РЕГЛАМЕНТ (ЕC) № 995/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
за определяне на задълженията на операторите, които пускат на пазара дървен материал и изделия от дървен материал
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Горите осигуряват голямо разнообразие от екологични, икономически и социални ползи, включително горски продукти от дървен материал и недървесни горски продукти, както и свързани с околната среда услуги от основно значение за човечеството, като поддържане на биологичното разнообразие и функционирането на екосистемите и опазване на климатичната система.
(2)
Поради нарастващото търсене на дървен материал и изделия от дървен материал в световен мащаб и същевременното наличие на слабости в институциите и управлението в сектора на горското стопанство в редица държави производители на дървен материал, незаконната сеч и свързаната с нея търговия се превърнаха във въпрос, който поражда все по-голямо безпокойство.
(3)
Незаконната сеч е повсеместен проблем, който предизвиква голяма международна загриженост. Тя представлява сериозна заплаха за горите, защото способства за процеса на обезлесяване и на влошаване на състоянието на горите, на който се дължат около 20 % от световните емисии на CO2, застрашава биологичното разнообразие и пречи на устойчивото управление и развитие на горите, включително на търговската жизнеспособност на операторите, действащи в съответствие с приложимото законодателство. Тя също така води до опустиняване и ерозия на почвата и може да засили въздействието на екстремални климатични явления и наводнения. Освен това тя има и социални, политически и икономически последици, които често пречат на напредъка към постигане на целите на добро управление, представлява заплаха за поминъка на зависимите от горското стопанство местни общности и може да бъде свързана с въоръжени конфликти. Очаква се борбата с проблема с незаконната сеч съгласно настоящия регламент да даде своя принос към усилията на Съюза за смекчаване на последиците от изменението на климата по икономически целесъобразен начин и следва да бъде разглеждана като допълваща действията и ангажиментите на Съюза в контекста на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата.
(4)
Решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г. за установяване на Шеста програма за действие на Общността за околната среда (3) набелязва като приоритетно действие проучването на възможности за предприемане на активни мерки за предотвратяване на търговията с незаконно добит дървен материал и за борба с това явление, както и продължаването на активното участие на Съюза и държавите-членки в изпълнението на глобалните и регионалните решения и споразумения по въпроси, свързани с горите.
(5)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент и до Съвета от 21 май 2003 г., озаглавено „Прилагане на законодателството в областта на горите, управлението и търговията (FLEGT): предложение за план за действие на ЕС“, бе предложен пакет от мерки с цел подкрепа на международните усилия за решаване на проблема с незаконната сеч и свързаната с нея търговия в контекста на общите усилия на Съюза за постигане на устойчиво управление на горите.
(6)
Европейският парламент и Съветът приветстваха това съобщение и признаха необходимостта Съюзът да даде своя принос към усилията в световен мащаб, насочени към решаване на проблема с незаконната сеч.
(7)
В съответствие с целта на съобщението, а именно да се гарантира, че в Съюза се въвеждат само изделия от дървен материал, които са произведени съгласно националното законодателство на държавата производител на дървен материал, Съюзът проведе с държави производители на дървен материал („държави партньори“) преговори за сключване на споразумения за доброволно партньорство („СДП за FLEGT“), с които за страните се създава правно обвързващо задължение да прилагат схема на разрешителни и да регулират търговията с дървения материал и изделията от дървен материал, посочени в тези СДП за FLEGT.
(8)
Като се имат предвид значителният мащаб и неотложният характер на проблема, е необходимо активно да бъде подкрепена борбата с незаконната сеч и свързаната с нея търговия, да бъде доразвита и засилена инициативата за СДП за FLEGT и да се подобри взаимодействието между политиките, имащи за цел запазването на горите и постигането на висока степен на опазване на околната среда, включително борбата с изменението на климата и намаляването на биологично разнообразие.
(9)
Следва да бъдат признати усилията на държавите, които са сключили СДП за FLEGT със Съюза, както и залегналите в споразуменията принципи, по-специално по отношение на определението за законно добит дървен материал, като държавите следва да продължат да бъдат насърчавани да сключват СДП за FLEGT. Следва също така да се отчете, че съгласно схемата на разрешителни FLEGT за Съюза се изнасят само дървен материал, който е добит в съответствие с приложимото национално законодателство, и изделия от такъв дървен материал. За тази цел дървеният материал, вложен в изделия от дървен материал, изброени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 2173/2005 на Съвета от 20 декември 2005 г. за установяването на схема на разрешителни FLEGT за вноса на дървесина в Европейската общност (4), с произход от държавите партньори, изброени в приложение I към посочения регламент, следва да се счита за законно добит, при условие че тези изделия от дървен материал са в съответствие с посочения регламент и разпоредбите за неговото прилагане.
(10)
Следва да се отчита също, че Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES) изисква от страните по конвенцията да издават разрешителни за износ по CITES само когато някой от изброените в CITES видове е добит, inter alia, в съответствие с националното законодателство на държавата износител. За тази цел дървеният материал от видовете, изброени в приложение А, Б или В към Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (5), следва да се счита за законно добит, при условие че е в съответствие с посочения регламент и с разпоредбите за неговото прилагане.
(11)
Като се има предвид, че следва да се насърчава използването на рециклиран дървен материал и изделия от такъв дървен материал и че включването на такива продукти в приложното поле на настоящия регламент би създало несъразмерна тежест за операторите, използваният дървен материал и изделията от такъв дървен материал, чийто жизнен цикъл е завършил и в противен случай биха били изхвърлени като отпадъци, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент.
(12)
Пускането за пръв път на незаконно добит дървен материал или на изделия, получени от такъв дървен материал, на вътрешния пазар следва да бъде забранено като една от мерките по настоящия регламент. Като се отчита сложният характер на незаконната сеч, причините, които водят до нея, и нейното въздействие, следва да се предприемат и специални мерки, като например мерки, насочени към поведението на операторите.
(13)
В контекста на Плана за действие за FLEGT Комисията и, когато е уместно, държавите-членки може да подкрепят и провеждат проучвания и изследвания на равнищата и характера на незаконната сеч в различните държави и да осигурят публичен достъп до подобна информация, както и да подпомагат предоставянето на операторите на практически насоки относно приложимото законодателство на държави производители на дървен материал.
(14)
При липса на международно прието определение за основа при определяне на това какво е незаконна сеч следва да служи законодателството на държавата, в която е добит дървеният материал, както и прилагането в тази държава на съответните международни конвенции, по които тази държава е страна.
(15)
Много изделия от дървен материал биват подложени на редица преработвателни процеси преди и след пускането им за пръв път на вътрешния пазар. За да се избегне налагането на ненужна административна тежест, системата за надлежна проверка следва да обхваща само операторите, които пускат за пръв път на вътрешния пазар дървен материал и изделия от дървен материал, докато от търговците във веригата на доставка следва да се изисква да предоставят обща информация относно доставчика и купувача, за да даде възможност за проследяване на дървения материал и изделията от дървен материал.
(16)
Операторите, които пускат за пръв път дървен материал и изделия от дървен материал на вътрешния пазар, следва, като прилагат системен подход, да предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че на вътрешния пазар не се пускат незаконно добит дървен материал и изделия, получени от такъв дървен материал. За целта операторите следва да извършват надлежна проверка чрез система от мерки и процедури, за да намалят до минимум риска от пускане на вътрешния пазар на незаконно добит дървен материал и изделия, получени от такъв дървен материал.
(17)
Системата за надлежна проверка включва три елемента, присъщи на управлението на риска: достъп до информация, оценка на риска и ограничаване на установения риск. Системата за надлежна проверка следва да осигурява достъп до информация относно източниците и доставчиците на дървен материал и изделия от дървен материал, които биват пускани на вътрешния пазар за първи път, включително подходяща информация относно спазването на приложимото законодателство, държавата на дърводобив, дървесните видове, количеството и - по целесъобразност, поднационалния регион и концесията за дърводобив. Въз основа на тази информация операторите следва да направят оценка на риска. Когато бъде установен риск, операторите следва да ограничат този риск по начин, пропорционален на установения риск, с цел да се предотврати пускането на незаконно добит дървен материал и на изделия от такъв дървен материал на вътрешния пазар.
(18)
За да се избегне ненужната административна тежест, не следва да се изисква да създават нови системи онези оператори, които вече използват системи или процедури, отговарящи на изискванията на настоящия регламент.
(19)
За да се отчетат добрите практики в сектора на горското стопанство, в рамките на процедурата за оценка на риска могат да се използват системи на трети лица, като сертифициране или други проверени системи, включващи проверка на съответствието с приложимото законодателство.
(20)
Дърводобивният и дървообработващ отрасъл е от голямо значение за икономиката на Съюза. Организациите на операторите са важни фактори в отрасъла, тъй като представляват интересите му в широк мащаб и взаимодействат с най-различни заинтересовани страни. Тези организации също така притежават експертните знания и капацитета да анализират съответното законодателство и да улеснят спазването му от страна на своите членове, но не следва да използват тези знания, за да доминират на пазара. С цел да се улесни прилагането на настоящия регламент и да се допринесе за разработването на добри практики е целесъобразно да бъдат признати организациите, които са разработили системи за надлежна проверка, отговарящи на изискванията на настоящия регламент. Признаването и оттеглянето на признаване на организациите за мониторинг следва да се извършват по справедлив и прозрачен начин. Следва да бъде публично оповестен списък на такива признати организации, за да се даде възможност на операторите да използват тези признати организации за мониторинг.
(21)
Компетентните органи следва редовно да извършват проверки на организациите за мониторинг, за да установят дали те изпълняват ефективно задълженията, предвидени в настоящия регламент. Освен това компетентните органи следва да полагат усилия да извършват проверки, когато разполагат със съответната информация, включително при изразена основателна загриженост на трети лица.
(22)
Компетентните органи следва да следят операторите ефективно да изпълняват задълженията, предвидени в настоящия регламент. За тази цел компетентните органи следва да извършват официални проверки, когато е целесъобразно - по план, като те могат да включват проверки в помещенията на оператора и одиторски проверки на място, и следва да могат да изискват от операторите да предприемат коригиращи действия при необходимост. Освен това компетентните органи следва да полагат усилия да извършват проверки, когато разполагат със съответната информация, включително при изразена основателна загриженост на трети лица.
(23)
Компетентните органи следва да съхраняват информация за проверките и съответната информация следва да бъде достъпна в съответствие с Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (6).
(24)
Като се има предвид международният характер на незаконната сеч и свързаната с нея търговия, компетентните органи следва да сътрудничат помежду си и с административните органи на трети държави и Комисията.
(25)
С цел да се улесни способността на операторите, които пускат дървен материал или изделия от дървен материал на вътрешния пазар, да спазват изискванията на настоящия регламент, държавите-членки, като вземат предвид положението на малките и средните предприятия, когато е уместно - подпомагани от Комисията, може да предоставят на операторите техническа и друга помощ и да улеснят обмена на информация. Предоставянето на такава помощ не следва да освобождава операторите от задължението им за извършване на надлежни проверки.
(26)
Търговците и организациите за мониторинг следва да се въздържат от предприемането на мерки, които биха изложили на опасност постигането на целта на настоящия регламент.
(27)
Държавите-членки следва да гарантират, че нарушенията на настоящия регламент, включително от страна на оператори, търговци и организации за мониторинг, се наказват с ефективни, съразмерни и възпиращи санкции. Националните правила може да предвиждат, че след като бъдат приложени ефективни, съразмерни и възпиращи санкции за нарушение на забраната за пускане на пазара на незаконно добит дървен материал или изделия, получени от такъв дървен материал, не е необходимо този дървен материал и изделия от дървен материал да бъдат унищожавани, а вместо това може да бъдат използвани или отчуждени за цели от обществен интерес.
(28)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) относно процедурите за признаване и оттегляне на признаване на организациите за мониторинг, относно нови приложими критерии за оценка на риска, които могат да бъдат необходими в допълнение към вече предвидените в настоящия регламент, и относно списъка на дървения материал и изделията от дървен материал, за които се прилага настоящият регламент. От особено значение е по време на своята подготвителна работа Комисията да провежда съответните консултации, включително на експертно равнище.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за прилагане, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия за приемането на подробни правила относно честотата и характера на проверките от страна на компетентните органи спрямо организациите за мониторинг и относно системите за надлежна проверка, освен по отношение на нови приложими критерии за оценка на риска. В съответствие с член 291 ДФЕС общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията се установяват предварително чрез регламент, приет в съответствие с обикновената законодателна процедура. До приемането на този нов регламент продължава да се прилага Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7), с изключение на процедурата по регулиране с контрол, която не се прилага.
(30)
На операторите и компетентните органи следва да се предостави разумен срок, за да се подготвят за изпълнение на изискванията на настоящия регламент.
(31)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно борбата с незаконната сеч и свързаната с нея търговия, не може да бъде постигната самостоятелно от държавите-членки и следователно, поради нейния мащаб, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя задълженията на операторите, които пускат за пръв път дървен материал и изделия от дървен материал на вътрешния пазар, както и задълженията на търговците.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„дървен материал и изделия от дървен материал“ означава дървеният материал и изделията от дървен материал, посочени в приложението, с изключение на изделията от дървен материал или компонентите на тези изделия, изработени от дървен материал или изделия от дървен материал, които са в края на жизнения си цикъл и в противен случай биха били изхвърлени като отпадъци по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (8);
б)
„пускане на пазара“ означава доставка с всякакви средства, независимо от използваната техника на продажба, на дървен материал или изделия от дървен материал за пръв път на вътрешния пазар с цел дистрибуция или употреба в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно. Това включва и доставка с всякакви средства за комуникация от разстояние по смисъла на Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 г. относно защитата на потребителя по отношение на договорите от разстояние (9). Доставянето на вътрешния пазар на изделия от дървен материал, получени от дървен материал или от изделия от дървен материал, които вече са пуснати на вътрешния пазар, не представлява „пускане на пазара“;
в)
„оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице, което пуска на пазара дървен материал или изделия от дървен материал;
г)
„търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което в процеса на търговска дейност продава или купува на вътрешния пазар дървен материал или изделия от дървен материал, които вече са пуснати на вътрешния пазар;
д)
„държава на дърводобив“ означава държавата или територията, в която е добит дървеният материал или дървеният материал, вложен в изделията от дървен материал;
е)
„законно добит“ означава добит в съответствие с приложимото законодателство в държавата на дърводобив;
ж)
„незаконно добит“ означава добит в нарушение на приложимото законодателство в държавата на дърводобив;
з)
„приложимо законодателство“ означава законодателството, което е в сила в държавата на дърводобив и обхваща следните въпроси:
-
права на дърводобив в рамките на законно обявени граници,
-
плащания за права на дърводобив и дървен материал, включително такси, свързани с добива на дървен материал,
-
добив на дървен материал, включително законодателство в областта на околната среда и на горското стопанство, в това число относно управлението на горите и опазването на биологичното разнообразие, когато тези въпроси са пряко свързани с добива на дървен материал,
-
законни права на трети лица по отношение на използването и владението, които са засегнати от добива на дървен материал, и
-
търговия и митнически въпроси, доколкото засягат горския сектор.
Член 3
Статус на дървения материал и на изделията от дървен материал, обхванати от FLEGT и CITES
За целите на настоящия регламент за законно добит се счита дървен материал, вложен в изделията от дървен материал, изброени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 2173/2005, който е с произход от държави партньори, изброени в приложение I към посочения регламент, и който е в съответствие с него и с разпоредбите за неговото прилагане.
За целите на настоящия регламент за законно добит се счита дървен материал от видовете, изброени в приложение А, Б или В към Регламент (ЕО) № 338/97, който е в съответствие с посочения регламент и с разпоредбите за неговото прилагане.
Член 4
Задължения на операторите
1. Забранява се пускането на пазара на незаконно добит дървен материал или на изделия, получени от такъв дървен материал.
2. Операторите извършват надлежна проверка, когато пускат на пазара дървен материал или изделия от дървен материал. За тази цел те използват рамка от процедури и мерки, наричана по-долу „система за надлежна проверка“, която е предвидена в член 6.
3. Всеки оператор поддържа и извършва редовна оценка на системата за надлежна проверка, която използва, освен когато операторът използва система за надлежна проверка, установена от организация за мониторинг, посочена в член 8. Като основа на системата за надлежна проверка може да се използват съществуващите съгласно националното законодателство системи за надзор, както и всеки доброволен механизъм за надзор, който отговоря на изискванията на настоящия регламент.
Член 5
Задължение за проследяване
В цялата верига на доставка търговците трябва да са в състояние да посочат:
а)
операторите или търговците, които са доставили дървения материал и изделията от дървен материал; както и
б)
когато е приложимо - търговците, на които са доставили дървен материал и изделия от дървен материал.
Търговците съхраняват информацията, посочена в първа алинея, в продължение на най-малко пет години и предоставят тази информация на компетентните органи при поискване.
Член 6
Системи за надлежна проверка
1. Системата за надлежна проверка, посочена в член 4, параграф 2, съдържа следните елементи:
а)
мерки и процедури, осигуряващи достъп до следната информация относно доставките от оператора на дървен материал или изделия от дървен материал, които са пуснати на пазара:
-
описание, включително търговското наименование и вида изделие, както и обичайното наименование на вида дърво и, когато е приложимо, неговото пълно научно наименование,
-
държава на дърводобив, и, когато е приложимо:
i)
поднационален регион, в който дървеният материал е добит; както и
ii)
концесия за дърводобив,
-
количество (изразено в обем, тегло или брой единици),
-
наименование и адрес на доставчика на съответния оператор,
-
наименование и адрес на търговеца, на когото са доставени дървеният материал и изделията от дървен материал,
-
документи или друга информация, посочваща съответствието на този дървен материал и на тези изделия от дървен материал с приложимото законодателство;
б)
процедури за оценка на риска, даващи на оператора възможност да анализира и извършва оценка на риска от пускане на пазара на незаконно добит дървен материал или на изделия от такъв дървен материал.
В рамките на тези процедури се взема предвид информацията, посочена в буква а), както и съответните критерии за оценка на риска, включително:
-
осигуряването на съответствие с приложимото законодателство, което може да включва системи за сертифициране или други проверени системи на трети лица, при които се оценява съответствието с приложимото законодателство,
-
разпространението на незаконния добив на конкретни дървесни видове,
-
разпространението на незаконния дърводобив или незаконните практики в държавата на дърводобив и/или поднационален регион на дърводобив, в който е добит дървеният материал, включително отчитане на случаите на разпространение на въоръжен конфликт,
-
санкциите, наложени от Съвета за сигурност на ООН или Съвета на Европейския съюз по отношение на вноса или износа на дървен материал,
-
сложността на веригата на доставка на дървен материал и на изделия от дървен материал;
в)
освен когато рискът, установен в хода на процедурите за оценка на риска, посочени в буква б), е незначителен - процедури за ограничаване на риска, състоящи се от набор от подходящи и пропорционални мерки и процедури за реално намаляване на този риск и които могат да включват изискването на допълнителна информация или документи и/или изискването за извършване на проверка от трето лице.
2. Подробните правила, необходими за гарантиране еднаквото прилагане на параграф 1, освен по отношение на новите приложими критерии за оценка на риска, посочени във второ изречение от параграф 1, буква б) от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 18, параграф 2. Тези правила се приемат до 3 юни 2012 г.
3. Като взема предвид развитието на пазара и придобития опит в прилагането на настоящия регламент, по-специално опита, установен чрез обмена на информация по член 13 и докладването по член 20, параграф 3, Комисията може да приема делегирани актове съгласно член 290 ДФЕС относно новите приложими критерии за оценка на риска, които могат да бъдат необходими в допълнение към посочените във второто изречение от параграф 1, буква б) от настоящия член с цел гарантиране ефективността на системата за надлежна проверка.
По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия параграф, се прилагат процедурите, предвидени в членове 15, 16 и 17.
Член 7
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка определя един или повече компетентни органи, които да отговарят за прилагането на настоящия регламент.
Държавите-членки съобщават на Комисията наименованията и адресите на компетентните органи най-късно до 3 юни 2011 г. Държавите-членки съобщават на Комисията всички изменения в наименованията и адресите на компетентните органи.
2. Комисията оповестява публично, включително по Интернет, списък на компетентните органи. Списъкът редовно се актуализира.
Член 8
Организации за мониторинг
1. Организациите за мониторинг:
а)
поддържат и извършват редовна оценка на система за надлежна проверка, предвидена в член 6, и предоставят на операторите правото да я използват;
б)
проверяват правилното използване от страна на тези оператори на тяхната система за надлежна проверка;
в)
предприемат необходимите действия, в случай че даден оператор не използва правилно тяхната система за надлежна проверка, включително уведомяват компетентните органи в случай на съществено или системно неизпълнение от страна на оператора.
2. Дадена организация може да поиска да бъде призната за организация за мониторинг, ако отговаря на следните изисквания:
а)
притежава юридическа правосубектност и е законно установена в рамките на Съюза;
б)
разполага с подходящи експертни знания и капацитет да изпълнява функциите по параграф 1; и
в)
може да гарантира отсъствието на какъвто и да било конфликт на интереси при изпълнението на функциите си.
3. Комисията, след като проведе консултации със заинтересованите държави-членки, признава за организация за мониторинг заявителите, които отговарят на изискванията, посочени в параграф 2.
Решението за признаване на организация за мониторинг се съобщава от Комисията на компетентните органи на всички държави-членки.
4. Компетентните органи правят редовни проверки, за да проверят дали организациите за мониторинг, действащи в рамките на териториалната компетентност на компетентните органи, продължават да изпълняват функциите по параграф 1 и да отговарят на изискванията по параграф 2. Проверки може да се извършват и в случаите, когато компетентният орган на държавата-членка притежава съответна информация, включително изразена основателна загриженост на трети лица, или когато е установил недостатъци в прилагането от страна на операторите на системата за надлежна проверка, създадена от организация за мониторинг. В съответствие с Директива 2003/4/ЕО се представя доклад относно проверките.
5. Ако компетентен орган установи, че дадена организация за мониторинг вече не изпълнява функциите по параграф 1 или вече не отговаря на изискванията по параграф 2, той незабавно уведомява Комисията за това.
6. Комисията оттегля признаването на дадена организация за мониторинг, когато, по-специално въз основа на информацията по параграф 5, е установила, че организацията за мониторинг вече не изпълнява функциите по параграф 1 или не отговаря на изискванията по параграф 2. Преди да оттегли признаването на дадена организация за мониторинг, Комисията уведомява заинтересованите държави-членки.
Решението за оттегляне на признаването на дадена организация за мониторинг се съобщава от Комисията на компетентните органи на всички държави-членки.
7. С цел допълване на процедурните правила относно признаването и оттеглянето на признаване на организациите за мониторинг и, ако опитът изисква това, изменението на тези правила, Комисията може да приема делегирани актове съгласно член 290 ДФЕС, като същевременно гарантира, че признаването и оттеглянето на признаването се извършват по справедлив и прозрачен начин.
По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия параграф, се прилагат процедурите, предвидени в членове 15, 16 и 17. Тези актове се приемат до 3 март 2012 г.
8. Подробните правила относно честотата и характера на проверките, посочени в параграф 4, необходими за осигуряване на ефективното наблюдение на организациите за мониторинг и еднаквото прилагане на посочения параграф, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 18, параграф 2. Тези правила се приемат до 3 юни 2012 г.
Член 9
Списък на организациите за мониторинг
Комисията публикува списъка на организациите за мониторинг в серия C на Официален вестник на Европейския съюз и оповестява този списък на уебсайта си. Списъкът редовно се актуализира.
Член 10
Проверки на операторите
1. Компетентните органи извършват проверки, за да установят дали операторите спазват изискванията, предвидени в членове 4 и 6.
2. Проверките по параграф 1 се извършват по план, който периодично се преразглежда, въз основа на подход, отчитащ риска. Освен това проверки може да се извършват, когато даден компетентен орган разполага със съответна информация, включително въз основа на основателна загриженост, изразена от трети лица, относно спазването на настоящия регламент от страна на определен оператор.
3. Проверките по параграф 1 може да включват, наред с другото:
а)
преглед на системата за надлежна проверка, включително на процедурите за оценка на риска и за ограничаване на риска;
б)
преглед на документация и данни, удостоверяващи правилното функциониране на системата и процедурите за надлежна проверка;
в)
проверки на случаен принцип, включително одиторски проверки на място.
4. Операторите предоставят необходимото съдействие, за да улеснят извършването на проверките по параграф 1, по-специално по отношение на достъпа до помещения и предоставянето на документация или данни.
5. Без да се засяга член 19, когато в резултат на проверки по параграф 1 се установят пропуски, компетентните органи могат да направят искане за предприемане на коригиращи действия от страна на оператора. В допълнение към това, в зависимост от характера на установените пропуски държавите-членки могат да предприемат незабавни временни мерки, включващи наред с другото:
а)
изземване на дървен материал и на изделия от дървен материал;
б)
забрана на предлагането на пазара на дървен материал и изделия от дървен материал.
Член 11
Данни за проверките
1. Компетентните органи съхраняват данни за проверките по член 10, параграф 1, в които посочват по-специално техния характер и резултатите от тях, включително исканията за коригиращи действия, направени по реда на член 10, параграф 5. Данните за всички проверки се съхраняват най-малко пет години.
2. До информацията, посочена в параграф 1, се осигурява достъп в съответствие с Директива 2003/4/ЕО.
Член 12
Сътрудничество
1. Компетентните органи сътрудничат помежду си и с административните органи на трети държави, както и с Комисията, за да гарантират спазването на настоящия регламент.
2. Компетентните органи обменят с компетентните органи на други държави-членки и с Комисията информация относно сериозните пропуски, установени при проверките по член 8, параграф 4 и член 10, параграф 1, и относно наложените в съответствие с член 19 санкции.
Член 13
Техническа помощ, насоки и обмен на информация
1. Без да се засягат задълженията на операторите за извършване на надлежна проверка съгласно член 4, параграф 2, държавите-членки, подпомагани, когато е необходимо, от Комисията, може да предоставят на операторите техническа и друг вид помощ и насоки, като вземат предвид положението на малките и средните предприятия, с цел да се улесни спазването на изискванията на настоящия регламент, по-специално по отношение на въвеждането на система за надлежна проверка в съответствие с член 6.
2. Държавите-членки, подпомагани, когато е необходимо, от Комисията, може да улеснят обмена и разпространението на съответна информация във връзка с незаконната сеч, по-специално с цел подпомагане на операторите при оценката на риска, предвидена в член 6, параграф 1, буква б), и по отношение на най-добрите практики във връзка с прилагането на настоящия регламент.
3. Помощта се предоставя така, че да се избегне засягането на задълженията на компетентните органи и да се запази тяхната независимост при осигуряване на прилагането на настоящия регламент.
Член 14
Изменения на приложението
За да се вземат предвид, от една страна, придобитият опит в прилагането на настоящия регламент, по-специално опитът, установен чрез докладването по член 20, параграфи 3 и 4, и обменът на информация по член 13, и, от друга страна, новостите по отношение на техническите характеристики, крайното предназначение и производствените процеси, свързани с дървения материал и с изделията от дървен материал, Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС, като изменя и допълва списъка на дървения материал и изделията от дървен материал, който се съдържа в приложението. Тези актове не трябва да водят до налагането на несъразмерна тежест за операторите.
По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, предвидени в членове 15, 16 и 17.
Член 15
Делегиране
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 6, параграф 3, член 8, параграф 7 и член 14, се предоставят на Комисията за срок от седем години, считано от 2 декември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от три месеца преди края на срок от три години, считано от началната дата на прилагане на настоящия регламент. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 16.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 16 и 17.
Член 16
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, параграф 3, член 8, параграф 7 и член 14, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които може да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочено в него. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 17
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок два месеца от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на този срок нито Европейският парламент, нито Съветът са възразили срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 18
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета за прилагане на законодателството в областта на горите, управлението и търговията (FLEGT), създаден съгласно член 11 от Регламент (ЕО) № 2173/2005.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 19
Санкции
1. Държавите-членки установяват система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент и вземат всички мерки, за да гарантират прилагането им.
2. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи и могат да включват, наред с другото:
а)
глоби, пропорционални на нанесените вреди на околната среда, на стойността на съответния дървен материал или изделия от дървен материал и на данъчните загуби и икономическите вреди, причинени от нарушението, определяне на размера на глобите по начин, който гарантира, че те действително лишават причинителите от икономическите облаги, получени от техните тежки нарушения, без да се засяга законното им право да упражняват професията си, и постепенно увеличаване на размера на глобите в случай на повтарящо се тежко нарушение;
б)
изземване на съответния дървен материал или изделия от дървен материал;
в)
незабавно спиране на действието на разрешението за търговия.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби и незабавно я уведомяват за всички последващи изменения, свързани с тях.
Член 20
Доклади
1. До 30 април на всяка втора година, считано от 3 март 2013 г., държавите-членки представят на Комисията доклад относно прилагането на настоящия регламент през предходните две години.
2. Въз основа на тези доклади Комисията изготвя доклад, който представя на Европейския парламент и на Съвета на всеки две години. При подготовката на доклада Комисията отчита отбелязания напредък във връзка със сключването и изпълнението на СДП за FLEGT в съответствие с Регламент (ЕО) № 2173/2005 и техния принос към намаляване на наличието на незаконно добит дървен материал и на изделия, получени от такъв дървен материал, на вътрешния пазар.
3. До 3 декември 2015 г. и на всеки шест години след това Комисията, въз основа на докладите и опита, свързани с прилагането на настоящия регламент, прави преглед на неговото действие и ефективност, включително по отношение предотвратяването на пускането на вътрешния пазар на незаконно добит дървен материал или на изделия, получени от такъв дървен материал. Тя обръща по-специално внимание на административните последици за малките и средните предприятия и на продуктовия обхват. Тези доклади могат при необходимост да бъдат придружени от подходящи законодателни предложения.
4. Първият от докладите по параграф 3 включва оценка на настоящата икономическа и търговска ситуация в Съюза във връзка с изделията, изброени в глава 49 от Комбинираната номенклатура, като в него се отчита по-специално конкурентоспособността на съответните сектори, за да се разгледа възможността за евентуалното включване на посочените изделия в списъка на дървения материал и изделията от дървен материал, съдържащ се в приложението към настоящия регламент.
Докладът, посочен в първа алинея, включва също така оценка на ефективността на забраната за пускане на пазара на незаконно добит дървен материал и изделия, получени от такъв дървен материал, предвидена в член 4, параграф 1, както и на системата за надлежна проверка, предвидена в член 6.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 3 март 2013 г. Независимо от това член 6, параграф 2, член 7, параграф 1 и член 8, параграфи 7 и 8 се прилагат от 2 декември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 995/2010 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 20 octombrie 2010
de stabilire a obligațiilor care revin operatorilor care introduc pe piață lemn și produse din lemn
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Pădurile oferă o mare varietate de beneficii economice, sociale și de mediu, inclusiv lemn și produse forestiere nelemnoase, precum și servicii de mediu esențiale pentru umanitate, printre care conservarea biodiversității și a funcțiilor ecosistemului și protejarea sistemului climatic.
(2)
Datorită cererii crescânde de lemn și produse din lemn de pe plan mondial, precum și deficiențelor instituționale și de guvernanță prezente în sectorul forestier dintr-o serie de țări producătoare de lemn, exploatarea forestieră ilegală și comerțul aferent au devenit și mai îngrijorătoare.
(3)
Exploatarea forestieră ilegală reprezintă o problemă globală de interes internațional major. Această problemă constituie o amenințare gravă pentru păduri, întrucât contribuie la procesul de despădurire și de degradare a pădurilor, responsabil pentru aproximativ 20 % din emisiile globale de CO2, amenință biodiversitatea și subminează gestionarea pădurilor și dezvoltarea durabilă, inclusiv viabilitatea comercială a operatorilor care își desfășoară activitatea în conformitate cu legislația aplicabilă. Aceasta contribuie, de asemenea, la deșertificare și la eroziunea solului și poate exacerba fenomenele meteorologice extreme și inundațiile. În plus, exploatarea forestieră ilegală are implicații sociale, politice și economice, deseori subminând progresul către o bună guvernanță și amenințând mijloacele de subzistență ale comunităților locale dependente de păduri, și poate fi asociată cu conflicte armate. Se preconizează că combaterea problemei reprezentate de exploatarea forestieră ilegală în contextul prezentului regulament va contribui la eforturile Uniunii de atenuare a schimbărilor climatice în mod rentabil și aceasta ar trebui considerată ca un complement la acțiunile și angajamentele Uniunii în contextul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice.
(4)
În Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (3), una dintre acțiunile prioritare identificate o reprezintă examinarea posibilității de a se lua măsuri active în vederea prevenirii și combaterii comerțului cu lemn recoltat în mod ilegal și continuarea participării active a Uniunii și a statelor membre la punerea în aplicare a rezoluțiilor și acordurilor globale și regionale referitoare la chestiuni ce vizează pădurile.
(5)
Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și către Consiliu din 21 mai 2003 intitulată „Aplicarea legislației în domeniul forestier, guvernanța și schimburile comerciale (FLEGT): propunere pentru un plan de acțiune al Uniunii Europene” a propus un pachet de măsuri de susținere a eforturilor depuse la nivel internațional în vederea abordării problemei exploatării forestiere ilegale și a comerțului aferent în contextul eforturilor generale ale Uniunii de a realiza o gestionare durabilă a pădurilor.
(6)
Parlamentul European și Consiliul au salutat respectiva comunicare și au recunoscut necesitatea participării Uniunii la eforturile internaționale de soluționare a problemei exploatării forestiere ilegale.
(7)
În conformitate cu scopul comunicării menționate, și anume acela de a garanta că numai produsele din lemn produse în conformitate cu legislația națională a țării producătoare de lemn intră pe teritoriul Uniunii, Uniunea a inițiat negocieri în vederea încheierii unor acorduri de parteneriat voluntare („FLEGT APV”) cu țările producătoare de lemn („țări partenere”), în temeiul cărora părțile implicate au obligația juridică de a pune în aplicare un regim de licențe și de a reglementa comerțul cu sortimentele de lemn și cu produsele din lemn menționate în respectivele FLEGT APV.
(8)
Date fiind amploarea și urgența problemei, se impune sprijinirea activă a combaterii exploatării forestiere ilegale și a comerțului aferent, completarea și consolidarea inițiativei privind FLEGT APV și îmbunătățirea sinergiilor dintre politicile care urmăresc protejarea pădurilor și atingerea unui înalt nivel de protecție a mediului, inclusiv combaterea schimbărilor climatice și a pierderii biodiversității.
(9)
Eforturile depuse de țările care au încheiat acorduri de parteneriat voluntare în cadrul FLEGT cu Uniunea și principiile încorporate în aceste acorduri, în special cu privire la definirea lemnului produs în mod legal, ar trebui să fie recunoscute și țările ar trebui încurajate în continuare să încheie FLEGT APV. De asemenea, ar trebui să se țină seama de faptul că, în cadrul regimului de licențe FLEGT, numai lemnul recoltat în conformitate cu legislația națională aplicabilă și produsele din lemn derivate din acesta sunt exportate către Uniune. În acest scop, lemnul utilizat la realizarea produselor din lemn menționate în anexele II și III la Regulamentul (CE) nr. 2173/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 privind instituirea unui regim de licențe FLEGT pentru importurile de lemn în Comunitatea Europeană (4), având originea în țările partenere enumerate în anexa I la regulamentul respectiv, ar trebui considerat ca fiind recoltat în mod legal, cu condiția ca aceste produse să respecte dispozițiile regulamentului respectiv și orice dispoziții de punere în aplicare a acestuia.
(10)
De asemenea, ar trebui să se țină seama de faptul că Convenția privind comerțul internațional cu specii ale faunei și florei sălbatice pe cale de dispariție (CITES) impune părților la convenție să acorde permisul CITES pentru export numai în cazul în care o specie menționată în Convenția CITES a fost recoltată, inter alia, în conformitate cu legislația națională a țării exportatoare. În acest sens, lemnul din speciile menționate în anexele A, B sau C la Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea (5) ar trebui considerat ca fiind recoltat în mod legal, cu condiția ca acesta să respecte dispozițiile regulamentului respectiv și orice dispoziții de punere în aplicare a acestuia.
(11)
Ținând seama de faptul că utilizarea lemnului și a produselor din lemn reciclate ar trebui să fie încurajată și că includerea unor astfel de produse în domeniul de aplicare al prezentului regulament ar impune operatorilor o sarcină disproporționată, lemnul și produsele din lemn uzate care și-au încheiat ciclul de viață și care altfel ar fi eliminate ca deșeuri ar trebui excluse din domeniul de aplicare a prezentului regulament.
(12)
Printre măsurile prevăzute prin prezentul regulament ar trebui să fie interzicerea introducerii pe piața internă pentru prima dată a lemnului recoltat ilegal sau a produselor din lemn derivate din acesta. Având în vedere complexitatea cauzelor și efectelor fenomenului de exploatare forestieră ilegală, ar trebui luate măsuri specifice, cum ar fi cele care vizează comportamentul operatorilor.
(13)
În contextul planului de acțiune FLEGT, Comisia și, după caz, statele membre pot sprijini și desfășura studii și activități de cercetare privind nivelul și natura exploatării forestiere ilegale în diferite țări și pun la dispoziția publicului aceste informații, și de asemenea sprijină acordarea unei îndrumări practice pentru operatori privind legislația aplicabilă în țările producătoare de lemn.
(14)
În lipsa unei definiții acceptate pe plan internațional, legislația țării de recoltare a lemnului, inclusiv regulamentele și actele juridice de punere în aplicare în țara respectivă a convențiilor internaționale relevante la care aceasta este parte, ar trebui să constituie baza pentru definirea a ceea ce se înțelege prin exploatare forestieră ilegală.
(15)
Numeroase produse din lemn trec prin diverse procese înainte și după ce sunt introduse pentru prima dată pe piața internă. Pentru a evita impunerea unei sarcini administrative inutile, numai operatorii care introduc pentru prima dată pe piața internă lemn și produse din lemn ar trebui să se supună sistemului „due diligence”, în timp ce un comerciant din lanțul de aprovizionare ar trebui să fie supus cerinței de a furniza informații de bază despre furnizorul și cumpărătorul său, pentru a permite trasabilitatea lemnului și a produselor din lemn.
(16)
Pe baza unei abordări sistemice, operatorii care introduc pentru prima dată pe piața internă lemn și produse din lemn ar trebui să ia măsurile necesare pentru a se asigura că lemnul recoltat în mod ilegal și produsele din lemn derivate din acesta nu sunt introduse pe piața internă. În acest scop, operatorii ar trebui să acționeze cu prudență („due diligence”) în cadrul unui sistem de măsuri și de proceduri, pentru a reduce la maximum riscul privind introducerea pe piața internă a lemnului recoltat în mod ilegal și a produselor din lemn derivate din acesta.
(17)
Sistemul „due diligence” include trei elemente inerente gestionării riscului: accesul la informații, evaluarea riscului și atenuarea riscului identificat. Sistemul „due diligence” ar trebui să asigure accesul la informații privind sursele și furnizorii de lemn și produse din lemn introduse pe piața internă pentru prima dată, inclusiv informații relevante, cum ar fi respectarea legislației aplicabile, țara de recoltare, specia și cantitatea și, după caz, regiunea subnațională și concesiunea de recoltare. Pe baza acestor informații, operatorii ar trebui să realizeze o evaluare a riscului. În momentul în care este identificat un asemenea risc, operatorii ar trebui să îl atenueze în funcție de anvergura acestuia, în vederea prevenirii introducerii pe piața internă a lemnului recoltat în mod ilegal și a produselor din lemn derivate din acesta.
(18)
Pentru a se evita orice sarcini administrative inutile, operatorii care utilizează deja sisteme sau proceduri care respectă cerințele prezentului regulament nu ar trebui să fie obligați să înființeze noi sisteme.
(19)
Pentru a recunoaște bunele practici în sectorul forestier, certificarea sau alte sisteme verificate de părți terțe care includ verificarea respectării legislației aplicabile pot fi utilizate în cadrul procedurii de evaluare a riscului.
(20)
Sectorul lemnului este extrem de important pentru economia Uniunii. Organizațiile de operatori sunt actori importanți în cadrul sectorului, întrucât reprezintă interesele acestuia la scară largă și interacționează cu o serie largă de părți interesate. De asemenea, aceste organizații dispun de competențe și de capacitatea de a analiza legislația în materie și de a facilita respectarea acesteia de către membrii lor, dar acestea nu ar trebui să utilizeze această competență pentru a domina piața. Pentru a facilita punerea în aplicare a prezentului regulament și pentru a contribui la dezvoltarea bunelor practici, este oportun să fie recunoscute organizațiile care au elaborat sisteme „due diligence” care îndeplinesc cerințele prezentului regulament. Recunoașterea și retragerea recunoașterii unei organizații de monitorizare ar trebui să se efectueze într-o manieră corectă și transparentă. O listă a acestor organizații recunoscute ar trebui publicată, pentru a permite operatorilor să le utilizeze.
(21)
Autoritățile competente ar trebui să efectueze periodic controale ale organizațiilor de monitorizare pentru a verifica dacă acestea îndeplinesc efectiv obligațiile prevăzute de prezentul regulament. Autoritățile competente ar trebui să încerce, de asemenea, să efectueze controale atunci când sunt în posesia unor informații relevante, inclusiv în ceea ce privește preocupări motivate ale unor terțe părți.
(22)
Autoritățile competente ar trebui să monitorizeze îndeplinirea eficientă de către acești operatori a obligațiilor prevăzute de prezentul regulament. În acest scop, autoritățile competente ar trebui să efectueze controale oficiale, după caz conform unui plan, care ar putea include controale la sediile operatorilor și verificări pe teren, și ar trebui să poată să solicite operatorilor să ia măsuri de remediere acolo unde este necesar. Autoritățile competente ar trebui să încerce, de asemenea, să efectueze controale atunci când sunt în posesia unor informații relevante, inclusiv preocupări motivate ale unor terțe părți.
(23)
Autoritățile competente ar trebui să întocmească registre de evidență a controalelor și să pună la dispoziție informațiile relevante în conformitate cu Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu (6).
(24)
Având în vedere caracterul internațional al exploatării forestiere ilegale și a comerțului aferent, autoritățile competente ar trebui să coopereze atât între ele, cât și cu autoritățile administrative ale țărilor terțe și cu Comisia.
(25)
Pentru a facilita capacitatea operatorilor care introduc pe piața internă lemn sau produse din lemn de a respecta dispozițiile prezentului regulament și având în vedere situația IMM-urilor, statele membre, asistate, după caz, de Comisie, pot să ofere operatorilor asistență tehnică și de altă natură și să faciliteze schimbul de informații. Această asistență nu trebuie să elibereze operatorii de obligația lor de a acționa cu prudență.
(26)
Comercianții și organizațiile de monitorizare ar trebui să se abțină de la măsuri care ar putea pune în pericol realizarea obiectivului prezentului regulament.
(27)
Statele membre ar trebui să garanteze faptul că nerespectarea prezentului regulament, inclusiv de către operatori, comercianți și organizații de monitorizare, este sancționată printr-un sistem de sancțiuni eficiente, proporționale și disuasive. Normele de drept intern pot prevedea ca, după aplicarea unor sancțiuni eficiente, proporționate și disuasive pentru nerespectarea interdicției de introducere pe piața internă a lemnului recoltat în mod ilegal sau a produselor din lemn derivate din acesta, lemnul și produsele din lemn respective să nu fie neapărat distruse și să poată fi folosite în schimb pentru scopuri de interes public.
(28)
Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), cu privire la procedurile de recunoaștere a organizațiilor de monitorizare și de retragere a recunoașterii acestora, la noile criterii relevante de evaluare a riscului care pot fi necesare pentru completarea criteriilor deja prevăzute de prezentul regulament și la lista sortimentelor de lemn și de produse din lemn cărora li se aplică prezentul regulament. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți.
(29)
Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare în vederea adoptării de norme detaliate cu privire la frecvența și natura controalelor efectuate de către autoritățile competente asupra organizațiilor de monitorizare și asupra sistemelor „due diligence”, exceptând alte criterii relevante de evaluare a riscurilor. În conformitate cu articolul 291 din TFUE, normele și principiile generale privind mecanismele de care statele membre dispun pentru a controla modul în care Comisia își exercită competențele de executare se stabilesc în prealabil printr-un regulament adoptat în conformitate cu procedura legislativă ordinară. În așteptarea adoptării noului regulament, continuă să se aplice Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (7), cu excepția procedurii de reglementare cu control, care nu este aplicabilă.
(30)
Operatorii și autoritățile competente ar trebui să beneficieze de o perioadă rezonabilă de timp pentru a se putea pregăti pentru îndeplinirea cerințelor din prezentul regulament.
(31)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume combaterea exploatării forestiere ilegale și a comerțului aferent, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre în mod individual și, prin urmare, având în vedere amploarea acțiunii sale, obiectivul în cauză poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut în articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește obligațiile care revin operatorilor care introduc pentru prima dată pe piața internă lemn și produse din lemn, precum și obligațiile care revin comercianților.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„lemn și produse din lemn” înseamnă lemnul și produsele din lemn prevăzute în anexă, cu excepția produselor din lemn sau a elementelor acestor produse, fabricate din lemn sau din produse din lemn, care și-au încheiat ciclul de viață și care altfel ar fi eliminate ca deșeuri, astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile (8);
(b)
„introducere pe piață” înseamnă furnizarea prin orice mijloace, indiferent de tehnica de vânzare utilizată, de lemn sau de produse din lemn, pentru prima dată pe piața internă, pentru distribuție sau utilizare în cadrul unei activități comerciale, contra cost sau gratuit. Aceasta include, de asemenea, furnizarea prin mijloace de comunicare la distanță, astfel cum sunt definite în Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță (9). Furnizarea pe piața internă a produselor din lemn derivate din lemn sau din produse din lemn deja introduse pe piața internă nu reprezintă „introducere pe piață”;
(c)
„operator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care introduce pe piață lemn sau produse din lemn;
(d)
„comerciant” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care, în cursul unei activități comerciale, vinde sau cumpără pe piața internă lemn sau produse din lemn introduse deja pe piața internă;
(e)
„țara de recoltare” înseamnă țara sau teritoriul din care s-a recoltat lemnul sau lemnul utilizat la realizarea produselor din lemn;
(f)
„recoltat în mod legal” înseamnă recoltat în conformitate cu legislația aplicabilă a țării de recoltare;
(g)
„recoltat în mod ilegal” înseamnă recoltat cu încălcarea legislației aplicabile a țării de recoltare;
(h)
„legislația aplicabilă” înseamnă legislația în vigoare în țara de recoltare și reglementează următoarele aspecte:
-
drepturi de recoltare a lemnului în interiorul limitelor legale făcute publice;
-
plăți pentru drepturile de recoltare și lemn, inclusiv taxe legate de recoltarea lemnului;
-
recoltarea lemnului, inclusiv legislația din domeniul mediului și cel forestier, inclusiv gestionarea pădurilor și conservarea biodiversității, atunci când acestea sunt direct legate de recoltarea lemnului;
-
drepturile legale ale terților privind folosința și proprietatea afectate de recoltarea lemnului; precum și
-
comerțul și vama, în măsura în care este vizat sectorul forestier.
Articolul 3
Statutul lemnului și al produselor din lemn reglementate de FLEGT și CITES
Lemnul utilizat la realizarea produselor din lemn prevăzute în anexele II și III la Regulamentul (CE) nr. 2173/2005, care sunt originare din țările partenere prevăzute în anexa I la regulamentul menționat și care respectă dispozițiile regulamentului respectiv și dispozițiile de punere în aplicare a acestuia, se consideră a fi recoltat în mod legal în sensul prezentului regulament.
Lemnul din speciile prevăzute în anexele A, B sau C la Regulamentul (CE) nr. 338/97 și care respectă dispozițiile regulamentului respectiv și dispozițiile de punere în aplicare a acestuia se consideră a fi recoltat în mod legal în sensul prezentului regulament.
Articolul 4
Obligațiile care revin operatorilor
(1) Se interzice introducerea pe piață a lemnului recoltat în mod ilegal sau a produselor din lemn derivate din acesta.
(2) Operatorii acționează cu prudență atunci când introduc pe piață lemn sau produse din lemn. În acest sens, aceștia utilizează un cadru de proceduri și de măsuri, denumit în continuare „sistem «due diligence»”, astfel cum este prevăzut la articolul 6.
(3) Fiecare operator menține și evaluează periodic sistemul „due diligence” pe care îl utilizează, cu excepția cazului în care operatorul utilizează un sistem „due diligence” instituit de o organizație de monitorizare menționată la articolul 8. Mecanismele existente de supraveghere prevăzute de legislația națională și orice mecanism voluntar de control al lanțului de aprovizionare, care îndeplinesc cerințele prezentului regulament, pot fi utilizate ca bază pentru sistemul „due diligence”.
Articolul 5
Obligația în materie de trasabilitate
Comercianții trebuie să fie în măsură să identifice, pe întreg parcursul lanțului de aprovizionare:
(a)
operatorii sau comercianții care au furnizat lemnul sau produsele din lemn; și
(b)
după caz, comercianții cărora le-au furnizat lemn sau produse din lemn.
Comercianții păstrează informațiile menționate la primul paragraf timp de cel puțin cinci ani și le furnizează, la cerere, autorităților competente.
Articolul 6
Sistemele „due diligence”
(1) Sistemul „due diligence” menționat la articolul 4 alineatul (2) cuprinde următoarele elemente:
(a)
măsuri și proceduri care permit accesul la următoarele informații referitoare la aprovizionarea operatorului cu lemn sau produse din lemn, care sunt introduse pe piață:
-
descrierea, inclusiv denumirea comercială și tipul de produs, precum și denumirea comună a speciilor de arbori și, după caz, denumirea științifică completă;
-
țara de recoltare și, după caz:
(i)
regiunea subnațională unde a fost recoltat lemnul; și
(ii)
concesiunea de recoltare;
-
cantitatea (exprimată în volum, masă sau număr de unități);
-
denumirea și adresa furnizorului operatorului;
-
numele și adresa comerciantului căruia i-au fost furnizate lemnul și produsele din lemn;
-
documente sau alte informații care indică faptul că lemnul și produsele din lemn în cauză sunt conforme cu legislația aplicabilă;
(b)
proceduri de evaluare a riscului care permit operatorului să analizeze și să evalueze riscul de a fi introdus pe piață lemn recoltat în mod ilegal sau produse din lemn derivate din acesta.
Aceste proceduri iau în considerare informațiile prevăzute la litera (a), precum și criteriile relevante de evaluare a riscului, inclusiv:
-
garantarea respectării legislației aplicabile, care poate include certificarea sau alte sisteme verificate de terțe părți care se referă la respectarea legislației aplicabile;
-
prevalența recoltării ilegale a anumitor specii de arbori;
-
prevalența recoltării sau a practicilor ilegale în țara de recoltare și/sau regiunea subnațională în care a fost recoltat lemnul, inclusiv prevalența conflictelor armate;
-
sancțiunile impuse de Consiliul de Securitate al ONU sau de Consiliul Uniunii Europene cu privire la importul sau exportul de lemn;
-
complexitatea lanțului de aprovizionare cu lemn și produse din lemn;
(c)
cu excepția cazului în care riscul identificat cu ocazia procedurilor de evaluare a riscului menționate la litera (b) este neglijabil, proceduri de atenuare a riscului care constau într-o serie de măsuri și proceduri care sunt adecvate și proporționale pentru a reduce cu eficiență la minimum riscul respectiv și care pot include solicitarea unor informații sau documente suplimentare și/sau solicitarea de verificare de către părți terțe.
(2) Normele detaliate necesare pentru asigurarea punerii în aplicare uniforme a alineatului (1), cu excepția celor privind noile criterii relevante de evaluare a riscului menționate la alineatul (1) litera (b) a doua teză din prezentul articol, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 18 alineatul (2). Respectivele norme se adoptă până la 3 iunie 2012.
(3) Ținând seama de evoluția pieței și de experiența acumulată în punerea în aplicare a prezentului regulament, astfel cum au fost identificate, în special, în cadrul schimbului de informații menționat la articolul 13 și al raportării menționate la articolul 20 alineatul (3), Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește noi criterii relevante de evaluare a riscului care pot fi necesare pentru completarea celor menționate la alineatul (1) litera (b) a doua teză din prezentul articol în vederea asigurării eficacității sistemului „due diligence”.
Pentru actele delegate menționate la prezentul alineat, se aplică procedurile prevăzute la articolele 15, 16 și 17.
Articolul 7
Autoritățile competente
(1) Fiecare stat membru desemnează autoritatea competentă sau autoritățile competente responsabile pentru aplicarea prezentului regulament.
Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre denumirile și adresele autorităților competente până la 3 iunie 2011. Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre orice modificări ale denumirilor sau ale adreselor autorităților competente.
(2) Comisia pune la dispoziția publicului, inclusiv pe internet, o listă a autorităților competente. Lista respectivă se actualizează periodic.
Articolul 8
Organizații de monitorizare
(1) O organizație de monitorizare:
(a)
menține și evaluează periodic un sistem „due diligence” prevăzut la articolul 6 și acordă operatorilor dreptul de utilizare a acestuia;
(b)
verifică utilizarea corespunzătoare a sistemului său „due diligence” de către acești operatori;
(c)
ia măsuri adecvate în cazul unei utilizări necorespunzătoare a sistemului său „due diligence” de către un operator, inclusiv informarea autorităților competente în cazul unei încălcări semnificative sau repetate de către operator.
(2) O organizație poate depune o cerere de recunoaștere ca organizație de monitorizare, în cazul în care îndeplinește următoarele cerințe:
(a)
are personalitate juridică și este constituită în mod legal în cadrul Uniunii;
(b)
are expertiza necesară și capacitatea de a exercita funcțiile menționate la alineatul (1); și
(c)
se asigură că nu există niciun fel de conflicte de interese în exercitarea funcțiilor sale.
(3) Comisia, după consultarea statului membru (statelor membre) în cauză, recunoaște ca organizație de monitorizare un solicitant care îndeplinește cerințele prevăzute la alineatul (2).
Decizia de a acorda recunoaștere unei organizații de monitorizare este transmisă de către Comisie autorităților competente din toate statele membre.
(4) Autoritățile competente efectuează periodic controale pentru a verifica dacă organizațiile de monitorizare care își desfășoară activitatea sub jurisdicția autorităților competente îndeplinesc în continuare funcțiile prevăzute la alineatul (1) și continuă să respecte cerințele prevăzute la alineatul (2). Controalele pot fi efectuate, de asemenea, atunci când autoritatea competentă din statul membru se află în posesia unor informații relevante, inclusiv suspiciuni motivate ale unor părți terțe, sau atunci când a detectat deficiențe în implementarea de către operatori a sistemului „due diligence” stabilit de către o organizație de monitorizare. Un raport privind controalele se pune la dispoziție în conformitate cu Directiva 2003/4/CE.
(5) În cazul în care o autoritate competentă stabilește că o organizație de monitorizare nu mai îndeplinește funcțiile prevăzute la alineatul (1) sau nu mai respectă cerințele prevăzute la alineatul (2), aceasta informează fără întârziere Comisia.
(6) Comisia retrage recunoașterea organizației de monitorizare în cazul în care a constatat, în special pe baza informațiilor prevăzute la alineatul (5), că o organizație de monitorizare nu mai îndeplinește funcțiile prevăzute la alineatul (1) sau cerințele prevăzute la alineatul (2). Înaintea retragerii recunoașterii unei organizații de monitorizare, Comisia informează statele membre în cauză.
Decizia de a retrage recunoașterea unei organizații de monitorizare este transmisă de către Comisie autorităților competente din toate statele membre.
(7) Pentru a completa normele de procedură în ceea ce privește recunoașterea organizațiilor de monitorizare și retragerea recunoașterii acestora și, în funcție de experiența acumulată, pentru a le modifica, Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE, asigurând, în același timp, că recunoașterea și retragerea recunoașterii decurg într-o manieră corectă și transparentă.
Pentru actele delegate menționate la prezentul alineat, se aplică procedurile prevăzute la articolele 15, 16 și 17. Respectivele acte se adoptă până la 3 martie 2012.
(8) Normele detaliate privind frecvența și natura controalelor menționate la alineatul (4), necesare pentru a asigura supravegherea eficace a organizațiilor de monitorizare și punerea în aplicare uniformă a alineatului (4) se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 18 alineatul (2). Respectivele norme se adoptă până la 3 iunie 2012.
Articolul 9
Lista organizațiilor de monitorizare
Comisia publică lista organizațiilor de monitorizare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, seria C, și o pune la dispoziție pe pagina sa de internet. Lista respectivă se actualizează periodic.
Articolul 10
Controale asupra operatorilor
(1) Autoritățile competente efectuează controale pentru a verifica dacă operatorii respectă cerințele prevăzute la articolele 4 și 6.
(2) Controalele menționate la alineatul (1) se desfășoară în conformitate cu un plan revizuit periodic, urmând o abordare bazată pe riscuri. În plus, controalele pot fi efectuate atunci când autoritatea competentă se află în posesia unor informații relevante, inclusiv pe baza unor suspiciuni motivate ale unor părți terțe, privind respectarea de către operator a prezentului regulament.
(3) Controalele menționate la alineatul (1) pot include, printre altele:
(a)
examinarea sistemului „due diligence”, incluzând procedurile de evaluare și de atenuare a riscurilor;
(b)
examinarea documentației și a registrelor care demonstrează funcționarea corespunzătoare a sistemului „due diligence” și a procedurilor;
(c)
controale prin sondaj, inclusiv verificări pe teren.
(4) Operatorii acordă toată asistența necesară pentru a facilita efectuarea controalelor menționate la alineatul (1), în special în ceea ce privește accesul în sediu și prezentarea documentației sau a registrelor.
(5) Fără a aduce atingere articolului 19, în cazul în care, în urma controalelor menționate la alineatul (1), au fost identificate deficiențe, autoritățile competente pot emite o notificare privind măsurile de remediere care trebuie luate de operator. În plus, în funcție de natura deficiențelor constatate, statele membre pot lua măsuri provizorii imediate, printre care:
(a)
confiscarea lemnului și a produselor din lemn;
(b)
interzicerea comercializării lemnului și a produselor din lemn.
Articolul 11
Registrele de evidență a controalelor
(1) Autoritățile competente întocmesc și păstrează registre de evidență a controalelor menționate la articolul 10 alineatul (1), indicând în special natura și rezultatele acestora, precum și a oricăror notificări privind măsuri de remediere emise în temeiul articolului 10 alineatul (5). Înregistrările aferente tuturor controalelor se păstrează cel puțin cinci ani.
(2) Informațiile menționate la alineatul (1) se pun la dispoziție în conformitate cu Directiva 2003/4/CE.
Articolul 12
Cooperarea
(1) Autoritățile competente cooperează între ele, cu autoritățile administrative din țări terțe și cu Comisia pentru a asigura respectarea dispozițiilor prezentului regulament.
(2) Autoritățile competente fac schimb de informații privind deficiențe grave identificate pe parcursul controalelor menționate la articolul 8 alineatul (4) și la articolul 10 alineatul (1) și privind tipurile de sancțiuni impuse în conformitate cu articolul 19, cu autoritățile competente ale altor state membre și cu Comisia.
Articolul 13
Asistența tehnică, consilierea și schimbul de informații
(1) Fără a aduce atingere obligației operatorilor de a acționa cu prudență în conformitate cu articolul 4 alineatul (2), statele membre, asistate, după caz, de Comisie, pot acorda operatorilor asistență tehnică și de alte tipuri și consiliere, ținând seama de situația întreprinderilor mici și mijlocii, pentru a facilita respectarea dispozițiilor prezentului regulament, în special în ceea ce privește aplicarea unui sistem „due diligence” în conformitate cu articolul 6.
(2) Statele membre, asistate, după caz, de Comisie, pot facilita schimbul și diseminarea informațiilor relevante privind exploatarea forestieră ilegală, în special cu scopul de a oferi asistență operatorilor la evaluarea riscurilor astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (1) litera (b), și privind cele mai bune practici legate de punerea în aplicare a prezentului regulament.
(3) Asistența este acordată astfel încât responsabilitățile autorităților competente să nu fie compromise și să fie menținută independența acestora la aplicarea prezentului regulament.
Articolul 14
Modificări ale anexei
Pentru a ține seama de experiența acumulată în punerea în aplicare a prezentului regulament, identificată în special prin exercițiul de raportare menționat la articolul 20 alineatele (3) și (4), de schimbul de informații menționat la articolul 13, precum și de evoluțiile cu privire la caracteristicile tehnice, utilizatorii finali și procesele de producție a lemnului și produselor din lemn vizate, Comisia poate adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE prin modificarea și completarea listei sortimentelor de lemn și a produselor din lemn prevăzută în anexă. Astfel de acte nu trebuie să creeze o sarcină disproporționată asupra operatorilor.
Pentru actele delegate menționate în prezentul articol, se aplică procedurile prevăzute la articolele 15, 16 și 17.
Articolul 15
Exercitarea competențelor delegate
(1) Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 6 alineatul (3), articolul 8 alineatul (7) și articolul 14 este conferită Comisiei pentru o perioadă de șapte ani de la 2 decembrie 2010. Comisia prezintă un raport cu privire la competențele delegate cel târziu cu trei luni înainte de încheierea perioadei de trei ani de la data aplicării prezentului regulament. Delegarea de competențe se reînnoiește automat pentru perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul o revocă, în conformitate cu articolul 16.
(2) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(3) Competența de a adopta acte delegate conferită Comisiei este supusă condițiilor prevăzute la articolele 16 și 17.
Articolul 16
Revocarea competențelor delegate
(1) Delegarea de competențe menționată la articolul 6 alineatul (3), articolul 8 alineatul (7) și articolul 14 poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu.
(2) Instituția care a inițiat o procedură internă pentru a decide dacă intenționează să revoce delegarea de competențe va depune toate eforturile pentru a informa cealaltă instituție și Comisia în timp util înainte de luarea deciziei finale, indicând competențele delegate care ar putea face obiectul unei revocări, precum și eventualele motive ale revocării.
(3) Decizia de revocare pune capăt delegării competențelor specificate în respectiva decizie. Decizia produce efecte imediat sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate deja în vigoare. Decizia se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 17
Obiecțiuni la actele delegate
(1) Parlamentul European sau Consiliul se poate opune unui act delegat în termen de două luni de la data notificării. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu două luni.
(2) În cazul în care, la expirarea acestui termen, nici Parlamentul European, nici Consiliul nu s-a opus actului delegat, acesta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și intră în vigoare la data prevăzută în dispozițiile acestuia.
Actul delegat poate fi publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și poate intra în vigoare înainte de expirarea perioadei respective în cazul în care atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că au decis să nu formuleze obiecțiuni.
(3) În cazul în care Parlamentul European sau Consiliul se opune actului delegat, acesta nu intră în vigoare. Instituția care formulează obiecțiuni își expune motivele pentru care se opune actului delegat.
Articolul 18
Comitetul
(1) Comisia beneficiază de asistență din partea Comitetului pentru aplicarea reglementărilor forestiere, guvernare și schimburi comerciale (FLEGT) instituit în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 2173/2005.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din decizia respectivă.
Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
Articolul 19
Sancțiuni
(1) Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor care se aplică în cazul încălcării dispozițiilor prezentului regulament și iau toate măsurile necesare asigurării punerii în aplicare a acestora.
(2) Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente, proporționale și disuasive și pot include, printre altele:
(a)
amenzi proporționale cu daunele ecologice produse, cu valoarea lemnului sau a produselor din lemn în cauză și cu pierderile fiscale și prejudiciul economic cauzate de încălcare, calculând nivelul sancțiunilor astfel încât să se asigure că acestea privează persoanele responsabile de avantajele economice obținute ca urmare a încălcărilor grave comise de acestea, fără a aduce atingere dreptului legitim la exercitarea unei profesii, și majorând progresiv amenzile pentru încălcările grave și repetate;
(b)
confiscarea lemnului și a produselor din lemn în cauză;
(c)
suspendarea imediată a autorizației de funcționare.
(3) Statele membre comunică aceste dispoziții Comisiei și o informează fără întârziere cu privire la orice modificări ulterioare ale acestora.
Articolul 20
Raportare
(1) Statele membre trimit Comisiei, până la data de 30 aprilie a fiecărui al doilea an de la 3 martie 2013, un raport privind aplicarea prezentului regulament pe parcursul celor doi ani precedenți.
(2) Pe baza acestor rapoarte, Comisia întocmește un raport pe care îl prezintă Parlamentului European și Consiliului din doi în doi ani. Atunci când elaborează raportul, Comisia ține seama de progresele realizate în ceea ce privește încheierea și funcționarea FLEGT APV în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2173/2005 și de contribuția acestora la reducerea la minimum a prezenței lemnului recoltat în mod ilegal și a produselor din lemn derivate din acesta pe piața internă.
(3) Până la 3 decembrie 2015 și, ulterior, la fiecare șase ani, Comisia, pe baza rapoartelor și a experienței dobândite în aplicarea prezentului regulament, reexaminează funcționarea și eficiența prezentului regulament, inclusiv în ceea ce privește împiedicarea introducerii pe piață a lemnului recoltat în mod ilegal și a produselor din lemn derivate din acesta. Comisia trebuie să aibă în vedere în special consecințele administrative pentru întreprinderile mici și mijlocii, precum și gama de produse. Rapoartele pot fi însoțite, după caz, de propuneri legislative corespunzătoare.
(4) Primul dintre rapoartele menționate la alineatul (3) include o evaluare a situației economice și comerciale actuale din Uniune pentru produsele prevăzute la capitolul 49 din Nomenclatura combinată, ținând mai ales seama de competitivitatea sectoarelor relevante, pentru a analiza eventuala includere a acestora în lista tipurilor de lemn și produse din lemn enumerate în anexa la prezentul regulament.
Raportul menționat la primul paragraf include, de asemenea, o evaluare a eficacității interdicției de a introduce pe piață lemn recoltat în mod ilegal și produse din lemn derivate din acesta astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1), precum și a sistemelor „due diligence” prevăzute la articolul 6.
Articolul 21
Intrarea în vigoare și aplicarea
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 3 martie 2013. Cu toate acestea, articolul 6 alineatul (2), articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatele (7) și (8) se aplică de la 2 decembrie 2010.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 20 octombrie 2010.