ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 918/2012 НА КОМИСИЯТА
от 5 юли 2012 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение във връзка с определенията, изчисляването на нетните къси позиции, покритите суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, прагове за уведомяване, прагове на ликвидност за отмяна на ограниченията, значителен спад в стойността на финансови инструменти и неблагоприятните събития
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение (1), и по-специално член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 7, параграф 3, член 13, параграф 4, член 23, параграф 7 и член 30 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат някои мерки във връзка с късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение. Съгласно член 42 от Регламент (ЕС) № 236/2012 Комисията има правомощие да приема делегирани актове, допълващи разпоредбите на посочения регламент в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Настоящият делегиран акт допълва и изменя определени несъществени елементи.
(2)
Разпоредбите на настоящия регламент са тясно свързани, тъй като праговете за уведомяване и публикуване и определянето на непокритите суапи за кредитно неизпълнение зависят от определенията и методите за изчисляване на къси позиции, докато разпоредбите за значителния спад в стойността на финансовите инструменти, за спада в ликвидността на пазарите на държавни дългови инструменти и определянето на неблагоприятните събития са неразривно свързани. С цел да се гарантира съгласуваност между различните разпоредби относно късите продажби, които следва да влязат в сила едновременно, е подходящо всички изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 разпоредби да се включат в един регламент.
(3)
В Регламент (ЕС) № 236/2012 се съдържат някои определения. За по-голяма яснота и правна сигурност е целесъобразно да се предвидят допълнителни разпоредби във връзка с определенията по член 2, параграф 1, и по-специално в случаите, когато се приема, че дадено физическо или юридическо лице притежава финансов инструмент за целите на определението за „къса продажба“, както и по-подробно уточняване кога дадено физическо или юридическо лице „притежава“ акция или дългов инструмент за целите на Регламент (ЕС) № 236/2012. Целта на подробните указания е да се гарантира, че Регламент (ЕС) № 236/2012 постига заложените в него резултати по последователен начин въпреки различните подходи, застъпени в законодателствата на държавите членки. Понастоящем понятията за собственост и притежание по отношение на ценните книжа в държавите членки не са хармонизирани, но се предвижда разпоредбите на Регламент (ЕС) № 236/2012 да се прилагат само за късите продажби и да не засягат бъдещите правни тенденции, като например хармонизирането на законодателството.
(4)
Регламент (ЕС) № 236/2012 налага ограничения и задължения (като например изисквания за уведомяване и публикуване) за физически или юридически лица, които притежават или откриват нетни къси позиции в акции и държавни дългови инструменти. Дългите и късите позиции в акции и държавни дългови инструменти могат да бъдат притежавани и остойностявани по различни начини. За да се гарантира последователен подход и желаното действие на мерките относно късите позиции в акции и държавни дългови инструменти, е необходимо допълнително да се уточни начинът на изчисляване на нетните къси позиции. Късите продажби могат да се извършват чрез единични инструменти или чрез портфейли от държавни дългови инструменти, поради което е необходимо да се определи как късите продажби чрез портфейл са включени в тези изчисления. С цел да се осигури солиден подход спрямо изчисляването на нетните къси позиции, е необходимо дългите позиции в акции да бъдат определени по по-ограничителен начин, отколкото късите позиции. Тъй като стойността на някои финансови инструменти зависи от колебанието в цените на базовите инструменти, е необходимо да се определи начин за отчитането на този фактор. Определя се моделът, коригиран с коефициента делта, тъй като той е широко приет в практиката.
(5)
Нетните къси позиции се изчисляват въз основа на дългите и късите позиции, притежавани от физическо или юридическо лице. Дългите и късите позиции обаче могат да бъдат притежание на различни субекти в група или в различни фондове, начело на които стои управител. Големите нетни къси позиции могат да се прикрият чрез разпределянето им сред субекти в група или между различни фондове. С цел да се ограничи неизпълнението на изискванията за уведомяване и докладване на къси позиции и да се гарантира, че по този начин се предоставят реални и представителни данни, са необходими по-подробни разпоредби, в които се посочва как да се извършва изчисляването на нетните къси позиции за субекти в група и за управители на фондове. С оглед прилагането на тези разпоредби е необходимо да се определи значението на понятието „инвестиционна стратегия“, за да се поясни късите позиции на кои субекти в група и на кои фондове следва да се сумират. Налага се също така да се определи понятието „управленски дейности“, за да се поясни късите позиции на кои фондове следва да се сумират. С цел да се гарантира извършването на уведомленията е необходимо да се определи за кои субекти в група или в различни фондове се изисква да извършват изчисленията и уведомленията.
(6)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат ограничения върху сключването на сделки с непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но се допускат сделки с покрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, сключени за целите на законното хеджиране. Могат да бъдат хеджирани множество активи и пасиви, като се използват суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но в редица случаи разграничението между законно хеджиране и спекулации може да се окаже трудно. Вследствие на това е необходимо подробно и допълнително уточнение относно случаите, в които може да бъде прието, че даден суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент е покрит. Когато е необходимо да се определи последователно количествен показател на корелация, следва да се използва прост, широко приет и разбираем показател, какъвто е корелационният коефициент на Пирсън (Pearson), изчислен като ковариация на две променливи, разделена на продукта на техните стандартни отклонения. Съчетанието на активи и пасиви с цел постигане на оптимално хеджиране на практика е трудно поради нееднаквите характеристики на различните активи и пасиви и честите колебания в техните стойности. Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква пропорционален подход към мерките и при определянето на непокрит суап за кредитно неизпълнение, поради което е необходимо да се определи как да се прилага пропорционален подход към активи и пасиви, хеджирани с покрит суап за кредитно неизпълнение. Макар че в Регламент (ЕС) № 236/2012 не се предписва конкретна степен на корелационна зависимост, необходима за покрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, следва да се уточни, че тази зависимост следва да бъде значителна.
(7)
Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква физическите или юридическите лица, притежаващи нетна къса позиция в държавен дългов инструмент, чийто размер надвишава определен праг, да уведомят съответния компетентен орган за тази позиция. Поради това е необходимо този праг да бъде съответно уточнен. За минималните стойности, които не биха оказали значително въздействие върху съответния пазар на държавни дългови инструменти, не следва да се изисква уведомяване, като наред с останалите елементи прагът следва да отчита ликвидността на всеки отделен пазар на облигации и размера на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти, както и целите на тази мярка.
(8)
Данните, необходими за изчисляването на прагове за уведомяване за нетните къси позиции, свързани с емитираните държавни дългови инструменти, няма да бъдат налични към датата на влизане в сила на настоящия регламент. Следователно двата критерия, използвани при определянето на първоначалните прагове за уведомяване към датата на публикуване, следва да бъдат на първо място общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавен дълг, и на второ - съществуването на ликвиден фючърсен пазар за тези инструменти. Преразгледаните прагови стойности следва да бъдат приети, когато са налице съответните данни по всички критерии.
(9)
Когато ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти падне под определен праг, ограниченията за инвеститорите, извършващи непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти, могат да бъдат временно отменени с цел да се насърчи ликвидността на този пазар. При наличието на значителен спад в стойността на даден финансов инструмент на място за търговия компетентните органи могат да забранят или ограничат късите продажби, или по друг начин да намалят сделките със съответния инструмент. Поради наличието на множество разнообразни инструменти е необходимо да се определи прагът за всеки отделен клас финансови инструменти, като се отчетат различията, като например тези между инструментите и колебанията в стойността им на съответните пазари.
(10)
В настоящия регламент не е посочен праг за значителен спад в стойността на цената на дял в ПКИПЦК, допуснат за търговия на организиран пазар, с изключение на търгувани на организиран пазар фондове, които са ПКИПЦК, тъй като, макар да е възможно цената да варира свободно на мястото за търговия, към нея се прилага правило, установено в Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (2), което поддържа цените близо до стойността на нетните активи на ПКИПЦК. Не се посочва праг за значителен спад в стойността на деривати, различни от тези, които са определени в настоящия регламент.
(11)
В настоящия регламент са разяснени правомощията за намеса на съответните компетентни органи и Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), който е учреден и изпълнява своите правомощия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3), по отношение на неблагоприятни събития или тенденции. Необходимо е съставянето на списък на тези събития, за да се осигури прилагането на последователен подход, като същевременно се позволи предприемането на подходящи действия при възникването на неблагоприятни събития или тенденции.
(12)
Поради съображения, свързани с правната сигурност, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила в същия ден като Делегиран регламент (ЕС) № 919/2012 на Комисията (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят подробни правила, допълващи следните членове от Регламент (ЕС) № 236/2012:
-
член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за собственост и къса продажба,
-
член 3, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробно случаите, в които се изчисляват нетните къси позиции и методите на изчисляването им, както и определението за притежание,
-
член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и методите за изчисляване за групи и дейности по управление на фондове,
-
член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага за уведомяване за значителни къси позиции в държавни дългови инструменти,
-
член 13, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага на ликвидност за отмяна на ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти,
-
член 23, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на понятието за значителен спад на стойността на финансовите инструменти, различни от ликвидни акции,
-
член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробни критерии и фактори, вземани предвид при определянето на случаи, в които възникват неблагоприятните събития или тенденции по членове 18-21 и член 27, и заплахите, посочени в член 28, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„група“ означава правните субекти, които са контролирани предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква е) от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), и отделното физическо или юридическо лице, което контролира такова предприятие;
б)
„наднационален емитент“ означава емитент по смисъла на член 2, параграф 1, буква г), подточки i), iv), v) и vi) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА II
ДОПЪЛНИТЕЛНИ УКАЗАНИЯ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЕНИЯТА ПО ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 2 И ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА а)
Член 3
Указания относно понятието „собственост“ и определяне на къса продажба
1. За целите на определянето на къса продажба при необходимост се преценява дали за дадено физическо или юридическо лице се смята, че притежава финансов инструмент при наличието на законно право на собственост или действително притежаване, като за целта се прилага действащото законодателство за късата продажба на съответната акция или дългов инструмент. Когато физически или юридически лица са действителните собственици на дадена акция или дългов инструмент, се смята, че съответните акция или дългов инструмент са собственост на крайния действителен собственик, включително когато акцията или дълговият инструмент се държат от представител. За целите на настоящия член действителният собственик е инвеститорът, който поема икономическия риск, свързан с придобиването на финансов инструмент.
2. За целите на член 2, параграф 1, буква б), подточки i), ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 236/2012 понятието „къса продажба“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от същия регламент не включва:
а)
продажба на финансови инструменти, които са били прехвърлени съгласно споразумение за предоставяне на ценни книжа на заем или за репо сделка, при условие че ценните книжа или ще бъдат върнати, или прехвърлителят ще ги изземе обратно, така че сетълментът да може да се извърши на дължимата дата;
б)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е закупило финансовия инструмент преди продажбата, но към момента на нейното извършване не е получило финансовия инструмент, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент;
в)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е упражнило опция или подобен иск върху него, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент.
Член 4
Притежание
Смята се, че физическо или юридическо лице притежава акция или дългов инструмент за целите на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012 при следните обстоятелства:
а)
физическото или юридическото лице притежава акция или дългов инструмент в съответствие с член 3, параграф 1;
б)
налице е иск за принудително изпълнение за прехвърляне на собствеността върху акцията или дълговия инструмент на физическото или юридическото лице в съответствие с приложимия закон към съответната продажба.
ГЛАВА III
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ПО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА б)
Член 5
Нетни къси позиции в акции - дълги позиции
1. Притежанието на акция чрез дълга позиция в портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. Всяка експозиция чрез финансов инструмент, различен от акция, която предоставя финансово предимство в случай на нарастване на цената на акцията, както е посочено в член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, означава всяка експозиция към акционерен капитал чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 1.
Експозицията, посочена в първа алинея, зависи от стойността на акцията, по отношение на която трябва да бъде изчислена дадена нетна къса позиция и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на акцията.
Член 6
Нетни къси позиции в акции - къси позиции
1. Късата продажба на акция чрез къса продажба на портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в приложение I, част 1, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на акцията, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
Член 7
Нетни къси позиции в акции - общи положения
За целите на нетните къси позиции, посочени в членове 5 и 6, се вземат предвид следните критерии:
а)
без значение е дали е бил договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи;
б)
късите позиции във финансови инструменти, даващи основание за иск за неемитирани акции, както и правата на записване, конвертируемите облигации и другите сравними инструменти, не се смятат за къси позиции при изчисляването на нетна къса позиция.
Член 8
Нетни къси позиции в държавен дългов инструмент - дълги позиции
1. За целите на настоящия член и на приложение II ценообразуване означава доходността или - когато няма печалба за някой от съответните активи или пасиви, или когато печалбата е неподходяща система за съпоставка между съответните активи или пасиви - цената. Притежаването на държавен дългов инструмент чрез дълга позиция в портфейл от държавни дългови инструменти на различни емитенти на държавен дълг се взема предвид във връзка с този държавен дългов инструмент до степента, в която посоченият инструмент е представен в този портфейл.
2. За целите на член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 всяка експозиция чрез инструмент, различен от държавен дългов инструмент, която дава финансово предимство в случай на повишаване на цената на държавния дългов инструмент, означава всяка експозиция чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 2, при условие че тяхната стойност зависи от стойността на държавния дългов инструмент, по отношение на които трябва да се изчисли дадена нетна къса позиция, и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на държавния дългов инструмент.
3. При условие че има висока корелация в съответствие с член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и с параграфи 4 и 5, всички нетни притежания на държавен дългов инструмент на даден емитент на държавен дълг, който е във висока корелация с ценообразуването на държавния дългов инструмент във всяка къса позиция, се включват в изчисляването на дългата позиция. Не се включват държавните дългови инструменти от емитенти, намиращи се извън Съюза.
4. За активи с ликвидна пазарна цена високата корелация между цената на дългов инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на задължението на съответния емитент на държавни дългови инструменти се измерва посредством данните за минали периоди, като се използват ежедневно претеглени данни, събрани за 12-месечния период, предхождащ позицията в държавния дългов инструмент. За активи, за които няма ликвиден пазар, или когато ценовите данни обхващат период, по-малък от 12 месеца, се използва подходящ начин на измерване с подобна продължителност.
5. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се приема, че дългов инструмент и емитиран държавен дългов инструмент имат висока корелация, когато корелационният коефициент на Пирсън (Pearson) е най-малко 80 % между цената на дълговия инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на дадения държавен дългов инструмент за съответния период.
6. Ако впоследствие позицията изгуби високата си корелация въз основа на непрекъснат 12-месечен срок, тогава държавният дългов инструмент на емитент, чиито държавни дългови инструменти преди са имали висока корелация, вече не може да бъде отчитан при изчисляването на дълга позиция. Независимо от това не се счита, че позициите губят високата си корелация, когато е налице временен спад в нивото на корелация на държавните дългови инструменти за не повече от 3 месеца под нивото, посочено в параграф 4, при условие че през този 3-месечен период коефициентът на корелация е най-малко 60 %.
7. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 9
Нетни къси позиции в държавни дългови инструменти - къси позиции
1. Късата продажба на държавен дългов инструмент чрез продажба на портфейл от държавни дългови инструменти също се взема предвид във връзка с посочения инструмент до степента, в която този инструмент е представен в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в член 8, параграф 2, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на държавния дългов инструмент, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
3. Всички суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, свързани с емитент на такива инструменти, се включват в изчислението на нетните къси позиции в посочените държавни дългови инструменти. Продажбите на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се смятат за дълги позиции, а покупките на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти - за къси позиции.
4. Ако позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент се използва за хеджирането на риск, различен от свързания с държавния дългов инструмент риск, стойността на хеджирания риск не може да се разглежда като дълга позиция, когато се изчислява дали физическо или юридическо лице има нетна къса позиция в емитираните държавни дългови инструменти на емитент на такива инструменти.
5. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 10
Метод за изчисляване на нетните къси позиции във връзка с акции
1. За целите на изчисляването на нетните къси позиции в акции съгласно член 3, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се използва моделът, коригиран с коефициента делта, за акциите, посочен в приложение II.
2. При всички извършени от физическо или юридическо лице изчисления на дълга и къса позиция по отношение на едни и същи акции се използват едни и същи методи.
3. При изчисляването на нетните къси позиции се отчитат сделките с всички финансови инструменти - без значение дали са извършени на мястото за търговия или извън него - които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или стойността на акцията.
Член 11
Изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти
1. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетните къси позиции в държавни дългови инструменти се изчисляват, като се вземат предвид сделките с всички финансови инструменти, които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или доходността на държавния дългов инструмент. Използва се коригираният с коефициента делта модел за държавни дългови инструменти, установен в приложение II.
2. В съответствие с член 3, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012 позициите се изчисляват за всеки отделен емитент на държавни дългови инструменти, по отношение на който дадено физическо или юридическо лице притежава къса позиция.
ГЛАВА IV
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ВЪВ ФОНДОВЕ ИЛИ ГРУПИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА в)
Член 12
Метод за изчисляване на позициите при дейности, свързани с управлението на няколко фонда или портфейла
1. Съгласно член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 изчисляването на нетните къси позиции по отношение на даден емитент се извършва поотделно за всеки фонд, без оглед на правната му форма, и за всеки управляван портфейл.
2. За целите на членове 12 и 13 се прилагат следните определения:
а)
„инвестиционна стратегия“ означава стратегия, която управляващият субект следва по отношение на даден емитент и с която цели откриването на нетна къса позиция или нетна дълга позиция чрез сделки с различни финансови инструменти, емитирани от съответния емитент или свързани с него;
б)
„дейности по управление“ означава управление на фондове без оглед на тяхната правна форма и управление на портфейли в съответствие с мандата, предоставен от клиенти, въз основа на преценка за всеки отделен клиент, когато тези портфейли включват един или повече финансови инструменти;
в)
„управляващ субект“ означава юридическо лице или субект, включително подразделение, звено или отдел, който управлява по своя преценка фондове или портфейли съгласно предоставения му мандат.
3. Управляващият субект сумира нетните къси позиции в управляваните от него фондове и портфейли, за които се следва една и съща инвестиционна стратегия по отношение на даден емитент.
4. При прилагането на горепосочения метод управляващият субект:
а)
отчита позициите във фондове и портфейли, чието управление му е възложено от трета страна;
б)
изключва позициите във фондове и портфейли, чието управление е възложено на трета страна.
Управляващият субект докладва и, когато това се изисква, оповестява нетната къса позиция, получена в резултат от прилагането на параграфи 3 и 4, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
5. Когато един и същ правен субект извършва дейности по управление наред с дейности, несвързани с управление, той прилага описания в параграфи 1-3 метод само към дейностите по управление, като докладва и оповестява нетните къси позиции, получени в резултат от прилагането на този метод.
6. За несвързаните с управление дейности, в резултат на които правен субект придобива нетни къси позиции за своя сметка, той извършва изчислението на нетната къса позиция по отношение на даден емитент в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, докладва и оповестява получените нетни къси позиции.
Член 13
Метод за изчисляване на позиции за правни субекти в състава на група, които имат дълги или къси позиции по отношение на даден емитент
1. За всеки правен субект, влизащ в състава на група, изчислението на нетната къса позиция се извършва в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012. Конкретният правен субект или, от негово име - групата, в чийто състав влиза, докладва и оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли прага за уведомяване или оповестяване. Когато един или повече правни субекти, влизащи в състава на група, се явяват управляващи субекти, те прилагат метода, описан в член 12, параграфи 1-4, във връзка с дейностите по управление на фондове и портфейли.
2. Нетните къси и дълги позиции на всички правни субекти, влизащи в състава на група, се сумират и прихващат, с изключение на позициите на управляващите субекти, които извършват дейности по управление. Групата докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване.
3. Когато нетна къса позиция достигне или премине прага за уведомяване по член 5 или прага за оповестяване по член 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012, правният субект, влизащ в състава на група, докладва и оповестява в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетната къса позиция по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 1, при условие че на равнището на групата нито една нетна къса позиция, изчислена съгласно параграф 2, не достига или не преминава прага за уведомяване или оповестяване. Определеният за тази цел правен субект докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция на равнището на групата по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 2, когато:
i)
нито един правен субект, влизащ в състава на групата, не е достигнал или преминал прага за уведомяване или оповестяване;
ii)
прагът за уведомяване или оповестяване е достигнат или преминат едновременно от самата група и от някой от влизащите в състава ѝ правни субекти.
ГЛАВА V
ПОКРИТИ ПОЗИЦИИ В СУАПИ ЗА КРЕДИТНО НЕИЗПЪЛНЕНИЕ ПО ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 2
Член 14
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи:
а)
по отношение на хеджирането за целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и служи за хеджиране срещу риска от спад в стойността на активите или пасивите, който е в корелация с риска от спад в стойността на държавните дългови инструменти, към които се отнася суапът за кредитно неизпълнение, и когато тези активи или пасиви се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в същата държава членка;
б)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в държавата членка, с чиито дългови инструменти е свързан суапът за кредитно неизпълнение, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка, включително нейно министерство, агенция или дружество със специално предназначение, или когато държавата членка е федерална държава - един от членовете, съставящи федерацията;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18;
в)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до емитент на държавни дългови инструменти, когато емитентът на държавните дългови инструменти, свързани със суапа за кредитно неизпълнение, е гарант или акционер, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18.
2. За целите на параграф 1, буква а) трябва да е налице корелация между стойността на хеджирания актив или пасив и стойността на държавните дългови инструменти, с които е свързан, както е посочено в член 18.
Член 15
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, когато длъжникът е установен в повече от една държава членка или активите или пасивите се намират в повече от една държава членка
1. Когато длъжникът или контрагентът по даден актив или пасив е установен в повече от една държава членка, позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
дружеството майка е установено в една държава членка, дъщерното дружество е установено в друга държава членка и заемът е отпуснат на дъщерното дружество. Когато е налице експлицитна или имплицитна подкрепа от страна на дружеството майка за кредитирането на дъщерното дружество, се допуска суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти да се купуват в държавата членка, където е установено дружеството майка, а не в държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
б)
холдинг майка притежава или контролира оперативно дъщерно дружество в друга държава членка. Ако емитент на облигацията е дружеството майка, а хеджираните активи и приходи са собственост на дъщерното дружество, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
в)
за хеджиране на експозиция към дружество в една държава членка, което е инвестирало в държавни дългови инструменти на втора държава членка до такава степен, че би било сериозно засегнато при значителен спад в стойността на държавните дългови инструменти на втората държава членка, при условие че това дружество е установено в двете държави членки. Когато корелацията между риска и дълговите инструменти на втората държава членка е по-голяма от корелацията между риска и дълговите инструменти на държавата членка, в която е установено дружеството, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към втората държава членка.
2. Позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
когато длъжникът или контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е дружество с дейност на цялата територия на Съюза, или експозицията, която се хеджира, се отнася до Съюза или до държавите членки, чиято валута е еврото, се допуска тази експозиция да се хеджира с подходящ европейски индекс или индекс на еврозоната, който отразява суапите за кредитно неизпълнение по държавни облигации;
б)
когато контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е наднационален емитент, се допуска рискът от контрагента да се хеджира с подходящо избрано портфолио от суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се до гарантите или акционерите на този субект.
Член 16
Обосновка на непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
По искане на компетентния орган всяко физическо или юридическо лице, което открива позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти:
а)
обосновава пред компетентния орган кои от изброените в член 15 случаи са били изпълнени към момента на откриване на позицията;
б)
доказва пред компетентния орган, че през целия период, в който държи суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, критерият за корелация по член 18 и изискванията за пропорционалност по член 19 са изпълнени по отношение на съответната позиция в този суап.
Член 17
Хеджирани активи и пасиви
Ако са изпълнени условията, посочени в членове 15 и 18 от Регламент (ЕС) № 236/2012, активите и пасивите могат да се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти в следните случаи:
а)
дълга позиция в държавни дългови инструменти на съответния емитент;
б)
всяка позиция или всеки портфейл, които се използват във връзка с хеджиране на експозиции към емитент на държавни дългови инструменти, отнасящи се до суапи за кредитно неизпълнение;
в)
всички активи и пасиви, които се отнасят до субекти от обществения сектор в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Това обхваща експозиции към централната, регионалната и местната администрация, към субектите от обществения сектор или всяка експозиция, гарантирана от съответния субект, и може да включва финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
г)
експозиции към субекти от частния сектор, установени в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Въпросните експозиции включват, но не се ограничават до заеми, кредитен риск от контрагента (включително потенциална експозиция, когато за нея се изисква регулаторен капитал), вземания и гаранции. Активите и пасивите включват, но не се ограничават до финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
д)
всички непреки експозиции към някой от горепосочените субекти, които се дължат на експозиция към индекси, фондове или дружества със специално предназначение.
Член 18
Критерии за корелация
1. Посоченият в настоящата глава критерий за корелация се счита за изпълнен в един от следните случаи:
а)
критерият за количествена корелация е изпълнен, когато корелационният коефициент на Пирсън за цената на активите и пасивите и цената на държавните дългови инструменти, изчислен въз основа на изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, непосредствено предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, достигне стойност от 70 %;
б)
критерият за качествена корелация е изпълнен, когато се достигне значима корелация, която се основава на подходящи данни за изминал период и показва зависимост, която не е от временен характер. Корелацията се изчислява въз основа на данните за изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, и се сравняват с текущия период. Ако се установи, че преобладаващите през съответния период условия са сходни с условията към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, или с условията, които биха могли да настъпят през периода на хеджиране на експозицията, се използва различен период. При активите, за които няма ликвидна пазарна цена или достатъчно данни за сравнение с изминали периоди, се използва подходящо приближение.
2. Критерият за корелация по параграф 1 се счита за изпълнен, ако може да се докаже, че:
а)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чийто собственик е емитентът на държавни дългови инструменти, до предприятие, в което емитентът притежава мнозинство от акциите с право на глас, или до предприятие, чиито дългове се гарантират от емитента на държавни дългови инструменти;
б)
експозицията, която се хеджира, се отнася до регионална, местна или общинска администрация на държава членка;
в)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чиито парични потоци в значителна степен зависят от поръчки от страна на емитент на държавни дългови инструменти или от проект, който е изцяло или в значителна степен финансиран или поет от емитент на държавни дългови инструменти, като например инфраструктурен проект.
3. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава факта, че критерият за корелация е бил изпълнен към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
Член 19
Пропорционалност
1. Когато при определяне на това, дали размерът на позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти отговаря на размера на хеджираните експозиции, не е възможно пълно хеджиране, не се изисква точно съответствие и се допуска ограничено завишаване съгласно параграф 2. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава защо не е възможно да се постигне точно съответствие.
2. Когато това е оправдано от естеството на активите и пасивите, които се хеджират, и тяхното отношение към размера на задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, които задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение, за хеджиране на дадения размер на експозициите се задържа по-голям размер от суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти. Това обаче се позволява, само когато се установи, че за компенсиране на степента на риска, свързан със съответния портфейл, е необходим по-голям размер на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, като се отчетат следните фактори:
а)
размер на номиналната позиция;
б)
коефициент на чувствителност на експозициите към задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, когато тези задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение;
в)
динамичен или статичен характер на избраната стратегия за хеджиране.
3. Лицето, което държи съответната позиция, е длъжно да гарантира, че неговата позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти винаги е пропорционална и че нейното времетраене, доколкото това е възможно предвид преобладаващите пазарни правила и ликвидността, максимално съответства на времетраенето на експозициите, които се хеджират, или на периода, за който лицето възнамерява да държи експозицията. Ако експозициите, които се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение, са ликвидирани или откупени, те трябва да се заменят с еквивалентни експозиции или позицията в суапа за кредитно неизпълнение трябва да се намали или да се отстрани по друг начин.
4. Ако позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е била покрита в момента на откриването ѝ, тя впоследствие не се разглежда като непокрита, ако преобразуването ѝ в непокрита позиция се дължи единствено на движение в пазарната стойност на хеджираните експозиции или на стойността на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
5. При всички случаи, когато страните приемат, че дадена позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е резултат от техните задължения като членове на централен контрагент, който извършва клиринг на сделки със суапове за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и от действието на правилата на този централен контрагент, такава позиция се разглежда като недоброволно открита от съответната страна позиция, поради което не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 20
Метод за изчисляване на непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позицията на физическо или юридическо лице в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти представлява неговата нетна позиция.
2. При изчисляване на размера на допустимите рискове, които са хеджирани или предстои да бъдат хеджирани чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, се прави разграничение между статични и динамични стратегии за хеджиране. При статично хеджиране, като преки експозиции към държава или към органи от нейния обществен сектор, като мярка се използва размерът на загубата в случай на внезапно неизпълнение от страна на субекта, към който има експозиции лицето, държащо съответната позиция. Получената стойност се сравнява с нетната условна стойност на позицията в суапа за кредитно неизпълнение.
3. При изчисляване на размера на рисковете, коригирани според пазарната стойност, за които се изисква динамична стратегия за хеджиране, изчисленията трябва да се правят с отчитане на риска, а не въз основа на условни стойности, като се взема предвид степента, до която дадена експозиция може да нарасне или да спадне през своето времетраене, както и относителната променливост на активите и пасивите, които се хеджират, както и на съответните държавни дългови инструменти. Ако активът или пасивът, хеджиран чрез позицията в суап за кредитно неизпълнение, е различен от референтния актив на суапа за кредитно неизпълнение, се прилага корекция с коефициент бета.
4. Непреките експозиции към рискове, например посредством индекси, фондове, дружества със специално предназначение, както и към позиции в суапи за кредитно неизпълнение, се отчитат пропорционално на степента, в която референтният актив, пасив или суап за кредитно неизпълнение е представен в индекса, фонда или в друг механизъм.
5. Стойността на допустимия портфейл от активите или пасивите, които трябва да бъдат хеджирани, се изважда от стойността на държаната нетна позиция в суапи за кредитно неизпълнение. Ако получената стойност е положителна, позицията се счита за непокрита позиция в суапи за кредитно неизпълнение по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА VI
ПРАГОВЕ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ ОТНОСНО НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ В ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 7, ПАРАГРАФ 3
Член 21
Прагове за уведомяване относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти
1. Стойността на прага, при който се изисква уведомяване на съответния компетентен орган относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти, представлява процент от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
2. Прагът за докладване се изразява в парична стойност. Тази парична стойност се определя, като към емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавни дългови инструменти се прилага процентен праг и получената стойност се закръглява на най-близкото цяло число в милиони евро.
3. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, се преразглежда и актуализира на всяко тримесечие, за да се отразят промените в общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
4. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, и общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти се изчисляват в съответствие с метода за изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти.
5. Първоначалният размер и последователните нарастващи равнища за всеки емитент на държавни дългови инструменти се определят въз основа на следните фактори:
а)
праговете не налагат уведомяване относно нетни къси позиции с минимална стойност по отношение на който и да било емитент на държавни дългови инструменти;
б)
общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти и средния размер на държаните от участници на пазара позиции в емитирани държавни дългови инструменти на този емитент на държавни дългови инструменти;
в)
ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти за всеки емитент на държавни дългови инструменти, включително, когато е необходимо, ликвидността на фючърсния пазар за конкретните държавни дългови инструменти.
6. Като се отчетат изложените в параграф 5 фактори, съответните прагове за уведомяване относно началния размер, които трябва да се отчитат за всеки емитент на държавни дългови инструменти, представляват процент, който се равнява на 0,1 % или 0,5 % от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти. Процентът, който следва да се прилага за всеки емитент на държавни дългови инструменти, се определя чрез описаните в параграф 5 критерии, така че за всеки емитент на държавни дългови инструменти се установява един от двата процентни прага, използвани за изчисляването на паричните стойности, които са от значение за уведомлението.
7. В деня на влизане в сила на настоящия регламент важат следните две категории начални прагове:
а)
начален праг от 0,1 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е от 0 до 500 милиарда евро;
б)
праг от 0,5 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е над 500 милиарда евро или когато за конкретните държавни дългови инструменти съществува ликвиден фючърсен пазар.
8. Последователните нарастващи равнища се определят на 50 % от началните прагове и са:
а)
всеки 0,05 % над началния праг за уведомяване от 0,1 %, като се започва от равнище 0,15 %;
б)
всеки 0,25 % над началния праг за уведомяване от 0,5 %, като се започва от равнище 0,75 %.
9. Емитентът на държавни дългови инструменти преминава в подходящата прагова група, когато това е обосновано от промяна в пазара на държавни дългови инструменти на емитентa на държавни дългови инструменти и промяната е наблюдавана най-малко в продължение на една календарна година, като се прилагат посочените в параграф 5 фактори.
ГЛАВА VII
ПАРАМЕТРИ И МЕТОДИ ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПРАГА НА ЛИКВИДНОСТ ЗА ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА ОГРАНИЧЕНИЯТА ВЪРХУ КЪСИ ПРОДАЖБИ НА ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 13, ПАРАГРАФ 4
Член 22
Методи за изчисляване и определяне на прага на ликвидност за преустановяване на ограниченията върху къси продажби на държавни дългови инструменти
1. Стойността за ликвидността на емитираните държавни дългови инструменти, която следва да се използва от всеки компетентен орган, е отношението между оборота, който се определя като обща номинална стойност на търгуваните държавни дългови инструменти, и кошница от базови показатели с различен матуритет.
2. Временно преустановяване на ограниченията върху непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти може да последва тогава, когато оборотът за даден месец спадне под петия процентил на месечния обем на сделките за предходните дванадесет месеца.
3. За извършване на тези изчисления всеки компетентен орган използва налични представителни данни от едно или повече места за търговия, от извънборсова търговия или от двата посочени източника и информира ЕОЦКП за използваните данни.
4. Преди компетентните органи да упражнят правомощието си да преустановят ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти, те гарантират, че значителният спад в ликвидността не е следствие от сезонни въздействия.
ГЛАВА VIII
ЗНАЧИТЕЛЕН СПАД В СТОЙНОСТТА НА ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ЛИКВИДНИ АКЦИИ, СЪГЛАСНО ЧЛЕН 23
Член 23
Значителен спад в стойността на финансови инструменти, различни от ликвидни акции
1. При акция, различна от ликвидна акция, значителен спад в стойността в рамките на един ден за търговия в сравнение с цената на затваряне в предходния ден за търговия означава:
а)
намаление на цената на акцията с 10 % или повече, когато акцията е включена в основния национален индекс на дяловите ценни книжа и е базов финансов инструмент за дериватен договор, допуснат до търговия на място за търговия;
б)
намаление на цената на акцията с 20 % или повече, когато цената на акцията е равна на или по-висока от 0,50 EUR или еквивалента в местна валута;
в)
намаление на цената на акцията с 40 % или повече във всички останали случаи.
2. За значителен спад в стойността на държавна облигация се счита увеличение на доходността със 7 % или повече по цялата крива на доходност в рамките на един ден за търговия по отношение на съответния емитент на държавни дългови инструменти.
3. За значителен спад в стойността на корпоративна облигация се счита увеличение на доходността на тази корпоративна облигация с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия.
4. За значителен спад в стойността на инструмент на паричния пазар се счита намаление на цената на този инструмент с 1,5 % или повече в рамките на един ден за търговия.
5. За значителен спад в стойността на фонд, търгуван на организиран пазар, включително фондове, търгувани на организиран пазар, представляващи предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), се счита намаление на цената на този фонд, търгуван на организиран пазар, с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия. Фонд, търгуван на организиран пазар, който използва заети средства, се коригира със съответния коефициент на задлъжнялост, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства. Фонд, търгуван на организиран пазар, който е обратен на борсовия индекс, се коригира с коефициент от -1, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства.
6. Когато дериват, включително финансови договори за разлики, се търгува на място за търговия и има за базов финансов инструмент единствено финансов инструмент, за който в настоящия член и в член 23, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 е посочен значителен спад в цената, се счита, че значителният спад в цената на този дериватен инструмент е настъпил тогава, когато значително е спаднала цената на базовия финансов инструмент.
ГЛАВА IX
НЕБЛАГОПРИЯТНИ СЪБИТИЯ ИЛИ ТЕНДЕНЦИИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 30
Член 24
Критерии и фактори, които следва да се отчитат, когато се определя в кои случаи са налице неблагоприятни събития или тенденции и възникват заплахи
1. За целите на членове 18-21 от Регламент (ЕС) № 236/2012 неблагоприятни събития или тенденции, които могат да представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в засегнатата държава членка или в една или повече други държави членки по смисъла на член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, включват всяко действие, резултат, факт или събитие, за което с основание се очаква или може да се очаква, че ще доведе до следното:
а)
сериозни финансови, парични или бюджетни проблеми, които могат да предизвикат финансова нестабилност, засягаща държава членка или банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, когато това може да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза;
б)
действие във връзка с кредитен рейтинг или неизпълнение на задължения от страна на държава членка или банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, което причинява или с основание може да се очаква да причини съществена несигурност по отношение на тяхната платежоспособност;
в)
значителен натиск върху продажбите или необичайна променливост, които предизвикват низходящи тенденции при всеки финансов инструмент, свързан с банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, както и емитенти на държавни дългови инструменти, според конкретния случай;
г)
значима повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да окаже неблагоприятно въздействие върху пазарите, и в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение;
д)
значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения в банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, или в държава членка.
2. За целите на член 27, когато преценява критериите по параграф 1, ЕОЦКП отчита възможността от разпространение или пренасяне на неблагоприятни явления към други системи или емитенти и, по-специално, наличието на самореализиращи се прогнози.
3. За целите на член 28, параграф 2, буква а) заплаха за нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или за стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея означава:
а)
всяка заплаха от сериозна финансова, парична или бюджетна нестабилност по отношение на държава членка или на финансовата система в рамките на държава членка, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
б)
вероятността държава членка или наднационален емитент да не изпълни финансовите си задължения;
в)
всяка сериозна повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да засегне сериозно трансграничните пазари, в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
г)
всяко значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения във финансовата система в Съюза като цяло или в част от нея.
Член 25
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 юли 2012 година.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 918/2012 AL COMISIEI
din 5 iulie 2012
de completare a Regulamentului (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit în ceea ce privește definițiile, calcularea pozițiilor scurte nete, swapurile acoperite pe riscul de credit al datoriei suverane, pragurile de notificare, pragurile de lichiditate pentru suspendarea restricțiilor, scăderile semnificative ale valorii instrumentelor financiare și evenimentele nefavorabile
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 236/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 martie 2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit (1), în special articolul 2 alineatul (2), articolul 3 alineatul (7), articolul 4 alineatul (2), articolul 7 alineatul (3), articolul 13 alineatul (4), articolul 23 alineatul (7) și articolul 30,
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 236/2012 impune anumite măsuri referitoare la vânzarea în lipsă și la swapurile pe riscul de credit. Articolul 42 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 împuternicește Comisia să adopte acte delegate în vederea completării dispozițiilor respectivului regulament în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Prezentul act delegat completează și modifică anumite elemente neesențiale.
(2)
Dispozițiile prezentului regulament sunt strâns legate între ele, deoarece pragurile de notificare și publicare și determinarea swapurilor neacoperite pe riscul de credit se bazează pe definițiile și metodele de calculare a pozițiilor scurte, iar dispozițiile privind scăderile semnificative ale valorii instrumentelor financiare, scăderea lichidității de pe piețele datoriilor suverane și determinarea evenimentelor nefavorabile sunt legate în mod indisolubil. Pentru a se asigura coerența dispozițiilor privind vânzarea în lipsă care trebuie să intre în vigoare în același timp, este necesar să se includă într-un singur regulament toate dispozițiile impuse de Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
(3)
Regulamentul (UE) nr. 236/2012 conține anumite definiții. Pentru o mai mare claritate și securitate juridică, sunt necesare dispoziții suplimentare în ceea ce privește definițiile de la articolul 2 alineatul (1), mai exact trebuie precizate cazurile în care se consideră că o persoană fizică sau juridică este proprietarul unui instrument financiar în sensul definiției vânzării în lipsă și cazurile în care o persoană fizică sau juridică „deține” o acțiune sau un instrument de datorie în sensul Regulamentului (UE) nr. 236/2012. Detaliile sunt alese astfel încât Regulamentul (UE) nr. 236/2012 să aibă efectele dorite în mod uniform, în pofida abordărilor divergente ale legislațiilor statelor membre. Conceptele de proprietate și de deținere de titluri de valoare nu sunt în prezent armonizate în statele membre, dar prevederile Regulamentului (UE) nr. 236/2012 sunt destinate să se aplice numai vânzării în lipsă, fără a aduce atingere evoluțiilor legislative ulterioare, cum ar fi o armonizare a legislației.
(4)
Regulamentul (UE) nr. 236/2012 impune restricții și obligații, de exemplu obligații de notificare și de publicare, persoanelor fizice sau juridice care dețin sau deschid poziții scurte nete pe acțiuni și pe instrumente de datorie suverană. Pozițiile lungi și scurte pe acțiuni și pe instrumente de datorie suverană pot fi deținute și evaluate în diferite moduri. Pentru a asigura o abordare coerentă și a permite măsurilor privind pozițiile scurte pe acțiuni și pe instrumente de datorie suverană să își atingă obiectivele, este necesar așadar să se precizeze modul în care trebuie calculate pozițiile scurte nete. Vânzarea în lipsă poate să se refere la un singur instrument sau poate fi efectuată prin coșuri de datorie suverană, de aceea este necesar să se precizeze în ce mod sunt incluse în aceste calcule vânzările în lipsă prin intermediul coșurilor. Pentru a asigura caracterul solid al calculelor pozițiilor scurte nete, este necesar ca pozițiile lungi pe acțiuni să fie definite mai restrictiv decât pozițiile scurte. Întrucât valoarea anumitor instrumente financiare depinde de variațiile prețului instrumentelor suport, este necesar să se precizeze în ce mod trebuie luat în considerare acest lucru. Metoda prevăzută este metoda ajustării în funcție de delta, aceasta fiind o practică general acceptată.
(5)
Pozițiile scurte nete sunt calculate prin referire la pozițiile lungi și scurte deținute de o persoană fizică sau juridică. Pozițiile lungi și scurte pot fi deținute însă de entități diferite dintr-un grup sau de diferite fonduri administrate de un administrator de fonduri. Este posibil ca o serie de poziții scurte nete importante să fie disimulate prin distribuirea acestora între entitățile din cadrul unui grup sau între diferite fonduri. Pentru a limita cazurile de eludare a obligațiilor și pentru ca notificarea și publicarea pozițiilor scurte să ofere o imagine exactă și reprezentativă, sunt necesare dispoziții mai detaliate care să precizeze modul în care trebuie calculate pozițiile scurte nete pentru entitățile din cadrul unui grup și pentru administratorii de fonduri. Pentru aplicarea acestor dispoziții, este necesar să se definească noțiunea de strategie de investiții pentru a preciza care dintre pozițiile scurte ale entităților dintr-un grup și care dintre pozițiile scurte ale fondurilor trebuie agregate. Totodată, pentru a clarifica care dintre pozițiile scurte ale fondurilor trebuie agregate, este necesar să se definească activitățile de administrare. De asemenea, pentru a asigura efectuarea notificărilor, este necesar să se precizeze care entități dintr-un grup sau dintre diferite fonduri trebuie să efectueze calculele și să facă notificările.
(6)
Regulamentul (UE) nr. 236/2012 impune restricții la încheierea tranzacțiilor de swap pe riscul de credit al datoriei suverane fără acoperire, dar permite swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane în scopuri de acoperire legitime. Swapurile pe riscul de credit al datoriei suverane pot fi utilizate pentru acoperirea unei mari varietăți de active și pasive, însă, în multe cazuri, distincția între acoperire legitimă și speculație poate fi dificil de făcut. Este necesar așadar să se precizeze cu mai multă exactitate în ce cazuri un swap pe riscul de credit al datoriei suverane poate fi considerat drept acoperit. Atunci când trebuie indicată în mod constant o măsură cantitativă a corelației, este adecvată utilizarea unei măsuri simple, general acceptate și înțelese, precum coeficientul de corelație Pearson, calculat drept covariație a două variabile împărțită la produsul abaterilor lor standard. Punerea în corespondență a activelor și a pasivelor pentru a crea o acoperire perfectă este dificilă în practică, din cauza caracteristicilor lor diferite și a volatilității valorilor lor. Regulamentul (UE) nr. 236/2012 prevede că măsurile luate trebuie să fie proporționale, de aceea, pentru a defini un swap neacoperit pe riscul de credit, este necesar să se aplice o abordare proporțională în ceea ce privește activele și pasivele acoperite printr-un swap acoperit pe riscul de credit. Deși Regulamentul (UE) nr. 236/2012 nu impune un grad de corelație specific pentru o poziție acoperită pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane, este necesar să se precizeze că această corelație trebuie să fie semnificativă.
(7)
Regulamentul (UE) nr. 236/2012 prevede că o persoană fizică sau juridică care deține o poziție scurtă netă pe datoria suverană care depășește un anumit prag trebuie să notifice poziția respectivă autorității competente relevante. Este necesar așadar ca acest prag să fie precizat în mod adecvat. Valorile minime care nu ar avea un impact semnificativ asupra pieței datoriei suverane în cauză nu trebuie să facă obiectul notificării obligatorii, iar pragul trebuie să ia în considerare, printre altele, lichiditatea fiecărei piețe de obligațiuni și stocul datoriei suverane, precum și obiectivele acestei măsuri.
(8)
Datele necesare pentru calcularea pragurilor de notificare pentru pozițiile scurte nete în raport cu datoria suverană emisă nu vor fi disponibile la data intrării în vigoare a prezentului regulament. Prin urmare, cele două criterii utilizate pentru stabilirea pragurilor de notificare inițiale la data publicării trebuie să fie, în primul rând, valoarea totală a datoriei suverane emise de emitentul suveran și, în al doilea rând, existența unei piețe la termen lichide pentru acea datorie suverană. În momentul în care vor fi disponibile date pertinente pentru toate criteriile, trebuie adoptate praguri revizuite.
(9)
Dacă lichiditatea pe o piață a datoriei suverane scade sub un anumit prag, restricțiile asupra vânzării în lipsă de datorie suverană fără acoperire de către investitori pot fi ridicate temporar cu scopul de a stimula lichiditatea pieței respective. În cazul unei scăderi semnificative a valorii unui instrument financiar într-un loc de tranzacționare, autoritățile competente pot interzice sau restricționa vânzările în lipsă sau pot limita în alt mod tranzacțiile cu respectivul instrument. Există o mare varietate de instrumente, de aceea este necesar să se specifice pragul pentru fiecare dintre diferitele clase de instrumente financiare, ținând cont de diferențele dintre instrumente și de gradele diferite de volatilitate a piețelor acestora.
(10)
Prezentul regulament nu indică un prag pentru scăderea semnificativă a prețului unităților OPCVM-urilor cotate, cu excepția fondurilor tranzacționate la bursă care sunt OPCVM-uri, deoarece, deși prețul poate varia în mod liber în locul de tranzacționare, el face obiectul unei reguli din Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (2) care menține prețurile apropiate de valoarea activului net al OPCVM-ului. Nu sunt indicate alte praguri pentru scăderea semnificativă a valorii instrumentelor derivate decât cele menționate în prezentul regulament.
(11)
Prezentul regulament clarifică competențele de intervenție, în caz de evenimente sau evoluțiile nefavorabile, ale autorităților competente și ale Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP), care a fost înființată și își exercită competențele în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Este necesar să se prevadă o listă a acestor evenimente, pentru a garanta o abordare coerentă și pentru a permite luarea unor măsuri corespunzătoare în cazul apariției unor evenimente sau evoluții nefavorabile neprevăzute.
(12)
Din rațiuni de securitate juridică, este necesar ca prezentul regulament să intre în vigoare în aceeași zi ca Regulamentul delegat (UE) nr. 919/2012 al Comisiei (4),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
GENERALITĂȚI
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament prevede reguli detaliate în completarea următoarelor articole din Regulamentul (UE) nr. 236/2012:
-
articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza definiția noțiunilor de proprietate și de vânzare în lipsă;
-
articolul 3 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza cazurile și metoda de calculare a pozițiilor scurte nete și definiția noțiunii de deținere;
-
articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza noțiunea de poziție neacoperită pe swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane și metodele de calcul pentru grupuri și pentru activitățile de administrare de fonduri;
-
articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza pragul de notificare pentru pozițiile scurte semnificative pe datoria suverană;
-
articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza pragul de lichiditate pentru suspendarea restricțiilor asupra vânzării în lipsă de datorie suverană;
-
articolul 23 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza sensul scăderilor semnificative ale valorii instrumentelor financiare, altele decât acțiunile lichide;
-
articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pentru a preciza criteriile și factorii care trebuie luați în considerare pentru a stabili cazurile în care apar evenimentele sau evoluțiile nefavorabile menționate la articolele 18-21 și 27 și amenințările menționate la articolul 28 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„grup” înseamnă persoanele juridice care sunt întreprinderi controlate în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (f) din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) și persoana fizică sau juridică care le controlează;
(b)
„emitent supranațional” înseamnă un emitent în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (d) punctele (i), (iv), (v) și (vi) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
CAPITOLUL II
EXPLICAȚII SUPLIMENTARE PRIVIND DEFINIȚIILE, CONFORM ARTICOLULUI 2 ALINEATUL (2) ȘI ARTICOLULUI 3 ALINEATUL (7) LITERA (a)
Articolul 3
Explicitarea noțiunii de „proprietate” și definirea vânzării în lipsă
(1) În scopul definirii vânzării în lipsă, pentru a stabili, atunci când este cazul, dacă o persoană fizică sau juridică este considerată proprietarul unui instrument financiar atunci când există un proprietar legal și un beneficiar real al acestuia, se aplică legislația aplicabilă vânzării în lipsă a acelei acțiuni sau a acelui instrument de datorie. Atunci când beneficiarii reali ai unei acțiuni sau ai unui instrument de datorie sunt persoane fizice sau juridice, se consideră că acțiunea sau instrumentul de datorie este proprietatea beneficiarului real ultim, inclusiv atunci când acțiunea sau instrumentul de datorie este deținut(ă) de către o persoană care acționează în numele acestuia. În aplicarea prezentului articol, beneficiarul real este investitorul care își asumă riscul economic aferent achiziționării unui instrument financiar.
(2) În aplicarea articolului 2 alineatul (1) litera (b) punctele (i)-(iii) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, o „vânzare în lipsă” în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 nu include:
(a)
vânzarea de instrumente financiare care au fost transferate în cadrul unui acord de împrumut de valori mobiliare sau de răscumpărare, cu condiția ca aceste valori mobiliare să fie returnate sau ca cedentul să le recupereze, astfel încât decontarea să poată fi efectuată la scadență;
(b)
vânzarea unui instrument financiar de către o persoană fizică sau juridică care a cumpărat instrumentul financiar înainte de a-l vinde, dar nu l-a primit la momentul vânzării, cu condiția ca instrumentul financiar să fie livrat într-un moment care să permită efectuarea decontării la scadență;
(c)
vânzarea unui instrument financiar de către o persoană fizică sau juridică care a exercitat o opțiune sau un drept similar asupra instrumentului financiar respectiv, cu condiția ca instrumentul financiar să fie livrat într-un moment care să permită efectuarea decontării la scadență.
Articolul 4
Deținerea
Se consideră că o persoană fizică sau juridică deține o acțiune sau un instrument de datorie, în aplicarea articolului 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, în următoarele cazuri:
(a)
persoana respectivă este proprietarul acțiunii sau al instrumentului de datorie, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1);
(b)
persoana respectivă are un drept exigibil de a-i fi transferată proprietatea acțiunii sau a instrumentului de datorie în conformitate cu legislația aplicabilă vânzării în cauză.
CAPITOLUL III
POZIȚII SCURTE NETE [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (7) LITERA (b)]
Articolul 5
Poziții scurte nete pe acțiuni - poziții lungi
(1) Deținerea unei acțiuni printr-o poziție lungă pe un coș de acțiuni trebuie luată de asemenea în considerare, pentru această acțiune, proporțional cu ponderea acțiunii în coș.
(2) O expunere prin intermediul unui instrument financiar, altul decât o acțiune, care conferă un avantaj financiar în cazul unei creșteri a prețului acțiunii, așa cum se prevede la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, înseamnă orice expunere la capitalul social prin unul sau mai multe dintre instrumentele enumerate în anexa I partea 1.
Expunerea la care se face referire în primul paragraf depinde de valoarea acțiunii pentru care trebuie calculată o poziție scurtă netă și care conferă un avantaj financiar în cazul unei creșteri a prețului sau a valorii acțiunii.
Articolul 6
Poziții scurte nete pe acțiuni - poziții scurte
(1) O vânzare în lipsă a unei acțiuni prin vânzarea în lipsă a unui coș de acțiuni trebuie luată de asemenea în considerare, pentru această acțiune, proporțional cu ponderea acțiunii în coș.
(2) În aplicarea articolului 3 alineatul (1) litera (a) și a articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, în cazul în care o poziție pe un instrument financiar, inclusiv cele enumerate în anexa I partea 1, conferă un avantaj financiar în cazul unei scăderi a prețului sau a valorii acțiunii, această poziție trebuie luată în considerare la calcularea poziției scurte.
Articolul 7
Poziții scurte nete pe acțiuni - generalități
La calcularea pozițiilor scurte nete menționate la articolele 5 și 6 trebuie luate în considerare următoarele criterii:
(a)
este irelevant dacă s-a convenit asupra unei decontări în numerar sau a livrării fizice a activelor suport;
(b)
pozițiile scurte pe instrumente financiare care dau naștere unui drept asupra acțiunilor neemise, drepturi de subscriere, obligațiuni convertibile și alte instrumente comparabile nu sunt considerate poziții scurte pentru calcularea unei poziții scurte nete.
Articolul 8
Poziții scurte nete pe datoria suverană - poziții lungi
(1) În aplicarea prezentului articol și a anexei II, „preț” înseamnă randamentul sau, în cazul în care nu există un randament al activelor sau datoriilor în cauză sau randamentul nu este un element de comparație adecvat între activele sau datoriile în cauză, prețul propriu-zis. Deținerea unui instrument de datorie suverană printr-o poziție lungă pe un coș de instrumente de datorie suverană ale unor emitenți suverani diferiți trebuie luată de asemenea în considerare, pentru datoria suverană respectivă, proporțional cu ponderea datoriei suverane respective în acel coș.
(2) În aplicarea articolului 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, o expunere prin orice alt instrument decât datoria suverană care conferă un avantaj financiar în cazul unei creșteri a prețului datoriei suverane înseamnă orice expunere prin unul sau mai multe dintre instrumentele enumerate în anexa I partea 2, cu condiția ca valoarea lor să depindă de valoarea datoriei suverane pentru care trebuie calculată o poziție scurtă netă și care conferă un avantaj financiar în cazul unei creșteri a prețului sau a valorii datoriei suverane.
(3) Cu condiția să fie strâns corelate, în conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 și cu alineatele (4) și (5), toate deținerile nete de datorie suverană a unui emitent suveran care prezintă o strânsă corelare cu prețul datoriei suverane asociate unei poziții scurte trebuie incluse în calculul poziției lungi. Instrumentele de datorie suverană ale emitenților situați în afara Uniunii nu sunt incluse.
(4) Pentru activele cu un preț de piață lichid, corelarea strânsă între prețul unui instrument de datorie al unui alt emitent suveran și prețul datoriei emitentului suveran dat se măsoară pe o bază istorică, utilizând datele zilnice ponderate acumulate în perioada de 12 luni anterioară deschiderii poziției pe datoria suverană. Pentru activele pentru care nu există o piață lichidă sau al căror istoric al prețului este mai scurt de 12 luni, se utilizează un substituent adecvat, cu o durată similară.
(5) În aplicarea articolului 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, un instrument de datorie și o datorie suverană emisă se consideră a fi strâns corelate în cazul în care coeficientul de corelație Pearson între prețul instrumentului de datorie al altui emitent suveran și prețul datoriei suverane date pentru perioada în cauză este de cel puțin 80 %.
(6) Dacă poziția încetează ulterior să mai fie strâns corelată, pe baza unei perioade glisante de 12 luni, datoria suverană a emitentului suveran care anterior era strâns corelat nu mai este luată în considerare la calcularea unei poziții lungi. Cu toate acestea, nu se consideră că pozițiile nu mai sunt strâns corelate dacă există o scădere temporară a nivelului de corelație a datoriei suverane, pentru o perioadă de cel mult 3 luni, sub nivelul stabilit la alineatul (4), cu condiția ca coeficientul de corelație să fie de cel puțin 60 % pe întreaga perioadă de 3 luni.
(7) La calcularea pozițiilor scurte nete, este irelevant dacă s-a convenit asupra unei decontări în numerar sau a livrării fizice a activelor suport.
Articolul 9
Poziții scurte nete pe datoria suverană - poziții scurte
(1) O vânzare în lipsă de datorie suverană prin vânzarea unui coș de instrumente de datorie suverană trebuie luată în considerare, pentru datoria suverană respectivă, proporțional cu ponderea datoriei suverane respective în acel coș.
(2) În aplicarea articolului 3 alineatul (1) litera (a) și a articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, în cazul în care o poziție pe un instrument, inclusiv cele enumerate la articolul 8 alineatul (2), conferă un avantaj financiar în cazul unei scăderi a prețului sau a valorii datoriei suverane, această poziție trebuie luată în considerare la calcularea poziției scurte.
(3) Orice swap pe riscul de credit al datoriei suverane care se referă la un emitent suveran trebuie inclus în calculul pozițiilor scurte nete pe acea datorie suverană. Vânzările de swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane sunt considerate a fi poziții lungi, iar achizițiile de swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane sunt considerate poziții scurte.
(4) În cazul în care o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane este utilizată pentru a acoperi un alt risc decât datoria suverană la care se referă, valoarea riscului acoperit nu poate fi considerată ca fiind o poziție lungă pentru a calcula dacă o persoană fizică sau juridică are o poziție scurtă netă pe datoria suverană emisă de un emitent suveran.
(5) La calcularea pozițiilor scurte nete, este irelevant dacă s-a convenit asupra unei decontări în numerar sau a livrării fizice a activelor suport.
Articolul 10
Metoda de calculare a pozițiilor scurte nete pe acțiuni
(1) Pentru calcularea poziției scurte nete pe acțiuni în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, se utilizează modelul ajustat în funcție de delta pentru acțiuni prevăzut în anexa II.
(2) Toate calculele pozițiilor lungi și scurte efectuate de o persoană fizică sau juridică în raport cu aceleași acțiuni utilizează aceleași metode.
(3) Calculul pozițiilor scurte nete ia în considerare tranzacțiile cu toate instrumentele financiare, efectuate într-un loc de tranzacționare sau în afara acestuia, care conferă un avantaj financiar în cazul unei modificări a prețului sau a valorii acțiunii.
Articolul 11
Calcularea pozițiilor scurte nete pe datoria suverană
(1) În aplicarea articolului 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pozițiile scurte nete pe datoria suverană se calculează luând în considerare tranzacțiile cu toate instrumentele financiare care conferă un avantaj financiar în cazul modificării prețului sau a randamentului acelei datorii suverane. Se utilizează modelul ajustat în funcție de delta pentru datoria suverană prevăzut în anexa II.
(2) În conformitate cu articolul 3 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, pozițiile se calculează pentru fiecare emitent suveran în raport cu care o persoană fizică sau juridică deține o poziție scurtă.
CAPITOLUL IV
POZIȚII SCURTE NETE ÎN FONDURI SAU GRUPURI [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (7) LITERA (c)]
Articolul 12
Metoda de calculare a pozițiilor pentru activitățile de administrare a mai multor fonduri sau portofolii
(1) Poziția scurtă netă în raport cu un anumit emitent se calculează în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 pentru fiecare fond, indiferent de forma sa juridică, și pentru fiecare portofoliu administrat.
(2) În sensul articolelor 12 și 13, se aplică următoarele definiții:
(a)
„strategie de investiții” înseamnă o strategie aplicată de o entitate de administrare, în raport cu un anumit emitent, care urmărește deschiderea unei poziții scurte nete sau a unei poziții lungi nete prin intermediul unor tranzacții cu diverse instrumente financiare emise de respectivul emitent sau care se raportează la acesta;
(b)
„activități de administrare” înseamnă administrarea fondurilor, indiferent de forma lor juridică, și administrarea portofoliului conform mandatelor încredințate de clienți, pe o bază personalizată și discreționară, atunci când aceste portofolii includ unul sau mai multe instrumente financiare;
(c)
„entitate de administrare” înseamnă o persoană sau entitate juridică, inclusiv o divizie, o unitate sau un departament care administrează, pe o bază discreționară, fonduri sau portofolii în temeiul unui mandat.
(3) Entitatea de administrare procedează la agregarea pozițiilor scurte nete ale fondurilor și portofoliilor aflate în administrarea sa pentru care aplică aceeași strategie de investiții în raport cu un anumit emitent.
(4) Atunci când aplică metoda descrisă mai sus, entitatea de administrare:
(a)
ia în considerare pozițiile fondurilor și ale portofoliilor a căror administrare a fost delegată de către o terță parte;
(b)
exclude pozițiile fondurilor și ale portofoliilor a căror gestionare a delegat-o către o terță parte.
Entitatea de administrare notifică și, dacă este cazul, publică poziția scurtă netă care rezultă din aplicarea alineatelor (3) și (4) atunci când aceasta atinge sau depășește un prag de notificare sau publicare pertinent, în conformitate cu articolele 5-11 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
(5) În cazul în care o entitate juridică desfășoară activități de administrare în paralel cu activități de altă natură, ea aplică metoda descrisă la alineatele (1)-(3) numai în cazul activităților sale de administrare și notifică și publică pozițiile scurte nete astfel calculate.
(6) Pentru activitățile diferite de activitatea de administrare în urma cărora entitatea deține poziții scurte în nume propriu, entitatea juridică calculează poziția scurtă netă în raport cu un anumit emitent în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 și raportează și publică pozițiile scurte nete astfel calculate.
Articolul 13
Metoda de calculare a pozițiilor pentru entitățile juridice din cadrul unui grup care dețin poziții lungi sau scurte în raport cu un anumit emitent
(1) Poziția scurtă netă se calculează în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 pentru fiecare entitate juridică din cadrul grupului. Entitatea juridică pertinentă sau, în numele său, grupul căruia îi aparține notifică și publică poziția scurtă netă în raport cu un anumit emitent în momentul în care aceasta atinge sau depășește un prag de notificare sau de publicare. Atunci când una sau mai multe entități juridice care fac parte din grup sunt entități de administrare, ele aplică metoda descrisă la articolul 12 alineatele (1)-(4) pentru activitățile de administrare de fonduri și de portofolii.
(2) Pozițiile scurte nete și pozițiile lungi nete ale tuturor entităților juridice care compun grupul trebuie agregate și compensate, cu excepția pozițiilor entităților de administrare care desfășoară activități de administrare. Grupul notifică și, dacă este cazul, publică poziția scurtă netă în raport cu un anumit emitent în momentul în care aceasta atinge sau depășește un prag de notificare sau de publicare pertinent.
(3) Atunci când o poziție scurtă netă atinge sau depășește pragul de notificare, în conformitate cu articolul 5, sau pragul de publicare, în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, o entitate juridică din grup trebuie să notifice și să publice, în conformitate cu articolele 5-11 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, poziția scurtă netă în raport cu un anumit emitent calculată în conformitate cu alineatul (1), cu condiția ca nicio poziție scurtă netă la nivel de grup, calculată în conformitate cu alineatul (2), să nu atingă sau să nu depășească un prag de notificare sau de publicare. O entitate juridică desemnată în acest scop notifică și, dacă este cazul, publică poziția scurtă netă la nivel de grup în raport cu un anumit emitent, calculată în conformitate cu alineatul (2), atunci când:
(i)
niciun prag de notificare sau de publicare nu este atins sau depășit de o entitate juridică din grup;
(ii)
un prag de notificare sau de publicare este atins sau depășit simultan atât de grup, cât și de una dintre entitățile juridice care fac parte din acesta.
CAPITOLUL V
SWAPURI ACOPERITE PE RISCUL DE CREDIT AL DATORIEI SUVERANE [ARTICOLUL 4 ALINEATUL (2)]
Articolul 14
Cazuri care nu reprezintă poziții descoperite pe swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane
(1) În următoarele cazuri, o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane nu este considerată o poziție neacoperită în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
(a)
În ceea ce privește acoperirile în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, swapul pe riscul de credit al datoriei suverane nu este considerat drept o poziție neacoperită în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012 și este utilizat ca acoperire împotriva riscului de scădere a valorii activelor sau pasivelor corelat cu riscul de scădere a valorii datoriei suverane la care se referă swapul pe riscul de credit, atunci când respectivele active sau pasive se referă la entități din sectorul public sau privat din același stat membru.
(b)
O poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane unde activele sau pasivele se referă la entități din sectorul public sau privat din același stat membru ca emitentul suveran la care se referă swapul pe riscul de credit al datoriei suverane nu este considerată drept poziție neacoperită în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, dacă:
(i)
se referă la un stat membru, inclusiv orice minister, agenție sau societate vehicul investițional al statului membru sau, în cazul unui stat membru federal, la unul dintre membrii care alcătuiesc federația;
(ii)
este utilizată pentru a acoperi orice active sau pasive care îndeplinesc criteriul corelației prevăzut la articolul 18.
(c)
O poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane unde activele sau pasivele se referă la un emitent suveran în raport cu care emitentul suveran la care se referă swapul pe riscul de credit al datoriei suverane este garant sau acționar nu este considerată drept poziție neacoperită în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, dacă:
(i)
se referă la un stat membru;
(ii)
este utilizată pentru a acoperi orice active sau pasive care îndeplinesc criteriul corelației prevăzut la articolul 18.
(2) În aplicarea alineatului (1) litera (a), trebuie să existe o corelație între valoarea activelor sau a pasivelor acoperite și valoarea datoriei suverane de referință, așa cum se prevede la articolul 18.
Articolul 15
Cazuri care nu reprezintă poziții neacoperite pe swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane când debitorul este stabilit în mai multe state membre sau când activele sau pasivele sunt situate în mai multe state membre
(1) În cazul în care debitorul sau contrapartea unui activ sau unui pasiv este stabilit în mai multe state membre, o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane nu este considerată drept poziție descoperită, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, în cazurile următoare și cu condiția îndeplinirii în fiecare caz a criteriului corelației prevăzut la articolul 18 din prezentul regulament:
(a)
atunci când există o societate-mamă într-un stat membru și o filială într-un alt stat membru și a fost acordat un împrumut filialei. În cazul în care societatea-mamă îi furnizează filialei un sprijin explicit sau implicit pentru creditare, este permisă achiziționarea swapurilor pe riscul de credit al datoriei suverane în statul membru al societății-mamă, nu în cel al filialei;
(b)
atunci când societatea-mamă este un holding care deține sau controlează o filială care își desfășoară activitatea într-un alt stat membru. În cazul în care societatea-mamă este emitentul obligațiunii, dar activele și veniturile acoperite sunt proprietatea filialei, este permisă achiziționarea de swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane care se referă la statul membru al filialei;
(c)
pentru a acoperi o expunere față de o societate dintr-un stat membru care a investit în datoria suverană a unui al doilea stat membru, în măsura în care această societate ar fi afectată în mod semnificativ în cazul unei scăderi semnificative a valorii datoriei suverane a celui de-al doilea stat membru, cu condiția ca societatea să fie stabilită în ambele state membre. În cazul în care corelația dintre acest risc și datoria celui de-al doilea stat membru este mai puternică decât corelația dintre acest risc și datoria statului membru în care este stabilită societatea, este permisă achiziționarea de swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane care se referă la cel de-al doilea stat membru.
(2) O poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane nu este considerată drept poziție neacoperită, în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, în următoarele cazuri, cu condiția îndeplinirii în fiecare caz a criteriului corelației prevăzut la articolul 18 din prezentul regulament:
(a)
dacă debitorul sau contrapartea unui activ sau unui pasiv acoperit este o societate care desfășoară activități la nivelul Uniunii sau dacă expunerea acoperită se referă la Uniune sau la state membre a căror monedă este euro, este permisă acoperirea acesteia cu ajutorul unui indice adecvat al swapurilor pe riscul de credit al obligațiunilor suverane definit la nivelul Uniunii sau la nivelul zonei euro;
(b)
dacă contrapartea unui activ sau a unui pasiv acoperit este un emitent supranațional, este permisă acoperirea riscului de contraparte cu ajutorul unui coș adecvat de swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane care se referă la garanții sau la acționarii entității respective.
Articolul 16
Justificarea pozițiilor neacoperite pe swapuri pe riscul de credit al datoriei suverane
La cererea autorității competente, orice persoană fizică sau juridică care deschide o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane:
(a)
îi furnizează acesteia o justificare în care precizează care dintre condițiile prevăzute la articolul 15 erau îndeplinite în momentul deschiderii poziției;
(b)
îi demonstrează acestei autorități că, în ceea ce privește poziția respectivă pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane, criteriul corelației de la articolul 18 și cerințele de proporționalitate de la articolul 19 sunt respectate în permanență pe perioada deținerii swapului în cauză.
Articolul 17
Active și pasive acoperite
Activele și pasivele pot fi acoperite prin intermediul unei poziții pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane în următoarele cazuri, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolele 15 și 18 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012:
(a)
o poziție lungă pe datoria suverană a emitentului în cauză;
(b)
orice poziție sau portofoliu utilizat(ă) în cadrul acoperirii expunerilor față de emitentul suveran la care se referă swapul pe riscul de credit;
(c)
orice active sau pasive care se referă la entități din sectorul public din statul membru la a cărui datorie suverană se referă swapul pe riscul de credit. Sunt incluse aici expunerile față de administrații centrale, regionale și locale sau entități ale sectorului public și expunerile garantate de entitatea de referință, inclusiv contractele financiare, portofoliile de active sau obligații financiare, tranzacțiile de swap pe rata dobânzii sau swap valutar în care swapul pe riscul de credit al datoriei suverane este utilizat ca instrument de administrare a riscului de contraparte pentru a acoperi expunerea pe contracte financiare sau de comerț exterior;
(d)
expunerile față de entități din sectorul privat stabilite în statul membru la care se referă swapul pe riscul de credit al datoriei suverane. Expunerile în cauză includ, fără a se limita la acestea, împrumuturile, riscul de contraparte (inclusiv expunerea potențială atunci când există cerințe minime de capital pentru o astfel de expunere), creanțele și garanțiile. Activele și pasivele includ, fără a se limita la acestea, contractele financiare, portofoliile de active sau obligații financiare, tranzacțiile de swap pe rata dobânzii sau swap valutar în care swapul pe riscul de credit al datoriei suverane este utilizat ca instrument de administrare a riscului de contraparte pentru a acoperi expunerea pe contracte financiare sau expunerile din finanțarea comerțului exterior;
(e)
orice expunere indirectă față de oricare dintre entitățile menționate mai sus prin expunerea la indici, fonduri sau societăți vehicule investiționale.
Articolul 18
Teste de corelație
(1) Testul de corelație prevăzut în prezentul capitol este satisfăcut în oricare dintre următoarele cazuri:
(a)
testul de corelație cantitativă este satisfăcut atunci când coeficientul de corelație Pearson este de cel puțin 70 % între prețurile activelor sau pasivelor și prețul datoriei suverane calculat pe o bază istorică, utilizând date pentru o perioadă de cel puțin 12 luni de zile de tranzacționare care precedă imediat data deschiderii poziției pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane;
(b)
testul de corelație calitativă este satisfăcut dacă există o corelație semnificativă, și anume o corelație bazată pe date adecvate și care nu atestă doar o dependență temporară. Corelația se calculează pe o bază istorică, utilizând date pentru perioada de 12 luni de zile de tranzacționare care precedă deschiderea poziției pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane, ponderate în favoarea perioadei celei mai recente. Se utilizează un interval de timp diferit dacă se demonstrează că, în perioada respectivă, condițiile care prevalau erau similare celor din momentul deschiderii poziției pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane sau celor care ar putea apărea pe durata expunerii care este acoperită. În cazul activelor pentru care nu există un preț de piață lichid sau care nu au un istoric al prețului suficient de îndelungat, se utilizează un substituent adecvat.
(2) Testul de corelație prevăzut la alineatul (1) este considerat satisfăcut dacă se poate demonstra că:
(a)
expunerea acoperită se referă la o entitate deținută de emitentul suveran sau în cadrul căreia emitentul suveran deține majoritatea acțiunilor cu drept de vot sau ale cărei datorii sunt garantate de emitentul suveran;
(b)
expunerea acoperită se referă la o administrație regională, locală sau municipală a statului membru;
(c)
expunerea acoperită se referă la o entitate ale cărei fluxuri de trezorerie depind într-o foarte mare măsură de contractele unui emitent suveran sau de un proiect finanțat, integral sau într-o mare măsură, sau garantat de un emitent suveran, de exemplu un proiect de infrastructură.
(3) La cererea autorității competente relevante, partea în cauză trebuie să dovedească satisfacerea testului de corelație în momentul deschiderii poziției pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane.
Articolul 19
Proporționalitate
(1) Pentru a stabili dacă mărimea poziției pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane este proporțională cu mărimea expunerilor acoperite, atunci când nu este posibilă o acoperire perfectă, nu este obligatorie o corespondență exactă și este permis un excedent de acoperire limitat, în conformitate cu alineatul (2). Partea în cauză trebuie să justifice, la cererea autorității competente, de ce nu a fost posibilă o corespondență exactă.
(2) Atunci când acest lucru este justificat de natura activelor și a pasivelor acoperite și de relația lor cu valoarea obligațiilor emitentului suveran la care se referă swapul pe riscul de credit, o anumită valoare a expunerilor poate fi acoperită printr-un swap pe riscul de credit al datoriei suverane de o valoare mai mare. Acest lucru este permis însă numai în cazul în care se demonstrează că este necesară o valoare mai mare a swapului pe riscul de credit al datoriei suverane pentru a acoperi un grad de risc pertinent aferent portofoliului de referință, ținându-se cont de următorii factori:
(a)
mărimea poziției nominale;
(b)
gradul de senzitivitate al expunerilor la obligațiile emitentului suveran la care se referă swapul pe riscul de credit;
(c)
caracterul dinamic sau static al strategiei de acoperire.
(3) Este responsabilitatea deținătorului poziției să se asigure că poziția sa pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane rămâne proporțională în orice moment și că durata acestei poziții este aliniată, pe cât posibil, ținând cont de convențiile și de lichiditatea pieței, cu durata expunerilor acoperite sau cu perioada în care persoana intenționează să dețină expunerea. În cazul în care expunerile acoperite prin poziția pe swapul pe riscul de credit sunt lichidate sau rambursate, acestea trebuie înlocuite cu expuneri echivalente sau poziția pe swapul pe riscul de credit trebuie redusă sau eliminată în alt mod.
(4) Dacă o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane era acoperită la momentul deschiderii, nu se consideră că aceasta este neacoperită dacă unicul motiv pentru care devine neacoperită este o fluctuație a valorii de piață a expunerilor acoperite sau a valorii swapului pe riscul de credit al datoriei suverane.
(5) În toate situațiile, dacă părțile acceptă o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane ca urmare a obligațiilor care le revin ca membri ai unei contrapărți centrale care compensează tranzacții de swap pe riscul de credit al datoriei suverane și în urma aplicării regulilor contrapărții centrale respective, o astfel de poziție trebuie tratată ca involuntară, și nu ca poziție deschisă de parte și, prin urmare, nu este considerată neacoperită, în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
Articolul 20
Metoda de calculare a unei poziții neacoperite pe swapul pe riscul de credit al datoriei suverane
(1) Poziția deținută de o persoană fizică sau juridică pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane este poziția sa netă.
(2) La calcularea valorii riscurilor eligibile acoperite sau care urmează să fie acoperite printr-o poziție pe un swap pe riscul de credit al datoriei suverane, trebuie să se facă distincția între strategiile de acoperire statice și dinamice. Pentru acoperirile statice, de exemplu acoperirea expunerii directe la emitenți suverani sau la organisme ale sectorului public al emitentului suveran, măsura utilizată este măsura riscului de pierdere în cazul intrării bruște în stare de nerambursare (jump to default), dacă entitatea la care este expus deținătorul poziției intră în stare de nerambursare. Valoarea obținută este comparată apoi cu valoarea noțională netă a poziției pe swapul pe riscul de credit.
(3) La calcularea riscurilor ajustate la valoarea de piață pentru care este necesară o strategie dinamică de acoperire, calculele trebuie efectuate pe o bază ajustată în funcție de riscuri, și nu noțională, ținând cont de măsura în care o expunere ar putea crește sau scădea în timpul duratei sale și de volatilitatea activelor și pasivelor acoperite și a datoriei suverane de referință. Se utilizează o ajustare în funcție de beta atunci când activul sau pasivul pentru acoperirea căruia este utilizată poziția pe swapul pe riscul de credit este diferit de activul de referință al swapului pe riscul de credit.
(4) Expunerile indirecte la riscuri, de exemplu prin indici, fonduri, societăți vehicule investiționale, și la poziții pe swapuri pe riscul de credit sunt luate în considerare proporțional cu ponderea activului, a pasivului sau a swapului pe riscul de credit de referință în indicele, fondul sau mecanismul în cauză.
(5) Valoarea portofoliului eligibil de active sau pasive care trebuie acoperite se deduce din valoarea poziției nete deținute pe swapurile pe riscul de credit. Dacă numărul obținut este pozitiv, poziția este considerată drept poziție neacoperită pe swapuri pe riscul de credit, în sensul articolului 4 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012.
CAPITOLUL VI
PRAGURILE DE NOTIFICARE A POZIȚIILOR SCURTE NETE PE DATORIA SUVERANĂ [ARTICOLUL 7 ALINEATUL (3)]
Articolul 21
Praguri de notificare a pozițiilor scurte nete pe datoria suverană emisă
(1) Măsura pertinentă pentru pragul care declanșează notificarea către autoritatea competentă de resort a pozițiilor scurte nete pe datoria suverană emisă a unui emitent suveran este un procentaj din valoarea totală a datoriei suverane emise pentru fiecare emitent suveran.
(2) Pragul de notificare este o valoare monetară. Această valoare monetară se stabilește prin aplicarea pragului procentual la datoria suverană emisă a emitentului suveran și rotunjirea la cel mai apropiat milion de euro.
(3) Valoarea monetară care rezultă din aplicarea pragului procentual este revizuită și actualizată trimestrial pentru a reflecta variațiile valorii totale a datoriei suverane emise a fiecărui emitent suveran.
(4) Valoarea monetară care rezultă din aplicarea pragului procentual și valoarea totală a datoriei suverane emise se calculează conform metodei de calcul pentru pozițiile scurte nete pe datoria suverană.
(5) Sumele inițiale și nivelurile succesive suplimentare pentru emitenții suverani se determină pe baza următorilor factori:
(a)
pragurile nu declanșează notificarea pozițiilor scurte nete cu o valoare minimă în raport cu niciun emitent suveran;
(b)
valoarea totală a datoriei suverane a unui emitent suveran și mărimea medie a pozițiilor deținute de participanții de pe piață în raport cu datoria publică a acelui emitent suveran;
(c)
lichiditatea pieței datoriei suverane a fiecărui emitent suveran, inclusiv, dacă este cazul, lichiditatea pieței la termen pentru acea datorie suverană.
(6) Ținând cont de factorii de la alineatul (5), pragurile de notificare pertinente pentru suma inițială care trebuie luată în considerare pentru fiecare emitent suveran reprezintă un procent egal cu 0,1 % sau 0,5 % din valoarea totală a datoriei suverane emise. Procentajul care trebuie aplicat pentru fiecare emitent se determină aplicând criteriile prevăzute la alineatul (5), astfel încât fiecărui emitent suveran să i se aloce unul dintre cele două praguri procentuale utilizate pentru a calcula valorile monetare pertinente pentru notificare.
(7) Cele două categorii de praguri inițiale, la data intrării în vigoare a prezentului regulament, sunt:
(a)
un prag inițial de 0,1 %, aplicabil atunci când valoarea totală a datoriei suverane emise este cuprinsă între 0 și 500 de miliarde de euro;
(b)
un prag de 0,5 %, aplicabil atunci când valoarea totală a datoriei suverane emise depășește 500 de miliarde de euro sau când există o piață la termen lichidă pentru datoria suverană respectivă.
(8) Nivelurile succesive suplimentare se stabilesc la 50 % din pragurile inițiale și se situează:
(a)
la fiecare 0,05 % peste pragul de notificare inițial de 0,1 %, începând de la 0,15 %;
(b)
la fiecare 0,25 % peste pragul de notificare inițial de 0,5 %, începând de la 0,75 %.
(9) Emitentul suveran trece la grupul de praguri corespunzător dacă se produce o modificare a pieței datoriei suverane a emitentului suveran și dacă, aplicând factorii menționați la alineatul (5), acea modificare se menține pentru cel puțin un an calendaristic.
CAPITOLUL VII
PARAMETRI ȘI METODE PENTRU CALCULAREA PRAGULUI DE LICHIDITATE PENTRU SUSPENDAREA RESTRICȚIILOR ASUPRA VÂNZĂRILOR ÎN LIPSĂ DE DATORIE SUVERANĂ [ARTICOLUL 13 ALINEATUL (4)]
Articolul 22
Metode de calculare și de determinare a pragului de lichiditate pentru suspendarea restricțiilor asupra vânzărilor în lipsă de datorie suverană
(1) Măsura lichidității datoriei suverane emise care trebuie utilizată de fiecare autoritate competentă este volumul tranzacțiilor, definit ca valoarea nominală totală a instrumentelor de datorie tranzacționate, în raport cu un coș de obligațiuni de referință cu scadențe diferite.
(2) Suspendarea temporară a restricțiilor privind vânzările în lipsă fără acoperire de datorie suverană poate fi declanșată atunci când volumul tranzacțiilor pe o lună scade sub percentila a cincea a volumului lunar tranzacționat în ultimele 12 luni.
(3) Pentru a efectua aceste calcule, fiecare autoritate competentă utilizează datele reprezentative disponibile provenind din unul sau mai multe locuri de tranzacționare, de pe piața nereglementată (OTC) sau din ambele, și informează ulterior AEVMP asupra datelor utilizate.
(4) Înainte de a-și exercita competența de a ridica restricțiile cu privire la vânzările în lipsă de datorie suverană, autoritățile competente se asigură că scăderea semnificativă a lichidității nu este rezultatul unor efecte sezoniere asupra lichidității.
CAPITOLUL VIII
SCĂDEREA SEMNIFICATIVĂ A VALORII INSTRUMENTELOR FINANCIARE, ALTELE DECÂT ACȚIUNILE LICHIDE (ARTICOLUL 23)
Articolul 23
Scăderea semnificativă a valorii instrumentelor financiare, altele decât acțiunile lichide
(1) Pentru acțiunile care nu sunt lichide, o scădere semnificativă a valorii în timpul unei singure zile de tranzacționare în raport cu prețul de închidere din ziua de tranzacționare precedentă înseamnă:
(a)
o scădere a prețului acțiunii cu 10 % sau mai mult, dacă acțiunea respectivă este inclusă în principalul indice bursier național și constituie instrumentul financiar suport al unui contract derivat admis la tranzacționare într-un loc de tranzacționare;
(b)
o scădere a prețului acțiunii cu 20 % sau mai mult, dacă prețul acțiunii este de 0,50 EUR sau mai mult, sau echivalentul în moneda locală;
(c)
o scădere a prețului acțiunii cu 40 % sau mai mult în toate celelalte cazuri.
(2) O creștere a randamentului de 7 % sau mai mult de-a lungul curbei de randament în cursul unei singure zile de tranzacționare pentru un emitent suveran este considerată drept o scădere semnificativă a valorii unei obligațiuni suverane.
(3) O creștere de 10 % sau mai mult a randamentului unei obligațiuni corporative în cursul unei singure zile de tranzacționare este considerată drept o scădere semnificativă a valorii obligațiunii corporative.
(4) O scădere de 1,5 % sau mai mult a prețului unui instrument de piață monetară în cursul unei singure zile de tranzacționare este considerată drept o scădere semnificativă a valorii instrumentului respectiv.
(5) O scădere de 10 % sau mai mult a prețului unui fond tranzacționat la bursă în cursul unei singure zile de tranzacționare este considerată drept o scădere semnificativă a valorii fondului respectiv, inclusiv în cazul fondurilor tranzacționate la bursă care sunt OPCVM-uri. Un fond cu efect de levier tranzacționat la bursă se ajustează cu efectul de levier pertinent pentru a reflecta o scădere de 10 % a prețului unui fond tranzacționat la bursă echivalent care nu utilizează efectul de levier. Un fond invers tranzacționat la bursă (reverse exchange traded fund) se ajustează cu un factor de - 1 pentru a reflecta o scădere de 10 % a prețului unui fond tranzacționat la bursă echivalent care nu utilizează efectul de levier.
(6) În cazul în care un instrument financiar derivat, inclusiv contractele financiare pentru diferență, este tranzacționat într-un loc de tranzacționare și are drept unic instrument financiar suport un instrument financiar pentru care scăderea semnificativă a valorii este definită în prezentul articol și la articolul 23 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, se consideră că a avut loc o scădere semnificativă a valorii instrumentului derivat atunci când are loc o scădere semnificativă a valorii instrumentului financiar suport.
CAPITOLUL IX
EVENIMENTE SAU EVOLUȚII NEFAVORABILE (ARTICOLUL 30)
Articolul 24
Criterii și factori care trebuie luați în considerare la stabilirea cazurilor în care apar evenimente sau evoluții nefavorabile și amenințări
(1) În aplicarea articolelor 18-21 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, evenimentele sau evoluțiile nefavorabile care ar putea constitui o amenințare gravă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în statul membru în cauză sau în unul sau mai multe alte state membre, în sensul articolului 30 din Regulamentul (UE) nr. 236/2012, includ orice act, rezultat, fapt sau eveniment care este susceptibil sau poate fi considerat în mod rezonabil drept susceptibil să ducă la următoarele:
(a)
probleme grave de natură financiară, monetară sau bugetară care pot duce la instabilitate financiară în ceea ce privește un stat membru sau o bancă sau alte instituții financiare considerate importante pentru sistemul financiar mondial, de exemplu societăți de asigurare, furnizori de infrastructuri de piață și societăți de administrare a activelor care își desfășoară activitatea în cadrul Uniunii, în cazul în care acest lucru ar putea pune în pericol buna funcționare și integritatea piețelor financiare sau stabilitatea sistemului financiar din Uniune;
(b)
o acțiune de rating sau intrarea în stare de nerambursare a unui stat membru, a unei bănci sau a unei alte instituții financiare considerate importantă pentru sistemului financiar mondial, de exemplu societăți de asigurare, furnizori de infrastructuri de piață și societăți de administrare a activelor care își desfășoară activitatea în cadrul Uniunii, care provoacă sau este susceptibilă în mod rezonabil să provoace incertitudini serioase cu privire la solvabilitatea acestora;
(c)
presiuni considerabile la vânzare sau o volatilitate neobișnuită care cauzează o spirală descendentă a unui instrument financiar legat de o bancă sau alte instituții financiare considerate importante pentru sistemul financiar mondial, de exemplu societăți de asigurare, furnizori de infrastructuri de piață și societăți de administrare a activelor care își desfășoară activitatea în cadrul Uniunii, precum și emitenți suverani, după caz;
(d)
orice pagube relevante cauzate structurilor fizice ale unor emitenți financiari importanți, infrastructurilor pieței, sistemelor de compensare și decontare și autorităților de supraveghere care ar putea afecta negativ piețele, în special atunci când aceste pagube rezultă în urma unor catastrofe naturale sau atacuri teroriste;
(e)
orice perturbări relevante ale unui sistem de plată sau ale unui proces de decontare, în special cele legate de operațiuni interbancare, care cauzează sau pot cauza eșecuri sau întârzieri semnificative ale plăților sau ale decontărilor în cadrul sistemelor de plată ale Uniunii, mai ales dacă acestea pot duce la propagarea unei crize financiare sau economice la o bancă sau la alte instituții financiare considerate importante pentru sistemul financiar mondial, de exemplu societăți de asigurare, furnizori de infrastructuri de piață și societăți de administrare a activelor, sau la un stat membru.
(2) În aplicarea articolului 27, AEVMP trebuie să ia în calcul, în momentul examinării criteriilor de la alineatul (1), posibilitatea unor efecte colaterale sau a unei contagiuni care să afecteze alte sisteme sau alți emitenți și, în mod concret, existența oricărui fenomen de tipul profețiilor care se autorealizează.
(3) În aplicarea articolului 28 alineatul (2) litera (a), o amenințare la adresa bunei funcționări și a integrității piețelor financiare sau a stabilității sistemului financiar din Uniune sau a unei părți a acestuia înseamnă:
(a)
orice amenințare a unei grave instabilități de natură financiară, monetară sau bugetară în ceea ce privește un stat membru sau sistemul financiar al unui stat membru, atunci când aceasta poate amenința serios buna funcționare și integritatea piețelor financiare sau stabilitatea întregului sistem financiar al Uniunii sau a unei părți a acestuia;
(b)
posibilitatea intrării în stare de nerambursare a unui stat membru sau a unui emitent supranațional;
(c)
orice pagube serioase cauzate structurilor fizice ale unor emitenți financiari importanți, infrastructurilor pieței, sistemelor de compensare și decontare și autorităților de supraveghere care ar putea afecta grav piețele transfrontaliere, în special atunci când aceste pagube rezultă în urma unor catastrofe naturale sau atacuri teroriste, dacă ele pot amenința serios buna funcționare și integritatea piețelor financiare sau stabilitatea întregului sistem financiar al Uniunii sau a unei părți a acestuia;
(d)
orice perturbare gravă a unui sistem de plată sau a unui proces de decontare, în special cele legate de operațiuni interbancare, care cauzează sau poate cauza eșecuri sau întârzieri semnificative ale plăților sau ale decontărilor în cadrul sistemelor de plată transfrontaliere ale Uniunii, mai ales dacă acestea pot duce la propagarea unei crize financiare sau economice la întregul sistem financiar al Uniunii sau la o parte a acestuia.
Articolul 25
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 noiembrie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 5 iulie 2012.