia i s-a acordat recunoașterea preliminară fuzionează cu o organizație de producători recunoscută, entitatea care rezultă din fuziune nu mai este eligibilă pentru recunoaștere preliminară ca grup de producători și nici pentru ajutoarele menționate la articolul 103a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Entitatea rezultată este considerată în continuare organizație de producători recunoscută, cu condiția să respecte cerințele aplicabile. Dacă este necesar, organizația de producători solicită o modificare a programului său operațional și, în acest scop, dispozițiile articolului 29 se aplică mutatis mutandis.
Cu toate acestea, activitățile desfășurate de grupurile de producători înaintea unei astfel de fuziuni continuă să fie eligibile în conformitate cu condițiile stabilite în planul de recunoaștere.
Articolul 49
Consecințele recunoașterii
1. Acordarea ajutorului prevăzut la articolul 103a alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 încetează din momentul acordării recunoașterii.
2. Dacă este prezentat un program operațional în temeiul prezentului Regulament, statul membru în cauză ia măsuri pentru a evita dubla finanțare a măsurilor stabilite în planul de recunoaștere.
3. Investițiile eligibile pentru ajutoarele sau costurile menționate la articolul 103a alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 pot fi transferate spre programele operaționale, cu condiția ca acestea să fie în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
4. Statele membre stabilesc perioada, începând după punerea în aplicare a planului de recunoaștere, în cursul căreia grupul de producători trebuie recunoscut ca organizație de producători. Această perioadă nu poate depăși patru luni.
CAPITOLUL II
Fonduri operaționale și programe operaționale
Secțiunea 1
Valoarea producției comercializate
Articolul 50
Baza de calcul
1. În cazul unei organizații de producători, valoarea producției comercializate se calculează pe baza producției organizației de producători și a membrilor acesteia și include doar producția fructelor și legumelor pentru care este recunoscută organizația de producători. Valoarea producției comercializate poate include fructele și legumele care nu trebuie să fie conforme cu standardele de comercializare, în cazul în care standardele respective nu se aplică în temeiul articolului 4.
2. Valoarea producției comercializate include producția membrilor care aderă la organizația de producători sau renunță la calitatea de membru al acesteia. Statele membre stabilesc condițiile necesare pentru evitarea dublei contabilizări.
3. Valoarea producției comercializate nu include valoarea fructelor și legumelor prelucrate sau a oricărui alt produs care nu este un produs din sectorul fructelor și legumelor.
Totuși, valoarea producției comercializate de fructe și legume destinate prelucrării care au fost transformate într-unul dintre produsele din fructe și legume prelucrate enumerate în partea X a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în orice alt produs prelucrat menționat în prezentul articol și descris pe larg în anexa VI la prezentul regulament, de o organizație de producători, de o asociație de organizații de producători, de membrii producători ai acestora sau de filialele acestora menționate la alineatul (9) din prezentul articol, fie în mod direct, fie prin externalizare, se calculează ca o rată forfetară procentuală aplicată valorii facturate a respectivelor produse prelucrate. Rata forfetară este de:
(a)
53 % pentru sucurile de fructe;
(b)
73 % pentru sucurile concentrate;
(c)
77 % pentru concentratul de tomate;
(d)
62 % pentru fructele și legumele congelate;
(e)
48 % pentru conservele de fructe și legume;
(f)
70 % pentru conservele de ciuperci din genul Agaricus;
(g)
81 % pentru fructele conservate provizoriu în saramură;
(h)
81 % pentru fructele deshidratate;
(i)
27 % pentru alte fructe și legume prelucrate;
(j)
12 % pentru plantele aromatice prelucrate;
(k)
41 % pentru boiaua de ardei.
4. Statele membre pot permite organizațiilor de producători să includă valoarea subproduselor în valoarea producției comercializate.
5. Valoarea producției comercializate include valoarea produselor retrase de pe piață și eliminate conform dispozițiilor articolului 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, evaluată la prețul mediu al produselor respective comercializate de organizația de producători în perioada de referință precedentă.
6. Numai producția organizației de producători și/sau a membrilor producători ai acesteia care este comercializată de respectiva organizație de producători este inclusă în valoarea producției comercializate. Producția membrilor producători ai organizației de producători comercializată de o altă organizație de producători desemnată de propria lor organizație în temeiul articolului 125a alineatul (2) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 este inclusă în valoarea producției comercializate a celei de-a doua organizații de producători.
7. Producția comercializată de fructe și legume se facturează în etapa de „ieșire din organizația de producători”, dacă este cazul, ca produs condiționat și ambalat enumerat în partea IX a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, fără:
(a)
TVA;
(b)
costurile de transport intern, în cazul unei distanțe semnificative între punctele centralizate de colectare sau de ambalare ale organizației de producători și punctul de distribuție al organizației de producători. Statele membre prevăd reduceri care trebuie aplicate valorii facturate în cazul produselor facturate în diferite etape ale livrării sau transportului și justifică în mod corespunzător în strategia lor națională distanța care trebuie considerată semnificativă.
8. Valoarea producției comercializate poate fi calculată, de asemenea, în etapa de „ieșire din asociația de organizații de producători” și pe aceeași bază prevăzută la alineatul (7).
9. De asemenea, valoarea producției comercializate poate fi calculată în etapa de „ieșire din filială”, pe aceeași bază prevăzută la alineatul (7), cu condiția ca cel puțin 90 % din capitalul filialei să aparțină:
(a)
uneia sau mai multor organizații de producători sau asociații de organizații de producători, și/sau
(b)
sub rezerva aprobării statului membru, membrilor producători ai organizațiilor de producători sau ai asociațiilor de organizații de producători, dacă acest lucru contribuie la realizarea obiectivelor enumerate la articolul 122 primul paragraf litera (c) și la articolul 125b alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
10. În cazul externalizării, valoarea producției comercializate se calculează în etapa de „ieșire din organizația de producători” și include valoarea economică adăugată a activității care a fost externalizată de organizația de producători membrilor săi, unor părți terțe sau unei alte filiale decât cea menționată la alineatul (9).
11. În cazul diminuării producției din cauza unui fenomen meteorologic, a unei boli a animalelor sau plantelor sau a unei infestări cu dăunători, poate fi inclusă în valoarea producției comercializate orice despăgubire primită din partea asiguratorului, date fiind cauzele menționate, în temeiul măsurilor de asigurare a recoltelor vizate de secțiunea 6 din capitolul III sau al măsurilor echivalente gestionate de organizația de producători.
Articolul 51
Perioada de referință
1. Plafonul anual al ajutorului menționat la articolul 103d alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se calculează în fiecare an pe baza valorii producției comercializate în cursul unei perioade de referință de 12 luni care urmează a fi stabilită de statele membre.
2. Statele membre stabilesc perioada de referință pentru fiecare organizație de producători după cum urmează:
(a)
o perioadă de 12 luni, care începe cel mai devreme la 1 ianuarie cu trei ani înaintea anului pentru care se solicită ajutorul, și care se termină cel târziu la 31 decembrie în anul precedent celui pentru care se solicită ajutorul sau
(b)
valoarea medie a trei perioade consecutive a câte 12 luni, care încep cel mai devreme la 1 ianuarie cu cinci ani înaintea anului pentru care se solicită ajutorul și care se termină cel târziu la 31 decembrie în anul precedent celui pentru care se solicită ajutorul.
3. Perioada de 12 luni este perioada contabilă a organizației de producători în cauză.
Metoda prin care se stabilește perioada de referință nu trebuie să varieze în timpul derulării unui program operațional decât în cazuri justificate în mod corespunzător.
4. În cazul diminuării cu cel puțin 35 % a valorii unui produs din motive care nu depind de responsabilitatea și de controlul organizației de producători, se consideră că valoarea producției comercializate a respectivului produs reprezintă 65 % din valoarea sa în perioada de referință precedentă.
Organizația de producători justifică autorității competente din statul membru în cauză motivele menționate în primul paragraf.
5. Atunci când organizațiile de producători recent recunoscute nu dispun de date istorice suficiente privind producția comercializată în scopul aplicării dispozițiilor de la alineatul (2), se poate considera că valoarea producției comercializate este valoarea producției comercializabile furnizate de organizația de producători în scopul obținerii recunoașterii.
Primul paragraf se aplică mutatis mutandis noilor membri ai unei organizații de producători care aderă pentru prima oară la o organizație de producători.
6. Statele membre iau măsurile necesare în vederea culegerii informațiilor privind valoarea producției comercializate a organizațiilor de producători care nu au prezentat programe operaționale.
7. Prin derogare de la alineatele (1) și (6), valoarea producției comercializate pentru perioada de referință se calculează în temeiul legislației în vigoare în cursul respectivei perioade de referință.
Totuși, în cazul programelor operaționale aprobate până la 20 ianuarie 2010, valoarea producției comercializate până în 2007 se calculează pe baza legislației aplicabile în perioada de referință, iar valoarea producției comercializate în 2008 și ulterior se calculează pe baza legislației aplicabile în 2008.
În cazul programelor operaționale aprobate după 20 ianuarie 2010, valoarea producției comercializate în 2008 și ulterior se calculează pe baza legislației aplicabile la momentul aprobării programului operațional.
Secțiunea 2
Fonduri operaționale
Articolul 52
Gestionare
Statele membre se asigură că fondurile operaționale sunt gestionate într-un mod care să permită auditorilor externi să identifice, să controleze și să certifice anual încasările și cheltuielile.
Articolul 53
Finanțarea fondurilor operaționale
1. Organizația de producători stabilește contribuțiile financiare la fondul operațional menționat la articolul 103b alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
2. Toți producătorii au posibilitatea de a beneficia de fondul operațional și toți producătorii au posibilitatea de a participa în mod democratic la luarea deciziilor referitoare la utilizarea fondului operațional al organizației de producători și a contribuțiilor financiare la fondul operațional.
Articolul 54
Notificarea cuantumului estimat
1. Până cel târziu la 15 septembrie, organizațiile de producători notifică statului membru în care își au sediul cuantumurile estimate ale contribuției Uniunii și ale contribuției membrilor săi și a organizației de producători înseși la fondurile operaționale pentru anul următor, împreună cu programele operaționale sau cererile de aprobare a modificărilor acestora.
Statele membre pot stabili o dată după data de 15 septembrie.
2. Calcularea cuantumului estimat al fondurilor operaționale se bazează pe programele operaționale și pe valoarea producției comercializate. Calcularea este defalcată între cheltuielile pentru măsurile de prevenire și gestionare a crizelor și alte măsuri.
Secțiunea 3
Programe operaționale
Articolul 55
Strategia națională
1. Structura generală și conținutul strategiei naționale menționate la articolul 103f alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sunt stabilite în conformitate cu orientările din anexa VII. Strategia națională poate fi compusă din elemente regionale.
Strategia națională integrează toate deciziile luate și toate dispozițiile adoptate de statul membru în aplicarea părții II titlul II capitolul II secțiunile I și Ia din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și a prezentului titlu.
2. Strategia națională, inclusiv integrarea cadrului național menționat la articolul 103f alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se elaborează înainte de prezentarea proiectelor de programe operaționale în cursul unui anumit an. Cadrul național este integrat după transmiterea sa către Comisie și, dacă este cazul, după modificarea sa în conformitate cu articolul 103f alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
3. Din procesul de elaborare a strategiei naționale face parte o evaluare a situației inițiale, efectuată sub responsabilitatea statului membru. Aceasta identifică și evaluează necesitățile care trebuie satisfăcute, ierarhizarea necesităților în funcție de priorități, obiectivele care trebuie realizate prin programe operaționale pentru satisfacerea necesităților prioritare respective, rezultatele prevăzute și obiectivele cuantificate care trebuie realizate în raport cu situația inițială și, de asemenea, stabilește instrumentele și acțiunile cele mai potrivite pentru realizarea obiectivelor respective.
4. De asemenea, statele membre asigură monitorizarea și evaluarea strategiei naționale și punerea în aplicare a acesteia prin programe operaționale.
Strategia națională poate fi modificată, în special în lumina monitorizării și evaluării. Astfel de modificări se efectuează înainte de prezentarea proiectelor de programe operaționale în cursul unui anumit an.
5. Statele membre stabilesc, în cadrul strategiei naționale, procentajele maxime din fond care pot fi alocate unei singure măsuri și/sau unui tip de acțiuni și/sau de cheltuieli, pentru a garanta un echilibru corespunzător între diferitele măsuri.
Articolul 56
Cadrul național pentru acțiuni de protecție a mediului
1. Pe lângă prezentarea cadrului propus menționat la articolul 103f alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre notifică Comisiei orice modificare a cadrului național care face obiectul procedurii stabilite în paragraful menționat. Prin mijloacele pe care le consideră adecvate, Comisia pune un cadru național la dispoziția altor state membre.
2. Într-o secțiune separată, cadrul național indică cerințele cu privire la complementaritate, consecvență și conformitate pe care trebuie să le îndeplinească acțiunile de protecție a mediului selectate în cadrul unui program operațional, în conformitate cu articolul 103f alineatul (1) primul paragraf a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Comisia furnizează statelor membre un model pentru secțiunea respectivă.
Cadrul național stabilește, de asemenea, o listă neexhaustivă de acțiuni de protecție a mediului și condițiile aferente aplicabile în statul membru în scopul aplicării articolului 103c alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. În privința fiecărei acțiuni de protecție a mediului, cadrul național trebuie să indice:
(a)
justificarea acțiunii, pe baza impactului său asupra mediului și
(b)
angajamentul sau angajamentele specifice aferente.
3. Acțiunile de protecție a mediului similare angajamentelor de agromediu sprijinite în cadrul unui program de dezvoltare rurală trebuie să aibă aceeași durată ca angajamentele respective. Dacă durata unor angajamente de agromediu similare ar depăși durata programului operațional inițial, acțiunile de protecție a mediului sunt continuate într-un program operațional ulterior. Totuși, statele membre pot autoriza durate mai scurte ale acțiunilor de protecție a mediului sau chiar întreruperea acestora în cazuri justificate în mod corespunzător și mai ales pe baza rezultatelor evaluării intermediare menționate la articolul 126 alineatul (3) din prezentul regulament.
Cadrul național indică durata acțiunilor menționate la primul paragraf și, după caz, obligația de a se continua acțiunea într-un program operațional ulterior.
Articolul 57
Normele complementare ale statului membru
Statele membre pot adopta norme care completează Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și prezentul regulament în ceea ce privește eligibilitatea măsurilor, acțiunilor sau cheltuielilor în cadrul programelor operaționale.
Articolul 58
Relația cu programele de dezvoltare rurală
1. Sub rezerva dispozițiilor alineatului (2), nu se acordă niciun sprijin în cadrul programului sau programelor de dezvoltare rurală ale statelor membre aprobate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (9) acțiunilor care sunt vizate de măsurile stabilite de prezentul regulament.
2. În cazul în care, în conformitate cu articolul (5) alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, a fost acordat în mod excepțional sprijin unor măsuri care ar putea fi eligibile în temeiul prezentului regulament, statele membre se asigură că un beneficiar poate primi sprijin pentru o anumită acțiune doar în cadrul unei singure scheme.
În acest scop, atunci când includ în programele lor de dezvoltare rurală măsuri care conțin astfel de excepții, statele membre trebuie să se asigure că strategia națională menționată la articolul 55 din prezentul regulament indică criteriile și normele administrative pe care le vor aplica în cadrul programelor de dezvoltare rurală.
3. Dacă este cazul și fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 103a alineatul (3), ale articolului 103d alineatele (1) și (3) și ale articolului 103e din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și dispozițiilor articolului 47 din prezentul regulament, nivelul sprijinului pentru măsurile reglementate de prezentul regulament nu depășește nivelul aplicabil măsurilor din cadrul programului de dezvoltare rurală.
4. Sprijinul acordat pentru măsurile de protecție a mediului, în afară de achiziționarea de active fixe, este limitat la sumele maxime stabilite în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 pentru plățile pentru agromediu. Sumele respective pot fi mărite în cazuri excepționale, ținând cont de situații specifice care trebuie justificate în strategia națională menționată la articolul 55 din prezentul regulament și în programele operaționale ale organizațiilor de producători. De asemenea, sumele pentru acțiunile de protecție a mediului pot fi crescute pentru a sprijini operațiuni legate de prioritățile identificate la articolul 16a din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005.
5. Alineatul (4) nu se aplică acțiunilor de protecție a mediului care nu sunt legate, direct sau indirect, de o anumită parcelă.
Articolul 59
Conținutul programelor operaționale
Programele operaționale cuprind elementele următoare:
(a)
o descriere a situației inițiale, bazată, dacă este cazul, pe indicatorii de referință comuni enumerați în anexa VIII;
(b)
obiectivele programului, luând în considerare perspectivele privind producția și debușeurile, o explicație privind modul în care programul contribuie la strategia națională și o confirmare a faptului că acesta este consecvent cu strategia națională, inclusiv în ceea ce privește echilibrul dintre activitățile sale. Descrierea obiectivelor se referă la obiectivele definite în strategia națională și indică obiective măsurabile pentru a permite monitorizarea progresului înregistrat în mod treptat în procesul de punere în aplicare a programului;
(c)
o descriere detaliată a măsurilor care urmează a fi puse în aplicare, inclusiv a măsurilor de prevenire și gestionare a crizelor, cuprinzând acțiuni distincte, și o descriere detaliată a mijloacelor care urmează a fi utilizate în vederea realizării obiectivelor în fiecare an de aplicare a programului. Descrierea trebuie să indice măsura în care diferitele măsuri propuse:
(i)
completează și sunt consecvente cu alte măsuri, inclusiv cu măsuri finanțate sau eligibile pentru sprijin din alte fonduri ale Uniunii, în special sprijinul pentru dezvoltare rurală. În acest sens, se face o referire specifică, dacă este cazul, la măsurile puse în aplicare în cadrul programelor operaționale anterioare;
(ii)
nu implică niciun risc de dublă finanțare din fondurile Uniunii;
(d)
durata programului și
(e)
aspectele financiare, și anume:
(i)
metoda de calcul și nivelul contribuțiilor financiare;
(ii)
procedura de finanțare a fondului operațional;
(iii)
informațiile necesare pentru justificarea nivelurilor diferite de contribuție și
(iv)
bugetul și calendarul de desfășurare a operațiunilor pentru fiecare an de aplicare a programului.
Articolul 60
Eligibilitatea acțiunilor în cadrul programelor operaționale
1. Programele operaționale nu includ acțiuni sau cheltuieli menționate în lista din anexa IX.
2. Cheltuielile efectuate în cadrul programelor operaționale eligibile pentru ajutoare sunt limitate la costurile reale suportate. Cu toate acestea, statele membre pot stabili, în schimb, în mod anticipat și bine justificat, sume forfetare standard în următoarele situații:
(a)
atunci când astfel de sume forfetare standard sunt menționate în anexa IX;
(b)
pentru costurile suplimentare per kilometru de transport extern, față de costurile de transport rutier de marfă, suportate când se utilizează transportul feroviar și/sau maritim ca parte a unei măsuri de protecție a mediului și
(c)
pentru costuri suplimentare și pierderi de venit care decurg din acțiuni de protecție a mediului, calculate în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei (10).
Statele membre revizuiesc aceste sume cel puțin la fiecare cinci ani.
3. Pentru ca o acțiune să fie eligibilă, peste 50 % (ca valoare) din produsele la care se referă acțiunea trebuie să fie cele pentru care este recunoscută organizația de producători. Pentru a fi incluse în acest procentaj de 50 %, produsele trebuie să provină de la membrii organizației de producători sau de la producători membri ai unei alte organizații de producători sau asociație de organizații de producători. Pentru calcularea valorii se aplică mutatis mutandis articolul 50.
4. În cazul acțiunilor de protecție a mediului se aplică următoarele norme:
(a)
pot fi combinate diferite măsuri de protecție a mediului, cu condiția să fie complementare și compatibile. În cazul în care se combină măsuri de protecție a mediului, nivelul sprijinului ține cont de pierderile de venit și costurile suplimentare specifice care rezultă din această combinare;
(b)
angajamentele de a limita folosirea îngrășămintelor, a produselor de protecție a plantelor sau a altor produse sunt acceptate doar dacă limitările respective pot fi evaluate în așa fel încât să se asigure în mod rezonabil respectarea angajamentelor în cauză;
(c)
acțiunile legate de gestionarea ecologică a ambalajelor trebuie să fie justificate în mod adecvat și să depășească cerințele stabilite de statele membre în conformitate cu Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului (11).
În strategiile naționale menționate la articolul 55 din prezentul regulament, statele membre stabilesc un procentaj maxim din cheltuielile anuale din cadrul unui program operațional care poate fi cheltuit pe acțiuni legate de gestionarea ecologică a ambalajelor. Procentajul respectiv nu poate depăși 20 %, decât pentru a ține cont de circumstanțe naționale/regionale specifice care trebuie justificate în strategia națională.
5. Investițiile, inclusiv cele realizate în cadrul contractelor de leasing, al căror termen de amortizare depășește durata programului operațional pot fi transferate spre un program operațional ulterior din motive economice justificate în mod corespunzător, în special în cazul în care perioada de amortizare fiscală este mai mare de cinci ani.
În cazul în care investițiile sunt înlocuite, valoarea reziduală a investițiilor înlocuite:
(a)
se adaugă la fondul operațional al organizației de producători sau
(b)
se scade din costul înlocuirii.
6. Investițiile sau acțiunile pot fi puse în aplicare în exploatații individuale și/sau la sediile unor membri producători ai organizației de producători sau ai asociației de organizații de producători, inclusiv atunci când acțiunile sunt externalizate unor membri ai organizației de producători sau ai asociației de organizații de producători, cu condiția să contribuie la realizarea obiectivelor programului operațional. Statele membre se asigură că investiția sau valoarea reziduală a acesteia este recuperată în cazul în care membrul producător părăsește organizația de producători. Totuși, în circumstanțe justificate în mod corespunzător, statele membre pot prevedea ca organizația de producători să nu fie obligată să recupereze investiția sau valoarea reziduală a acesteia.
7. Investițiile și acțiunile legate de transformarea fructelor și legumelor în fructe și legume prelucrate pot fi eligibile pentru sprijin dacă investițiile și acțiunile respective urmăresc îndeplinirea obiectivelor menționate la articolul 103c alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, inclusiv a celor menționate la articolul 122 primul paragraf litera (c) din respectivul regulament, și dacă sunt identificate în strategia națională menționată la articolul 103f alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 61
Documentele care trebuie prezentate
Programele operaționale trebuie să fie însoțite, în special, de:
(a)
dovada de constituire a unui fond operațional;
(b)
un angajament scris al organizației de producători de a se conforma dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 și dispozițiilor prezentului regulament și
(c)
un angajament scris al organizației de producători din care să rezulte că nu a primit și nu va primi, direct sau indirect, nicio altă finanțare națională sau din partea Uniunii pentru acțiuni eligibile pentru ajutor în temeiul prezentului regulament.
Articolul 62
Programele operaționale ale asociațiilor de organizații de producători
1. Un stat membru poate autoriza o asociație de organizații de producători să prezinte un program operațional complet sau parțial, constituit din acțiuni identificate, dar care nu sunt puse în aplicare de două sau mai multe organizații de producători membre în cadrul programelor lor operaționale.
2. Programele operaționale ale asociațiilor de organizații de producători sunt analizate împreună cu programele operaționale ale organizațiilor de producători membre, inclusiv în ceea ce privește realizarea obiectivelor și limitele stabilite la articolul 103c din Regulamentul (CE) nr. 1234/1007.
3. Statele membre se asigură că:
(a)
acțiunile sunt finanțate în totalitate prin contribuțiile membrilor asociațiilor de organizații de producători care sunt organizații de producători, plătite din fondurile operaționale ale respectivelor organizații de producători. Cu toate acestea, acțiunile pot fi finanțate proporțional cu contribuția organizațiilor de producători membre, de către membrii producători ai asociațiilor de organizații de producători care nu sunt organizații de producători în temeiul articolului 34;
(b)
programul operațional al fiecărei organizații de producători participante cuprinde lista acțiunilor și participarea financiară corespunzătoare;
(c)
nu există riscul de dublă finanțare.
4. Articolele 58, 59 și 60, articolul 61 literele (b) și (c) și articolele 63-67 se aplică mutatis mutandis programelor operaționale ale asociațiilor de organizații de producători. Totuși, în cazul programelor operaționale parțiale ale asociațiilor de organizații de producători nu este necesar să existe un echilibru între activitățile menționate la articolul 59 litera (b).
Articolul 63
Termenul limită pentru prezentare
1. Organizația de producători prezintă programele operaționale spre aprobare autorității competente din statul membru în care se află sediul ei social până cel târziu la data de 15 septembrie a anului care precede anul în care urmează să fie puse în aplicare programele operaționale. Totuși, statele membre pot amâna acest termen limită.
2. Când depune o cerere de recunoaștere ca organizație de producători, o entitate juridică sau o parte clar definită a unei entități juridice, inclusiv un grup de producători, poate prezenta, în același timp, spre aprobare și programul operațional menționat la alineatul (1). Aprobarea programului operațional este condiționată de obținerea recunoașterii până cel târziu la data finală prevăzută la articolul 64 alineatul (2).
Articolul 64
Decizia
1. După caz, autoritatea competentă din statul membru:
(a)
aprobă cuantumurile fondurilor operaționale și programele operaționale care îndeplinesc cerințele Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 și cerințele prezentului capitol;
(b)
aprobă programele operaționale, cu condiția acceptării de către organizația de producători a anumitor modificări sau
(c)
respinge programele operaționale sau părți ale acestora.
2. Autoritatea competentă din statul membru ia o decizie în legătură cu programele operaționale și fondurile operaționale până cel târziu la data de 15 decembrie a anului prezentării acestora.
Statele membre informează organizațiile de producători în legătură cu respectivele decizii până la 15 decembrie.
Cu toate acestea, din motive justificate în mod corespunzător, autoritatea competentă din statul membru poate lua o decizie cu privire la programele operaționale și la fondurile operaționale până la data de 20 ianuarie care urmează datei prezentării acestora. Decizia de aprobare poate prevedea că cheltuielile sunt eligibile începând cu data de 1 ianuarie a anului următor prezentării acestora.
Articolul 65
Modificarea programelor operaționale pentru anii următori
1. Organizațiile de producători pot solicita modificări ale programelor operaționale, inclusiv în ceea ce privește durata acestora, până cel târziu la data de 15 septembrie, în vederea punerii în aplicare începând cu data de1 ianuarie a anului următor.
Totuși, statele membre pot amâna data depunerii cererilor.
2. Orice cerere de modificare trebuie să fie însoțită de acte doveditoare care precizează motivul, natura și implicațiile modificărilor.
3. Autoritatea competentă din statul membru adoptă decizii privind cererile de modificare a programelor operaționale până cel târziu la data de 15 decembrie a anului în care este depusă cererea.
Cu toate acestea, din motive justificate în mod corespunzător, autoritatea competentă din statul membru poate lua o decizie cu privire la modificările programelor operaționale până la data de 20 ianuarie care urmează anului în care este depusă cererea. Decizia de aprobare poate prevedea că cheltuielile sunt eligibile începând cu data de 1 ianuarie a anului următor anului în care este depusă cererea.
Articolul 66
Modificarea programelor operaționale în timpul anului
1. Statele membre pot autoriza modificarea programelor operaționale în timpul anului, în condiții care urmează a fi stabilite de statele membre.
2. Autoritatea competentă din statul membru ia decizii privind modificările programelor operaționale solicitate în temeiul alineatului (1) până la data de 20 ianuarie a anului care urmează anului pentru care au fost solicitate modificările.
3. În timpul anului în curs, autoritatea competentă din statul membru poate autoriza organizațiile de producători:
(a)
să își pună în aplicare numai parțial programele operaționale;
(b)
să schimbe conținutul programului operațional;
(c)
să mărească cuantumul fondului operațional cu maximum 25 % și să-l diminueze cu un procentaj din cuantumul aprobat inițial care urmează a fi stabilit de statele membre, cu condiția ca obiectivele generale ale programului operațional să fie menținute. Statele membre pot mări acest procentaj în cazul fuziunilor unor organizații de producători, astfel cum sunt menționate la articolul 29 alineatul (1);
(d)
să adauge asistență financiară națională la fondul operațional în cazul aplicării articolului 93.
4. Statele membre stabilesc condițiile în care pot fi modificate programele operaționale în timpul anului fără autorizarea prealabilă a autorității competente din statul membru. Pentru a fi eligibile în vederea ajutorului, modificările respective trebuie să fie notificate imediat autorității competente de către organizația de producători.
Articolul 67
Formatul programelor operaționale
1. Programele operaționale sunt puse în aplicare pe perioade anuale cuprinse între 1 ianuarie și 31 decembrie.
2. Programele operaționale care sunt aprobate la data de 15 decembrie cel târziu trebuie puse în aplicare începând cu data de 1 ianuarie a anului următor.
Punerea în aplicare a programelor aprobate după data de 15 decembrie se amână cu un an.
Prin derogare de la primul și al doilea paragraf ale prezentului alineat, în cazul în care se aplică articolul 64 alineatul (2) paragraful al treilea sau articolul 65 alineatul (3) paragraful al doilea, punerea în aplicare a programelor operaționale aprobate în conformitate cu dispozițiile respective începe cel târziu la data de 31 ianuarie care urmează aprobării lor.
Secțiunea 4
Ajutoare
Articolul 68
Cuantumul aprobat al ajutoarelor
1. Conform dispozițiilor articolului 103 g alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre notifică organizațiilor de producători și asociațiilor de organizații de producători cuantumul aprobat al ajutoarelor până cel târziu la data de 15 decembrie a anului care precedă anul pentru care sunt solicitate ajutoarele.
2. În cazul în care se aplică articolul 64 alineatul (2) paragraful al treilea sau articolul 65 alineatul (3) paragraful al doilea, statele membre notifică cuantumul aprobat al ajutoarelor până la data de 20 ianuarie a anului pentru care sunt solicitate ajutoarele.
Articolul 69
Cererile de ajutor
1. Organizațiile de producători depun la autoritatea competentă din statul membru o cerere de ajutor sau de sold de ajutor pentru fiecare program operațional pentru care se solicită ajutor, până cel târziu la data de 15 februarie a anului următor celui pentru care este solicitat ajutorul.
2. Cererile de ajutor trebuie să fie însoțite de documente justificative privind:
(a)
ajutorul solicitat;
(b)
valoarea producției comercializate;
(c)
contribuțiile financiare ale membrilor și cele ale organizației de producători;
(d)
cheltuielile efectuate în ceea ce privește programul operațional;
(e)
cheltuielile legate de prevenirea și gestionarea crizelor, defalcate pe acțiuni;
(f)
partea din fondul operațional utilizată pentru prevenirea și gestionarea crizelor, defalcată pe acțiuni;
(g)
conformitatea cu articolul 103c alineatul (2), cu articolul 103c alineatul (3) primul paragraf și cu articolul 103d din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(h)
un angajament scris că nu a beneficiat de nicio dublă finanțare națională sau din partea Uniunii pentru măsuri și/sau operațiuni eligibile pentru ajutor în temeiul prezentului regulament și
(i)
în cazul unei cereri de plată pe baza unei sume forfetare standard în sensul articolului 60 alineatul (2), dovada punerii în aplicare a acțiunii respective.
3. Cererile de ajutor pot cuprinde cheltuielile programate, dar încă neefectuate, în cazul în care se dovedește că:
(a)
operațiunile în cauză nu au putut fi desfășurate până la data de 31 decembrie a anului de punere în aplicare a programului operațional, din motive independente de voința organizației de producători în cauză;
(b)
operațiunile respective se pot desfășura până la data de 30 aprilie a anului care urmează anului pentru care este solicitat ajutorul și
(c)
în fondul operațional rămâne o contribuție echivalentă a organizației de producători.
Plata ajutorului și eliberarea garanției constituite în conformitate cu articolul 71 alineatul (3) se efectuează pe baza prezentării dovezilor conform cărora cheltuielile programate menționate la primul paragraf litera (b) au fost efectuate și pe baza dreptului la ajutor stabilit efectiv, cu condiția ca dovezile respective să fie transmise până la data de 30 aprilie a anului următor celui pentru care au fost programate cheltuielile în cauză.
4. În cazul în care cererile sunt depuse după data prevăzută la alineatul (1), ajutorul este redus cu 1 % pentru fiecare zi de întârziere.
În cazuri excepționale și justificate în mod corespunzător, autoritatea competentă din statul membru poate accepta cereri după data stabilită la alineatul (1), dacă au fost efectuate controalele necesare și dacă se respectă termenul limită de plată prevăzut la articolul 70.
5. Asociațiile de organizații de producători pot depune cererea de ajutor menționată la alineatul (1) în numele membrilor lor, în cazul în care acești membri sunt organizații de producători și cu condiția ca documentele justificative solicitate în temeiul alineatului (2) să fie prezentate pentru fiecare membru în parte. Organizațiile de producători trebuie să fie beneficiarii finali ai ajutorului.
Articolul 70
Plata ajutoarelor
Statele membre plătesc ajutoarele până la data de 15 octombrie a anului care urmează anului de punere în aplicare a programului.
Articolul 71
Plățile în avans
1. Statele membre pot permite organizațiilor de producători să solicite plata în avans a părții ajutoarelor care corespunde cheltuielilor previzibile care rezultă din programul operațional într-o perioadă de trei sau patru luni începând din luna în care se depune cererea de plată în avans.
2. Cererile de plăți în avans se depun în conformitate cu decizia statului membru, fie trimestrial, în lunile ianuarie, aprilie, iulie și octombrie, fie la intervale de câte patru luni, în lunile ianuarie, mai și septembrie.
Totalul plăților în avans efectuate pentru un anumit an nu trebuie să depășească 80 % din cuantumul ajutorului aprobat inițial pentru programul operațional în cauză.
3. Avansurile se plătesc cu condiția constituirii unei garanții egale cu 110 % din cuantumul avansului, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2220/85 (12) al Comisiei.
Statele membre stabilesc condiții pentru a se asigura că contribuțiile financiare la fondul operațional au fost colectate în conformitate cu dispozițiile articolelor 52 și 53 din prezentul regulament și că plățile în avans precedente și contribuția corespunzătoare a organizației de producători au fost efectiv cheltuite.
4. Cererile de eliberare a garanțiilor pot fi depuse în timpul anului de programare curent și trebuie să fie însoțite de documente justificative, de exemplu facturi și documente care dovedesc efectuarea plății.
Garanția se eliberează în proporție de până la 80 % din cuantumul avansurilor plătite.
5. În sensul dispozițiilor articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2220/85, cerința principală se referă la desfășurarea operațiunilor prevăzute în programele operaționale, respectându-se angajamentele prevăzute la articolul 61 literele (b) și (c) din prezentul regulament.
În cazul nerespectării cerinței principale sau a încălcării grave a obligațiilor prevăzute la articolul 61 literele (b) și (c), garanția se reține, fără a aduce atingere altor sancțiuni și penalități care urmează a fi stabilite în conformitate cu dispozițiile din capitolului V secțiunea 3.
În cazul nerespectării altor cerințe, garanția se reține proporțional cu gravitatea neregulii constatate.
6. Statele membre pot stabili o sumă minimă și termenele limită pentru plățile în avans.
Articolul 72
Plățile parțiale
Statele membre pot permite organizațiilor de producători să solicite plata acelei părți a ajutoarelor care corespunde cuantumurilor deja cheltuite în temeiul programului operațional.
Cererile pot fi depuse în orice moment, dar numai de trei ori în cursul unui an. Cererile trebuie să fie însoțite de documente justificative, precum facturi și documente care dovedesc efectuarea plății.
Plățile aferente cererilor care vizează părți ale ajutoarelor nu pot depăși 80 % din partea ajutoarelor care corespunde cuantumurilor deja cheltuite în temeiul programului operațional pentru perioada în cauză. Statele membre pot stabili o sumă minimă pentru plățile parțiale și termene limită pentru depunerea cererilor.
CAPITOLUL III
Măsuri de prevenire și gestionare a crizelor
Secțiunea 1
Dispoziții generale
Articolul 73
Selectarea măsurilor de prevenire și gestionare a crizelor
Statele membre pot prevedea că una sau mai multe dintre măsurile enumerate la articolul 103c alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 nu se aplică pe teritoriul lor.
Articolul 74
Creditele pentru finanțarea măsurilor de prevenire și gestionare a crizelor
Creditele pentru finanțarea măsurilor de prevenire și gestionare a crizelor în temeiul articolului 103c alineatul (2) paragraful al treilea din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al căror termen de rambursare depășește durata programului operațional pot fi transferate, din motive economice justificate în mod corespunzător, către un program operațional ulterior.
Secțiunea 2
Retrageri de pe piață
Articolul 75
Definiție
Prezenta secțiune stabilește norme privind retragerile de pe piață menționate la articolul 103c alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
În sensul prezentului capitol, prin „produse retrase de pe piață”, „produse retrase” și „produse care nu sunt oferite spre vânzare” se înțelege produse care sunt astfel retrase de pe piață.
Articolul 76
Standardele de comercializare
1. Dacă pentru un anumit produs există un standard de comercializare în sensul titlului II, respectivul produs retras de pe piață trebuie să fie conform cu standardul în cauză, cu excepția dispozițiilor referitoare la prezentarea și marcarea produselor. Produsele pot fi retrase în vrac, toate calibrele fiind la un loc, cu condiția să fie respectate cerințele minime pentru categoria II, în special în ceea ce privește calitatea și calibrul.
Cu toate acestea, produsele miniaturale, astfel cum sunt definite în standardul în cauză, trebuie să fie conforme cu standardul de comercializare aplicabil, inclusiv cu dispozițiile privind prezentarea și marcarea produselor.
2. Dacă nu există un astfel de standard de comercializare pentru un anumit produs, produsele retrase de pe piață trebuie să respecte cerințele minime stabilite în anexa X. Statele membre pot stabili norme suplimentare în completarea respectivelor cerințe minime.
Articolul 77
Media trienală aplicabilă în cazul retragerilor de pe piață în vederea distribuirii gratuite
1. Limita de 5 % din volumul producției comercializate menționată la articolul 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se calculează pe baza unei medii aritmetice a volumelor globale ale produselor pentru care este recunoscută organizația de producători și care au fost comercializate prin intermediul organizației de producători în cursul ultimilor trei ani.
2. În cazul organizațiilor de producători recent recunoscute, datele privind anii de comercializare anteriori recunoașterii sunt următoarele:
(a)
dacă organizația a fost un grup de producători, datele echivalente referitoare la grupul de producători respectiv, dacă este cazul, sau
(b)
volumul aplicabil cererii de recunoaștere.
Articolul 78
Notificarea prealabilă a operațiunilor de retragere
1. Organizațiile de producători și asociațiile de organizații de producători notifică în prealabil autorităților competente din statele membre, prin mijloace scrise de telecomunicație sau mesaj electronic, fiecare operațiune de retragere pe care intenționează să o efectueze.
Această notificare conține, în special, lista produselor supuse intervenției și principalele caracteristici ale acestora din punctul de vedere al standardelor de comercializare relevante, o estimare a cantității pentru fiecare produs în cauză, destinația prevăzută a acestora, precum și locul în care produsele retrase de pe piață pot fi supuse controalelor prevăzute la articolul 108.
Notificările trebuie să includă un certificat care atestă conformitatea produselor retrase cu standardele de comercializare aplicabile sau cu cerințele minime menționate la articolul 76.
2. Statele membre stabilesc norme detaliate pentru organizațiile de producători în ceea ce privește notificările prevăzute la alineatul (1), în special în privința termenelor.
3. În termenele prevăzute la alineatul (2), statele membre:
(a)
fie efectuează controlul menționat la articolul 108 alineatul (1), la finalul căruia, dacă nu s-a constatat nicio neregulă, autorizează operațiunea de retragere în forma constată la încheierea controlului,
(b)
fie, în cazurile menționate la articolul 108 alineatul (3), nu efectuează controlul menționat la articolul 108 alineatul (1) și, în acest caz, informează organizația de producători cu privire la acest fapt, printr-un mijloc scris de telecomunicație sau prin mesaj electronic, și autorizează operațiunea de retragere în forma în care a fost notificată.
Articolul 79
Sprijin
1. Sprijinul pentru retragerile de pe piață, care cuprinde atât contribuția Uniunii, cât și contribuția organizației de producători, nu trebuie să depășească cuantumurile stabilite în anexa XI pentru produsele menționate în anexa respectivă. Statele membre stabilesc cuantumurile maxime aferente sprijinului pentru alte produse.
Dacă organizația de producători a primit o compensație de la părți terțe pentru produsele retrase, sprijinul menționat la primul paragraf se reduce cu cuantumurile nete obținute de organizația de producători pentru produsele retrase de pe piață. Pentru a fi eligibile pentru sprijin, produsele în cauză trebuie să fie retrase de pe piața comercială pentru fructe și legume.
2. Retragerile de pe piață nu depășesc 5 % din volumul producției comercializate a unui anumit produs al unei anumite organizații de producători. Cu toate acestea, în acest procentaj nu sunt luate în calcul cantitățile care sunt eliminate prin una dintre modalitățile menționate la articolul 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în orice alt mod aprobat de statele membre în temeiul articolului 80 alineatul (2) din prezentul regulament.
Volumul producției comercializate se calculează ca fiind media volumului producției comercializate din ultimii trei ani. În cazul în care aceste informații nu sunt disponibile, se folosește volumul producției comercializate pentru care a fost recunoscută organizația de producători.
Procentajele menționate la primul paragraf reprezintă medii anuale pe o perioadă de trei ani, cu o marjă de depășire anuală de 5 puncte procentuale.
3. Asistența financiară acordată de Uniune în cazul retragerilor de pe piață ale fructelor și legumelor care sunt eliminate prin distribuire gratuită către organizațiile caritabile și către instituțiile menționate la articolul 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 acoperă doar plata produselor eliminate în conformitate cu alineatul (1) al prezentului articol și costurile menționate la articolul 81 alineatul (1) și la articolul 82 alineatul (1) din prezentul regulament.
Articolul 80
Destinațiile produselor retrase
1. Statele membre stabilesc destinațiile permise pentru produsele retrase de pe piață. Statele membre adoptă dispoziții pentru a se asigura că operațiunea de retragere sau destinația produselor nu au un impact negativ asupra mediului sau consecințe negative în ceea ce privește protecția plantelor. Costurile suportate de organizațiile de producători pentru respectarea acestor dispoziții sunt eligibile ca parte a sprijinului pentru retragerile de pe piață în temeiul programului operațional.
2. Destinațiile menționate la alineatul (1) includ distribuirea gratuită în sensul articolului 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și orice alte destinații echivalente aprobate de statele membre.
Statele membre pot permite organizațiilor caritabile și instituțiilor menționate la articolul 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 să solicite o contribuție simbolică din partea destinatarilor finali ai produselor retrase de pe piață, în cazul în care produsele respective au fost prelucrate.
Se poate accepta ca beneficiarii distribuirii gratuite să plătească în natură prelucrătorii de fructe și legume, dacă plata respectivă constituie doar compensarea costurilor prelucrării și dacă statul membru în care se efectuează plata a stabilit norme pentru a se asigura că produsele prelucrate sunt, într-adevăr, destinate consumului de către destinatarii finali menționați în paragraful al doilea.
Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a facilita contactele și cooperarea dintre organizațiile de producători și organizațiile caritabile și instituțiile menționate la articolul 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 pe care le-au aprobat.
3. Este posibilă eliminarea produselor prin transfer către industria de prelucrare. Statele membre adoptă dispoziții detaliate pentru a se asigura că nu este denaturată concurența în ceea ce privește industriile în cauză din Uniune sau în ceea ce privește produsele importate și că produsele retrase nu intră din nou pe piața comercială. Alcoolul rezultat în urma distilării trebuie utilizat exclusiv în scopuri industriale sau energetice.
Articolul 81
Costurile de transport
1. Costurile de transport generate de distribuirea gratuită a tuturor produselor retrase de pe piață sunt eligibile în temeiul programului operațional, pe baza sumelor forfetare stabilite în funcție de distanța dintre punctul de retragere și locul de livrare și prevăzute în anexa XII.
În cazul transportului maritim, statele membre stabilesc distanța dintre punctul de retragere și locul de livrare. Compensația nu poate depăși costurile pe care le-ar genera transportul terestru pe ruta cea mai scurtă dintre locul de încărcare și punctul de ieșire teoretic de unde este posibil transportul terestru. Sumelor stabilite în anexa XII li se aplică un coeficient corector de 0,6.
2. Costurile de transport sunt plătite părții care suportă efectiv costul financiar al operațiunii de transport în cauză.
Plata este condiționată de prezentarea de documente justificative care să ateste în special:
(a)
denumirile organizațiilor beneficiare;
(b)
cantitatea de produse în cauză;
(c)
preluarea de către organizațiile beneficiare și mijloacele de transport utilizate și
(d)
distanța dintre locul de retragere și locul de livrare.
Articolul 82
Costurile de sortare și ambalare
1. Costurile de sortare și ambalare a fructelor și legumelor retrase de pe piață în scopul distribuirii gratuite sunt eligibile în temeiul programelor operaționale, în cazul produselor prezentate în ambalaje cu o greutate netă sub 25 de kilograme, în limitele sumelor forfetare stabilite în partea A a anexei XIII.
2. Ambalajele produselor destinate distribuirii gratuite trebuie să poarte emblema europeană, însoțită de una sau mai multe dintre mențiunile stabilite în partea B a anexei XIII.
3. Costurile de sortare și ambalare sunt plătite organizațiilor de producători care au efectuat operațiunile respective.
Plata este condiționată de prezentarea de documente justificative care să ateste în special:
(a)
denumirile organizațiilor beneficiare;
(b)
cantitatea de produse în cauză și
(c)
preluarea de către organizațiile beneficiare, cu indicarea modului de prezentare.
Articolul 83
Condițiile pentru destinatarii produselor retrase
1. Destinatarii produselor retrase menționați la articolul 103d alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se angajează:
(a)
să se conformeze dispozițiilor prezentului regulament;
(b)
să țină o contabilitate a stocurilor și o contabilitate financiară separate în cazul operațiunilor respective;
(c)
să se supună controalelor prevăzute de dreptul Uniunii și
(d)
să prezinte documentele justificative privind destinația finală a fiecărui produs în cauză, sub forma unui certificat de recepție (sau a unui document echivalent) care să ateste faptul că produsele retrase au fost preluate de o parte terță în vederea distribuirii lor gratuite.
Statele membre pot decide ca destinatarii să nu fie obligați să țină evidențele prevăzute la litera (b) primul paragraf dacă primesc numai cantități mici și dacă consideră că riscul este redus. Decizia respectivă și justificarea ei se înregistrează.
2. Destinatarii produselor retrase pentru alte destinații se angajează:
(a)
să se conformeze dispozițiilor prezentului regulament;
(b)
să țină o contabilitate a stocurilor și o contabilitate financiară separate în cazul operațiunilor respective, dacă statele membre consideră că acest lucru este oportun, în pofida faptului că produsul a fost denaturat înainte de livrare;
(c)
să se supună controalelor prevăzute de dreptul Uniunii și
(d)
să nu solicite ajutor suplimentar pentru alcoolul obținut din produsele respective în cazul produselor retrase destinate distilării.
Secțiunea 3
Recoltarea înainte de coacere și nerecoltarea
Articolul 84
Definiția recoltării înainte de coacere și a nerecoltării
1. În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
prin „recoltare înainte de coacere” se înțelege recoltarea totală a produselor necomercializabile într-o anumită zonă înainte de începerea recoltării normale. Produsele respective nu trebuie să fi suferit vreo alterare înaintea recoltării înainte de coacere, din cauza fenomenelor meteorologice, a bolilor sau din alte motive.
(b)
prin „nerecoltare” se înțelege situația în care nu se obține nicio producție comercială din zona respectivă în cursul ciclului de producție normal. Cu toate acestea, distrugerea produselor ca urmare a unui fenomen meteorologic sau a unei boli nu poate fi considerată nerecoltare.
2. Recoltarea înainte de coacere și nerecoltarea sunt suplimentare și diferă de practicile de cultivare normale.
Articolul 85
Condițiile de aplicare a recoltării înainte de coacere și a nerecoltării
1. În ceea ce privește recoltarea înainte de coacere și nerecoltarea, statele membre:
(a)
adoptă dispoziții detaliate privind punerea în aplicare a măsurilor, inclusiv privind notificările prealabile referitoare la nerecoltare și la recoltarea înainte de coacere, la conținutul și termenele limită ale acestora, dispoziții privind cuantumul compensației care trebuie plătite și aplicarea măsurilor, precum și lista de produse eligibile în temeiul măsurilor;
(b)
adoptă dispoziții pentru a se asigura că aplicarea acestor măsuri nu are un impact negativ asupra mediului sau consecințe negative în ceea ce privește protecția plantelor;
(c)
verifică dacă măsurile au fost aplicate corect, inclusiv în ceea ce privește dispozițiile menționate la literele (a) și (b) și, dacă măsurile nu au fost aplicate corect, nu aprobă aplicarea măsurilor.
2. Printr-un mijloc scris de telecomunicație sau prin mesaj electronic, organizațiile de producători și asociațiile de organizații de producători notifică în prealabil autorităților competente din statele membre fiecare operațiune de recoltare înainte de coacere pe care intenționează să o întreprindă sau fiecare intenție de nerecoltare.
Acestea includ în notificarea inițială dintr-un anumit an și pentru un anumit produs o analiză, bazată pe situația previzionată a pieței, care justifică recoltarea înainte de coacere ca măsură de prevenire a unei crize.
3. Recoltarea înainte de coacere și nerecoltarea nu se aplică simultan aceluiași produs și aceleiași zone într-un anumit an, sau timp de doi ani consecutivi.
4. Cuantumurile compensațiilor pentru recoltarea înainte de coacere și pentru nerecoltare, care cuprind atât contribuția Uniunii, cât și contribuția organizației de producători, sunt stabilite ca plăți la hectar de statul membru în temeiul alineatului (1) litera (a):
(a)
la un nivel care să acopere numai costurile suplimentare generate de aplicarea măsurii, luând în considerare gestionarea în materie de protecție a mediului și a plantelor necesară pentru respectarea dispozițiilor adoptate în temeiul alineatului (1) litera (b) sau
(b)
la un nivel care acoperă maximum 90 % din nivelul maxim al sprijinului pentru retragerile de pe piață menționat la articolul 79.
Secțiunea 4
Promovare și comunicare
Articolul 86
Punerea în aplicare a măsurilor de promovare și comunicare
1. Statele membre adoptă dispoziții detaliate privind punerea în aplicare a măsurilor de promovare și comunicare. Respectivele dispoziții permit aplicarea rapidă a măsurilor atunci când acest lucru este necesar.
2. Acțiunile realizate în cadrul măsurilor de promovare și comunicare sunt suplimentare față de orice acțiune de promovare și comunicare în desfășurare care nu este legată de prevenirea și gestionarea crizelor și care este aplicată de organizația de producători în cauză.
Secțiunea 5
Formare profesională
Articolul 87
Punerea în aplicare a acțiunilor de formare profesională
Statele membre adoptă dispoziții detaliate privind punerea în aplicare a acțiunilor de formare profesională.
Secțiunea 6
Asigurarea recoltelor
Articolul 88
Obiectivul acțiunilor de asigurare a recoltelor
Acțiunile de asigurare a recoltelor sunt gestionate de o organizație de producători și contribuie la protejarea veniturilor producătorilor și la acoperirea pierderilor de piață înregistrate de organizația de producători și/sau de membrii acesteia în cazul unor dezastre naturale, fenomene meteorologice și, după caz, boli sau infestări cu dăunători.
Articolul 89
Punerea în aplicare a acțiunilor de asigurare a recoltelor
1. Statele membre adoptă dispoziții detaliate privind punerea în aplicare a acțiunilor de asigurare a recoltelor, inclusiv a celor necesare pentru a garanta că acțiunile de asigurare a recoltelor nu denaturează concurența pe piața asigurărilor.
2. Statele membre pot acorda finanțări naționale suplimentare pentru a sprijini acțiunile de asigurare a recoltelor care beneficiază de fondul operațional. Cu toate acestea, sprijinul public total alocat pentru asigurarea recoltelor nu poate să depășească:
(a)
80 % din costul primelor de asigurare plătite de producători pentru asigurări împotriva pierderilor generate de fenomene meteorologice nefavorabile care pot fi asimilate unor dezastre naturale;
(b)
50 % din costul primelor de asigurare plătite de producători pentru asigurări împotriva:
(i)
pierderilor menționate la litera (a) și împotriva altor pierderi cauzate de fenomene meteorologice nefavorabile și
(ii)
pierderilor cauzate de boli ale animalelor sau ale plantelor sau de infestări cu dăunători.
Limitele stabilite la primul paragraf litera (b) se aplică chiar și în cazurile în care fondul operațional este eligibil, de altfel, pentru o asistență financiară de 60 % din partea Uniunii în temeiul articolului 103d alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
3. Acțiunile de asigurare a recoltelor nu acoperă indemnizațiile de asigurare care îi despăgubesc pe producători pentru mai mult de 100 % din pierderile de venit suferite, ținând cont de orice despăgubiri pe care le obțin producătorii în cadrul altor scheme de sprijin legate de riscul asigurat.
4. În sensul prezentului articol, „fenomen meteorologic nefavorabil care poate fi asimilat unui dezastru natural” are același sens ca cel prevăzut la articolul 2 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 1857/2006 al Comisiei (13).
Secțiunea 7
Sprijin pentru costurile administrative legate de constituirea unor fonduri mutuale
Articolul 90
Condiții privind sprijinul pentru costurile administrative legate de constituirea unor fonduri mutuale
1. Statele membre adoptă dispoziții detaliate privind sprijinul pentru costurile administrative legate de constituirea unor fonduri mutuale.
2. Sprijinul pentru costurile administrative legate de constituirea unor fonduri mutuale cuprinde atât contribuția din partea Uniunii, cât și contribuția organizației de producători. Cuantumul total al sprijinului pentru costurile administrative legate de constituirea unor fonduri mutuale nu depășește următoarele proporții din contribuția la fondul mutual al organizației de producători în primul, al doilea și al treilea an de funcționare a acestuia:
(a)
10 %, 8 % și, respectiv, 4 % în statele membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 sau după această dată;
(b)
5 %, 4 % și, respectiv, 2 % în alte state membre.
3. O organizație de producători poate primi o singură dată sprijinul menționat la alineatul (2), și doar în primii trei ani de funcționare a fondului. Dacă o organizație de producători solicită sprijin doar în al doilea sau al treilea an de funcționare a fondului, sprijinul este:
(a)
de 8 % și, respectiv, 4 % în statele membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 sau după această dată;
(b)
de 4 % și, respectiv, 2 % în alte state membre.
4. Statele membre pot stabili plafoane pentru sumele care pot fi primite de o organizație de producători ca sprijin pentru costurile administrative legate de constituirea unor fonduri mutuale.
CAPITOLUL IV
Asistență financiară națională
Articolul 91
Gradul de organizare a producătorilor
1. În scopul aplicării articolului 103e alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, gradul de organizare a producătorilor într-o regiune a unui stat membru se calculează ca fiind valoarea producției de fructe și legume obținute în regiune și comercializată de organizațiile de producători, asociațiile de organizații de producători și grupurile de producători, împărțită la valoarea totală a producției de fructe și legume obținute în regiunea respectivă.
2. Gradul de organizare a producătorilor într-o regiune a unui stat membru este considerat deosebit de scăzut dacă media gradelor din ultimii trei ani pentru care există date disponibile, calculată conform dispozițiilor de la alineatul (1), este de sub 20 %.
Numai producția de fructe și legume obținută în regiunea menționată în prezentul articol poate beneficia de asistență financiară națională. În scopul aplicării prezentului capitol, se consideră că o regiune este o parte distinctă a teritoriului unui stat membru, ca urmare a caracteristicilor ei administrative, geografice sau economice.
Articolul 92
Autorizarea pentru plata asistenței financiare naționale
1. Statele membre transmit o cerere către Comisie pentru autorizarea acordării asistenței financiare naționale în temeiul articolului 103e alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, pentru programele operaționale care urmează să fie puse în aplicare într-un anumit an calendaristic, până la data de 31 ianuarie a acelui an.
Cererea este însoțită de dovezi care atestă că gradul de organizare a producătorilor în regiunea în cauză este deosebit de scăzut, conform definiției de la articolul 91 din prezentul regulament, și că numai produsele din sectorul fructelor și legumelor obținute în acea regiune beneficiază de asistență, precum și de informații detaliate privind organizația de producători în cauză, cuantumul asistenței respective și procentajul contribuțiilor financiare efectuate în temeiul articolului 103b alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
2. Comisia aprobă sau respinge cererea în termen de trei luni de la data transmiterii acesteia. În absența unui răspuns din partea Comisiei în această perioadă, se consideră că cererea este aprobată.
Dacă cererea este incompletă, perioada de trei luni se suspendă, iar statul membru este informat în legătură cu neregula constatată. Suspendarea intră în vigoare la data la care statul membru este informat în legătură cu suspendarea și durează până la primirea unei cereri complete.
Articolul 93
Modificările programului operațional
O organizație de producători care dorește să depună o cerere de asistență financiară națională își modifică, dacă este necesar, programul operațional în temeiul articolului 65 sau 66.
Articolul 94
Cererea de asistență și plata asistenței financiare naționale
1. Organizațiile de producători solicită asistența financiară națională, iar statele membre efectuează plata ajutorului, în conformitate cu articolele 69 și 70.
2. Statele membre pot adopta norme suplimentare privind plata asistenței financiare naționale, inclusiv privind posibilitatea unor plăți în avans și parțiale.
Articolul 95
Rambursarea de către Uniune a asistenței financiare naționale
1. Statele membre pot solicita rambursarea de către Uniune a asistenței financiare naționale aprobate și plătite efectiv organizațiilor de producători, până la data de 1 ianuarie a celui de-al doilea an care urmează anului de aplicare a programului.
Cererea trebuie să fie însoțită de dovada îndeplinirii condițiilor stabilite la articolul 103e alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 în trei dintre cei patru ani precedenți, precum și de informații detaliate privind organizațiile de producători în cauză, cuantumul asistenței plătit efectiv și o descriere a fondului operațional cu indicarea defalcată a cuantumului total, a contribuțiilor din partea Uniunii, a statelor membre (asistența financiară națională) și a organizațiilor de producători și a membrilor.
2. Comisia ia o decizie privind aprobarea sau respingerea cererii. Cererea se respinge dacă statul membru solicitant nu a respectat normele privind autorizarea și rambursarea asistenței financiare naționale sau dacă statul membru solicitant nu a respectat normele privind organizațiile de producători, fondul operațional și programele operaționale prevăzute de prezentul regulament sau de Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
3. Dacă a fost aprobată rambursarea asistenței de către Uniune, cheltuielile eligibile sunt declarate Comisiei în conformitate cu procedura stabilită la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 883/2006 al Comisiei (14).
4. Procentajul rambursării de către Uniune a asistenței financiare naționale nu depășește 60 % din asistența financiară națională acordată organizațiilor de producători.
CAPITOLUL V
Dispoziții generale
Secțiunea 1
Rapoarte și notificări
Articolul 96
Rapoartele grupurilor de producători și ale organizațiilor de producători
1. La cererea autorității competente din statul membru, grupurile de producători și organizațiile de producători furnizează toate informațiile relevante necesare pentru elaborarea raportului anual menționat la articolul 97 litera (b).
2. Organizațiile de producători prezintă, împreună cu cererile de ajutor, rapoarte anuale privind aplicarea programelor operaționale.
Rapoartele se referă la următoarele elemente:
(a)
programele operaționale puse în aplicare în cursul anului precedent;
(b)
principalele modificări ale programelor operaționale și
(c)
diferențele dintre ajutorul estimat și ajutorul solicitat.
3. În cazul fiecărui program operațional pus în aplicare, raportul anual indică:
(a)
realizările și rezultatele programului operațional pe baza, dacă este relevant, a indicatorilor de realizare și de rezultat comuni stabiliți în anexa VIII și, după caz, indicatorii de realizare și de rezultat suplimentari stabiliți în strategia națională, precum și
(b)
un rezumat al problemelor majore întâmpinate în cursul gestionării programului și toate măsurile luate în vederea asigurării calității și eficacității aplicării programului.
După caz, raportul anual specifică măsurile eficace instituite, în conformitate cu strategia națională și în aplicarea articolului 103c alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, pentru protecția mediului împotriva posibilelor presiuni sporite datorate investițiilor din cadrul programului operațional.
4. În ceea ce privește ultimul an de aplicare a unui program operațional, raportul anual menționat la alineatul (1) se înlocuiește cu un raport final.
Rapoartele finale arată în ce măsură au fost realizate obiectivele programelor. Rapoartele explică modificările acțiunilor și/sau ale metodelor și identifică factorii care au contribuit la succesul sau la eșecul aplicării programului, care au fost sau vor fi luați în considerare la elaborarea următoarelor programe operaționale sau la modificarea programelor operaționale existente.
5. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice ale prezentului regulament, dacă un grup de producători sau o organizație de producători nu notifică statul membru în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament sau cele ale Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 sau dacă notificarea se dovedește a fi incorectă în lumina informațiilor obiective pe care le deține statul membru, statul membru respectiv suspendă recunoașterea preliminară a grupului de producători sau recunoașterea organizației de producători până la momentul efectuării unei notificări corecte.
În raportul său anual menționat la articolul 97 litera (b) din prezentul regulament, statul membru include detalii privind astfel de cazuri.
Articolul 97
Notificările statelor membre privind organizațiile de producători, asociațiile de organizații de producători și grupurile de producători
Statele membre notifică Comisiei următoarele informații și documente:
(a)
până la data de 31 ianuarie a fiecărui an, cuantumul total al fondurilor operaționale aprobate în anul respectiv pentru toate programele operaționale. Această notificare trebuie să precizeze clar atât cuantumul total al fondurilor operaționale, cât și cuantumul total al ajutorului acordat de Uniune respectivelor fonduri. Cifrele respective sunt apoi defalcate în cuantumurile acordate pentru măsurile de prevenire și gestionare a crizelor și cele acordate pentru alte măsuri;
(b)
până la data de 15 noiembrie a fiecărui an, un raport anual privind organizațiile de producători, asociațiile de organizații de producători și grupurile de producători și privind fondurile operaționale, programele operaționale și planurile de recunoaștere care au fost în desfășurare în anul precedent. Raportul anual conține în special informațiile menționate în anexa XIV;
(c)
până la data de 31 ianuarie a fiecărui an, cuantumurile financiare care corespund aplicării anuale a planurilor de recunoaștere în desfășurare în respectivul an. Se furnizează cuantumurile aprobate sau estimate. În cazul fiecărui grup de producători, notificarea include următoarele informații:
(i)
cuantumul total aferent perioadei anuale de aplicare a planului de recunoaștere, contribuțiile din partea Uniunii, a statelor membre și a grupurilor de producători și/sau a membrilor grupurilor de producători;
(ii)
o defalcare în funcție de ajutoarele menționate la articolul 103a alineatul (1) litera (a), respectiv litera (b), din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 98
Notificările statelor membre referitoare la prețurile de producător ale fructelor și legumelor pe piața internă
1. În fiecare miercuri, până la ora 12.00 după-amiaza (ora Bruxelles-ului), autoritățile competente din statele membre notifică Comisiei, pentru fiecare zi de piață, prețurile medii înregistrate pentru fructele și legumele comercializate pe piețele reprezentative enumerate în anexa XV partea A.
În cazul fructelor și legumelor care fac obiectul standardului de comercializare general, se notifică doar prețurile produselor care sunt conforme cu standardul respectiv, iar în cazul produselor care fac obiectul unui standard de comercializare specific, notificarea se referă doar la produsele din categoria I.
Prețurile notificate sunt exprimate în euro/100 de kilograme greutate netă și sunt cele de la ieșirea din unitatea de ambalare, produsele fiind sortate, ambalate și, după caz, pe paleți.
Dacă există date disponibile, statele membre notifică prețurile care corespund tipurilor și soiurilor de produse, calibrelor și/sau modurilor de prezentare specificate în anexa XV partea A. Dacă prețurile înregistrate se refera la alte tipuri, soiuri, calibre și/sau moduri de prezentare decât cele specificate în anexa XV partea A, autoritățile competente din statele membre notifică Comisiei tipurile, soiurile, calibrele și/sau modurile de prezentare ale produselor cărora le corespund prețurile respective.
2. Statele membre identifică piețe reprezentative în aria de producție a fructelor și legumelor în cauză, pe baza tranzacțiilor efectuate pe piețe identificabile fizic, precum piețele angro, licitațiile sau alte locuri fizice de întâlnire a ofertei și cererii, sau pe baza unor tranzacții directe între producători, inclusiv organizațiile de producători, și cumpărătorii individuali, precum angrosiștii, comercianții, centrele de distribuție sau alți operatori relevanți. De asemenea, piețele reprezentative pot fi identificate pe baza unei combinații de tranzacții desfășurate pe piețe identificabile fizic și tranzacții directe.
3. Autoritățile competente din statele membre pot notifica facultativ Comisiei prețurile de producător ale fructelor și legumelor și ale altor produse enumerate în anexa XV partea B.
4. Notificările prețurilor în conformitate cu alineatul (3) se fac potrivit orientărilor care urmează a fi adoptate de Comisie și puse la dispoziția publicului prin metode pe care aceasta le consideră adecvate.
Secțiunea 2
Controale
Articolul 99
Sistemul unic de identificare
Statele membre se asigură că este aplicat un sistem unic de identificare cu privire la toate cererile de ajutor depuse de aceeași organizație de producători sau de același grup de producători. Această identificare este compatibilă cu sistemul de înregistrare a identității menționat la articolul 15 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (15).
Articolul 100
Procedurile de depunere a cererilor
Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice din prezentul regulament, statele membre prevăd proceduri adecvate pentru depunerea cererilor de ajutor, a cererilor de recunoaștere sau de aprobare a programului operațional, precum și a cererilor de plată.
Articolul 101
Eșantionarea
Dacă este oportună efectuarea unor controale prin eșantionare, statele membre se asigură, în funcție de natura și frecvența acestor controale și pe baza unei analize a riscurilor, că aceste controale sunt corespunzătoare măsurii în cauză.
Articolul 102
Controalele administrative
Se efectuează controale administrative privind toate cererile de ajutor sau de plată, controalele cuprinzând toate elementele posibile și adecvate. Procedurile impun înregistrarea operațiunilor desfășurate, a rezultatelor controlului și a măsurilor luate cu privire la neconcordanțe.
Articolul 103
Controalele la fața locului
1. Fiecare control la fața locului face obiectul unui raport de monitorizare, astfel încât să poată fi trecute în revistă detaliile controalelor efectuate. Raportul indică în special:
(a)
schema de ajutoare și cererea controlată;
(b)
persoanele prezente;
(c)
acțiunile, măsurile și documentele controlate și
(d)
rezultatele controlului.
2. Beneficiarului i se poate da posibilitatea de a semna raportul pentru a atesta prezența sa la control și de a adăuga observații. În cazul în care se constată nereguli, beneficiarul poate primi o copie a raportului de monitorizare.
3. Controalele la fața locului pot fi anunțate în prealabil, cu condiția ca obiectivul controlului să nu fie periclitat. Preavizul trebuie limitat la timpul minim necesar.
4. Dacă este posibil, controalele la fața locului prevăzute în prezentul regulament se efectuează în același timp cu alte controale prevăzute de dreptul Uniunii referitoare la subvențiile agricole.
Articolul 104
Acordarea recunoașterii și aprobarea programelor operaționale
1. Înainte de acordarea recunoașterii unei organizații de producători în temeiul articolului 125b alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre efectuează un control la fața locului la organizația de producători pentru a verifica respectarea condițiilor necesare recunoașterii.
2. Înainte de aprobarea unui program operațional în temeiul articolului 64, autoritatea competentă din statul membru verifică, prin toate mijloacele adecvate, inclusiv prin controale la fața locului, programul operațional prezentat spre aprobare și, dacă este cazul, cererile de modificare. Controalele respective vizează în special:
(a)
acuratețea informațiilor menționate la articolul 59 literele (a), (b) și (e), care trebuie incluse în proiectul de program operațional;
(b)
conformitatea programelor cu articolul 103c din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, precum și cu cadrul național și cu strategia națională;
(c)
eligibilitatea acțiunilor și eligibilitatea cheltuielilor propuse;
(d)
consecvența și calitatea tehnică a programelor, corectitudinea estimărilor și a planului de finanțare, precum și calendarul de punere în aplicare a acestuia. Controalele verifică, de asemenea, dacă au fost stabilite obiective măsurabile, astfel încât să poată fi monitorizată realizarea acestora, și dacă obiectivele stabilite pot fi realizate prin punerea în aplicare a acțiunilor propuse și
(e)
conformitatea operațiunilor pentru care se cere ajutorul cu dreptul național și al Uniunii aplicabil, în special, și dacă este cazul, cu achizițiile publice, ajutoarele de stat și celelalte standarde obligatorii corespunzătoare stabilite de legislația națională sau stabilite în cadrul național sau în strategia națională.
Articolul 105
Controalele administrative privind cererile de ajutor pentru programele operaționale
1. Înainte de a acorda ajutoarele, statele membre efectuează controale administrative privind toate cererile de ajutor, care sunt suplimentate de controalele la fața locului prin eșantionare specificate la articolul 106.
2. Controalele administrative privind cererile de ajutor includ, în special, și în măsura în care acest lucru este oportun în cazul cererii depuse, o verificare privind:
(a)
raportul anual sau, dacă este cazul, raportul final transmis împreună cu cererea, privind executarea programului operațional;
(b)
valoarea producției comercializate, contribuțiile la fondul operațional și cheltuielile efectuate;
(c)
livrarea produselor și serviciilor și autenticitatea cheltuielilor declarate;
(d)
conformitatea acțiunilor executate cu cele incluse în programul operațional aprobat;
(e)
respectarea limitelor și plafoanelor financiare sau de altă natură impuse.
3. Cheltuielile efectuate în temeiul programului operațional trebuie justificate cu facturi și cu documente, precum extrasele bancare, care dovedesc efectuarea plății. În cazul în care acest lucru nu este posibil, plățile sunt justificate prin documente doveditoare cu valoare echivalentă. Facturile utilizate trebuie să fie emise pe numele organizației de producători, al asociației de organizații de producători sau al filialei, în situația menționată la articolul 50 alineatul (9) sau, sub rezerva aprobării statului membru, pe numele unuia sau mai multora dintre membrii producători ai acesteia. Totuși, acolo unde este cazul, facturile privind costurile de personal menționate la anexa IX punctul (2) litera (b) trebuie să fie emise în numele organizației de producători, al asociației de producători sau al filialei în situația menționată la articolul 50 alineatul (9).
Articolul 106
Controalele la fața locului privind cererile de ajutor pentru programele operaționale
1. În contextul verificării cererii de ajutor menționate la articolul 69 alineatul (1), statele membre efectuează controale la fața locului la sediile organizațiilor de producători, în vederea asigurării îndeplinirii condițiilor de acordare a ajutorului sau a soldului acestuia pentru anul în cauză.
Aceste controale vizează în special:
(a)
îndeplinirea criteriilor de recunoaștere pentru anul în cauză;
(b)
utilizarea fondului operațional în anul în cauză, inclusiv cheltuielile declarate în cererile de plăți în avans sau de plăți parțiale, valoarea producției comercializate, contribuțiile la fondul operațional și cheltuielile declarate, justificate de documente contabile sau de alt tip;
(c)
controalele de nivelul doi privind cheltuielile generate de retragerile de pe piață, de recoltarea înainte de coacere și de nerecoltare.
2. Controalele menționate la alineatul (1) se efectuează anual pe un eșantion semnificativ de cereri. Eșantionul reprezintă cel puțin 30 % din cuantumul total al ajutorului solicitat, în statele membre cu mai mult de 10 organizații de producători recunoscute. În alte cazuri, fiecare organizație de producători este vizitată cel puțin o dată la trei ani.
Trebuie efectuat cel puțin un control în cazul fiecărei organizații de producători înainte de plata ajutorului sau a soldului acestuia pentru ultimul an al programului operațional.
3. Rezultatele controalelor la fața locului sunt evaluate pentru a se stabili dacă problemele întâmpinate sunt de natură sistemică, implicând un risc pentru alte acțiuni, beneficiari sau organisme similare. Evaluarea identifică, de asemenea, cauzele situațiilor respective, verificările ulterioare care s-ar putea impune, precum și acțiunile corective și preventive necesare.
În cazul în care controalele evidențiază nereguli semnificative într-o regiune sau într-o parte a unei regiuni sau în cazul unei anumite organizații de producători, statul membru efectuează controale suplimentare pe parcursul anului în cauză și mărește procentajul cererilor corespunzătoare care urmează a fi verificate în anul următor.
4. Pe baza unei analize a riscurilor, statele membre stabilesc organizațiile de producători care urmează a fi controlate.
Analiza riscurilor ține seama în special de:
(a)
cuantumul ajutorului;
(b)
constatările în urma controalelor din anii precedenți;
(c)
un element aleatoriu și
(d)
alți parametri care urmează a fi stabiliți de statele membre.
Articolul 107
Controalele la fața locului privind măsurile din cadrul programelor operaționale
1. Prin controalele la fața locului privind măsurile din cadrul programelor operaționale, statele membre verifică în special următoarele:
(a)
punerea în aplicare a acțiunilor cuprinse în programul operațional;
(b)
dacă punerea în aplicare sau intenția de a pune în aplicare acțiunea este coerentă cu utilizarea descrisă în programul operațional aprobat;
(c)
în cazul unui număr adecvat de cheltuieli, dacă natura cheltuielilor relevante și momentul efectuării acestora sunt în conformitate cu dreptul Uniunii și corespund cu specificațiile aprobate;
(d)
dacă cheltuielile efectuate pot fi justificate de documente contabile sau de alt tip și
(e)
valoarea producției comercializate.
2. Valoarea producției comercializate se verifică pe baza datelor din sistemul de contabilitate financiară auditat și certificat în temeiul dreptului național.
În acest scop, statele membre pot decide că declararea valorii producției comercializate se certifică la fel ca datele contabile financiare.
Controlul privind declararea valorii producției comercializate se poate efectua înainte de transmiterea cererii de ajutor corespunzătoare. Controlul se efectuează cel târziu înaintea plătirii ajutorului.
3. Cu excepția situațiilor excepționale, controlul la fața locului trebuie să cuprindă o vizită la locul realizării acțiunii sau, dacă acțiunea este intangibilă, la promotorul acțiunii. În special, acțiunile privind exploatațiile individuale cuprinse de eșantionul menționat la articolul 106 alineatul (2) fac obiectul cel puțin al unei vizite pentru verificarea executării lor.
Cu toate acestea, statele membre pot decide să nu efectueze astfel de vizite în cazul unor acțiuni mai mici sau atunci când consideră că este scăzut riscul de neîndeplinire a condițiilor pentru acordarea ajutorului sau riscul ca realitatea operațiunii să nu fi fost respectată. Decizia respectivă și justificarea ei se înregistrează.
4. Controlul la fața locului cuprinde toate angajamentele și obligațiile organizației de producători sau ale membrilor săi care pot fi controlate la momentul vizitei.
5. Numai controalele care întrunesc toate cerințele prezentului articol pot fi luate în calcul în vederea îndeplinirii ratei de control stabilite la articolul 106 alineatul (2).
Articolul 108
Controalele de nivelul unu privind operațiunile de retragere
1. Statele membre efectuează controale de nivelul unu privind operațiunile de retragere în cazul fiecărei organizații de producători, controalele cuprinzând o verificare a documentelor și a identității, precum și un control fizic, după caz, prin eșantionare, privind greutatea produselor retrase de pe piață și un control privind respectarea articolului 76, în conformitate cu procedurile stabilite la titlul II capitolul II. Controalele se efectuează după primirea notificării menționate la articolul 78 alineatul (1), în termenele limită stabilite în conformitate cu articolul 78 alineatul (2).
2. Controalele de nivelul unu prevăzute la alineatul (1) se referă la 100 % din cantitatea de produse retrase de pe piață. La încheierea controlului menționat, produsele retrase, altele decât cele destinate distribuirii gratuite, sunt denaturate sau eliminate prin transfer către industria prelucrătoare sub supravegherea autorităților competente, în termenii și condițiile prevăzute de statul membru în temeiul articolului 80.
3. Prin derogare de la alineatul (2), dacă produsele sunt destinate distribuirii gratuite, statele membre pot controla un procentaj mai redus decât cel stabilit la alineatul menționat, cu condiția ca procentajul să nu fie mai mic de 10 % din cantitățile în cauză în cursul anului de comercializare, în cazul unei anumite organizații de producători. Controlul se poate efectua la sediul organizației de producători și/sau la sediile destinatarilor produselor. În cazul în care controalele evidențiază nereguli semnificative, autoritățile competente din statul membru efectuează controale suplimentare.
Articolul 109
Controalele de nivelul doi privind operațiunile de retragere
1. În cadrul controalelor menționate la articolul 106, statele membre efectuează controale de nivelul doi privind operațiunile de retragere.
Statele membre stabilesc criterii pentru analizarea și evaluarea riscului ca o anumită organizație de producători să realizeze operațiuni de retragere care nu sunt în conformitate cu normele. Aceste criterii se referă, printre altele, la constatările în urma controalelor de nivelul unu și doi precedente, precum și la existența sau lipsa unei proceduri de asigurare a calității în cadrul organizației de producători. În funcție de aceste criterii, statele membre stabilesc, în cazul fiecărei organizații de producători, o frecvență minimă a controalelor de nivelul doi.
2. Controalele menționate la alineatul (1) cuprind controale la fața locului efectuate la sediile organizațiilor de producători și la destinatarii produselor retrase, astfel încât să se asigure respectarea condițiilor necesare pentru plata ajutorului din partea Uniunii. Controalele respective includ:
(a)
controlul contabilității stocurilor și al contabilității financiare specifice care trebuie păstrate de toate organizațiile de producători care desfășoară una sau mai multe operațiuni de retragere în cursul anului de comercializare în cauză;
(b)
verificarea cantităților comercializate, astfel cum sunt declarate în cererile de ajutor, verificându-se în special contabilitatea stocurilor și contabilitatea financiară, facturile și, dacă este necesar, veridicitatea lor, precum și concordanța acestor declarații cu datele contabile și/sau fiscale ale organizațiilor de producători în cauză;
(c)
controale se referă la corectitudinea gestiunii contabile, în special privind veridicitatea încasărilor nete ale organizațiilor de producători declarate în cererile de plată ale acestora, precum și la proporționalitatea eventualelor costuri generate de retragere și la corectitudinea cuantumurilor respective și
(d)
controale privind destinația produselor retrase declarată în cererea de plată, precum și controale privind denaturarea corespunzătoare, pentru a se asigura respectarea dispozițiilor prezentului regulament de către organizațiile de producători și de către destinatari.
3. Controalele menționate la alineatul (2) se efectuează la sediile organizațiilor de producători în cauză și la destinatarii asociați acestor organizații. Fiecare control include un eșantion care reprezintă cel puțin 5 % din cantitățile retrase de organizația de producători în cursul anului de comercializare.
4. Contabilitatea stocurilor și contabilitatea financiară specifice menționate la alineatul (2) litera (a) prezintă, pentru fiecare produs retras, cantitățile transferate, exprimate în volum, din:
(a)
producția livrată de membrii organizației de producători și de membrii altor organizații de producători în conformitate cu articolul 125a alineatul (2) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007;
(b)
vânzările organizației de producători, defalcate pe produse condiționate pentru piața produselor proaspete și alte tipuri de produse, inclusiv materii prime destinate prelucrării și
(c)
produsele retrase de pe piață.
5. Controalele privind destinația produselor menționate la alineatul (4) litera (c) includ în special:
(a)
un control prin eșantionare privind contabilitățile separate care trebuie ținute de destinatari și, dacă este necesar, verificarea concordanței acestora cu evidențele impuse de dreptul național și
(b)
controale privind respectarea cerințelor de mediu relevante.
6. Dacă controalele de nivelul doi evidențiază nereguli semnificative, autoritățile competente din statul membru efectuează controalele de nivelul doi mai amănunțite referitoare la anul de comercializare în cauză și sporesc frecvența controalelor de nivelul doi la sediile respectivelor organizații de producători sau ale asociațiilor acestora pe parcursul anului de comercializare următor.
Articolul 110
Recoltarea înainte de coacere și nerecoltarea
1. Înaintea efectuării unei operațiuni de recoltare înainte de coacere, statele membre verifică printr-un control la fața locului dacă produsele în cauză nu sunt deteriorate și dacă suprafața în cauză a fost bine întreținută. După recoltarea înainte de coacere, statele membre verifică dacă recoltarea s-a făcut pe întreaga suprafață în cauză și dacă produsele recoltate au fost denaturate.
După încheierea perioadei de recoltare, statele membre verifică fiabilitatea analizei bazate pe situația previzionată a pieței menționată la articolul 85 alineatul (2). Acestea analizează, de asemenea, diferențele dintre situația previzionată a pieței și situația reală a pieței.
2. Înaintea unei operațiuni de nerecoltare, statele membre verifică printr-un control la fața locului dacă suprafața în cauză a fost bine întreținută, dacă nu s-au efectuat deja recoltări parțiale și dacă produsul este bine dezvoltat și ar fi, în general, de calitate bună, corectă și vandabilă.
Statele membre se asigură că producția este denaturată. Dacă acest lucru nu este posibil, acestea se asigură, printr-o vizită sau mai multe la fața locului în timpul sezonului de recoltare, că nu se realizează nicio recoltă.
3. Articolul 109 alineatele (1), (2), (3) și (6) se aplică mutatis mutandis.
Articolul 111
Controale înainte de aprobarea planurilor de recunoaștere ale grupurilor de producători
1. Înainte de aprobarea unui plan de recunoaștere al unui grup de producători în temeiul articolului 125e alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre efectuează un control la fața locului la entitatea juridică sau la partea clar definită a entității juridice.
2. Statele membre verifică prin toate mijloacele adecvate, inclusiv prin controlul la fața locului:
(a)
exactitatea informațiilor furnizate în planul de recunoaștere;
(b)
consecvența comercială și calitatea tehnică a planului, corectitudinea estimărilor și calendarul de aplicare a planului;
(c)
eligibilitatea acțiunilor, precum și eligibilitatea și caracterul rezonabil al cheltuielilor propuse și
(d)
conformitatea operațiunilor pentru care se cere sprijin cu dreptul național și al Uniunii aplicabil și, în special, cu normele privind achizițiile publice, ajutoarele de stat și celelalte standarde obligatorii corespunzătoare stabilite de legislația națională sau stabilite în cadrul național sau în strategia națională.
Articolul 112
Controale privind cererile de ajutor ale grupurilor de producători
1. Înainte de acordarea plății, statele membre efectuează controale administrative privind toate cererile de ajutor depuse de grupurile de producători, precum și controale la fața locului prin eșantionare.
2. După depunerea cererii de ajutor menționate la articolul 45, statele membre efectuează controale la fața locului la grupurile de producători în vederea asigurării îndeplinirii condițiilor pentru acordarea ajutorului pentru anul în cauză.
Controalele respective vizează în special:
(a)
îndeplinirea criteriilor de recunoaștere pentru anul în cauză și
(b)
valoarea producției comercializate, precum și aplicarea măsurilor cuprinse în planul de recunoaștere și cheltuielile efectuate.
3. Controalele menționate la alineatul (2) se efectuează anual pe un eșantion reprezentativ de cereri. Eșantionul reprezintă cel puțin 30 % din valoarea totală a ajutorului.
Toate grupurile de producători sunt controlate cel puțin o dată la cinci ani.
4. Articolele 105 și 107 se aplică mutatis mutandis.
Articolul 113
Organizațiile de producători transnaționale și asociațiile transnaționale de organizații de producători
1. Statul membru în care își are sediul social o organizație de producători transnațională sau o asociație transnațională de organizații de producători are responsabilitatea generală de a organiza controale la respectiva organizație sau asociație, mai ales în privința programului operațional și a fondului operațional și, dacă este necesar, aplică sancțiuni.
2. Celelalte state membre care trebuie să ofere cooperarea administrativă menționată la articolul 28 alineatul (2) litera (c) și la articolul 35 alineatul (2) litera (c) efectuează controalele administrative și la fața locului solicitate de statul membru menționat la alineatul (1) din prezentul articol și raportează rezultatele statului membru în cauză. Acestea respectă toate termenele limită stabilite de statul membru menționat la alineatul (1).
3. Normele aplicabile în statul membru menționat la alineatul (1) se aplică în legătură cu organizația de producători, cu programul operațional și cu fondul operațional. Totuși, în ceea ce privește aspectele legate de mediu, de protecția plantelor și de eliminarea produselor retrase, se aplică dreptul statului membru în care se realizează producția.
Secțiunea 3
Sancțiuni
Articolul 114
Nerespectarea criteriilor de recunoaștere
1. Statele membre retrag recunoașterea unei organizații de producători în cazul unei nerespectări grave a criteriilor de recunoaștere, rezultate dintr-o acțiune deliberată sau o neglijență gravă a organizației de producători.
În special, statele membre retrag recunoașterea unei organizații de producători dacă nerespectarea criteriilor de recunoaștere se referă la:
(a)
o încălcare a cerințelor de la articolul 21, articolul 23, articolul 26 alineatele (1) și (2) sau articolul 31 sau
(b)
o situație în care valoarea producției comercializate scade, timp de doi ani consecutivi, sub limita stabilită de statul membru în temeiul articolului 125b alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Retragerea recunoașterii în temeiul prezentului alineat intră în vigoare de la data nerespectării condițiilor de recunoaștere, sub rezerva legislației orizontale aplicabile la nivel național cu privire la perioadele de limitare.
2. Dacă alineatul (1) nu se aplică, statele membre suspendă recunoașterea unei organizații de producători în cazul unei nerespectări grave, dar numai temporare, a criteriilor de recunoaștere.
Pe perioada suspendării nu se acordă niciun ajutor. Suspendarea intră în vigoare de la data efectuării controlului și ia sfârșit la data efectuării controlului care arată că au fost îndeplinite criteriile respective.
Perioada de suspendare nu depășește 12 luni. Dacă nici după 12 luni nu sunt îndeplinite criteriile respective, recunoașterea este retrasă.
Statele membre pot efectua plăți după termenul limită stabilit la articolul 70 dacă acest lucru este necesar pentru aplicarea prezentului alineat. Totuși, respectivele plăți întârziate nu pot fi efectuate, în nici un caz, după data de 15 octombrie a celui de-al doilea an care urmează anului de punere în aplicare a programului.
3. În alte cazuri de nerespectare a criteriilor de recunoaștere, dacă nu se aplică alineatele (1) și (2), statele membre trimit o scrisoare de avertisment care prezintă măsurile corective care trebuie adoptate. Statele membre pot întârzia plățile ajutorului până la adoptarea măsurilor corective.
Statele membre pot efectua plăți după termenul limită stabilit la articolul 70 dacă acest lucru este necesar pentru aplicarea prezentului alineat. Totuși, respectivele plăți întârziate nu pot fi efectuate, în nici un caz, după data de 15 octombrie a celui de-al doilea an care urmează anului de punere în aplicare a programului.
Neadoptarea măsurilor corective în termen de 12 luni este considerată o nerespectare gravă a criteriilor și se aplică în consecință alineatul (2).
Articolul 115
Fraudele
1. Dacă se constată că o organizație de producători, o asociație de organizații de producători sau un grup de producători a comis fraude cu privire la ajutorul reglementat de Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, atunci, fără a aduce atingere altor sancțiuni și penalități aplicabile în temeiul legislației Uniunii și naționale, statele membre:
(a)
retrag recunoașterea organizației de producători, a asociației de organizații de producători sau a grupului de producători;
(b)
exclud acțiunile și operațiunile în cauză de la acordarea de sprijin în temeiul programelor operaționale sau al planului de recunoaștere în cauză și recuperează toate ajutoarele plătite deja pentru operațiunea respectivă și
(c)
exclud organizația de producători, asociația de organizații de producători sau grupul de producători de la acordarea de sprijin în temeiul programului operațional sau a planului de recunoaștere în cauză pe durata anului următor.
2. Statele membre pot suspenda recunoașterea unei organizații de producători, a unei asociații de organizații de producători sau a unui grup de producători sau pot suspenda plățile către acestea dacă sunt suspectate că au comis fraude cu privire la ajutorul reglementat de Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 116
Grupurile de producători
1. În ceea ce privește planurile de recunoaștere, statele membre aplică mutatis mutandis sancțiunile și penalitățile prevăzute la articolul 114 și/sau la articolul 117.
2. În plus față de alineatul (1), dacă, după sfârșitul perioadei stabilite de statul membru în temeiul articolului 49 alineatul (4), grupul de producători nu este recunoscut ca organizație de producători, statul membru recuperează:
(a)
100 % din ajutorul plătit grupului de producători dacă recunoașterea nu a fost obținută din cauza unei acțiuni deliberate sau a unei neglijențe grave a grupului de producători sau
(b)
50 % din ajutorul plătit grupului de producători în toate celelalte cazuri.
Articolul 117
Programul operațional
1. Plățile se calculează pe baza a ceea ce se consideră eligibil.
2. Statul membru examinează cererea de ajutor primită de la beneficiar și stabilește cuantumurile eligibile pentru sprijin. Statul membru stabilește:
(a)
cuantumul plătibil beneficiarului exclusiv pe baza cererii;
(b)
cuantumul plătibil beneficiarului după examinarea eligibilității cererii.
3. În cazul în care cuantumul stabilit în temeiul alineatului (2) litera (a) depășește cuantumul stabilit în temeiul alineatului (2) litera (b) cu peste 3 %, se aplică o penalitate. Cuantumul penalității este diferența dintre cuantumurile calculate la alineatul (2) literele (a) și (b).
Cu toate acestea, nu se aplică nicio penalitate dacă organizația de producători sau grupul de producători poate demonstra că nu este responsabil(ă) pentru includerea sumei neeligibile.
4. Alineatele (2) și (3) se aplică mutatis mutandis cheltuielilor neeligibile identificate în timpul controalelor la fața locului sau al controalelor ulterioare.
5. Dacă valoarea producției comercializate este declarată și controlată înaintea depunerii cererii de ajutor, când se stabilesc cuantumurile în temeiul alineatului (2) litera (a) și, respectiv, litera (b), se utilizează valorile declarate și aprobate.
Articolul 118
Sancțiunile aplicabile în urma controalelor de nivelul unu privind operațiunile de retragere
Dacă în urma controalelor menționate la articolul 108 se constată nereguli cu privire la standardele de comercializare sau la cerințele minime menționate la articolul 76, beneficiarul trebuie:
(a)
să plătească o penalitate în cuantum egal cu cel al contribuției Uniunii, calculată pe baza cantităților de produse retrase care nu sunt în conformitate cu standardele de comercializare sau cu cerințele minime, dacă respectivele cantități sunt mai mici de 10 % din cantitățile notificate în temeiul articolului 78 pentru operațiunea de retragere în cauză;
(b)
să plătească o penalitate egală cu dublul cuantumului contribuției Uniunii, dacă respectivele cantități constituie între 10 % și 25 % din cantitățile notificate sau
(c)
să plătească o penalitate în cuantum egal cu cel al contribuției Uniunii pentru întreaga cantitate notificată în temeiul articolului 78, dacă respectivele cantități depășesc 25 % din cantitatea notificată.
Articolul 119
Alte sancțiuni aplicabile organizațiilor de producători în ceea ce privește operațiunile de retragere
1. Penalitățile menționate la articolul 117 se referă la ajutorul solicitat cu privire la operațiunile de retragere ca parte integrantă a cheltuielilor în temeiul programului operațional.
2. Cheltuielile generate de operațiunile de retragere sunt considerate neeligibile dacă produsele care nu au fost puse în vânzare nu au fost eliminate conform dispozițiilor statului membru în temeiul articolului 80 alineatul (1) sau dacă retragerea sau destinația produselor retrase a avut un impact negativ asupra mediului sau a avut consecințe negative în ceea ce privește protecția plantelor, ceea ce contravine dispozițiilor adoptate în temeiul articolului 80 alineatul (1).
Articolul 120
Sancțiunile aplicabile destinatarilor produselor retrase
În cazul în care în timpul controalelor efectuate în conformitate cu articolele 108 și 109 sunt constatate nereguli imputabile destinatarilor produselor retrase, se aplică următoarele sancțiuni:
(a)
destinatarii încetează a fi eligibili pentru a primi produse retrase de pe piață și
(b)
destinatarii produselor retrase de pe piață sunt obligați să ramburseze valoarea produselor primite, plus costurile de sortare, ambalare și transport, în conformitate cu normele stabilite de statele membre.
Sancțiunea prevăzută la litera (a) intră în vigoare imediat și continuă cel puțin pe durata unui an de comercializare. Sancțiunea poate fi prelungită în funcție de gravitatea neregulii.
Articolul 121
Recoltarea înainte de coacere și nerecoltarea
1. În ceea ce privește recoltarea înainte de coacere, dacă se constată că organizația de producători nu și-a îndeplinit obligațiile, aceasta plătește o penalitate egală cu cuantumul compensației corespunzătoare suprafețelor în cazul cărora nu a fost îndeplinită obligația. Nerespectarea obligațiilor include cazurile în care:
(a)
în timpul verificării menționate la articolul 110 alineatul (1) al doilea paragraf, statul membru constată că măsura recoltării înainte de coacere nu a fost justificată pe baza analizei privind situația previzionată a pieței existentă la acel moment;
(b)
suprafața notificată pentru recoltare înainte de coacere nu este eligibilă pentru recoltarea înainte de coacere sau
(c)
suprafața nu este recoltată în totalitate sau producția nu este denaturată.
2. În ceea ce privește nerecoltarea, dacă se constată că organizația de producători nu și-a îndeplinit obligațiile, aceasta plătește o penalitate egală cu cuantumul compensației corespunzătoare suprafețelor în cazul cărora nu a fost îndeplinită obligația. Nerespectarea obligațiilor include cazurile în care:
(a)
suprafața notificată pentru nerecoltare nu este eligibilă pentru nerecoltare,
(b)
s-a efectuat totuși o recoltare sau o recoltare parțială sau
(c)
a existat un impact negativ asupra mediului sau consecințe negative în ceea ce privește protecția plantelor, consecințe care țin de responsabilitatea organizației de producători.
3. Penalitățile menționate la alineatele (1) și (2) se aplică în plus față de orice penalitate impusă în temeiul articolului 117.
Articolul 122
Împiedicarea unui control la fața locului
Dacă organizația de producători sau un membru sau un reprezentant al acesteia împiedică efectuarea unui control la fața locului, cererea de ajutor se respinge în ceea ce privește partea de cheltuieli în cauză.
Articolul 123
Plata ajutoarelor recuperate și a penalităților
1. Organizațiile de producători, asociațiile de organizații de producători, grupurile de producători sau alți operatori în cauză rambursează cu dobândă ajutoarele plătite în mod nejustificat și plătesc penalitățile prevăzute în prezenta secțiune.
Dobânda se calculează:
(a)
pe baza perioadei dintre efectuarea plății și rambursarea acesteia de către beneficiar;
(b)
pe baza ratei aplicate de Banca Centrală Europeană principalelor sale operațiuni de refinanțare, așa cum este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene seria C și în vigoare la data efectuării plății necuvenite, majorată cu trei puncte procentuale.
2. Ajutoarele recuperate, dobânzile și penalitățile impuse se plătesc Fondului European de Garantare Agricolă.
Articolul 124
Notificarea neregulilor
Aplicarea sancțiunilor administrative și a penalităților și recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat, conform prezentei secțiuni, nu aduc atingere notificării neregulilor către Comisie în temeiul Regulamentului nr. 1848/2006 al Comisiei (16).
Secțiunea 4
Monitorizarea și evaluarea programelor operaționale și a strategiilor naționale
Articolul 125
Indicatorii de performanță comuni
1. Atât strategiile naționale, cât și programele operaționale fac obiectul monitorizării și evaluării în vederea măsurării progreselor făcute în ceea ce privește realizarea obiectivelor stabilite pentru programele operaționale, precum și a eficienței și eficacității legate de aceste obiective.
2. Progresul, eficiența și eficacitatea se evaluează cu ajutorul unor indicatori de performanță comuni, prevăzuți în anexa VIII, atât în raport cu situația de referință, cât și în raport cu execuția financiară, realizările, rezultatele și impactul programelor operaționale puse în aplicare.
3. Dacă statele membre consideră necesar, strategia națională precizează un set limitat de indicatori suplimentari specifici pentru respectiva strategie, care să reflecte necesitățile, condițiile și obiectivele naționale și/sau regionale specifice pentru programele operaționale puse în aplicare de organizațiile de producători. Dacă este cazul, sunt incluși indicatori suplimentari privind obiectivele de protecție a mediului care nu fac obiectul indicatorilor de performanță comuni.
Articolul 126
Monitorizarea și evaluarea procedurilor legate de programele operaționale
1. Organizațiile de producători asigură monitorizarea și evaluarea propriilor programe operaționale prin utilizarea unor indicatori relevanți din rândul indicatorilor de performanță comuni menționați la articolul 125 și, dacă este cazul, din rândul indicatorilor suplimentari specificați în strategia națională.
În acest scop, organizațiile de producători stabilesc un sistem de colectare, înregistrare și păstrare a informațiilor utile pentru compilarea indicatorilor respectivi.
2. Monitorizarea are în vedere evaluarea progreselor făcute în ceea ce privește realizarea obiectivelor specifice stabilite pentru programele operaționale. Monitorizarea se realizează cu ajutorul indicatorilor financiari, de realizare și de rezultat. Rezultatele exercițiului au menirea:
(a)
de a servi la controlul calității aplicării programului;
(b)
de a servi la identificarea oricărei necesități de ajustare sau de revizuire a programului operațional în vederea realizării obiectivelor stabilite pentru program sau în vederea îmbunătățirii gestionării programului, inclusiv a gestionării sale financiare;
(c)
de a contribui la îndeplinirea cerințelor de raportare privind aplicarea programului operațional.
Fiecare raport anual, menționat la articolul 96 alineatul (1), pe care organizația de producători trebuie să îl transmită autorității naționale responsabile cu gestionarea strategiei naționale, include informații privind rezultatele activităților de monitorizare.
3. Evaluarea ia forma unui raport de evaluare intermediară distinct.
Exercițiul de evaluare intermediară, care poate fi desfășurat cu asistență din partea unui birou specializat de consultanță, are în vedere examinarea gradului de utilizare a resurselor financiare, eficiența și eficacitatea programului operațional și evaluarea progreselor făcute în ceea ce privește realizarea obiectivelor generale ale programului. În acest scop, sunt utilizați indicatori de performanță comuni raportați la situația de referință, la rezultate și, dacă este cazul, la impacturi.
Dacă este cazul, exercițiul de evaluare intermediară include o evaluare calitativă a rezultatelor și impactului acțiunilor de protecție a mediului care vizează:
(a)
prevenirea eroziunii solului;
(b)
reducerea utilizării și/sau o mai bună gestionare a produselor de protecție a plantelor;
(c)
protejarea habitatelor și a biodiversității sau
(d)
conservarea peisajelor.
Rezultatele exercițiului sunt utilizate:
(a)
la îmbunătățirea calității programelor operaționale gestionate de organizația de producători;
(b)
la identificarea oricărei necesități de modificare substanțială a programului operațional;
(c)
drept contribuție la îndeplinirea cerințelor de raportare privind aplicarea programelor operaționale și
(d)
la formularea unor concluzii utile în vederea îmbunătățirii calității, eficienței și eficacității programelor operaționale viitoare gestionate de organizația de producători.
Exercițiul de evaluare intermediară se desfășoară pe parcursul aplicării programului operațional, la timp pentru a permite rezultatelor evaluării să fie luate în considerare la pregătirea programului operațional următor.
Raportul de evaluare intermediară se anexează la raportul anual corespunzător menționat la articolul 96 alineatul (1).
Articolul 127
Monitorizarea și evaluarea procedurilor legate de strategia națională
1. Monitorizarea și evaluarea strategiei naționale se realizează prin utilizarea unor indicatori relevanți din rândul indicatorilor de performanță comuni menționați la articolul 125 și, dacă este cazul, din rândul indicatorilor suplimentari specificați în strategia națională.
2. Statele membre stabilesc un sistem de colectare, înregistrare și păstrare a informațiilor într-un format electronic adecvat, în vederea compilării indicatorilor menționați la articolul 125. În acest scop, statele membre se bazează pe informațiile transmise de organizațiile de producători cu privire la monitorizarea și evaluarea programelor lor operaționale.
3. Monitorizarea este continuă și vizează evaluarea progreselor făcute în ceea ce privește atingerea obiectivelor și țintelor stabilite pentru programele operaționale Monitorizarea se realizează cu ajutorul indicatorilor financiari, de realizare și de rezultat. În acest scop, sunt utilizate informațiile furnizate în rapoartele anuale de progres transmise de organizațiile de producători cu privire la monitorizarea programelor lor operaționale. Rezultatele exercițiilor de monitorizare sunt utilizate:
(a)
la controlul calității aplicării programelor operaționale;
(b)
la identificarea oricărei necesități de ajustare sau de revizuire a strategiei naționale în vederea realizării obiectivelor stabilite pentru strategie sau în vederea îmbunătățirii gestionării aplicării strategiei, inclusiv a gestionării financiare a programelor operaționale și
(c)
drept contribuție la îndeplinirea cerințelor de raportare privind aplicarea strategiei naționale.
4. Evaluarea vizează măsurarea progreselor făcute în ceea ce privește realizarea obiectivelor generale ale strategiei. Se realizează cu ajutorul unor indicatori raportați la situația de referință, la rezultate și, dacă este cazul, la impacturi. În acest scop, sunt utilizate rezultatele monitorizării și ale evaluării intermediare a programelor operaționale, astfel cum sunt indicate în rapoartele anuale de progres și în rapoartele finale transmise de organizațiile de producători. Rezultatele exercițiilor de evaluare sunt utilizate:
(a)
la îmbunătățirea calității strategiei;
(b)
la identificarea oricărei necesități de modificare substanțială a strategiei și
(c)
drept contribuție la îndeplinirea cerințelor de raportare privind aplicarea strategiei naționale.
Evaluarea include un exercițiu de evaluare desfășurat în 2012, dar la timp pentru a permite rezultatelor sale să fie incluse într-un raport de evaluare separat care va fi anexat, în același an, la raportul național anual menționat la articolul 97 litera (b). Raportul examinează gradul de utilizare a resurselor financiare și eficiența și eficacitatea programelor operaționale puse în aplicare și evaluează efectele și impactul programelor respective, în raport cu obiectivele, țintele și țelurile stabilite de strategie și, dacă este cazul, în raport cu alte obiective stabilite la articolul 103c alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Raportul vizează formularea unor concluzii utile în vederea îmbunătățirii calității viitoarelor strategii naționale și, în special, identificarea unor posibile deficiențe în definirea obiectivelor, țintelor sau măsurilor eligibile pentru sprijin sau identificarea eventualei necesități de a defini noi instrumente.
CAPITOLUL VI
Extinderea normelor la producătorii dintr-o zonă economică
Articolul 128
Notificarea listei zonelor economice
Notificarea listei zonelor economice menționată la articolul 125f alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 cuprinde toate informațiile necesare pentru a se evalua dacă au fost respectate condițiile stabilite la articolul 125f alineatul (2) primul paragraf din respectivul regulament.
Articolul 129
Notificarea normelor obligatorii; reprezentativitate
1. Atunci când notifică normele obligatorii pe care le-a impus în cazul unui anumit produs și al unei anumite zone economice în temeiul articolului 125 g din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statul membru informează în același timp Comisia cu privire la:
(a)
organizația de producători sau asociația organizațiilor de producători care a solicitat extinderea normelor;
(b)
numărul de producători care sunt membri ai respectivei organizații de producători sau ai respectivei asociații de organizații de producători, precum și numărul total al producătorilor din zona economică în cauză; informațiile respective se referă la situația existentă în momentul prezentării cererii de extindere;
(c)
producția totală a zonei economice și producția comercializată de organizația de producători sau de asociația de producători în cursul ultimului an de comercializare pentru care există cifre disponibile;
(d)
data de la care normele care urmează a fi extinse au început să se aplice organizației de producători sau asociației de organizații de producători în cauză și
(e)
data intrării în vigoare a extinderii și durata de aplicare a acesteia.
2. În scopul determinării reprezentativității în sensul articolului 125f alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre stabilesc norme prin care să excludă:
(a)
producătorii a căror producție este, în principal, destinată vânzării directe către consumatori în cadrul exploatației agricole sau în zona de producție;
(b)
vânzările directe menționate la litera (a);
(c)
produsele livrate în vederea prelucrării, menționate la articolul 125f alineatul (4) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, cu excepția cazului în care produselor li se aplică normele în cauză, în totalitate sau parțial.
Articolul 130
Contribuțiile financiare
Dacă, în temeiul articolului 125i din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, un stat membru decide că producătorii care nu sunt membri ai unor organizații de producători au de plătit o contribuție financiară, statul membru transmite Comisiei informațiile necesare pentru evaluarea îndeplinirii condițiilor prevăzute la respectivul articol.
Aceste informații cuprind, în special, baza de calcul a contribuției și suma unitară a acesteia, beneficiarul sau beneficiarii, precum și natura diferitelor costuri menționate la articolul 125i din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Articolul 131
Extinderile care depășesc un an de comercializare
Dacă se decide aplicarea unei extinderi pentru o perioadă care depășește un an de comercializare, statele membre se asigură, în privința fiecărui an, că se respectă în continuare condițiile de reprezentativitate prevăzute la articolul 125f alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, pe toată perioada de aplicare a extinderii.
Statele membre abrogă extinderea de îndată ce constată că nu mai sunt îndeplinite condițiile, cu efect de la începutul următorului an de comercializare.
Statele membre informează imediat Comisia cu privire la orice abrogare, iar Comisia face publică informația prin mijloacele pe care le consideră adecvate.
Articolul 132
Vânzarea produselor culese de cumpărător; cumpărătorii
1. În cazul în care un producător care nu este membru al unei organizații de producători își vinde produsele prin metoda culegerii de către cumpărător, atunci cumpărătorul, în scopul respectării normelor menționate la punctele 1(e), 1(f) și 3 din anexa XVIa la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, este considerat producătorul produselor respective.
2. Statul membru în cauză poate decide că normele enumerate în anexa XVIa la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, altele decât cele menționate la alineatul (1), pot deveni obligatorii pentru cumpărători în cazul în care aceștia sunt responsabili de gestionarea producției în cauză.
TITLUL IV
SCHIMBURILE COMERCIALE CU ȚĂRI TERȚE
CAPITOLUL I
Taxele la import și sistemul prețului de intrare
Secțiunea 1
Sistemul prețului de intrare
Articolul 133
Domeniu de aplicare și definiții
1. Prezenta secțiune stabilește normele de aplicare a articolului 140a din Regulamentul (CE) Nr. 1234/2007.
2. În sensul prezentei secțiuni:
(a)
prin „lot” se înțelege mărfurile prezentate într-o declarație de punere în liberă circulație, lotul cuprinzând numai mărfuri de aceeași origine clasificate la un singur cod NC și
(b)
prin „importator” se înțelege declarantul, în sensul articolului 4 alineatul (18) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (17).
Articolul 134
Notificarea prețurilor și a cantităților produselor importate
1. Pentru fiecare produs și pentru perioadele stabilite în partea A din anexa XVI, pentru fiecare zi de comercializare și pentru fiecare origine, statele membre notifică Comisiei, până la ora 12.00 după-amiaza (ora Bruxelles-ului) a următoarei zile lucrătoare:
(a)
prețurile reprezentative medii ale produselor importate din țări terțe și comercializate pe piețele de import reprezentative menționate la articolul 135, precum și prețurile semnificative înregistrate pe alte piețe, pentru cantitățile mari de produse importate sau, atunci când nu sunt disponibile prețurile pentru piețele reprezentative, prețurile semnificative ale produselor importate înregistrate pe alte piețe și
(b)
cantitățile totale corespunzătoare prețurilor menționate la litera (a).
În cazul în care cantitățile totale menționate la litera (b) sunt mai mici de o tonă, prețurile corespunzătoare acestora nu se notifică Comisiei.
2. Prețurile menționate la alineatul (1) litera (a) se înregistrează:
(a)
pentru fiecare produs menționat în partea A a anexei XVI;
(b)
pentru toate soiurile și calibrele disponibile și
(c)
în etapa importator/angrosist sau în etapa angrosist/comerciant cu amănuntul, atunci când nu sunt disponibile prețurile pentru etapa importator/angrosist.
Acestea se reduc cu sumele următoare:
(a)
o marjă comercială de 15 % pentru centrele comerciale din Londra, Milano și Rungis și de 8 % pentru alte centre comerciale și
(b)
costurile de transport și de asigurare pe teritoriul vamal al Uniunii.
În ceea ce privește costurile de transport și de asigurare care trebuie deduse în temeiul celui de-al doilea paragraf, statele membre pot fixa sume forfetare pentru deducere. Aceste sume forfetare și metodele de calculare a acestora se notifică fără întârziere Comisiei.
3. Când acestea sunt stabilite în etapa angrosist/comerciant cu amănuntul, prețurile înregistrate în conformitate cu alineatul (2) se reduc mai întâi cu o sumă egală cu 9%, pentru a lua în considerare marja comercială a angrosistului, și apoi cu o sumă egală cu 0,7245 EUR per 100 kilograme, pentru a lua în considerare costurile de manipulare și taxele și tarifele de piață.
4. În ceea ce privește produsele enumerate în partea A a anexei XVI care fac obiectul unui standard de comercializare specific, sunt considerate reprezentative următoarele:
(a)
prețurile produselor din categoria I, cu condiția ca produsele din această categorie să constituie cel puțin 50 % din cantitățile totale comercializate;
(b)
prețurile produselor din categoria I, plus, atunci când produsele din această categorie reprezintă mai puțin de 50 % din cantitățile totale, prețurile stabilite pentru produsele din categoria II, pentru cantitățile care permit să se acopere 50 % din cantitățile totale comercializate;
(c)
prețurile stabilite pentru produsele din categoria II, atunci când produsele din categoria I nu sunt disponibile, cu excepția cazului în care se decide aplicarea unui coeficient de ajustare a acestor prețuri atunci când, din cauza condițiilor de producție a produselor de originea respectivă, aceste produse nu sunt comercializate în mod normal și tradițional în categoria I din cauza caracteristicilor de calitate.
Coeficientul de ajustare menționat la primul paragraf litera (c) se aplică prețurilor după deducerea sumelor menționate la alineatul (2).
În ceea ce privește produsele enumerate în partea A a anexei XVI care nu fac obiectul unui standard de comercializare specific, sunt considerate reprezentative prețurile produselor care sunt conforme cu standardul de comercializare general.
Articolul 135
Piețele reprezentative
Statele membre informează Comisia cu privire la zilele de comercializare obișnuite pentru piețele enumerate în anexa XVII care sunt considerate piețe reprezentative.
Articolul 136
Valorile forfetare de import
1. Pentru fiecare produs și pentru perioadele stabilite în partea A din anexa XVI, Comisia stabilește, în fiecare zi lucrătoare și pentru fiecare origine, o valoare forfetară de import egală cu media ponderată a prețurilor reprezentative menționate la articolul 134, minus suma forfetară de 5 EUR/100 kg și taxele vamale ad valorem.
2. Atunci când se stabilește o valoare forfetară de import pentru produsele și pentru perioadele de punere în aplicare enumerate în partea A din anexa XVI, în conformitate cu prezenta secțiune, nu se aplică prețul unitar menționat la articolul 152 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (18). Acesta se înlocuiește cu valoarea forfetară de import menționată la alineatul (1).
3. În cazul în care nu este în vigoare nicio valoare forfetară de import pentru un produs cu o anumită origine, se aplică media valorilor forfetare de import în vigoare pentru produsul respectiv.
4. În cursul perioadelor de aplicare stabilite în partea A din anexa XVI, valorile forfetare de import rămân aplicabile până sunt modificate. Totuși, acestea încetează a se mai aplica atunci când Comisiei nu îi este notificat niciun preț mediu reprezentativ timp de șapte zile de comercializare consecutive.
În cazul în care, în temeiul primului paragraf, unui anumit produs nu i se aplică nicio valoare forfetară de import, atunci valoarea forfetară de import aplicabilă respectivului produs este egală cu ultima valoare forfetară de import medie.
5. Prin derogare de la alineatul (1), începând cu prima zi a perioadelor de punere în aplicare stabilite în partea A din anexa XVI, dacă nu a fost posibil să se calculeze o valoare forfetară de import, nu este aplicabilă nicio valoare forfetară de import.
6. Prețurile reprezentative în euro se convertesc folosind cursul reprezentativ al pieței calculat pentru ziua respectivă.
7. Prin metodele pe care le consideră adecvate, Comisia face publice valorile forfetare de import exprimate în euro.
Articolul 137
Baza prețului de intrare
1. Prețul de intrare pe baza căruia sunt clasificate în Tariful Vamal Comun produsele enumerate în partea A din anexa XVI trebuie să fie egal, la alegerea importatorului, cu:
(a)
prețul FOB al produselor în țara lor de origine, plus costurile de asigurare și de transport până la frontierele teritoriului vamal al Uniunii, dacă prețul respectiv și costurile respective sunt cunoscute la momentul la care este întocmită declarația de punere în liberă circulație a produselor. Dacă prețurile respective sunt cu peste 8 % mai mari decât valoarea forfetară aplicabilă produsului în cauză la momentul întocmirii declarației de punere în liberă circulație, importatorul trebuie să constituie garanția menționată la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93. În acest scop, cuantumul taxelor la import de care mărfurile pot fi în cele din urmă pasibile este cuantumul taxelor pe care le-ar fi plătit importatorul dacă produsul în cauză ar fi fost clasificat pe baza valorii forfetare în cauză sau
(b)
valoarea în vamă, calculată în conformitate cu articolul 30 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, aplicată numai produselor importate în cauză. În acest caz, taxele se deduc în conformitate cu dispozițiile articolului 136 alineatul (1) din prezentul regulament. În acest caz, importatorul trebuie să constituie garanția menționată la articolul 248 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, egală cu cuantumul taxelor pe care acesta le-ar fi plătit dacă clasificarea produselor ar fi fost făcută pe baza valorii forfetare de import aplicabile lotului respectiv sau
(c)
valoarea forfetară de import calculată în conformitate cu articolul 136 din prezentul regulament.
2. Prețul de intrare pe baza căruia sunt clasificate în Tariful Vamal Comun produsele enumerate în partea B din anexa XVI trebuie să fie egal, la alegerea importatorului, cu:
(a)
prețul FOB al produselor în țara lor de origine, plus costurile de asigurare și de transport până la frontierele teritoriului vamal al Uniunii, dacă prețul respectiv și costurile respective sunt cunoscute la momentul la care este întocmită declarația vamală. Dacă autoritățile vamale consideră că este necesară o garanție în temeiul articolului 248 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, importatorul trebuie să constituie o garanție egală cu cuantumul maxim al taxelor aplicabile produsului respectiv sau
(b)
valoarea în vamă, calculată în conformitate cu articolul 30 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92, aplicată numai produselor importate în cauză. În acest caz, taxele se deduc în conformitate cu dispozițiile articolului 136 alineatul (1) din prezentul regulament. În acest caz, importatorul trebuie să constituie garanția menționată la articolul 248 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, egală cu cuantumul maxim al taxelor aplicabile produsului respectiv.
3. Dacă prețul de intrare se calculează pe baza prețului FOB al produselor în țara de origine, valoarea în vamă se calculează pe baza vânzării relevante la prețul respectiv.
Dacă prețul de intrare se calculează în conformitate cu una dintre procedurile prevăzute la alineatul (1) literele (b) sau (c) sau la alineatul (2) litera (b), valoarea în vamă se calculează pe aceeași bază ca prețul de intrare.
4. Importatorul dispune de un termen de o lună de la vânzarea produselor în cauză, în limita unui termen de patru luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, fie pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condiții care să confirme corectitudinea prețurilor menționate la alineatul (1) litera (a) sau la alineatul (2) litera (a), fie pentru a determina valoarea în vamă menționată la alineatul (1) litera (b) și la alineatul (2) litera (b). Fără a aduce atingere aplicării alineatului (5), nerespectarea unuia dintre aceste termene limită duce la pierderea garanției constituite.
Garanția constituită se eliberează în măsura în care se face dovada unor condiții de comercializare satisfăcătoare pentru autoritățile vamale.
În caz contrar, garanția se reține cu titlu de plată a taxelor la import.
5. Termenul limită de patru luni menționat la alineatul (4) poate fi prelungit de autoritățile competente din statul membru cu maximum trei luni, la solicitarea importatorului, solicitare care trebuie justificată în mod corespunzător.
6. Dacă, în urma unei verificări, stabilesc că nu au fost îndeplinite cerințele prevăzute de prezentul articol, autoritățile competente recuperează taxele datorate în conformitate cu articolul 220 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92. Cuantumul taxelor care trebuie recuperat sau care rămâne de recuperat include dobânda calculată de la data la care mărfurile au fost puse în liberă circulație și până la data recuperării. Rata dobânzii aplicată este cea în vigoare pentru operațiunile de recuperare în conformitate cu dreptul național.
Secțiunea 2
Taxe suplimentare la import
Articolul 138
Domeniu de aplicare și definiții
1. O taxă suplimentară la import, astfel cum este menționată la articolul 141 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, denumită în continuare „taxă suplimentară”, poate fi aplicată produselor și în timpul perioadelor enumerate în anexa XVIII, în condițiile stabilite în prezenta secțiune.
2. Nivelurile de declanșare a taxelor suplimentare sunt prezentate în anexa XVIII.
Articolul 139
Notificarea volumelor
1. Pentru fiecare dintre produsele enumerate în anexa XVIII și în perioadele indicate, statele membre notifică Comisiei detaliile privind volumele puse în liberă circulație, utilizând modalitatea de supraveghere a importurilor preferențiale prevăzută la articolul 308d din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93.
Aceste notificări se efectuează cel târziu la ora 12 după-amiaza (ora Bruxelles-ului) în fiecare miercuri pentru volumele puse în liberă circulație în săptămâna precedentă.
2. Declarațiile de punere în liberă circulație a produselor care fac obiectul prezentei secțiuni și pe care autoritățile vamale le pot accepta la solicitarea importatorului, fără ca în ele să figureze anumite informații menționate în anexa 37 la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, trebuie să conțină, pe lângă informațiile menționate la articolul 254 din regulamentul respectiv, indicarea masei nete (în kg) a produselor în cauză.
Dacă pentru punerea în liberă circulație a produselor care fac obiectul prezentei secțiuni se utilizează procedura de declarare simplificată menționată la articolul 260 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, declarațiile simplificate conțin, pe lângă celelalte informații necesare, indicarea masei nete (în kg) a produselor în cauză.
Dacă pentru punerea în liberă circulație a produselor care fac obiectul prezentei secțiuni se utilizează procedura de vămuire la domiciliu menționată la articolul 263 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93, notificarea către autoritățile vamale menționată la articolul 266 alineatul (1) din regulamentul menționat trebuie să conțină toate informațiile necesare identificării mărfurilor, precum și indicarea masei nete (în kg) a produselor în cauză.
Articolul 266 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 nu se aplică importului produselor care fac obiectul prezentei secțiuni.
Articolul 140
Perceperea taxei suplimentare
1. Dacă se constată că, în cazul unuia dintre produsele și al uneia dintre perioadele enumerate în anexa XVIII, cantitatea pusă în liberă circulație depășește volumul de declanșare corespunzător, Comisia percepe o taxă suplimentară, cu excepția cazului în care importurile nu riscă să perturbe piața Uniunii sau dacă efectele ar fi disproporționate față de obiectivul urmărit.
2. Taxa suplimentară se percepe pentru cantitățile puse în liberă circulație după data de aplicare a taxei respective, cu condiția ca:
(a)
încadrarea lor tarifară stabilită în conformitate cu articolul 137 să atragă după sine aplicarea celor mai ridicate taxe specifice aplicabile importurilor de originea în cauză;
(b)
importul să se realizeze în perioada de aplicare a taxei suplimentare.
Articolul 141
Cuantumul taxei suplimentare
Taxa suplimentară impusă în temeiul articolului 140 este egală cu o treime din taxa vamală aplicabilă produsului în cauză în conformitate cu Tariful Vamal Comun.
Cu toate acestea, în cazul importurilor care beneficiază de o preferință tarifară cu privire la taxa ad valorem, taxa suplimentară este egală cu o treime din taxa specifică aplicabilă produsului, în măsura în care se aplică articolul 140 alineatul (2).
Articolul 142
Exceptările de la taxa suplimentară
1. Sunt exceptate de la taxa suplimentară următoarele mărfuri:
(a)
mărfurile importate în temeiul contingentelor tarifare enumerate în anexa 7 la Regulamentul (CE) nr. 2658/87 al Consiliului (19) (denumit în continuare „Nomenclatura Combinată”);
(b)
mărfurile în curs de transport spre Uniune, astfel cum sunt definite la alineatul (2).
2. Sunt considerate în curs de transport spre Uniune mărfurile care:
(a)
au părăsit țara de origine înaintea luării deciziei de impunere a taxei suplimentare și
(b)
sunt transportate de la locul de încărcare din țara de origine către locul de descărcare din Uniune, pe baza unui document de transport valabil, întocmit înaintea impunerii taxei suplimentare.
3. Părțile interesate furnizează autorităților vamale dovezi satisfăcătoare cu privire la îndeplinirea cerințelor prevăzute la alineatul (2).
Cu toate acestea, autoritățile vamale pot considera că mărfurile au părăsit țara de origine înaintea datei impunerii taxei suplimentare, dacă este furnizat unul dintre următoarele documente:
(a)
în cazul transportului maritim, conosamentul care indică faptul că încărcarea a avut loc înaintea datei respective;
(b)
în cazul transportului feroviar, scrisoarea de trăsură acceptată de autoritățile feroviare ale țării de origine înaintea datei respective;
(c)
în cazul transportului rutier, contractul de transport rutier (CTR) sau un alt document de tranzit întocmit în țara de origine înaintea datei respective, dacă sunt îndeplinite condițiile stabilite prin acordurile bilaterale sau multilaterale încheiate în contextul tranzitului prin Uniune sau al tranzitului comun;
(d)
în cazul transportului aerian, scrisoarea de transport aerian care arată că mărfurile au fost acceptate de compania aeriană înaintea datei respective.
TITLUL V
DISPOZIȚII GENERALE, TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 143
Controalele
Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice ale prezentului regulament sau ale altor acte legislative ale Uniunii, statele membre introduc măsuri și controale în măsura în care acestea sunt necesare pentru a asigura aplicarea corespunzătoare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 și a prezentului regulament. Acestea trebuie să fie eficace, proporționale și disuasive, astfel încât să ofere o protecție adecvată a intereselor financiare ale Uniunii.
În special, statele membre trebuie să se asigure că:
(a)
toate criteriile de eligibilitate stabilite de Uniune, de legislația națională, de cadrul național sau de strategia națională pot fi verificate;
(b)
autoritățile competente din statul membru responsabile cu efectuarea controalelor au un număr suficient de angajați cu calificare și experiență adecvate pentru efectuarea cu eficacitate a controalelor și
(c)
sunt prevăzute controale prin care să se evite dubla finanțare neregulamentară a măsurilor în temeiul prezentului regulament și al altor scheme ale Uniunii sau naționale.
Articolul 144
Sancțiunile naționale
Fără a aduce atingere sancțiunilor stabilite în prezentul regulament sau în Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, statele membre prevăd aplicarea unor sancțiuni la nivel național în legătură cu neregulile comise în ceea ce privește cerințele prezentului regulament și ale Regulamentului (CE) nr. 1234/2007, sancțiuni care sunt eficace, proporționale și disuasive, astfel încât să ofere o protecție adecvată a intereselor financiare ale Uniunii.
Articolul 145
Situațiile create în mod artificial
Fără a aduce atingere măsurilor specifice stabilite în prezentul regulament sau în Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, nu se face nicio plată în favoarea beneficiarilor despre care s-a stabilit că au creat în mod artificial condițiile impuse pentru acordarea unor astfel de plăți, în scopul obținerii unui avantaj care contravine obiectivelor schemei de sprijin în cauză.
Articolul 146
Notificările
1. Statele membre desemnează un unic organism sau o unică autoritate competentă care să răspundă de îndeplinirea obligațiilor de notificare referitoare la fiecare dintre următoarele subiecte:
(a)
organizații de producători, asociații de organizații de producători și grupuri de producători, conform dispozițiilor articolului 97 din prezentul regulament;
(b)
prețurile de producător ale fructelor și legumelor pe piața internă, conform dispozițiilor articolului 98 din prezentul regulament;
(c)
cantitățile de produse importate din țări terțe și vândute pe piețele de import reprezentative, precum și prețurile acestor produse, conform dispozițiilor articolului 134 din prezentul regulament;
(d)
volumele importurilor puse în liberă circulație, conform dispozițiilor articolului 139 din prezentul regulament.
2. Statele membre notifică Comisiei faptul că au desemnat autoritatea sau organismul în cauză, datele de contact aferente și fiecare modificare a acestor informații.
Lista autorităților sau organismelor desemnate, conținând denumirile și adresele acestora, este pusă la dispoziția statelor membre și a publicului prin toate mijloacele adecvate, prin intermediul sistemelor de informații înființate de Comisie, inclusiv prin publicarea pe internet.
3. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice ale prezentului regulament, toate notificările pe care statele membre trebuie să le adreseze Comisiei în temeiul prezentului regulament trebuie efectuate prin mijloacele electronice ale sistemului de informații pus de Comisie la dispoziția autorităților și organismelor competente din statele membre și în formatul specificat de Comisie.
Fără a aduce atingere alineatului (5), notificările efectuate prin alte mijloace și în alt format decât cele menționate la primul paragraf pot fi considerate neefectuate.
4. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice ale prezentului regulament, statele membre iau toate măsurile necesare pentru se asigura că pot respecta termenele limită de notificare stabilite în prezentul regulament.
5. Dacă un stat membru nu își îndeplinește obligația de a efectua o notificare impusă în temeiul prezentului regulament sau al Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 sau dacă notificarea se dovedește a fi incorectă în lumina informațiilor obiective pe care le deține Comisia, Comisia poate suspenda parțial sau total plățile lunare menționate la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului (20) în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor, până la momentul efectuării unei notificări corecte.
Articolul 147
Erorile evidente
Orice notificare, solicitare sau cerere adresată unui stat membru în temeiul prezentului regulament sau al Regulamentului (CE) nr. 1234/2007, inclusiv o cerere de ajutor, poate fi corectată oricând după depunerea sa în cazurile de eroare evidentă recunoscute de autoritatea competentă din statul membru.
Articolul 148
Forța majoră și circumstanțele excepționale
Dacă, în temeiul prezentului regulament sau al Regulamentului (CE) nr. 1234/2007, trebuie să se impună o sancțiune sau o penalitate sau trebuie să se retragă un beneficiu sau o recunoaștere, nu se impune sancțiunea au penalitatea sau nu se efectuează retragerea în cazuri de forță majoră sau în circumstanțe excepționale în sensul articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009.
Totuși, cazul de forță majoră trebuie notificat autorității statului membru în termen de zece zile lucrătoare de la data la care persoana respectivă este în măsură să facă acest lucru, cu dovezi pe care autoritatea în cauză să le considere satisfăcătoare.
Articolul 149
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 se abrogă.
Totuși, articolul 134 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 se aplică în continuare până la 31 august 2011.
Trimiterile la regulamentul abrogat se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și, după caz, se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa XIX.
Articolul 150
Dispoziții tranzitorii
1. Programele operaționale care beneficiază de articolul 203a alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 pot continua până la încheierea lor, cu condiția să respecte normele aplicabile înaintea datei de 1 ianuarie 2008.
2. În sensul articolului 203a alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, normele referitoare la caracteristicile minime ale materiei prime livrate în vederea prelucrării și la cerințele minime privind calitatea produselor finite, norme care rămân aplicabile în ceea ce privește materiile prime recoltate pe teritoriul statelor membre care utilizează măsura tranzitorie menționată la alineatul respectiv, sunt, pe lângă standardele de comercializare relevante menționate în titlul II din prezentul regulament, cele cuprinse în regulamentele Comisiei enumerate în anexa XX.
3. Planurile de recunoaștere acceptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2200/96 care beneficiază în continuare de acceptare în temeiul articolului 203a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în cazul grupurilor de producători care nu se află în statele membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 sau după această dată, nici în regiunile ultraperiferice ale Uniunii menționate la articolul 349 din tratat și nici în insulele mici din Marea Egee, astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului (21), sunt finanțate în conformitate cu procentajele stabilite la articolul 103a alineatul (3) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Planurile de recunoaștere acceptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2200/96 care au beneficiat de dispozițiile articolului 14 alineatul (7) din regulamentul respectiv și beneficiază în continuare de acceptare în temeiul articolului 203a alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sunt finanțate în conformitate cu procentajele stabilite la articolul 103a alineatul (3) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
4. Dacă este necesar, statele membre își modifică strategiile naționale până cel târziu la 15 septembrie 2011, pentru:
(a)
a justifica în mod corespunzător distanța considerată semnificativă menționată la articolul 50 alineatul (7) litera (b);
(b)
a stabili un procentaj maxim al cheltuielilor anuale în temeiul unui program operațional, de cheltuit pe acțiunile legate de gestionarea ecologică a ambalajelor menționate la articolul 60 alineatul (4) al doilea paragraf.
5. Programele operaționale aprobate înaintea datei intrării în vigoare a prezentului regulament pot să se desfășoare în continuare până la încheierea lor, fără respectarea procentajului maxim prevăzut la articolul 60 alineatul (4) al doilea paragraf.
Articolul 151
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 7 iunie 2011.