РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 439/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 78, параграфи 1 и 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) е разработена съгласно условията на Хагската програма да създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.
(2)
Благодарение на въвеждането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат голям напредък в посока на изграждане на ОЕСУ. Въпреки това между държавите-членки остават значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми. Тези различия следва да бъдат намалени.
(3)
В своя план за политика в областта на убежището, приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си да работи за развитието на ОЕСУ, като предложи да се преразгледат съществуващите правни инструменти, за да се постигне по-голямо хармонизиране на приложимите стандарти, и като засили подкрепата за практическото сътрудничество между държавите-членки, по-специално чрез законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата за подкрепа“), което ще повиши координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с оглед ефективното прилагане на общите правила.
(4)
В Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет през септември 2008 г., Европейският съвет тържествено препотвърди, че всеки преследван чужденец има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз в прилагане на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и други договори в тази област. Бе постигнато също изрично съгласие, през 2009 г. да бъде създадена Европейска служба за подкрепа.
(5)
С практическото сътрудничество в областта на убежището се цели по-пълно сближаване и осигуряване на постоянно качество на процедурите на държавите-членки за вземане на решения в тази област, в рамките на европейска законодателна рамка. През последните години бяха предприети значителен брой мерки за практическо сътрудничество, по-специално приемането на общ подход към информацията относно държавите на произход и създаването на общ европейски учебен план в областта на убежището.
(6)
Службата за подкрепа следва да бъде създадена, за да се укрепят и развият тези мерки на сътрудничество. Службата за подкрепа следва да вземе надлежно предвид тези мерки на сътрудничество, както и извлечените от тях поуки.
(7)
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа следва да подкрепя развитието на солидарност в рамките на Съюза с цел подпомагане на по-доброто разпределяне на лицата, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, като същевременно се следи да няма злоупотреби със системите за убежище и прием.
(8)
За да упражнява своите правомощия по оптимален начин, Службата за подкрепа следва да бъде независима по отношение на техническите въпроси и следва да има правна, административна и финансова самостоятелност. За целта Службата за подкрепа следва да бъде орган на Съюза, който притежава юридическа правосубектност и упражнява изпълнителните правомощия, предоставени му съгласно настоящия регламент.
(9)
Службата за подкрепа следва да работи в тясно сътрудничество с органите на държавите-членки в областта на убежището, с националните служби за имиграция и убежище и с други служби, като използва техния капацитет и експертен опит, както и с Комисията. Държавите-членки следва да си сътрудничат със Службата за подкрепа, за да се гарантира изпълнението на нейните правомощия.
(10)
Освен това Службата за подкрепа следва да действа в тясно сътрудничество с Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН) и, когато това е уместно, с компетентни международни организации, с цел да се възползва от техния експертен опит и подкрепа. За тази цел ролята на ВКБООН и на другите компетентни международни организации следва да бъде призната в пълна степен и тези организации следва да участват пълноценно в работата на Службата за подкрепа. Предоставянето на финансови средства от Службата за подкрепа на ВКБООН в съответствие с настоящия регламент не следва да води до двойно финансиране на дейностите на ВКБООН с други международни или национални източници.
(11)
Освен това, за реализирането на целта си и доколкото е необходимо за изпълнението на своите задачи, Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с други органи на Съюза, по-специално с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), и Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA), създадена с Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета (3).
(12)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (4), за да се избегне дублирането на дейности. Службата за подкрепа следва също да поддържа тесен диалог с гражданското общество с цел обмен на информация и обединяване на знания в областта на убежището.
(13)
Службата за подкрепа следва да бъде европейски център за експертни знания в областта на убежището със задача улесняване, координиране и укрепване на практическото сътрудничество между държавите-членки по различните въпроси, свързани с убежището, така че държавите-членки да бъдат по-добре подготвени за предоставянето на международна закрила на лица, които имат право, като същевременно работи по безпристрастен и ефикасен начин с лицата, които не отговарят на изискванията за международна закрила, когато това е уместно. Правомощията на Службата за подкрепа следва да се концентрират върху три основни задачи, а именно принос за прилагането на ОЕСУ, подкрепа за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и подкрепа за държавите-членки, които са подложени на особен натиск.
(14)
Службата за подкрепа не следва да разполага с преки или косвени правомощия във връзка с вземането на решения от органите на държавите-членки в областта на убежището относно конкретни молби за международна закрила.
(15)
За да предостави и/или координира предоставянето на бърза и ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, Службата за подкрепа следва по искане на съответните държави-членки да координира действията за подкрепа на тези държави-членки, inter alia чрез разполагането на тяхна територия на екипи за подкрепа в областта на убежището, съставени от експерти в тази сфера. Тези екипи следва да предоставят по-специално експертни знания във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и знания в областта на обработката и управлението на делата за убежище. Организацията на екипите за подкрепа в областта на убежището следва да се определя от настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното им разполагане.
(16)
Службата за подкрепа следва да осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, както и добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи.
(17)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Службата за подкрепа с оглед упражняване на ефективен контрол върху нейната работа. Доколкото това е възможно, управителният съвет следва да е съставен от оперативните ръководители на администрациите на държавите-членки в областта на убежището или от техни представители. Той следва да има необходимите правомощия, по-конкретно за изготвянето на бюджета, контрола върху неговото изпълнение, приемането на съответните финансови правила, установяването на прозрачни процедури на работа по отношение на вземането на решения от Службата за подкрепа, приемането на годишния доклад относно положението в областта на убежището в Съюза и на техническите документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, както и назначаването на изпълнителен директор и, по целесъобразност, на изпълнителен комитет. Предвид неговия експертен опит по въпросите на убежището ВКБООН следва да бъде представен от член на управителния съвет без право на глас, така че да бъде пълноценно включен към в работата на Службата за подкрепа.
(18)
Като се има предвид естеството на задачите на Службата за подкрепа и ролята на изпълнителния директор, и за да се даде възможност на Европейския парламент да приеме становище относно подбрания кандидат преди назначаването му, както и преди евентуалното удължаване на неговия мандат, към изпълнителния директор следва да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент. Изпълнителният директор следва също така да представи годишния доклад пред Европейския парламент. Освен това Европейският парламент следва да разполага с възможността да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на неговите задължения.
(19)
За гарантиране на нейната пълна самостоятелност и независимост, Службата за подкрепа следва да има собствен бюджет, който ще се състои най-вече от вноска от Съюза. Финансирането на Службата за подкрепа следва да бъде одобрено от бюджетния орган в съответствие с предвиденото в точка 47 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (5). По отношение на вноските на Съюза и на безвъзмездните средства от общия бюджет на Европейския съюз следва да се прилага бюджетната процедура на Съюза. Одитът на сметките следва да се извършва от Сметната палата.
(20)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с органите в областта на убежището на трети държави, с международни организации, компетентни по въпроси от обхвата на настоящия регламент, и с трети държави в рамките на работни договорености, сключени по силата на съответните разпоредби на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали с писма от 18 май 2009 г. желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(23)
Като се има предвид, че в качеството си на държава-членка до този момент Дания е допринасяла за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, Службата за подкрепа следва да улесни оперативното сътрудничество с Дания. За тази цел следва да бъде отправена покана представител на Дания да присъства на всички заседания на управителния съвет, който също така следва да може да решава да покани наблюдатели от Дания на заседанията на работните групи, когато това е уместно.
(24)
За изпълнението на своята мисия Службата за подкрепа следва да бъде отворена за участие на държави, сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза в уредената с настоящия регламент област, по-специално Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Службата за подкрепа следва също така, съгласувано с Комисията, да може да сключва работни договорености, в съответствие с ДФЕС, с държави, различни от тези, които са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза. Службата за подкрепа обаче в никакъв случай не следва да разработва независима външна политика.
(25)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (Финансовият регламент), и по-специално член 185 от него, следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(26)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7), следва да се прилага без ограничение към Службата за подкрепа, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (8).
(27)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (9) следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(28)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10) следва да се прилага при обработката на лични данни от Службата за подкрепа.
(29)
Необходимите разпоредби относно настаняването на Службата за подкрепа в държавата-членка, в която ще бъде седалището ѝ, и конкретните правила, приложими за целия персонал на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава-членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Службата за подкрепа, включително училища за децата и транспорт, с цел да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват.
(30)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно необходимостта да се подобри прилагането на ОЕСУ, да се улесни, координира и укрепи практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да се предостави и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на предприеманото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(31)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с правото на убежище, признато в член 18 от Хартата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ И МИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СЛУЖБА ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 1
Създаване на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
Създава се Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (наричана оттук нататък „Службата за подкрепа“), с цел да подпомага по-доброто прилагане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ), да укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да предоставя и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск.
Член 2
Мисия на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа улеснява, координира и укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки по различните аспекти на въпросите в областта на убежището и подпомага по-доброто прилагане на ОЕСУ. Във връзка с това Службата за подкрепа участва в пълна степен във външното измерение на ОЕСУ.
2. Службата за подкрепа предоставя ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, като използва всички полезни ресурси, които са на нейно разположение, като това може да включва координиране на ресурси, предоставени от държавите-членки съгласно условията, уредени в настоящия регламент.
3. Службата за подкрепа предоставя научна и техническа помощ по отношение на политиката и законодателството на Съюза във всички области с пряко или косвено въздействие върху областта на убежището, за да може да предостави пълна подкрепа за практическото сътрудничество по въпросите на убежището и да изпълни ефективно своите задачи. Тя представлява независим източник на информация по всички въпроси в тези области.
4. Службата за подкрепа осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи и подкрепата в областта на информационните технологии, необходима за упражняването на нейните правомощия.
5. Службата за подкрепа работи в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки, с националните служби за имиграция и убежище, с други национални служби и с Комисията. Службата за подкрепа изпълнява своите задачи, без да засяга задачите на други компетентни органи на Съюза, и работи в тясно сътрудничество с тях и с ВКБООН.
6. Службата за подкрепа няма никакви правомощия във връзка с вземането на решения от органите в областта на убежището на държавите-членки по конкретни молби за международна закрила.
ГЛАВА 2
ЗАДАЧИ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
РАЗДЕЛ 1
Подкрепа за практическото сътрудничество в областта на убежището
Член 3
Най-добри практики
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, позволяващи обмен на информация и установяване и обединяване на най-добри практики в областта на убежището между държавите-членки.
Член 4
Информация относно държави на произход
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, свързани с информацията относно държави на произход, и по-специално:
а)
събиране на подходяща, надеждна, точна и актуализирана информация относно държави на произход на лица, кандидатстващи за международна закрила, по прозрачен и безпристрастен начин, като се използват всички подходящи източници на информация, включително информация, получена от правителствени, неправителствени и международни организации и институции и органи на Съюза;
б)
изготвяне на доклади относно държавите на произход въз основа на информацията, събрана в съответствие с буква а);
в)
управление и по-нататъшно разработване на интернет портал за събиране на информация относно държави на произход и неговата поддръжка с цел да се осигури прозрачност в съответствие с необходимите правила за достъп до такава информация по член 42;
г)
изготвяне на общ формат и обща методология за представяне, проверка и използване на информацията относно държави на произход;
д)
анализ на информацията относно държави на произход по прозрачен начин, за да се насърчи сближаването на критериите за оценка и, по целесъобразност, да се използват резултатите от заседанията на една или повече работни групи. С този анализ не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
Член 5
Подкрепа за разпределянето в рамките на Съюза на лица, ползващи се с международна закрила
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа подпомага, улеснява и координира обмена на информация и други дейности, свързани с разпределянето в рамките на Съюза. Разпределянето в рамките на Съюза се извършва единствено по съгласуван между държавите-членки начин, със съгласието на съответното ползващо се от международна закрила лице и, по целесъобразност, при консултация с ВКБООН.
Член 6
Подкрепа за обучение
1. Службата за подкрепа създава и разработва курсове за обучение, достъпни за членовете на всички национални администрации и съдилища и трибунали, както и за националните служби в държавите-членки, компетентни в областта на убежището. Участието в обучението не засяга националните системи и процедури.
Службата за подкрепа разработва такива курсове за обучение в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки и, при необходимост, използва експертния опит на академичните институции и други компетентни организации.
2. Службата за подкрепа управлява и разработва европейски учебен план в областта на убежището, като отчита съществуващото сътрудничество в Съюза в тази област.
3. Предложените от Службата за подкрепа курсове за обучение могат да бъдат общи, специализирани или тематични и могат да включват методология за обучение на обучители.
4. Специализираните и тематичните обучения за придобиване на знания и умения по въпросите на убежището включват без да се ограничават до тях:
а)
международните инструменти за защита на правата на човека и достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, в това число специализирани правни въпроси и въпроси от съдебната практика;
б)
въпроси, свързани с обработването на молбите за убежище от малолетни или непълнолетни лица и от уязвими лица със специфични нужди;
в)
техники на интервюиране;
г)
използване на медицински и правни експертни заключения в процедурите по предоставяне на убежище;
д)
въпроси, свързани със събирането и използването на информация относно държавите на произход;
е)
условия на приемане, в това число специалното внимание, предоставяно на уязвимите групи и жертвите на изтезания.
5. Предложеното обучение е от високо качество и определя ключови принципи и най-добри практики, за да се спомогне за сближаването на административните методи и решения, както и правната практика, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища и трибунали.
6. Службата за подкрепа осигурява на експертите, които са част от резерва от експерти за намеса в областта на убежището, посочен в член 15, специализирано обучение, свързано с техните задължения и функции, и провежда редовни учения с тях в съответствие с графика за специализирани курсове за обучение и учения, посочени в нейната годишна работна програма.
7. Службата за подкрепа може да организира дейности за обучение в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия.
Член 7
Подкрепа за външното измерение на ОЕСУ
Службата за подкрепа, съгласувано с Комисията, координира обмена на информация и другите действия, предприети по въпроси, възникващи при прилагането на инструментите и механизмите, свързани с външното измерение на ОЕСУ.
Службата за подкрепа координира обмена на информация и другите действия във връзка с пренастаняване, предприети от държавите-членки за задоволяване на нуждите от международна закрила на бежанците в трети държави и за изразяване на солидарност с приемащите държави.
Съобразно своите правомощия и в съответствие с член 49 Службата за подкрепа може да сътрудничи с компетентните органи на трети държави по технически въпроси, по-конкретно за насърчаване и съдействие за изграждането на капацитета на собствените системи за убежище и прием на третите държави и за прилагане на регионални програми за закрила, и други подходящи действия за намиране на трайни решения.
РАЗДЕЛ 2
Подкрепа за държавите-членки, подложени на особен натиск
Член 8
Особен натиск върху системата за убежище и прием
Службата за подкрепа координира и подкрепя общите действия за оказване на съдействие на системите за убежище и прием на държавите-членки, подложени на особен натиск, който е източник на изключително сериозно и изискващо незабавни мерки натоварване на техните инфраструктури за прием и системите им за убежище. Този натиск може да се характеризира с внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, които може да се нуждаят от международна закрила, и може да произтича от географското или демографското положение на държавата-членка.
Член 9
Събиране и анализ на информация
1. За да може да оцени нуждите на държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа събира, по-специално въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, от ВКБООН и, при необходимост, от други компетентни организации, съответна информация, позволяваща установяване, подготовка и определяне на спешните мерки, посочени в член 10, за преодоляване на този натиск.
2. Въз основа на данни, предоставени от държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа систематично установява, събира и анализира информация относно наличните структури и персонал, особено в областта на устния и писмения превод, информация за държави на произход и относно съдействието при обработката и управлението на делата за убежище и капацитета за предоставяне на убежище в тези държави-членки, подложени на особен натиск, за да се насърчи бързият и надежден обмен на информация между различните органи в областта на убежището на държавите-членки.
3. Службата за подкрепа анализира данните относно всяка ситуация на внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, която може да подложи системите за убежище и прием на особен натиск, и осигурява бързия обмен на съответна информация между държавите-членки и Комисията. Службата за подкрепа използва съществуващите системи и механизми за ранно предупреждение и, при необходимост, създава система за ранно предупреждение за собствени цели.
Член 10
Действия за подкрепа на държавите-членки
По искане на съответните държави-членки Службата за подкрепа координира действията в подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, включително координиране на:
а)
действията за подпомагане на държавите-членки, подложени на особен натиск, за да се улесни първоначалният анализ на молбите за убежище, разглеждани от компетентните национални органи;
б)
действията за осигуряване предоставянето на подходяща инфраструктура за приемане, по-специално за спешно настаняване, транспорт и медицинска помощ, от страна на държавите-членки, подложени на особен натиск;
в)
екипите за подкрепа в областта на убежището, чиито условия за дейност са определени в глава 3.
РАЗДЕЛ 3
Принос за прилагането на ОЕСУ
Член 11
Събиране и обмен на информация
1. Службата за подкрепа организира, координира и подпомага обмена на информация между органите в областта на убежището на държавите-членки, както и между тях и Комисията, относно прилагането на всички инструменти на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището. За целта Службата за подкрепа може да създава фактологични, правни бази данни и бази данни със съдебна практика относно националните инструменти, инструментите на Съюза и международните инструменти в областта на убежището, като използва, inter alia, съществуващите механизми. Без да се засягат дейностите на Службата за подкрепа съгласно членове 15 и 16, в тези бази данни не се съхраняват лични данни, освен ако Службата за подкрепа е получила такива данни от документи, до които има предоставен публичен достъп.
2. По-специално Службата за подкрепа събира информация относно:
а)
обработката на молби за международна закрила от националните администрации и органи;
б)
националното право и неговото развитие в областта на убежището, включително съдебната практика.
Член 12
Доклади и други документи на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа изготвя годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза, като отчита надлежно информацията, която вече е предоставена от други подходящи източници. В този доклад Службата за подкрепа прави оценка на резултатите от дейностите, проведени съгласно настоящия регламент, и прави цялостен сравнителен анализ на тези дейности, за да повиши качеството, съгласуваността и ефективността на ОЕСУ.
2. В съответствие с работната си програма или по искане на управителния съвет или на Комисията, Службата за подкрепа може да приеме технически документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, включително насоки и оперативни наръчници, като отчита надлежно становищата на държавите-членки или на Европейския парламент, и в тясна консултация с работните групи и Комисията. Когато тези технически документи се позовават на международното право за бежанците, се отчитат надлежно съответните насоки на ВКБООН. С документите не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
ГЛАВА 3
ЕКИПИ ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 13
Координация
1. Държава(и)-членка(и), подложена(и) на особен натиск, може(могат) да отправи(ят) искане към Службата за подкрепа за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището. По-специално, молещата(ите) държава(и)-членка(и) прави(ят) описание на ситуацията, посочва(т) целите на искането за разполагане и уточнява(т) предполагаемите изисквания във връзка с разполагането в съответствие с член 18, параграф 1.
2. В отговор на искането Службата за подкрепа може да координира необходимата техническа и оперативна помощ за молещата(ите) държава(и)-членка(и) и разполагането за определен срок на екип за подкрепа в областта на убежището на територията на тази(ези) държава(и)-членка(и) въз основа на оперативния план, посочен в член 18.
Член 14
Техническа помощ
Екипите за подкрепа в областта на убежището предоставят експертни знания, съгласно договореното в оперативния план, посочен в член 18, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище в рамките на посочените в член 10 действия в подкрепа на държавите-членки.
Член 15
Резерв от експерти за намеса в областта на убежището
1. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение с мнозинство от три четвърти от членовете с право на глас относно профилите и общия брой на експертите, които да бъдат осигурени за участие в екипите за подкрепа в областта на убежището (резерв от експерти за намеса в областта на убежището). В рамките на резерва от експерти за намеса в областта на убежището Службата за подкрепа изготвя списък от устни преводачи. Същата процедура се прилага при всяка последваща промяна в профилите и общия брой на експертите в резерва от експерти за намеса в областта на убежището.
2. Държавите-членки допринасят за резерва от експерти за намеса в областта на убежището чрез резерв от национални експерти, изграден въз основа на определени профили, и предлагат експерти, отговарящи на необходимите профили.
Държавите-членки подпомагат Службата за подкрепа в набирането на устни преводачи за списъка от устни преводачи.
Държавите-членки могат да решат да изпратят устни преводачи на място или да осигурят такива чрез видеоконферентна връзка.
Член 16
Разполагане
1. Държавата-членка по произход запазва своята самостоятелност по отношение на броя и профилите на експертите (национален резерв) и срока на тяхното разполагане. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки предоставят тези експерти с цел разполагане, освен ако не са изправени пред ситуация, засягаща сериозно изпълнението на национални задачи, например ситуация, водеща до недостатъчно персонал за изпълнението на процедурите за определяне на статута на лицата, кандидатстващи за международна закрила. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки възможно най-бързо съобщават броя, имената и профилите на експертите от своя национален резерв, които могат да участват във възможно най-кратък срок в даден екип за подкрепа в областта на убежището.
2. При определяне на състава на екипа за подкрепа в областта на убежището, изпълнителният директор взема предвид конкретните обстоятелства, пред които е изправена молещата държава-членка. Екипът за подкрепа в областта на убежището се сформира съгласно оперативния план, посочен в член 18.
Член 17
Процедура за вземане на решения относно разполагането
1. Ако е необходимо, изпълнителният директор може да изпрати експерти от Службата за подкрепа, за да оценят ситуацията в молещата държава-членка.
2. Изпълнителният директор уведомява незабавно управителния съвет за всяко искане за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор взема решение по искането за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището във възможно най-кратък срок, но не по-късно от пет работни дни от датата на получаване на искането. Изпълнителният директор едновременно уведомява молещата държава-членка и управителния съвет писмено за взетото решение, като посочва основните причини, на които то се основава.
4. Ако изпълнителният директор реши да разположи един или повече екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа и молещата държава-членка изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 18.
5. След договарянето на оперативния план изпълнителният директор уведомява държавите-членки, предоставящи експерти, които предстои да бъдат разположени, за необходимия брой и профили. Тази информация се предоставя писмено на националните точки за контакт, посочени в член 19, като се указва датата, планирана за разполагането. Представя им се и копие от оперативния план.
6. Ако изпълнителният директор отсъства или не е на разположение, решенията относно разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището се вземат от заместващия го ръководител на отдел.
Член 18
Оперативен план
1. Изпълнителният директор и молещата държава-членка договарят оперативен план, установяващ подробните условия за разполагане на екипите за подкрепа в областта на убежището. Оперативният план съдържа:
а)
описание на ситуацията, заедно с начина на действие и целите на разполагането, включително оперативната цел;
б)
прогнозния срок за разполагане на екипите;
в)
географски определената област на отговорност в молещата държава-членка, в която ще бъдат разположени екипите;
г)
описание на задачите и специални инструкции за членовете на екипите, включително базите данни, до които им е разрешен достъп,и оборудването, с което могат да разполагат в молещата държава-членка; и
д)
състава на екипите.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на молещата държава-членка. Службата за подкрепа изпраща незабавно копие от изменения или адаптиран оперативен план до участващите държави-членки.
Член 19
Национална точка за контакт
Всяка държава-членка определя национална точка за контакт със Службата за подкрепа по всички въпроси, свързани с екипите за подкрепа в областта на убежището.
Член 20
Точка за контакт на Съюза
1. Изпълнителният директор определя един или повече експерти на Службата за подкрепа, които да служат като точка за контакт на Съюза с цел координация. Изпълнителният директор уведомява приемащата държава-членка за това.
2. Точката за контакт на Съюза действа от името на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището. По-специално точката за контакт на Съюза:
а)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка;
б)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и членовете на екипите за подкрепа в областта на убежището, като осигурява съдействие, от името на Службата за подкрепа, по всички въпроси, свързани с условията на разполагане на тези екипи;
в)
следи за правилното изпълнение на оперативния план; и
г)
докладва на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор може да оправомощи точката за контакт на Съюза да оказва съдействие за разрешаването на спорове относно изпълнението на оперативния план и разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
4. В изпълнението на своите задачи точката за контакт на Съюза получава указания единствено от Службата за подкрепа.
Член 21
Гражданска отговорност
1. Когато членове на екип за подкрепа в областта на убежището изпълняват операции в приемаща държава-членка, тази държава-членка е отговорна в съответствие с националното си право за всяка вреда, причинена от тях по време на техните операции.
2. При нанасяне на вреди в резултат на груба небрежност или умишлено нарушение, приемащата държава-членка може да се обърне към държавата-членка по произход с искане същата да ѝ възстанови сумите, които е изплатила като обезщетение на пострадалите или на техните правоприемници.
3. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, всяка държава-членка се отказва от всички свои претенции към приемащата държава-членка или всяка друга държава-членка във връзка с претърпените от нея вреди, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
4. Всеки спор между държавите-членки във връзка с прилагането на параграфи 2 и 3 от настоящия член, който не може да бъде разрешен чрез преговори между тях, се отнася от тях до Съда в съответствие с член 273 ДФЕС.
5. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, Службата за подкрепа поема разходите, свързани с вреди, причинени на нейното оборудване по време на разполагането, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
Член 22
Наказателна отговорност
При разполагането на даден екип за подкрепа в областта на убежището неговите членове се считат за длъжностни лица на приемащата държава-членка, що се отнася до всякакви наказуеми деяния, които биха могли да бъдат извършени срещу тях или от тях.
Член 23
Разходи
Когато държавите-членки предоставят свои експерти за разполагане в екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа покрива разходите, свързани с:
а)
пътуването от държавата-членка по произход до приемащата държава-членка и от приемащата държава-членка до държавата-членка по произход;
б)
ваксинациите;
в)
необходимите специални застраховки;
г)
медицинското обслужване;
д)
дневните надбавки, включително настаняване;
е)
техническото оборудване на Службата за подкрепа; и
ж)
възнаграждението на експертите.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
Член 24
Административна и управленска структура на Службата за подкрепа
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонала на Службата за подкрепа;
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа може да включва изпълнителен комитет, ако такъв е създаден в съответствие с член 29, параграф 2.
Член 25
Състав на управителния съвет
1. Всяка държава-членка, обвързана с настоящия регламент, определя един член в управителния съвет, а Комисията определя двама члена.
2. Всеки член на управителния съвет може да бъде представляван или придружаван от заместник; когато придружава член на управителния съвет, заместникът присъства без право на глас.
3. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на техния опит, професионална отговорност и висока степен на компетентност в областта на убежището.
4. Представител на ВКБООН е член на управителния съвет без право на глас.
5. Мандатът на членовете на управителния съвет е тригодишен. Този мандат може да бъде подновяван. След изтичане на мандата им или в случай на подаване на оставка членовете остават на длъжността си, докато мандатът им не бъде подновен или не бъдат заменени.
Член 26
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду своите членове с право на глас. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е тригодишен и може да бъде подновен само веднъж. Ако обаче по време на мандата им председателят или заместник-председателят престанат да бъдат членове на управителния съвет, мандатът изтича автоматично на същата дата.
Член 27
Заседания на управителния съвет
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от председателя. Изпълнителният директор участва в заседанията. Представителят на ВКБООН не участва в заседанията, когато управителният съвет упражнява функциите, предвидени в член 29, параграф 1, букви б), з), и), й) и м) и член 29, параграф 2, както и когато управителният съвет разглежда предоставянето на финансови средства за финансиране на дейности, които позволяват на Службата за подкрепа да ползва експертния опит на ВКБООН в областта на убежището, както е посочено в член 50.
2. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на една трета от своите членове.
3. Управителният съвет може да покани на своите заседания като наблюдател всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес.
Дания е поканена да присъства на заседанията на управителния съвет.
4. Членовете на управителния съвет могат, при спазване на разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
5. Секретариатът на управителния съвет се осигурява от Службата за подкрепа.
Член 28
Гласуване
1. Освен ако не е предвидено друго, управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от своите членове с право на глас. Всеки член с право на глас разполага с един глас. При отсъствие на даден член заместникът му може да упражни неговото право на глас.
2. Изпълнителният директор не участва в гласуването.
3. Председателят участва в гласуването.
4. Държавите-членки, които не участват в пълна степен в достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, не гласуват, когато управителният съвет трябва да вземе решения, попадащи в приложното поле на член 29, параграф 1, буква д), и когато съответният технически документ е свързан изключително с правен инструмент на Съюза в областта на убежището, с който те не са обвързани.
5. Процедурният правилник на управителния съвет определя подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо.
Член 29
Функции на управителния съвет
1. Управителният съвет осигурява изпълнението от Службата за подкрепа на възложените ѝ задачи. Той е органът за планиране и надзор на Службата за подкрепа. По-специално той:
а)
приема свой процедурен правилник с мнозинство от три четвърти от своите членовете с право на глас и след получаване на становището на Комисията;
б)
назначава изпълнителния директор съгласно член 30, упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и, ако е необходимо, го отстранява временно или го освобождава от длъжност;
в)
приема общ годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и го изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата до 15 юни на следващата година. Общият годишен доклад е публичен;
г)
приема годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза в съответствие с член 12, параграф 1. Този доклад се представя на Европейския парламент. Съветът и Комисията могат да отправят искане докладът да бъде представен и на тях;
д)
приема техническите документи, посочени в член 12, параграф 2;
е)
до 30 септември всяка година, въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, и след получаване на становището на Комисията, приема с мнозинство от три четвърти от своите членове с право на глас работната програма на Службата за подкрепа за следващата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема съгласно годишната бюджетна процедура на Съюза и законодателната работна програма на Съюза в областта на убежището;
ж)
упражнява своите функции във връзка с бюджета на Службата за подкрепа, както е предвидено в глава 5;
з)
приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 42 от настоящия регламент;
и)
приема политиката на Службата за подкрепа по отношение на персонала в съответствие с член 38;
й)
след като е поискано становището на Комисията, приема многогодишния план за политика по отношение на персонала;
к)
взема всички решения относно упражняването на правомощията на Службата за подкрепа, установени в настоящия регламент;
л)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, развитието на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на предвидения в член 4, буква в) информационен портал; и
м)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, изменението на вътрешните структури на Службата за подкрепа.
2. Управителният съвет може да създаде изпълнителен комитет, който да подпомага както него, така и изпълнителния директор при изготвянето на решенията, работната програма и дейностите, които подлежат на приемане от управителния съвет, и когато е необходимо при спешни случаи, да приема временни решения от името на управителния съвет.
Изпълнителният комитет се състои от осем членове, определени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях принадлежи към членовете на Комисията в управителния съвет. Мандатът на членовете на изпълнителния комитет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет.
По искане на изпълнителния комитет на неговите заседания могат да присъстват, без право на глас, представители на ВКБООН или всяко друго лице, чието мнение представлява интерес.
Службата за подкрепа определя правилата за дейността на изпълнителния комитет в процедурния правилник на Службата за подкрепа и предоставя публичен достъп до тях.
Член 30
Назначаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет за срок от пет години измежду подходящите кандидати, издържали открит конкурс, организиран от Комисията. Процедурата за подбор ще предвижда публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и на други места на покана за заявяване на интерес. Управителният съвет може да изиска нова процедура, ако счита, че никой от фигуриращите в първия списък кандидати не е подходящ. Изпълнителният директор се назначава въз основа на личните му качества, опита му в областта на убежището и административните и управленските му умения. Преди да бъде назначен, избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
След изявлението Европейският парламент може да приеме становище относно избрания кандидат. Управителният съвет информира Европейския парламент относно начина, по който това становище е взето предвид. Становището се смята за лично и поверително до назначаването на кандидата.
През последните девет месеца от петгодишния мандат на изпълнителния директор Комисията извършва оценка, по-специално на:
-
резултатите от работата на изпълнителния директор; и
-
задачите и нуждите на Службата за подкрепа през следващите години.
2. Като взема предвид оценката и само в случаите, когато това е оправдано с оглед на мисията и нуждите на Службата за подкрепа, управителният съвет може да удължи мандата на изпълнителния директор еднократно с не повече от три години.
3. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. През последния месец преди удължаването на мандата към изпълнителния директор се отправя покана да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
Член 31
Задължения на изпълнителния директор
1. Службата за подкрепа се ръководи от изпълнителния директор, който е независим при осъществяването на своите задължения. Изпълнителният директор се отчита за действията си пред управителния съвет.
2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет и на изпълнителния комитет, ако такъв е създаден, изпълнителният директор не търси и не получава инструкции от никое правителство и от никой друг орган.
3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения.
4. Изпълнителният директор е законният представител на Службата за подкрепа.
5. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
6. Изпълнителният директор отговаря за административното управление на Службата за подкрепа и за изпълнението на задачите, които са ѝ поставени съгласно настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря за:
а)
текущото управление на Службата за подкрепа;
б)
изготвянето на работните програми на Службата за подкрепа след получаване на становището на Комисията;
в)
изпълнението на приетите от управителния съвет работни програми и решения;
г)
изготвянето на предвидените в член 4, буква б) доклади за държави на произход;
д)
изготвянето на проект за финансови правила на Службата за подкрепа, които се приемат от управителния съвет по силата на член 37, и на правилата за прилагането им;
е)
изготвянето на проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа и на изпълнението на нейния бюджет;
ж)
упражняването по отношение на персонала на Службата за подкрепа на правомощията, предвидени в член 38;
з)
вземането на всички решения относно управлението на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на посочения в член 4, буква в) информационен портал;
и)
вземането на всички решения относно управлението на вътрешните структури на Службата за подкрепа;
й)
координацията и функционирането на консултативния форум, предвиден в член 51. За тази цел изпълнителният директор, в консултация със съответните организации на гражданското общество, приема на първо място план за създаване на консултативния форум. След официалното създаване на форума изпълнителният директор, в консултация с консултативния форум, приема оперативен план, който включва правила относно честотата и естеството на консултациите и организационните механизми за прилагане на член 51. Освен това се постига споразумение относно прозрачни критерии за текущо участие в консултативния форум.
Член 32
Работни групи
1. В рамките на своите правомощия, уредени в настоящия регламент, Службата за подкрепа може да създава работни групи, съставени от експерти от органите на държавите-членки, компетентни в областта на убежището, включително съдии. Службата за подкрепа създава работни групи за целите на член 4, буква д) и член 12, параграф 2. Експертите могат да имат заместници, които се определят едновременно с тях.
2. Комисията участва по право в работните групи. Представители на ВКБООН могат да присъстват на всички или на част от заседанията на работните групи на Службата за подкрепа в зависимост от естеството на разглежданите въпроси.
3. Работните групи могат да поканят да присъства на заседанията всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес, включително представители на гражданското общество, работещи в областта на убежището.
ГЛАВА 5
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Бюджет
1. За всяка финансова година, която съвпада с календарната година, се изготвя разчет на всички приходи и разходи на Службата за подкрепа, като те се вписват в нейния бюджет.
2. Приходите и разходите в бюджета на Службата за подкрепа са балансирани.
3. Без да се засягат други ресурси, приходите на Службата за подкрепа включват:
а)
вноска на Съюза, вписана в общия бюджет на Европейския съюз;
б)
всички доброволни вноски на държавите-членки;
в)
таксите, получени за публикации и за всяка услуга, предоставена от Службата за подкрепа;
г)
вноска от асоциираните държави.
4. Разходите на Службата за подкрепа включват възнаграждението на персонала, административните, инфраструктурните и оперативните разходи.
Член 34
Изготвяне на бюджета
1. Всяка година изпълнителният директор изготвя проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година, включващ щатното разписание, и го изпраща на управителния съвет.
2. Въз основа на този проект управителният съвет изготвя предварителен проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година.
3. Предварителният проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа се изпраща на Комисията всяка година до 10 февруари. До 31 март управителният съвет изпраща на Комисията окончателен проект на разчета, който включва проект за щатно разписание.
4. Комисията изпраща разчета на Европейския парламент и на Съвета („бюджетния орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
5. Въз основа на разчета Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозите, които счита за необходими за щатното разписание и размера на субсидията за сметка на общия бюджет, който Комисията представя пред бюджетния орган в съответствие с членове 313 и 314 ДФЕС.
6. Бюджетният орган разрешава бюджетните кредити за субсидията на Службата за подкрепа.
7. Бюджетният орган приема щатното разписание на Службата за подкрепа.
8. Бюджетът на Службата за подкрепа се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост той се коригира съответно.
9. Управителният съвет уведомява в най-кратък срок бюджетния орган за намерението си да осъществи всеки проект, който може да има значителни финансови последствия за финансирането на бюджета, по-специално проекти, свързани с недвижима собственост, като наемането или закупуването на сгради. Той информира Комисията за това.
10. Когато клон на бюджетния орган е уведомил за намерението си да представи становище, той изпраща това становище на управителния съвет в срок от шест седмици след датата на уведомяването за проекта.
Член 35
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Службата за подкрепа.
2. Всяка година изпълнителният директор изпраща на бюджетния орган цялата информация, свързана с резултатите от процедурите по оценка.
Член 36
Представяне на отчетите и освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета
1. До 1 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Службата за подкрепа предава на счетоводителя на Комисията междинните отчети заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира междинните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Финансовия регламент.
2. До 31 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата междинните отчети на Службата за подкрепа заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година се изпраща също и на Европейския парламент и на Съвета.
3. При получаване на забележките на Сметната палата по междинните отчети на Службата за подкрепа съгласно член 129 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Службата за подкрепа на своя отговорност, и ги предава за становище на управителния съвет.
4. Управителният съвет дава становище по окончателните отчети на Службата за подкрепа.
5. До 1 юли след приключване на финансовата година изпълнителният директор изпраща окончателните отчети, заедно със становището на управителния съвет, на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата.
6. Окончателните отчети се публикуват.
7. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните забележки до 30 септември. Той изпраща този отговор и на управителния съвет.
8. Съгласно член 146, параграф 3 от Финансовия регламент изпълнителният директор представя на Европейския парламент, по негово искане, всякаква информация, необходима за правилното осъществяване на процедурата по освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за съответната финансова година.
9. По препоръка на Съвета, който взема решение с квалифицирано мнозинство, преди 15 май на година N + 2 Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за година N.
Член 37
Финансови правила
Финансовите правила, приложими за Службата за подкрепа, се приемат от управителния съвет след консултация с Комисията. Те не се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11), освен ако специфичните изисквания за функционирането на Службата за подкрепа не налагат това и при условие че е получено предварително съгласието на Комисията.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПЕРСОНАЛА
Член 38
Персонал
1. За персонала на Службата за подкрепа, включително нейния изпълнителен директор, се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, уредени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (12) (Правилник за длъжностните лица), както и правилата, приети съвместно от институциите на Съюза за целите на тяхното прилагане.
2. Управителният съвет приема, съгласувано с Комисията, необходимите разпоредби за прилагане, посочени в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
3. Правомощията, предоставени на органа по назначаването съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа на другите служители, се упражняват от Службата за подкрепа по отношение на собствения ѝ персонал.
4. Управителният съвет приема разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Службата за подкрепа.
Член 39
Привилегии и имунитети
Протоколът относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на Службата за подкрепа.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Правен статут
1. Службата за подкрепа е орган на Общността. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка държава-членка Службата за подкрепа се ползва с възможно най-широката юридическа правоспособност, предоставена на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава-членка. По-специално, тя може да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебно производство.
3. Службата за подкрепа се представлява от своя изпълнителен директор.
Член 41
Езиков режим
1. За Службата за подкрепа се прилагат разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13).
2. Без да се засягат решенията, взети по силата на член 342 ДФЕС, общият годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и годишната работна програма, посочени в член 29, параграф 1, букви в) и е), се изготвят на всички официални езици на институциите на Европейския съюз.
3. Преводите, необходими за работата на Службата за подкрепа, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 42
Достъп до документи
1. По отношение на документите, съхранявани от Службата за подкрепа, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. В срок от шест месеца от датата на първото си заседание управителният съвет приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Решенията, взети от Службата за подкрепа съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана или на иск пред Съда на Европейския съюз при условията, предвидени съответно в членове 228 и 263 ДФЕС.
4. Обработката на лични данни от Службата за подкрепа е предмет на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 43
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Службата за подкрепа прилага принципите за сигурност, съдържащи се в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (14), inter alia, разпоредбите относно обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Службата за подкрепа прилага също принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, приети и прилагани от Комисията.
Член 44
Борба с измамите
1. За целите на борбата с измамите, корупцията и другите незаконни дейности се прилага без ограничение Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Службата за подкрепа се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. и незабавно приема съответните разпоредби, които се прилагат за всички служители на Службата за подкрепа.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията и инструментите за изпълнение, произтичащи от тях, изрично предвиждат, че Сметната палата и OLAF могат да извършват при необходимост проверки на място измежду получателите на финансиране от Службата за подкрепа и лицата, отговорни за разпределението му.
Член 45
Режим по отношение на отговорността
1. Договорната отговорност на Службата за подкрепа се урежда от приложимото към съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да постановява решения въз основа на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Службата за подкрепа договор.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите-членки, Службата за подкрепа възстановява всички вреди, причинени от нейните отдели или служители при изпълнението на техните задължения.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен по спорове, свързани с обезщетения за посочените в параграф 3 вреди.
5. Личната отговорност на служителите на Службата за подкрепа спрямо нея се урежда от приложимите за тях разпоредби на Правилника за длъжностните лица.
Член 46
Оценка и преразглеждане
1. Не по-късно от 19 юни 2014 г. Службата за подкрепа възлага извършването на независима външна оценка на постигнатите резултати въз основа на мандат, даден от управителния съвет, съгласувано с Комисията. Тази оценка обхваща въздействието на Службата за подкрепа върху практическото сътрудничество в областта на убежището и върху ОЕСУ. Оценката надлежно отчита постигнатия напредък, в рамките на нейния мандат, и включва оценка дали са необходими допълнителни мерки за осигуряване на ефективна солидарност и споделяне на отговорностите с държавите-членки, подложени на особен натиск. По-конкретно, в оценката се разглежда евентуалната необходимост от изменение на правомощията на Службата за подкрепа, включително финансовите последици от такова изменение, като се разглежда също и въпросът дали управленската структура е подходяща за изпълнението на задачите на Службата за подкрепа. При извършването на оценката се вземат предвид становищата на заинтересованите страни както на равнище на Съюза, така и на национално равнище.
2. Управителният съвет, съгласувано с Комисията, взема решение относно графика на бъдещите оценки, като се съобразява с резултатите от оценката, посочена в параграф 1.
Член 47
Административен контрол
Дейността на Службата за подкрепа подлежи на контрол от омбудсмана в съответствие с разпоредбите на член 228 ДФЕС.
Член 48
Сътрудничество с Дания
Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество с Дания, включително обмена на информация и най-добри практики по въпроси, попадащи в нейната област на дейност.
Член 49
Сътрудничество с трети държави и с асоциирани държави
1. Службата за подкрепа е отворена за участие на Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, в качеството им на наблюдатели. Изготвят се договорености, с които се определят по-специално характерът, обхватът и правилата за участието на тези държави в работата на Службата за подкрепа. Тези договорености включват разпоредби относно участието в инициативите на Службата за подкрепа, финансовите вноски и персонала. По въпросите, свързани с персонала, при всички случаи посочените договорености са в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
2. По въпроси, свързани с нейните дейности, в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, съгласувано с Комисията и в рамките на своите правомощия, Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави, различни от посочените в параграф 1, в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, и може да сътрудничи с органите на трети държави, компетентни по технически аспекти в областите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, в съответствие със съответните разпоредби на ДФЕС.
Член 50
Сътрудничество с ВКБООН
Службата за подкрепа сътрудничи с ВКБООН в областите, уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с ВКБООН. От страна на Службата за подкрепа, управителният съвет се произнася относно работните договорености, включително бюджетните им аспекти.
Освен това управителният съвет може да вземе решение Службата за подкрепа да предостави финансови средства за покриване на разходите на ВКБООН за дейности, които не са предвидени в работните договорености. Те са част от привилегированите отношения на сътрудничество, установени между Службата за подкрепа и ВКБООН в съответствие с настоящия член и с член 2, параграф 5, член 5, член 9, параграф 1, член 25, параграф 4 и член 32, параграф 2. В съответствие с член 75 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 се прилагат съответните разпоредби на Финансовия регламент и правилата за неговото прилагане.
Член 51
Консултативен форум
1. Службата за подкрепа поддържа тесен диалог със съответните организации на гражданското общество и съответните компетентни органи, работещи в областта на политиката за убежище на местно, регионално, национално, европейско или международно равнище и създава за тази цел консултативен форум.
2. Консултативният форум представлява механизъм за обмен на информация и обединяване на знания. Той осигурява тесен диалог между Службата за подкрепа и съответните заинтересовани страни.
3. В консултативния форум могат да участват заинтересовани страни в съответствие с параграф 1. При възникване на конкретни потребности в областите, посочени като приоритетни в работата на Службата за подкрепа, тя може да се отнесе до членовете на консултативния форум.
ВКБООН по право е член на консултативния форум.
4. Службата за подкрепа използва консултативния форум по-специално за:
а)
отправяне на предложения към управителния съвет относно годишната работна програма, която се приема съгласно член 29, параграф 1, буква е);
б)
осигуряване на обратна връзка към управителния съвет и отправяне на предложения за последващи мерки по отношение на посочения в член 29, параграф 1, буква в) годишен доклад и посочения в член 12, параграф 1 годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза; и
в)
информиране на изпълнителния директор и на управителния съвет за заключенията и препоръките от конференции, семинари и заседания, представляващи интерес за работата на Службата за подкрепа.
5. Консултативният форум заседава поне веднъж годишно.
Член 52
Сътрудничество с Frontex, FRA, други органи на Съюза и с международни организации
Службата за подкрепа сътрудничи с органите на Съюза, които извършват дейности, свързани с областта на дейност на Службата за подкрепа, и по-специално с Frontex и с FRA, както и с международни организации, компетентни по въпросите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съгласно разпоредбите на ДФЕС и разпоредбите относно компетентността на тези органи.
Сътрудничеството позволява да се постигне взаимодействие между съответните органи и да се избегне дублиране на работата, извършвана съгласно техните правомощия.
Член 53
Споразумение за седалището и условия за функциониране
Необходимите разпоредби за настаняването на Службата за подкрепа в приемащата държава-членка и за инфраструктурата, предоставена на разположение от тази държава-членка, както и конкретните правила, приложими в приемащата държава-членка за изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, се определят в споразумение за седалището, сключено между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка след одобрение от управителния съвет. Приемащата държава-членка осигурява възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Службата за подкрепа, в това число многоезиково училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.
Член 54
Започване на дейността на Службата за подкрепа
Службата за подкрепа започва да функционира пълноценно до 19 юни 2011 г.
Комисията отговаря за създаването на Службата за подкрепа и нейната първоначална дейност до момента, в който Службата за подкрепа придобие оперативна способност да изпълнява собствения си бюджет.
За тази цел:
-
докато изпълнителният директор не поеме функциите си след назначаването си от управителния съвет в съответствие с член 30, функциите на изпълнителен директор могат да бъдат изпълнявани от длъжностно лице на Комисията в качеството на временно изпълняващ длъжността директор;
-
задачите на Службата за подкрепа могат да бъдат изпълнявани от длъжностни лица на Комисията под отговорността на временно изпълняващия длъжността директор или на изпълнителния директор.
Временно изпълняващият длъжността директор е оправомощен да разрешава всички плащания, извършвани с предвидените в бюджета на Службата за подкрепа бюджетни кредити, след одобрение от управителния съвет, и може да сключва договори, включително договори за наемане на персонал, след приемането на щатното разписание на Службата за подкрепа.
Член 55
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 439/2010 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 19 mai 2010
privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 74 și articolul 78 alineatele (1) și (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Politica Uniunii cu privire la sistemul european comun de azil (SECA) are ca rol, în baza Programului de la Haga, crearea unui spațiu comun de azil, prin intermediul unei proceduri armonizate eficace, în acord cu valorile și tradiția umanitară a Uniunii Europene.
(2)
În ultimii ani s-au înregistrat progrese considerabile în sensul creării SECA, prin introducerea unor standarde minime comune. Cu toate acestea, între statele membre persistă diferențe majore în ceea ce privește acordarea protecției și formele de protecție. Aceste diferențe ar trebui reduse.
(3)
Comisia, în planul său strategic în materie de azil adoptat în iunie 2008, a anunțat intenția de a dezvolta SECA, propunând revizuirea instrumentelor legislative existente în vederea unei mai bune armonizări a standardelor aplicabile și consolidând sprijinul pentru cooperarea practică dintre statele membre, în special prin intermediul unei propuneri legislative privind înființarea unui birou european de sprijin pentru azil („biroul de sprijin”), care să sporească coordonarea cooperării operaționale între statele membre în vederea punerii în aplicare în mod eficace a normelor comune.
(4)
Prin Pactul european privind imigrația și azilul, adoptat în septembrie 2008, Consiliul European a reiterat în mod solemn faptul că orice străin persecutat are dreptul de a obține ajutor și protecție pe teritoriul Uniunii Europene, în aplicarea Convenției de la Geneva din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților, modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967 și în conformitate cu alte tratate în materie. De asemenea, s-a convenit în mod expres înființarea în 2009 a unui birou european de sprijin.
(5)
Cooperarea practică în materie de azil urmărește creșterea convergenței și asigurarea calității permanente a proceselor decizionale ale statelor membre în domeniul respectiv, în contextul cadrului legislativ european. În ultimii ani au fost luate deja un număr considerabil de măsuri de cooperare practică, în special adoptarea unei abordări comune în domeniul informațiilor privind țara de origine și stabilirea unui program de formare european comun în materie de azil.
(6)
Biroul de sprijin ar trebui înființat pentru a contribui la consolidarea și dezvoltarea acestor măsuri de cooperare. Biroul de sprijin ar trebui să țină seama în mod corespunzător de măsurile de cooperare și de experiența dobândită din acestea.
(7)
Pentru statele membre ale căror sisteme de azil și de primire sunt supuse unor presiuni deosebite și disproporționate, cauzate în special de situația lor geografică sau demografică, biroul de sprijin ar trebui să sprijine dezvoltarea unei solidarități în cadrul Uniunii menite să favorizeze un transfer mai bun al celor care beneficiază de protecție internațională între statele membre, asigurându-se, totodată, faptul că sistemele de azil și de primire nu fac obiectul unui abuz.
(8)
Pentru a-și îndeplini în mod optim mandatul, biroul de sprijin ar trebui să fie independent în aspectele tehnice și ar trebui să se bucure de o autonomie juridică, administrativă și financiară. În acest scop, biroul de sprijin ar trebui să fie un organism al Uniunii cu personalitate juridică și să exercite competențele de punere în aplicare care îi sunt conferite prin prezentul regulament.
(9)
Biroul de sprijin ar trebui să acționeze în strânsă cooperare cu autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului, cu serviciile naționale de imigrație și azil sau cu alte servicii și să utilizeze capacitățile și expertiza acestora, precum și cu Comisia. Statele membre ar trebui să coopereze cu biroul de sprijin pentru a asigura capacitatea acestuia de a își îndeplini mandatul.
(10)
Biroul de sprijin ar trebui, de asemenea, să acționeze în strânsă colaborare cu Înaltul Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) și, după caz, cu organizațiile internaționale relevante pentru a beneficia de expertiza și sprijinul acestora. În acest scop, rolul ICNUR și al altor organizații internaționale relevante ar trebui pe deplin recunoscut și aceste organizații ar trebui asociate pe deplin activităților biroului de sprijin. Orice resurse financiare puse la dispoziția ICNUR de către biroul de sprijin în conformitate cu prezentul regulament nu ar trebui să genereze o dublă finanțare a activităților ICNUR cu alte surse internaționale sau naționale.
(11)
Mai mult, pentru a-și duce la îndeplinire misiunea și în măsura necesară executării sarcinilor ce îi revin, biroul de sprijin ar trebui să coopereze cu alte organisme ale Uniunii, în special cu Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (FRONTEX), instituită prin Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului (2), și cu Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA), instituită prin Regulamentul (CE) nr. 168/2007 al Consiliului (3).
(12)
Biroul de sprijin ar trebui, de asemenea, să coopereze cu Rețeaua europeană de migrație instituită prin Decizia 2008/381/CE a Consiliului (4) pentru a evita duplicarea activităților. Biroul de sprijin ar trebui, de asemenea, să mențină un dialog strâns cu organizațiile societății civile în vederea schimbului de informații și de cunoștințe în domeniul azilului.
(13)
Biroul de sprijin ar trebui să devină un centru european de expertiză în materie de azil, care să fie responsabil de facilitarea, coordonarea și consolidarea cooperării practice în materie de azil între statele membre, în diferitele sale aspecte, astfel încât statele membre să fie mai în măsură să furnizeze protecție internațională celor care au dreptul la aceasta și, totodată, să poată trata echitabil și eficient persoanele care nu se încadrează în cerințele de acordare a protecției internaționale, după caz. Mandatul biroului de sprijin ar trebui să se axeze pe trei sarcini majore, și anume contribuirea la punerea în aplicare a SECA, sprijinirea cooperării practice între statele membre în materie de azil și acordarea de sprijin statelor membre care sunt supuse unei presiuni deosebite.
(14)
Biroul de sprijin nu ar trebui să aibă nicio competență directă sau indirectă legată de luarea deciziilor de către autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului cu privire la cererile individuale de protecție internațională.
(15)
Pentru a acorda și/sau a coordona acordarea unui sprijin operațional rapid și eficient statelor membre supuse unor presiuni deosebite în ceea ce privește sistemele proprii de azil și de primire, biroul de sprijin ar trebui, la cererea statelor membre vizate, să coordoneze acțiunea de sprijinire a acestor state membre, printre altele prin detașarea, pe teritoriile acestora, a echipelor de sprijin pentru azil, formate din experți în domeniul azilului. Echipele respective ar trebui, în special, să ofere expertiză în ceea ce privește serviciile de interpretariat, informațiile referitoare la țările de origine și cunoașterea tratării și a gestionării dosarelor de azil. Regimul echipelor de sprijin pentru azil ar trebui reglementat prin prezentul regulament, pentru a asigura eficacitatea detașării acestora.
(16)
Biroul de sprijin ar trebui să își îndeplinească misiunea în condiții care să îi permită să devină un punct de referință prin independența sa, prin calitatea științifică și tehnică a sprijinului pe care îl acordă și prin informațiile pe care le difuzează, prin transparența procedurilor și a metodelor sale de funcționare, precum și prin grija cu care îndeplinește sarcinile care i-au fost încredințate.
(17)
Comisia și statele membre ar trebui să fie reprezentate în cadrul Consiliului de administrație al biroului de sprijin pentru a controla în mod eficace activitatea acestuia. În măsura în care este posibil, Consiliul de administrație ar trebui să fie format din șefii operaționali ai serviciilor statelor membre competente în domeniul azilului sau din reprezentanții acestora. În special, Consiliului de administrație ar trebui să i se confere competențele necesare pentru stabilirea bugetului, verificarea executării acestuia, adoptarea normelor financiare adecvate, stabilirea unor proceduri de lucru transparente pentru procesul decizional al biroului de sprijin, adoptarea raportului anual privind situația azilului în Uniune și a documentelor tehnice privind punerea în aplicare a instrumentelor Uniunii în materie de azil, precum și numirea unui director executiv și, după caz, a unui Comitet executiv. Având în vedere expertiza acestuia în materie de azil, ICNUR ar trebui fie reprezentat în Consiliului de administrație de un membru fără drept de vot, în vederea implicării depline a ICNUR în activitățile biroului de sprijin.
(18)
Dată fiind natura sarcinilor biroului de sprijin și rolul directorului executiv, și pentru a permite Parlamentului European să adopte un aviz privind candidatul selecționat, înaintea numirii sale precum și înaintea unei eventuale prelungiri a mandatului său, directorul executiv ar trebui invitat să facă o declarație și să răspundă întrebărilor comisiei sau comisiilor competente ale Parlamentului European. Directorul executiv ar trebui, de asemenea, să prezinte raportul anual Parlamentului European. Mai mult, Parlamentul European ar trebui să aibă posibilitatea de a invita directorul executiv să raporteze cu privire la îndeplinirea sarcinilor sale.
(19)
Pentru a se garanta autonomia și independența depline ale biroului de sprijin, acesta ar trebui să aibă un buget propriu, alimentat în principal din contribuțiile Uniunii. Finanțarea biroului de sprijin ar trebui să facă obiectul unui acord încheiat de autoritatea bugetară, după cum se prevede la punctul 47 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (5). Procedura bugetară a Uniunii ar trebui să se aplice contribuției Uniunii și oricărei alte finanțări de la bugetul general al Uniunii Europene. Verificarea conturilor ar trebui să fie asigurată de Curtea de Conturi.
(20)
Biroul de sprijin ar trebui să coopereze cu autoritățile țărilor terțe și cu organizațiile internaționale competente în domeniile reglementate de prezentul regulament, precum și cu țări terțe în cadrul acordurilor de lucru încheiate în conformitate cu dispozițiile relevante din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
(21)
În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și la TFUE, Regatul Unit și Irlanda și-au notificat, prin scrisorile datate 18 mai 2009, intenția de a participa la adoptarea și la aplicarea prezentului regulament.
(22)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, care, prin urmare, nu este obligatoriu pentru aceasta și nu i se aplică.
(23)
Considerând că Danemarca, în calitate de stat membru, a contribuit la cooperarea practică între statele membre în materie de azil, biroul de sprijin ar trebui să faciliteze cooperarea operațională cu Danemarca. În acest sens, un reprezentant danez ar trebui invitat să asiste la reuniunile Consiliului de administrație, care ar trebui să poată decide și cu privire la invitarea unor observatori danezi în cadrul reuniunilor grupurilor de lucru, după caz.
(24)
Pentru a-și duce la îndeplinire misiunea, biroul de sprijin ar trebui să fie deschis participării țărilor care au încheiat acorduri cu Uniunea, în temeiul cărora acestea au adoptat și aplică dreptul Uniunii în domeniul reglementat de prezentul regulament, în special Elveția, Islanda, Liechtenstein și Norvegia. De asemenea, în acord cu Comisia, biroul ar trebui să poată încheia acorduri de lucru, în conformitate cu TFUE, cu alte țări decât cele care au încheiat cu acorduri cu Uniunea în temeiul cărora acestea au adoptat și aplică dreptul Uniunii. Cu toate acestea, biroul nu ar trebui în niciun caz să dezvolte o politică externă proprie.
(25)
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6) (Regulamentul financiar), în special articolul 185, ar trebui să se aplice biroului.
(26)
Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (7) ar trebui să se aplice fără restricții biroului de sprijin, care ar trebui să adere la Acordul interinstituțional din 25 mai 1999 încheiat între Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene și Comisia Comunităților Europene privind anchetele interne efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (8).
(27)
Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (9) ar trebui să se aplice biroului de sprijin.
(28)
Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (10) ar trebui să se aplice în cazul prelucrării datelor cu caracter personal de către biroul de sprijin.
(29)
Dispozițiile necesare privind găzduirea biroului de sprijin în statul membru în care urmează să își aibă sediul și normele specifice aplicabile cu privire la personalul biroului de sprijin și membrii familiilor acestora ar trebui stabilite într-un acord privind sediul. Mai mult, statul membru gazdă ar trebui să asigure cele mai bune condiții posibile pentru buna funcționare a biroului de sprijin, inclusiv condițiile de școlarizare a copiilor și condițiile de transport, pentru a atrage resurse umane de înaltă calitate provenite dintr-o zonă geografică cât mai extinsă posibil.
(30)
Deoarece obiectivele prezentului regulament, și anume necesitatea de a îmbunătăți punerea în aplicare a SECA, de a facilita, coordona și consolida cooperarea practică în materie de azil între statele membre, precum și de a furniza și/sau de a coordona furnizarea de sprijin operațional statelor membre supuse unor presiuni deosebite asupra sistemelor lor de azil și de primire, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este prevăzut la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivelor menționate.
(31)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și ar trebui să fie aplicat în conformitate cu dreptul de azil recunoscut la articolul 18 al Cartei,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL 1
ÎNFIINȚAREA ȘI MISIUNEA BIROULUI EUROPEAN DE SPRIJIN PENTRU AZIL
Articolul 1
Înființarea Biroului European de Sprijin pentru Azil
Se înființează Biroul European de Sprijin pentru Azil (denumit în continuare „biroul de sprijin”) pentru a contribui la îmbunătățirea punerii în aplicare a sistemului european comun de azil (SECA), pentru a consolida cooperarea practică în materie de azil între statele membre și pentru a furniza și/sau coordona furnizarea de sprijin operațional pentru statele membre care se confruntă cu presiuni deosebite în ceea ce privește sistemele de azil și de primire ale acestora.
Articolul 2
Misiunea biroului de sprijin
(1) Biroul de sprijin facilitează, coordonează și consolidează cooperarea practică în materie de azil între statele membre, în diferitele sale aspecte, și contribuie la o mai bună punere în aplicare a SECA. Din această privință, biroul de sprijin este pe deplin implicat în dimensiunea externă a SECA.
(2) Biroul de sprijin acordă un sprijin operațional eficient statelor membre care se confruntă cu presiuni deosebite în ceea ce privește sistemele naționale de azil și de primire, pe baza tuturor resurselor utile de care dispune, ceea ce poate include coordonarea resurselor oferite de statele membre în condițiile stabilite de prezentul regulament.
(3) Biroul de sprijin furnizează asistență științifică și tehnică pentru elaborarea politicii și legislației Uniunii în toate domeniile care au un impact direct sau indirect asupra azilului, astfel încât să ofere întregul sprijin necesar cooperării practice în materie de azil și pentru a-și îndeplini în mod eficace sarcinile. Biroul de sprijin constituie o sursă independentă de informații pentru toate aspectele privind aceste domenii.
(4) Biroul de sprijin își îndeplinește misiunea în condiții care să îi permită să devină un punct de referință prin independența sa, prin calitatea științifică și tehnică a sprijinului pe care îl acordă și prin informațiile pe care le difuzează, prin transparența procedurilor și a metodelor sale de funcționare, precum și prin grija cu care îndeplinește sarcinile care i-au fost încredințate și prin asistența informatică necesară îndeplinirii mandatului său.
(5) Biroul de sprijin colaborează strâns cu autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului, cu serviciile naționale de imigrație și de azil și cu alte servicii naționale, precum și cu Comisia. Biroul de sprijin își îndeplinește sarcinile fără a aduce atingere sarcinilor atribuite altor organisme relevante ale Uniunii și colaborează strâns cu organismele respective și cu ICNUR.
(6) Biroul de sprijin nu are nicio competență legată de luarea deciziilor de către autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului cu privire la cererile individuale de protecție internațională.
CAPITOLUL 2
SARCINILE BIROULUI DE SPRIJIN
SECȚIUNEA 1
Sprijinirea cooperării practice în materie de azil
Articolul 3
Bunele practici
Biroul de sprijin organizează, încurajează și coordonează acțiunile care permit schimbul de informații, precum și identificarea și punerea în comun de bune practici în materie de azil între statele membre.
Articolul 4
Informații privind țara de origine
Biroul de sprijin organizează, încurajează și coordonează acțiunile referitoare la informațiile privind țările de origine, în special:
(a)
colectarea în mod transparent și imparțial a informațiilor relevante, fiabile, corecte și actualizate privind țările de origine ale persoanelor care solicită protecție internațională, utilizând toate sursele pertinente de informații, inclusiv informații colectate de la organizațiile guvernamentale și neguvernamentale și de la organizațiile internaționale și instituțiile și organismele Uniunii;
(b)
elaborarea de rapoarte privind țările de origine, pe baza informațiilor colectate în conformitate cu litera (a);
(c)
crearea și dezvoltarea ulterioară a unui portal care colectează informații privind țările de origine și asigurarea întreținerii acestuia, în vederea asigurării transparenței, în conformitate cu normele necesare pentru accesul la astfel de informații în temeiul articolului 42;
(d)
elaborarea unui format și a unei metodologii comune pentru prezentarea, verificarea și utilizarea informațiilor privind țările de origine;
(e)
analiza informațiilor privind țările de origine într-un mod transparent în vederea favorizării convergenței criteriilor de evaluare și, după caz, utilizând rezultatele reuniunilor unuia sau mai multor grupuri de lucru. Analiza respectivă nu implică emiterea de instrucțiuni către statele membre în ceea ce privește acordarea sau refuzul cererilor de protecție internațională.
Articolul 5
Sprijinirea transferului în cadrul Uniunii al beneficiarilor de protecție internațională
Pentru statele membre ale căror sisteme de azil și de primire sunt supuse unor presiuni specifice și disproporționate, cauzate în special de situația lor geografică sau demografică, biroul de sprijin promovează, facilitează și coordonează schimburile de informații și alte acțiuni legate de transferul în cadrul Uniunii. Transferul în cadrul Uniunii se efectuează numai pe o bază convenită între statele membre și cu consimțământul beneficiarului de protecție internațională în cauză și, după caz, în consultare cu ICNUR.
Articolul 6
Sprijin pentru formare
(1) Biroul de sprijin stabilește și dezvoltă cursuri deschise membrilor tuturor administrațiilor, instanțelor judecătorești și organelor jurisdicționale naționale, precum și serviciilor naționale competente în materie de azil la nivelul statelor membre. Participarea în cadrul cursurilor nu aduce atingere sistemelor și procedurilor naționale.
Biroul de sprijin dezvoltă aceste cursuri în strânsă cooperare cu autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului și, după caz, valorifică expertiza instituțiilor academice și a altor organizații relevante.
(2) Biroul de sprijin gestionează și dezvoltă un program de formare în materie de azil ținând seama de cooperarea existentă în acest domeniu la nivelul Uniunii.
(3) Cursurile propuse de biroul de sprijin pot fi generale, specifice sau tematice și pot include metodologie privind formarea formatorilor.
(4) Activitățile de formare specifice sau tematice privind cunoștințele și competențele în materie de azil includ, fără a se limita la acestea:
(a)
acquis-ul internațional în domeniul drepturilor omului și acquis-ul Uniunii în domeniul azilului, inclusiv aspecte specifice juridice și jurisprudențiale;
(b)
aspectele legate de prelucrarea cererilor de azil pentru minori și pentru persoanele vulnerabile cu nevoi specifice;
(c)
tehnicile de intervievare;
(d)
utilizarea rapoartelor de expertiză medicală și judiciară în procedurile de azil;
(e)
aspecte legate de producerea și utilizarea informațiilor privind țările de origine;
(f)
condițiile de primire, inclusiv acordarea unei atenții speciale grupurilor vulnerabile și victimelor torturii.
(5) Cursurile propuse sunt de înaltă calitate și definesc principii-cheie și bune practici, în vederea creșterii convergenței metodelor administrative și a deciziilor precum și a practicii juridice, cu respectarea deplină a independenței instanțelor judecătorești și organelor jurisdicționale naționale.
(6) Biroul de sprijin organizează pentru experții care fac parte din rezerva de intervenție pentru azil, menționată la articolul 15, cursuri specializate relevante pentru sarcinile și funcțiile acestora, precum și exerciții periodice pentru respectivii experți, în conformitate cu un program de formare specializată și de exerciții, prevăzut în programul de lucru anual al biroului.
(7) Biroul de sprijin poate organiza activități de formare în cooperare cu statele membre pe teritoriul acestora.
Articolul 7
Sprijin în favoarea aspectelor externe ale SECA
Biroul de sprijin coordonează, în acord cu Comisia, schimburile de informații și alte acțiuni întreprinse cu privire la chestiunile legate de punerea în aplicare a instrumentelor și mecanismelor privind dimensiunea externă a SECA.
Biroul de sprijin coordonează schimburile de informații și alte acțiuni cu privire la relocare luate de statele membre pentru a răspunde necesităților de protecție internațională ale refugiaților în țările terțe și pentru a manifesta solidaritate cu țările-gazdă ale acestora.
În cadrul mandatului său și în conformitate cu articolul 49, biroul de sprijin poate coopera cu autoritățile competente din țările terțe cu privire la aspectele tehnice, în special în ceea ce privește promovarea și sprijinirea consolidării capacităților sistemelor de azil și de primire ale țărilor terțe și punerea în aplicare a programelor de protecție regională și a altor acțiuni relevante pentru soluții durabile.
SECȚIUNEA 2
Sprijin pentru statele membre care se confruntă cu presiuni deosebite
Articolul 8
Presiuni deosebite asupra sistemului de azil și de primire
Biroul de sprijin coordonează și susține orice acțiune comună de sprijinire a sistemelor de azil și de primire ale statelor membre care se confruntă cu presiuni deosebite care reprezintă sarcini extrem de dificile și urgente pentru facilitățile de primire și pentru sistemele de azil ale acestora. O astfel de presiune poate fi caracterizată prin sosirea neprevăzută a unui număr mare de resortisanți ai țărilor terțe care pot necesita protecție internațională și poate fi generată de situația geografică sau demografică a statului membru.
Articolul 9
Colectarea și analiza informațiilor
(1) Pentru a putea evalua nevoile statelor membre care se confruntă cu presiuni deosebite, biroul de sprijin colectează, în special pe baza informațiilor furnizate de statele membre, de ICNUR, și, după caz, de alte organizații relevante, informații pertinente care permit identificarea, pregătirea și elaborarea măsurilor de urgență menționate la articolul 10 care trebuie întreprinse pentru a se face față acestor presiuni.
(2) Biroul de sprijin identifică, colectează și analizează sistematic, pe baza datelor furnizate de statele membre care se confruntă cu presiuni deosebite, informații privind structurile și personalul disponibile, în special pentru traducere și interpretariat, informații privind țările de origine și asistență în tratarea și gestionarea cazurilor de azil, precum și capacitățile de primire în materie de azil în statele membre care se confruntă cu presiuni deosebite, în scopul de a încuraja informarea reciprocă rapidă și fiabilă între diferitele autorități ale statelor membre competente în domeniul azilului.
(3) Biroul de sprijin analizează datele referitoare la orice sosire neprevăzută a unui număr mare de resortisanți ai țărilor terțe care poate cauza presiuni deosebite asupra sistemelor de azil și de primire și asigură schimbul rapid de informații relevante între statele membre și Comisie. Biroul de sprijin utilizează sistemele și mecanismele de alertă timpurie existente și, dacă acest lucru este necesar, stabilește un sistem de alertă timpurie în scopuri proprii.
Articolul 10
Acțiuni de sprijin în favoarea statelor membre
La cererea statelor membre vizate, biroul de sprijin coordonează acțiunile de sprijinire a statelor membre care se confruntă cu presiuni deosebite asupra sistemelor lor de azil și de primire, inclusiv coordonând:
(a)
acțiunile care trebuie întreprinse în favoarea statelor membre supuse unei presiuni deosebite, în vederea facilitării unei analize inițiale a cererilor de azil aflate în curs de examinare de autoritățile naționale competente;
(b)
acțiunile care permit punerea la dispoziție a unor facilități adecvate de primire de către statele membre care se confruntă cu presiuni deosebite, în special cazarea de urgență, mijloacele de transport și asistența medicală;
(c)
echipele de sprijin pentru azil, ale căror proceduri de funcționare sunt definite la capitolul 3.
SECȚIUNEA 3
Contribuția la punerea în aplicare a SECA
Articolul 11
Colectarea și schimburile de informații
(1) Biroul de sprijin organizează, coordonează și promovează schimburile de informații între autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului, precum și între Comisie și autoritățile statelor membre competente în domeniul azilului cu privire la punerea în aplicare a ansamblului instrumentelor relevante din acquis-ului Uniunii în materie de azil. În acest scop, biroul de sprijin poate crea baze de date concrete, legislative și jurisprudențiale, cu privire la instrumentele în domeniul azilului la nivel național, la nivelul Uniunii și la nivel internațional, valorificând, printre altele, modalitățile existente. Fără a aduce atingere activităților biroului de sprijin în temeiul articolelor 15 și 16, în respectivele baze de date nu pot fi stocate niciun fel de date cu caracter personal, cu excepția situației în care aceste date au fost obținute de către biroul de sprijin din documente care sunt puse la dispoziția publicului.
(2) În special, biroul de sprijin colectează informații privind următoarele:
(a)
modul în care sunt tratate cererile de protecție internațională de către administrațiile și autoritățile naționale;
(b)
legislațiile naționale și evoluția sistemelor juridice în materie de azil, inclusiv jurisprudența.
Articolul 12
Rapoarte și alte documente ale biroului de sprijin
(1) Biroul de sprijin pregătește anual un raport privind situația azilului în Uniune, ținând seama în mod corespunzător de informațiile deja disponibile provenind din alte surse relevante. În cadrul acestui raport, biroul de sprijin evaluează rezultatele acțiunilor întreprinse în temeiul prezentului regulament și face o analiză comparativă globală a acestora în scopul îmbunătățirii calității, coerenței și eficacității SECA.
(2) În conformitate cu programul său de lucru sau la cererea Consiliului de administrație sau a Comisiei, ținând seama în mod corespunzător de opiniile exprimate de statele membre sau de Parlamentul European, în strânsă consultare cu grupurile sale de lucru și cu Comisia, biroul de sprijin poate adopta documente tehnice referitoare la punerea în aplicare a instrumentelor Uniunii în materie de azil, inclusiv orientări și manuale operaționale. Ori de câte ori asemenea documente tehnice fac referire la aspecte de drept internațional privind refugiații, se acordă atenția cuvenită orientărilor relevante ale ICNUR. Documentele nu implică emiterea de instrucțiuni către statele membre în ceea ce privește acordarea sau refuzul cererilor de protecție internațională.
CAPITOLUL 3
ECHIPELE DE SPRIJIN PENTRU AZIL
Articolul 13
Coordonarea
(1) Unul sau mai multe state membre care se confruntă cu presiuni deosebite poate/pot solicita biroului de sprijin detașarea unei echipe de sprijin pentru azil. Statul membru sau statele membre solicitant(e) oferă în special o descriere a situației, indică obiectivele solicitării de detașare și își specifică nevoile estimate în vederea detașării, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1).
(2) Ca răspuns la această solicitare, biroul de sprijin poate coordona asistența operațională și tehnică necesară pentru statul membru sau statele membre solicitante și detașarea, pentru o perioadă limitată, a unei echipe de sprijin pentru azil pe teritoriul statului membru sau statelor membre în cauză, pe baza unui plan operațional, astfel cum este menționat la articolul 18.
Articolul 14
Asistența tehnică
Echipele de sprijin pentru azil oferă expertiză după cum s-a convenit în planul operațional menționat la articolul 18, în special în ceea ce privește serviciile de interpretariat, cunoașterea informațiilor referitoare la țările de origine și cunoașterea tratării și a gestionării dosarelor de azil, în cadrul acțiunilor de susținere a statelor membre menționate la articolul 10.
Articolul 15
Rezerva de intervenție pentru azil
(1) La propunerea directorului executiv, Consiliul de administrație decide, cu o majoritate de trei pătrimi din membrii cu drept de vot, cu privire la profilurile și numărul total de experți care urmează a fi puși la dispoziția echipelor de sprijin pentru azil (rezerva de intervenție pentru azil). Ca parte a rezervei de intervenție pentru azil, biroul de sprijin creează o listă de interpreți. Aceeași procedură se aplică și în ceea ce privește eventualele schimbări ulterioare ale profilurilor și numărului total de experți din cadrul rezervei de intervenție pentru azil.
(2) Statele membre contribuie la rezerva de intervenție pentru azil dintr-o rezervă de experți naționali, constituită în funcție de diferitele profiluri definite, desemnând experți care să corespundă profilurilor solicitate.
Statele membre oferă asistență biroul de sprijin în identificarea interpreților care vor constitui lista de interpreți.
Statele membre pot alege să detașeze interpreții sau să îi facă disponibili prin videoconferință.
Articolul 16
Detașarea
(1) Autonomia statului membru de origine în legătură cu selecția numărului și a profilurilor experților (rezerva națională) și durata detașării acestora nu este afectată. La cererea biroului de sprijin, statele membre pun la dispoziție respectivii experți în vederea detașării, cu excepția cazului în care acestea se confruntă cu o situație care afectează în mod grav executarea sarcinilor naționale, precum cea care are drept rezultat lipsa de personal pentru aplicarea procedurilor de determinare a statutului persoanelor care solicită protecție internațională. Statele membre comunică în cel mai scurt timp posibil, la cererea biroului de sprijin, numărul, numele și profilurile experților din rezerva lor națională pe care îi pot pune la dispoziție în cel mai scurt timp posibil și care urmează să fie membri ai unei echipe de sprijin pentru azil.
(2) La stabilirea componenței unei echipe de sprijin pentru azil care urmează să fie detașată, directorul executiv ține seama de circumstanțele speciale cu care se confruntă statul membru solicitant. Echipa de sprijin pentru azil este constituită conform planului operațional menționat la articolul 18.
Articolul 17
Procedura de decizie privind detașarea
(1) Dacă este necesar, directorul executiv poate trimite experți ai biroului de sprijin pentru a evalua situația statului membru solicitant.
(2) Directorul executiv informează imediat Consiliul de administrație cu privire la orice cerere de detașare a echipelor de sprijin pentru azil.
(3) Directorul executiv ia o decizie privind cererea de detașare a echipelor de sprijin pentru azil cât mai curând posibil și nu mai târziu de cinci zile lucrătoare de la data primirii cererii. Directorul executiv informează în scris simultan statul membru solicitant și Consiliul de administrație cu privire la decizie, precizând motivele principale pe care se întemeiază aceasta.
(4) Dacă directorul executiv decide să detașeze una sau mai multe echipe de sprijin pentru azil, biroul de sprijin și statul membru solicitant întocmesc imediat un plan operațional în conformitate cu articolul 18.
(5) Imediat după aprobarea planului respectiv, directorul executiv informează statele membre cu privire la numărul solicitat și profilurile experților care urmează a fi detașați în cadrul echipelor de sprijin pentru azil. Aceste informații se furnizează în scris punctelor de contact naționale desemnate, menționate la articolul 19, și includ data la care urmează să se efectueze detașarea. Acestora li se furnizează, de asemenea, o copie a planului operațional.
(6) În cazul în care directorul executiv este absent sau în imposibilitatea de a participa, deciziile legate de detașarea echipelor de sprijin pentru azil sunt luate de către șeful de unitate care îl înlocuiește.
Articolul 18
Planul operațional
(1) Directorul executiv și statul membru solicitant convin asupra unui plan operațional care prezintă în detaliu condițiile concrete pentru detașarea echipelor de sprijin pentru azil. Planul operațional cuprinde următoarele elemente:
(a)
o descriere a situației, împreună cu modul de operare corespunzător detașării și obiectivele acesteia, inclusiv obiectivul operațional;
(b)
durata previzibilă a detașării echipelor;
(c)
zona de competență geografică din statul membru solicitant în care sunt detașate echipele;
(d)
o descriere a sarcinilor și a instrucțiunilor speciale pentru membrii echipelor, inclusiv instrucțiuni referitoare la bazele de date pe care membrii echipelor sunt autorizați să le consulte și la echipamentul pe care sunt autorizați să îl utilizeze în statul membru solicitant; și
(e)
componența echipelor.
(2) Orice modificări sau adaptări aduse planului operațional necesită acordul directorului executiv și al statului membru solicitant. Biroul de sprijin transmite imediat statelor membre participante o copie a planului operațional modificat sau adaptat.
Articolul 19
Punctul național de contact
Fiecare stat membru desemnează un punct național de contact pentru comunicările cu biroul de sprijin privind toate chestiunile legate de echipele de sprijin pentru azil.
Articolul 20
Punctul de contact al Uniunii
(1) Directorul executiv desemnează unul sau mai mulți experți ai biroului de sprijin care să îndeplinească rolul de punct de contact al Uniunii însărcinat cu coordonarea. Directorul executiv informează statul membru gazdă cu privire la această desemnare.
(2) Punctul de contact al Uniunii acționează în numele biroului de sprijin în legătură cu toate aspectele privind detașarea echipelor de sprijin pentru azil. Punctul de contact al Uniunii îndeplinește în special următoarele funcții:
(a)
reprezintă interfața dintre biroul de sprijin și statul membru gazdă;
(b)
reprezintă interfața dintre biroul de sprijin și membrii echipelor de sprijin pentru azil, acordând asistență, în numele biroului de sprijin, cu privire la toate chestiunile legate de condițiile detașării echipelor respective;
(c)
verifică punerea corectă în aplicare a planului operațional; și
(d)
răspunde în fața biroului de sprijin pentru toate chestiunile legate de detașarea echipelor de sprijin pentru azil.
(3) Directorul executiv poate autoriza punctul de contact al Uniunii să contribuie la rezolvarea diferendelor legate de punerea în aplicare a planului operațional și de detașarea echipelor de sprijin pentru azil.
(4) În cadrul executării sarcinilor care îi revin, punctul de contact al Uniunii nu primește instrucțiuni decât din partea biroului de sprijin.
Articolul 21
Răspunderea civilă
(1) În cazul în care membrii unei echipe de sprijin pentru azil desfășoară operațiuni într-un stat membru gazdă, acel stat membru este responsabil pentru orice daune provocate de aceștia în exercițiul funcțiunii, în conformitate cu legislația națională a statului membru gazdă.
(2) În cazul în care aceste daune sunt cauzate din neglijență gravă sau cu intenție, statul membru gazdă poate contacta statul membru de origine pentru ca acesta să îi ramburseze sumele plătite victimelor sau persoanelor îndreptățite în numele acestora.
(3) Fără a aduce atingere exercitării drepturilor sale împotriva terților, fiecare stat membru renunță la orice cereri de rambursare de către statul membru gazdă sau de către oricare alt stat membru pentru orice daune pe care le-a suferit, cu excepția daunelor care au fost provocate din neglijență gravă sau cu intenție.
(4) Orice litigiu între statele membre în legătură cu aplicarea alineatelor (2) și (3) din prezentul articol care nu poate fi soluționat prin negocieri între acestea este înaintat de către statele membre Curții de Justiție în conformitate cu articolul 273 din TFUE.
(5) Fără a aduce atingere exercitării drepturilor sale față de terți, biroul de sprijin suportă costurile aferente daunelor cauzate echipamentelor biroului de sprijin în timpul detașării, cu excepția cazului în care daunele au fost cauzate din neglijență gravă sau cu intenție.
Articolul 22
Răspunderea penală
Pe durata detașării echipelor de sprijin pentru azil, membrii echipelor de sprijin pentru azil sunt tratați în același mod ca și agenții statului membru gazdă în legătură cu eventualele infracțiuni care ar putea fi comise împotriva acestora sau de către aceștia.
Articolul 23
Costuri
Atunci când statele membre își pun la dispoziție experții în vederea detașării în echipele de sprijin pentru azil, biroul de sprijin acoperă integral costurile legate de:
(a)
deplasarea din statul membru de origine către statul membru gazdă și din statul membru gazdă către statul membru de origine;
(b)
vaccinare;
(c)
asigurările speciale;
(d)
asistența medicală;
(e)
diurne, inclusiv cazare;
(f)
echipamentul tehnic al biroului de sprijin; și
(g)
onorariile experților.
CAPITOLUL 4
ORGANIZAREA BIROULUI DE SPRIJIN
Articolul 24
Structura de conducere și de gestionare a biroului de sprijin
Structura de conducere și de gestionare a biroului de sprijin cuprinde:
(a)
un Consiliu de administrație;
(b)
un director executiv și personalul biroului de sprijin.
Structura de conducere și de gestionare a biroului de sprijin poate cuprinde un Comitet executiv, în cazul în care acesta a fost înființat în conformitate cu articolul 29 alineatul (2).
Articolul 25
Componența Consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație este compus din câte un membru numit de fiecare stat membru obligat în temeiul prezentului regulament și doi membri numiți de Comisie.
(2) Fiecare membru al Consiliului de administrație poate fi reprezentat sau însoțit de un membru supleant; când însoțește un membru, membrul supleant participă fără a avea drept de vot.
(3) Membrii Consiliului de administrație sunt numiți pe baza experienței lor, a responsabilității lor profesionale și a gradului înalt de competențe relevante în domeniul azilului.
(4) Un reprezentant al ICNUR este membru al Consiliului de administrație fără drept de vot.
(5) Durata mandatului membrilor Consiliului de administrație este de trei ani. Mandatul poate fi reînnoit. La expirarea mandatului sau în cazul demisiei, membrii rămân în funcție până când mandatul este reînnoit sau până când sunt înlocuiți.
Articolul 26
Președinția Consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație alege dintre membrii săi cu drept de vot un președinte și un vicepreședinte. Vicepreședintele îl înlocuiește pe președinte din oficiu atunci când acesta este împiedicat să își exercite atribuțiile.
(2) Durata mandatului președintelui și vicepreședintelui este de trei ani iar mandatul poate fi reînnoit numai o singură dată. Cu toate acestea, mandatul președintelui și al vicepreședintelui expiră automat în momentul încetării calității acestora de membri ai Consiliului de administrație.
Articolul 27
Reuniunile Consiliului de administrație
(1) Reuniunile Consiliului de administrație sunt convocate de către președinte. Directorul executiv participă la reuniuni. Reprezentantul ICNUR nu participă la reuniune atunci când Consiliul de administrație îndeplinește funcțiile prevăzute la articolul 29 alineatul (1) literele (b), (h), (i), (j) și (m) și la articolul 29 alineatul (2) și când Consiliul de administrație decide punerea la dispoziție de resurse financiare pentru finanțarea activităților care permit biroului de sprijin să beneficieze de expertiza ICNUR în materie de azil, astfel cum se menționează la articolul 50.
(2) Consiliul de administrație se reunește în cel puțin două ședințe ordinare pe an. În plus, se reunește la inițiativa președintelui său sau la cererea a cel puțin o treime dintre membrii săi.
(3) Consiliul de administrație poate invita orice persoană a cărei opinie poate prezenta interes să participe la reuniunile sale în calitate de observator.
Danemarca este invitată să asiste la ședințele Consiliului de administrație.
(4) Membrii Consiliului de administrație pot fi asistați de consilieri sau experți, sub rezerva dispozițiilor regulamentului de procedură.
(5) Secretariatul Consiliului de administrație este asigurat de birou.
Articolul 28
Modalități de vot
(1) Cu excepția cazurilor în care se prevede altfel, consiliul de administrație adoptă deciziile cu majoritatea absolută a membrilor săi cu drept de vot. Fiecare membru cu drept de vot dispune de un vot. În absența unui membru, dreptul său de vot poate fi exercitat de membrul supleant.
(2) Directorul executiv nu participă la vot.
(3) Președintele participă la vot.
(4) Statele membre care nu participă integral la acquis-ul Uniunii în materie de azil nu participă la vot în cazurile în care Consiliul de administrație adoptă decizii conform articolului 29 alineatul (1) litera (e) iar documentul tehnic în discuție se referă exclusiv la un instrument al Uniunii în materie de azil care nu este obligatoriu pentru acestea.
(5) Regulamentul de procedură al Consiliului de administrație stabilește mai detaliat modalitatea de organizare a votului, în special condițiile care trebuie respectate de un membru pentru a putea acționa în numele unui alt membru, precum și cerințele de cvorum, după caz.
Articolul 29
Funcțiile Consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație se asigură că biroul de sprijin își îndeplinește sarcinile care i-au fost încredințate. Acesta este organismul de planificare și de supraveghere al biroului de sprijin. Funcțiile sale sunt:
(a)
să adopte propriul regulament de procedură, cu o majoritate de trei pătrimi din membrii săi cu drept de vot, și după primirea avizului Comisiei;
(b)
să numească directorul executiv în conformitate cu articolul 30, să exercite autoritate disciplinară asupra directorului executiv și, după caz, să îl suspende sau revoce;
(c)
să adopte un raport anual general privind activitățile biroului de sprijin și să îl transmită, până la data de 15 iunie a anului următor, Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi. Raportul anual general se publică;
(d)
să adopte un raport anual privind situația azilului în Uniune, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1). Raportul respectiv este prezentat Parlamentului European. Consiliul și Comisia pot solicita ca raportul să le fie prezentat de asemenea;
(e)
să adopte documentele tehnice menționate la articolul 12 alineatul (2);
(f)
până la data de 30 septembrie a fiecărui an, în baza unui proiect prezentat de directorul executiv și după primirea avizului Comisiei, să adopte, cu o majoritate de trei pătrimi din membrii săi cu drept de vot, programul de lucru al biroului de sprijin pentru anul următor și să îl transmită Parlamentului European, Consiliului și Comisiei. Programul de lucru respectiv se adoptă în conformitate cu procedura bugetară anuală a Uniunii și cu programul legislativ al Uniunii în domeniul azilului;
(g)
să își exercite funcțiile cu privire la bugetul biroului de sprijin, în conformitate cu capitolul 5;
(h)
să adopte normele practice de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001, în conformitate cu articolul 42 din prezentul regulament;
(i)
să adopte politica de personal a biroului de sprijin în conformitate cu articolul 38;
(j)
să adopte, după ce a solicitat avizul Comisiei, planul multianual privind politica de personal;
(k)
să ia toate deciziile în vederea îndeplinirii mandatului biroului de sprijin, astfel cum este definit de prezentul regulament;
(l)
să ia toate deciziile privind crearea și, dacă este necesar, evoluția sistemelor de informații prevăzute de prezentul regulament, în special portalul de informații menționat la articolul 4 litera (c); și
(m)
să ia toate deciziile privind crearea și, dacă este necesar, modificarea structurilor interne de lucru ale biroului de sprijin.
(2) Consiliul de administrație poate institui un Comitet executiv care să sprijine Consiliul de administrație și directorul executiv la elaborarea deciziilor, a programelor de lucru și a activităților ce urmează să fie adoptate de Consiliul de administrație și oricând este necesar, din motive de urgență, să ia anumite decizii provizorii în numele Consiliului de administrație.
Un asemenea Comitet executiv este alcătuit din opt membri numiți dintre membrii Consiliului de administrație, printre care se numără unul dintre reprezentanții Comisiei în Consiliul de administrație. Durata mandatului membrilor Comitetului executiv este aceeași ca și în cazul membrilor Consiliului de administrație.
La cererea Comitetului executiv, reprezentanții ICNUR sau orice altă persoană a cărei opinie poate fi de interes pot participa, fără drept de vot, la reuniunile Comitetului executiv.
Biroul de sprijin stabilește procedurile de funcționare a Comitetului executiv în regulamentul de procedură al biroului de sprijin și le face publice.
Articolul 30
Numirea directorului executiv
(1) Directorul executiv este numit de către Consiliul de administrație pentru un mandat de cinci ani, dintre candidații corespunzători identificați în cadrul unei competiții deschise organizate de Comisie. Această procedură de selecție impune publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în alte publicații a unei invitații la exprimarea interesului. Consiliul de administrație poate solicita o nouă procedură în cazul în care consideră că niciunul dintre candidații reținuți pe prima listă nu este corespunzător. Directorul executiv este numit pe baza meritelor personale, a experienței în domeniul azilului și a aptitudinilor administrative și manageriale. Înainte de a fi numit în funcție, candidatul selectat de către Consiliul de administrație este invitat să facă o declarație în fața comisiei (comisiilor) competente a (ale) Parlamentului European și să răspundă întrebărilor puse de membrii acestei (acestor) comisii.
După această declarație, Parlamentul European poate adopta un aviz în care își formulează opinia asupra candidatului selectat. Consiliul de administrație informează Parlamentul European cu privire la maniera în care acest aviz a fost luat în considerare. Avizul este considerat personal și confidențial până la numirea candidatului.
În cursul ultimelor nouă luni dinaintea încheierii mandatului de cinci ani al directorului executiv, Comisia realizează o evaluare privind, în special:
-
rezultatele obținute de directorul executiv, precum și
-
sarcinile și necesitățile biroului de sprijin pentru anii următori.
(2) Consiliul de administrație, având în vedere evaluarea, poate prelungi durata mandatului directorului executiv o singură dată, pentru o perioadă de cel mult trei ani, numai în acele cazuri în care o astfel de prelungire este justificată de misiunile și necesitățile biroului de sprijin.
(3) Consiliul de administrație informează Parlamentul European în legătură cu intenția sa de a prelungi durata mandatului directorului executiv. În luna dinaintea prelungirii mandatului său, directorul executiv primește invitația de a face o declarație în fața comisiei/comisiilor competente a (ale) Parlamentului European și de a răspunde întrebărilor puse de membrii acestei (acestor) comisii.
Articolul 31
Sarcinile directorului executiv
(1) Biroul de sprijin este condus de un director executiv care este independent în exercitarea funcțiilor sale. Directorul executiv răspunde în fața Consiliului de administrație pentru activitățile sale.
(2) Fără a aduce atingere competențelor Comisiei, Consiliului de administrație sau Comitetului executiv în cazul în care a fost înființat, directorul executiv nu solicită și nu acceptă niciun fel de instrucțiuni de la un guvern sau de la un alt organism.
(3) Directorul executiv raportează Parlamentului European cu privire la îndeplinirea sarcinilor sale atunci când este invitat să o facă. Consiliul poate invita directorul executiv să raporteze cu privire la îndeplinirea sarcinilor sale.
(4) Directorul executiv este reprezentantul legal al biroului de sprijin.
(5) Directorul executiv poate fi asistat de unul sau mai mulți șefi de unitate. În cazul în care directorul executiv este absent sau în imposibilitatea de a participa, el este înlocuit de unul dintre șefii de unitate.
(6) Directorul executiv este responsabil pentru gestionarea administrativă a biroului de sprijin și pentru punerea în aplicare a sarcinilor acestuia astfel cum îi sunt alocate prin prezentul regulament. În special, directorul executiv are următoarele sarcini:
(a)
administrarea curentă a biroului de sprijin;
(b)
elaborarea propunerilor de program de lucru pentru biroul de sprijin, după primirea avizului Comisiei;
(c)
punerea în aplicare a programelor de lucru și a deciziilor adoptate de Consiliul de administrație;
(d)
elaborarea rapoartelor privind țările de origine, prevăzute la articolul 4 litera (b);
(e)
pregătirea proiectului de regulament financiar al biroului de sprijin, adoptat de Consiliul de administrație în conformitate cu articolul 37, precum și a normelor de punere în aplicare a regulamentului;
(f)
pregătirea proiectului de estimări ale veniturilor și cheltuielilor biroului de sprijin și execuția bugetului acestuia;
(g)
exercitarea, cu privire la personalul biroului de sprijin, a competențelor prevăzute la articolul 38;
(h)
luarea oricărei decizii privind gestionarea sistemelor de informații prevăzute de prezentul regulament, în special portalul de informații menționat la articolul 4 litera (c);
(i)
luarea oricărei decizii privind gestionarea structurilor administrative interne ale biroului de sprijin; și
(j)
coordonarea și funcționarea forumului consultativ menționat la articolul 51. În acest sens, directorul executiv adoptă în primul rând, în consultare cu organizațiile societății civile relevante, un plan pentru instituirea forumului consultativ. Odată ce a fost formal instituit, directorul executiv adoptă, în consultare cu forumul consultativ, un plan operațional care va include norme privind frecvența și natura consultărilor și mecanismele de organizare pentru punerea în aplicare a articolului 51. Sunt convenite, de asemenea, criteriile de transparență pentru participarea continuă la forumul consultativ.
Articolul 32
Grupurile de lucru
(1) În cadrul mandatului său, definit de prezentul regulament, biroul de sprijin poate înființa grupuri de lucru alcătuite din experți ai organismelor competente din statele membre active în domeniul azilului, inclusiv judecători. Biroul de sprijin înființează grupuri de lucru în sensul articolului 4 litera (e) și al articolului 12 alineatul (2). Experții pot fi înlocuiți de supleanți numiți în același timp cu aceștia.
(2) Comisia participă de drept la grupurile de lucru. Reprezentanții ICNUR pot participa la reuniunile grupurilor de lucru ale biroului de sprijin, în întregime sau parțial, în funcție de natura chestiunilor abordate.
(3) Grupurile de lucru pot invita la reuniuni orice persoană a cărei opinie poate prezenta interes, inclusiv reprezentanții societății civile care activează în domeniul azilului.
CAPITOLUL 5
DISPOZIȚII FINANCIARE
Articolul 33
Bugetul
(1) Toate veniturile și cheltuielile biroului de sprijin fac obiectul unor estimări pentru fiecare exercițiu bugetar, corespunzând anului calendaristic, și sunt înscrise în bugetul biroului de sprijin.
(2) Bugetul biroului de sprijin trebuie să fie echilibrat în ceea ce privește veniturile și cheltuielile.
(3) Fără a aduce atingere altor resurse, veniturile biroului de sprijin cuprind:
(a)
o contribuție din partea Uniunii, înscrisă în bugetul general al Uniunii Europene;
(b)
orice contribuție voluntară din partea statelor membre;
(c)
venituri provenite din publicații sau orice altă prestație asigurată de biroul de sprijin;
(d)
o contribuție din partea țărilor asociate.
(4) Cheltuielile biroului de sprijin includ remunerarea personalului, costurile administrative și de infrastructură și cheltuielile operaționale.
Articolul 34
Întocmirea bugetului
(1) În fiecare an, directorul executiv pregătește un proiect de estimări ale veniturilor și cheltuielilor biroului de sprijin pentru exercițiul financiar următor, care conține un tabel cu schema de personal, pe care îl transmite Consiliului de administrație.
(2) Pe baza acestui proiect, Consiliul de administrație realizează un proiect de estimare previzională a veniturilor și cheltuielilor biroului de sprijin pentru următorul exercițiu financiar.
(3) Proiectul de estimare previzională a veniturilor și cheltuielilor biroului de sprijin este transmis Comisiei până la data de 10 februarie a fiecărui an. Consiliul de administrație transmite Comisiei versiunea definitivă a acestei estimări, care cuprinde un proiect de schemă de personal, până la 31 martie.
(4) Comisie transmite estimarea Parlamentului European și Consiliului (autoritatea bugetară), împreună cu proiectul de buget general al Uniunii Europene.
(5) Pe baza estimării, Comisia înscrie în proiectul de buget general al Uniunii Europene datele estimative pe care le consideră necesare în ceea ce privește schema de personal și valoarea finanțării acordate de la bugetul general, pe care le transmite autorității bugetare în conformitate cu articolele 313 și 314 din TFUE.
(6) Autoritatea bugetară autorizează creditele reprezentând subvenții destinate biroului de sprijin.
(7) Autoritatea bugetară adoptă schema de personal a biroului de sprijin.
(8) Consiliul de administrație adoptă bugetul biroului de sprijin. Acesta devine definitiv după adoptarea definitivă a bugetului general al Uniunii Europene. După caz, se modifică în consecință.
(9) Consiliul de administrație notifică, în cel mai scurt timp, autorității bugetare intenția sa de a realiza orice proiect care poate avea implicații financiare semnificative asupra finanțării bugetului, în special proiectele de natură imobiliară, precum închirierea sau achiziționarea de clădiri. Consiliul de administrație informează Comisia în acest sens.
(10) Atunci când o ramură a autorității bugetare și-a anunțat intenția de a emite un aviz, aceasta îl transmite Consiliului de administrație în termen de șase săptămâni de la data notificării proiectului.
Articolul 35
Execuția bugetului
(1) Directorul executiv execută bugetul biroului de sprijin.
(2) Directorul executiv transmite anual autorității bugetare orice informații relevante pentru rezultatele procedurilor de evaluare.
Articolul 36
Prezentarea conturilor și descărcarea
(1) După fiecare exercițiu financiar, până la 1 martie, contabilul biroului de sprijin comunică situația financiară provizorie contabilului Comisiei, însoțită de un raport privind gestiunea bugetară și financiară a exercițiului financiar respectiv. Contabilul Comisiei realizează consolidarea conturilor provizorii ale instituțiilor și ale organismelor descentralizate, în conformitate cu articolul 128 din Regulamentul financiar.
(2) Până la data de 31 martie, după încheierea exercițiului financiar, contabilul Comisiei transmite Curții de Conturi situația provizorie a conturilor biroului de sprijin, însoțită de raportul privind gestiunea bugetară și financiară a exercițiului financiar. Raportul privind gestiunea financiară și bugetară pentru exercițiul financiar respectiv este transmis și Parlamentului European și Consiliului.
(3) După primirea observațiilor formulate de Curtea de Conturi cu privire la situația provizorie a conturilor biroului de sprijin, în temeiul dispozițiilor articolului 129 din Regulamentul financiar, directorul executiv stabilește conturile definitive ale biroului de sprijin pe proprie răspundere și le transmite pentru aviz Consiliului de administrație.
(4) Consiliul de administrație emite un aviz privind conturile definitive ale biroului de sprijin.
(5) Directorul executiv transmite Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi conturile definitive, împreună cu avizul Consiliului de administrație, până la data de 1 iulie după încheierea exercițiului financiar.
(6) Conturile definitive sunt publicate.
(7) Până la 30 septembrie, directorul executiv transmite Curții de Conturi un răspuns la observațiile acesteia. Directorul executiv transmite acest răspuns și Consiliului de administrație.
(8) Directorul executiv prezintă Parlamentului European, la cererea acestuia, orice informații necesare pentru buna desfășurare a procedurii de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar vizat, în conformitate cu articolul 146 alineatul (3) din Regulamentul financiar.
(9) Parlamentul European, la recomandarea Consiliului care hotărăște cu majoritate calificată, acordă directorului executiv, înainte de data de 15 mai a anului N + 2, descărcarea de gestiune privind execuția bugetului din exercițiul N.
Articolul 37
Regulamentul financiar
Consiliul de administrație adoptă regulamentul financiar aplicabil biroului de sprijin, după consultarea Comisiei. Acesta nu se abate de la dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (11), cu excepția cazului în care acest lucru este necesar pentru funcționarea biroului de sprijin și cu acordul prealabil al Comisiei.
CAPITOLUL 6
DISPOZIȚII PRIVIND PERSONALUL
Articolul 38
Personalul
(1) Statutul funcționarilor Comunităților Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene prevăzut în Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 (12) (Statutul funcționarilor) și normele adoptate de comun acord de către instituțiile Uniunii în scopul aplicării acestor regulamente se aplică personalului biroului de sprijin, inclusiv directorului executiv.
(2) Consiliul de administrație, în acord cu Comisia, adoptă măsurile necesare de punere în aplicare prevăzute la articolul 110 din Statutul funcționarilor.
(3) Biroul de sprijin exercită asupra propriului personal competențele conferite prin Statutul funcționarilor autorității împuternicite să facă numiri, precum și competențele conferite prin regimul aplicabil celorlalți agenți autorității abilitate să încheie contracte.
(4) Consiliul de administrație adoptă dispoziții care să permită folosirea experților naționali detașați din statele membre pe lângă biroul de sprijin.
Articolul 39
Privilegii și imunități
Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene se aplică biroului de sprijin.
CAPITOLUL 7
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 40
Statut juridic
(1) Biroul de sprijin este un organism al Uniunii. Acesta are personalitate juridică.
(2) În fiecare stat membru, biroul de sprijin are cea mai extinsă capacitate juridică recunoscută persoanelor juridice în temeiul legislației interne. Acesta poate, în special, să achiziționeze sau să înstrăineze bunuri mobile și imobile și să se constituie parte în proceduri judiciare.
(3) Biroul de sprijin este reprezentat de către directorul său executiv.
Articolul 41
Regimul lingvistic
(1) Biroului de sprijin i se aplică dispozițiile prevăzute de Regulamentul nr. 1 din 15 aprilie 1958 de stabilire a regimului lingvistic al Comunității Economice Europene (13).
(2) Fără a aduce atingere deciziilor adoptate în temeiul articolului 342 din TFUE, raportul general anual privind activitățile biroului de sprijin și programul de lucru anual al biroului de sprijin, menționate la articolul 29 alineatul (1) literele (c) și (f), se întocmesc în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii Europene.
(3) Serviciile de traducere necesare pentru funcționarea biroului de sprijin sunt efectuate de Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene.
Articolul 42
Accesul la documente
(1) Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 se aplică documentelor deținute de biroul de sprijin.
(2) În termen de șase luni de la prima sa reuniune, Consiliul de administrație adoptă normele detaliate de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001.
(3) Deciziile luate de biroul de sprijin în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 pot face obiectul unei plângeri înaintate Ombudsmanului sau al unei acțiuni în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene, în condițiile prevăzute la articolul 228 și, respectiv, articolul 263 din TFUE.
(4) Activitățile de prelucrare a datelor cu caracter personal efectuate de biroul de sprijin fac obiectul aplicării Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
Articolul 43
Norme de securitate privind protejarea informațiilor clasificate și a informațiilor sensibile neclasificate
(1) Biroul de sprijin aplică principiile de securitate prevăzute de Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei din 29 noiembrie 2001 de modificare a regulamentului său de procedură (14), în special, dispozițiile privind schimbul, prelucrarea și stocarea informațiilor clasificate.
(2) De asemenea, biroul de sprijin aplică principiile de securitate privind prelucrarea informațiilor sensibile neclasificate, astfel cum au fost a adoptate și puse în aplicare de Comisie.
Articolul 44
Combaterea fraudei
(1) Pentru a combate frauda, corupția și alte activități ilegale, Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 se aplică fără restricție.
(2) Biroul de sprijin aderă la Acordul interinstituțional din 25 mai 1999 și adoptă, fără întârziere, dispozițiile corespunzătoare aplicabile tuturor angajaților biroului de sprijin.
(3) Deciziile de finanțare și acordurile și instrumentele de aplicare care decurg din acestea prevăd în mod expres că atât Curtea de Conturi, cât și OLAF pot efectua la nevoie controale la fața locului la beneficiarii de fonduri din partea biroului de sprijin, precum și la agenții care răspund de atribuirea fondurilor respective.
Articolul 45
Regimul de răspundere
(1) Răspunderea contractuală a biroului de sprijin este reglementată de legislația aplicabilă contractului respectiv.
(2) Curtea de Justiție a Uniunii Europene este competentă să se pronunțe în temeiul oricărei clauze de arbitraj cuprinse în contractele încheiate de biroul de sprijin.
(3) În cazul răspunderii necontractuale, în conformitate cu principiile generale comune legislațiilor statelor membre, biroul de sprijin repară orice prejudiciu provocat de serviciile sau angajații săi în executarea funcțiilor lor.
(4) Curtea de Justiție a Uniunii Europene este competentă în litigiile privind repararea prejudiciilor menționate la alineatul (3).
(5) Răspunderea individuală a angajaților față de biroul de sprijin este reglementată de dispozițiile prevăzute în Statutul funcționarilor care le sunt aplicabile.
Articolul 46
Evaluare și revizuire
(1) Până la 19 iunie 2014, pe baza mandatului stabilit de Consiliul de administrație în acord cu Comisia, biroul de sprijin comandă o evaluare externă independentă a rezultatelor obținute. Această evaluare se referă la impactul biroului de sprijin asupra cooperării practice în materie de azil și asupra SECA. Evaluarea ține seama în mod corespunzător de progresele înregistrate, în limitele mandatului său, inclusiv evaluarea necesității unor măsuri suplimentare pentru asigurarea solidarității efective și a partajării responsabilităților cu statele membre supuse unor presiuni deosebite. Aceasta analizează, în principal, posibila necesitate de a modifica mandatul biroului de sprijin, inclusiv implicațiile financiare ale unei astfel de modificări și analizează, de asemenea, dacă structura de conducere este adaptată pentru îndeplinirea sarcinilor biroului de sprijin. În cadrul evaluării sunt luate în considerare opiniile părților interesate atât de la nivelul Uniunii, cât și la nivel național.
(2) Consiliul de administrație, în acord cu Comisia, decide calendarul evaluărilor ulterioare, ținând cont de rezultatele evaluării menționate la alineatul (1).
Articolul 47
Controlul administrativ
Activitățile biroului de sprijin fac obiectul controlului de către Ombudsman în conformitate cu dispozițiile articolului 228 din TFUE.
Articolul 48
Cooperarea cu Danemarca
Biroul de sprijin facilitează cooperarea operațională cu Danemarca, inclusiv schimbul de informații și de cele mai bune practici acoperite de activitățile sale.
Articolul 49
Cooperarea cu țările terțe și asociate
(1) Biroul de sprijin este deschis participării Elveției, Islandei, Liechtensteinului și Norvegiei în calitate de observatori. Se elaborează proceduri care prevăd, în special, natura participării, nivelul și modul de participare ale acestor țări la activitatea biroului de sprijin. Aceste acorduri includ dispoziții legate de participarea la inițiativele asumate de biroul de sprijin, de contribuțiile financiare și de personal. În ceea ce privește chestiunile legate de personal, acordurile menționate respectă, în orice caz, Statutul funcționarilor.
(2) Cu privire la chestiunile care fac obiectul activităților sale, în măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale și în acord cu Comisia și în limitele mandatului său, biroul de sprijin facilitează cooperarea operațională între statele membre și țările terțe, altele decât cele menționate la alineatul (1), în cadrul politicii de relații externe a Uniunii. De asemenea, biroul de sprijin poate coopera cu autoritățile țărilor terțe competente cu privire la aspectele tehnice din domeniile reglementate de prezentul regulament, în cadrul acordurilor de lucru încheiate cu aceste autorități, în conformitate cu dispozițiile relevante din TFUE.
Articolul 50
Cooperarea biroului cu ICNUR
Biroul de sprijin cooperează cu ICNUR în domeniile reglementate de prezentul regulament, în cadrul acordurilor de lucru încheiate cu ICNUR. Din partea biroului de sprijin, Consiliul de administrație decide cu privire la acordurile de lucru, inclusiv cu privire la implicațiile bugetare ale acestora.
În plus, Consiliul de administrație poate decide că biroul de sprijin poate pune la dispoziție resurse financiare pentru acoperirea cheltuielilor ICNUR pentru activități care nu sunt prevăzute în acordurile de lucru. Subvențiile se înscriu în cadrul relațiilor privilegiate de cooperare stabilite între biroul de sprijin și ICNUR, astfel cum sunt definite în prezentul articol, precum și la articolul 2 alineatul (5), articolul 5, articolul 9 alineatul (1), articolul 25 alineatul (4) și articolul 32 alineatul (2). În conformitate cu articolul 75 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002, se aplică dispozițiile relevante ale Regulamentului financiar, precum și normele sale de punere în aplicare.
Articolul 51
Forumul consultativ
(1) Biroul de sprijin asigură un dialog strâns cu organizațiile societății civile și cu alte organisme relevante care sunt active în domeniul politicii în materie de azil la nivel local, regional, național, european și internațional și instituie în acest sens un forum consultativ.
(2) Forumul consultativ constituie un mijloc de a schimba informații și de a pune în comun cunoștințele. Rolul acestuia este de a asigura dialogul strâns între biroul de sprijin și părțile interesate relevante.
(3) Forumul consultativ este deschis tuturor părților interesate relevante în conformitate cu alineatul (1). Biroul de sprijin se adresează membrilor forumului consultativ în funcție de nevoile specifice care țin de domeniile identificate ca prioritare pentru activitatea biroului de sprijin.
ICNUR este membru de drept al forumului consultativ.
(4) Biroul de sprijin apelează la forumul consultativ în special pentru:
(a)
a prezenta sugestii Consiliului de administrație în ceea ce privește programul anual de lucru care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 29 alineatul (1) litera (f);
(b)
a furniza feedback Consiliului de administrație și a propune măsurile care se impun în urma raportului anual, menționat la articolul 29 alineatul (1) litera (c), precum și în urma raportului anual privind situația azilului în Uniune, menționat la articolul 12 alineatul (1); precum și
(c)
a comunica directorului executiv și Comitetului executiv concluziile și recomandările conferințelor, seminarelor și reuniunilor care prezintă un interes pentru activitățile biroului de sprijin.
(5) Forumul consultativ se reunește de cel puțin o dată pe an.
Articolul 52
Cooperarea cu Frontex, FRA, alte organisme ale Uniunii și cu organizațiile internaționale
Biroul de sprijin cooperează cu organismele Uniunii care au activități legate de domeniul său de activitate, în special cu Frontex și cu FRA, precum și cu organizațiile internaționale competente în domeniile reglementate de prezentul regulament, în cadrul acordurilor de lucru încheiate cu aceste organisme, în conformitate cu dispozițiile din TFUE și cu dispozițiile privind competența acestor organisme.
Cooperarea permite crearea unor sinergii între organismele respective și evitarea dublării eforturilor în cazul activităților efectuate în cadrul mandatelor acestora.
Articolul 53
Acordul privind sediul și condițiile de funcționare
Dispozițiile necesare privind găzduirea biroului de sprijin în statul membru gazdă și facilitățile puse la dispoziție de statul membru gazdă, precum și normele specifice aplicabile în statul membru gazdă unde își are sediul biroul de sprijin cu privire la directorul executiv, la membrii Consiliului de administrație, la personalul biroului de sprijin și membrii familiilor acestora sunt stabilite într-un acord privind sediul încheiat între biroul de sprijin și statul membru gazdă după ce s-a obținut aprobarea Consiliului de administrație. Statul membru gazdă asigură cele mai bune condiții posibile pentru buna funcționare a biroului de sprijin, inclusiv condiții de școlarizare multilingvă și cu vocație europeană, precum și conexiuni de transport adecvate.
Articolul 54
Începerea activității biroului de sprijin
Biroul de sprijin devine pe deplin operațional până la 19 iunie 2011.
Comisia răspunde de înființarea și de începerea activității biroului de sprijin până când acesta are capacitatea operațională de executare a propriului buget.
În acest scop:
-
până în momentul în care directorul executiv își ocupă funcțiile în urma numirii sale de către Consiliul de administrație, în condițiile prevăzute la articolul 30, un funcționar al Comisiei poate exercita, în calitate de director interimar, sarcinile delegate directorului executiv;
-
funcționarii Comisiei pot exercita, sub responsabilitatea directorului interimar sau a directorului executiv, sarcinile atribuite biroului de sprijin.
Directorul interimar poate să autorizeze toate plățile acoperite de creditele prevăzute în bugetul biroului de sprijin, după aprobarea acestuia de către Consiliul de administrație și poate încheia contracte, inclusiv contracte de angajare de personal, în urma adoptării schemei de personal a biroului de sprijin.
Articolul 55
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Strasbourg, 19 mai 2010.