РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 48/07 (ex NN 60/07), приведена в действие от Полша в полза на WRJ и WRJ-Serwis
(нотифицирано под номер C(2010) 4476)
(само текстът на полски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/612/ЕС)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Протокол № 8 от Договора за присъединяване относно преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Комисията беше информирана относно нередности в полския сектор за стоманени тръби по време на наблюдението на преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия. След присъединяването на Полша към ЕС бяха извършени проверки ex officio на помощта, предоставена на Walcownia Rur Jedność Sp. z.o.o. („WRJ“) и WRJ-Serwis Sp. z.o.o. („WRJ-Serwis“). Комисията изиска информация от полските власти с писма от 6 април 2005 г., 4 август 2005 г., 3 ноември 2005 г., 4 май 2006 г., 17 ноември 2006 г. и 11 юли 2007 г. Полските власти отговориха с писма от 7 юни 2005 г., 29 септември 2005 г., 2 декември 2005 г., 18 май 2006 г., 31 май 2006 г., 10 януари 2007 г. и 3 август 2007 г.
(2)
С писмо от 23 октомври 2007 г. Комисията информира Полша, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“) (3), по отношение на няколко мерки, предоставени на WRJ и WRJ-Serwis.
(3)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 24 ноември 2007 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мерките.
(4)
Комисията получи мнения от една заинтересована страна. Тя ги препрати на Полша, която получи възможност да реагира; нейните коментари бяха получени с писмо от 16 февруари 2009 г. Отговорът на Полша на откриването на официалната процедура по разследване беше предоставен с писма от 21 януари и 1 февруари 2008 г.
(5)
Комисията поиска допълнителна информация на 16 февруари 2009 г., която Полша предостави с писмо от 4 юни 2009 г.
2. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. Получателите
2.1.1. WRJ
(6)
WRJ е установена в Катовице и има 12 служители за административни цели. 40,736 % от акциите в WRJ са собственост на Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. („TFS“), дружество с 99,6 % държавно участие. Други 7,235 % от акциите са собственост на Walcownia Rur Silesia S.A. („Walcownia Rur Silesia“), 100 % дъщерно дружество на TFS.
(7)
Останалите акционери са:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (дял в размер на 19,009 %);
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (дял в размер на 8,3 %);
-
Kulczyk Privatstiftung (дял в размер на 4,533 %);
-
Huta Jedność (дял в размер на 0,817 %);
-
няколко други миноритарни акционери, всеки от които притежава акции в размер от 0,004 % до 3,4 %.
(8)
WRJ беше създадена през 1995 г. с цел да се изгради нов цех за валцуване на безшевни тръби с производствен капацитет 160 000 тона годишно („проектът WRJ“).
(9)
През 1978 г. друго дружество, наречено Huta Jedność, първоначално започна строителството на цех за валцуване на безшевни тръби с капацитет 400 000 тона, но този проект беше спрян през 1980 г., когато държавни субсидии бяха преустановени. След различни опити да бъде подновен проектът Huta Jedność подаде молба за обявяване в несъстоятелност, включително ликвидация на активите, която беше отхвърлена от съда. Понастоящем Huta Jedność е дружество в ликвидация, чиято дейност се състои в отдаване под наем на своите производствени активи на други дружества и предоставяне на различни услуги.
(10)
Проектът WRJ обхвана елементи от инфраструктурата, както и част от машините и оборудването, събрани по-рано от Huta Jedność за първоначалния проект, и трябваше да се изгради върху парцел, който преди това е бил собственост на Huta Jedność. Бяха поканени нови инвеститори за участие в проекта WRJ, който беше стартиран през 1997 г. Осъществяването на проекта беше спряно през 2001 г. и оттогава инвеститорите се отдръпнаха от него. Въпреки че изглежда, че 86 % от работата е реализирана, WRJ никога не е започвал производство.
(11)
На 4 септември 2007 г. Walcownia Rur Silesia, изцяло притежавано от TFS дъщерно дружество, учредено с цел да консолидира полския сектор за производство на стоманени тръби (вж. съображения 15-17 по-долу), подаде заявление за обявяване в несъстоятелност на WRJ, включително ликвидация на неговите активи. Окръжният съд на Катовице обяви WRJ в несъстоятелност на 23 януари 2008 г. и разпореди ликвидацията на неговите активи, като за целта назначи синдик. Изглежда, че до момента нито един от активите на WRJ не е продаден в хода на производството за обявяване в несъстоятелност.
2.1.2. WRJ-Serwis
(12)
WRJ-Serwis беше създадено през 2001 г. след преобразуване на Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność“ S.A., което беше учредено през 1999 г. Неговите акционери са TFS (дял в размер на 54,66 %), PIW ENPOL Sp. z o.o. (дял в размер на 36,77 %), Commplex Sp. z o.o. (дял в размер на 8,29 %) и Huta Jedność (дял в размер на 0,28 %).
(13)
Първоначалната цел на WRJ-Serwis беше да осъществи част от проекта WRJ и да осигури на WRJ по-добри възможности за кредитиране. Независимо от това WRJ-Serwis така и не започна инвестиционна дейност, а вместо това от май 2004 г. насам произвежда безшевни студеновалцувани стоманени тръби, след като Huta Jedność спря производството в цеха за валцуване в началото на 2004 г. Тази дейност се извършва на производствените активи, наети първоначално от Huta Jedność. Впоследствие тези средства станаха собственост на ING Bank Śląski S.A., а накрая на Walcownia Rur Silesia. В допълнение WRJ-Serwis придоби 9/10 от постоянно плодоползване на земята, върху която е разположен проектът WRJ, както и 9/10 от собствеността на сградите, изградени върху тази земя.
(14)
WRJ-Serwis спря работа през април 2008 г., когато Walcownia Rur Silesia пое производството на стоманени тръби в цеха за валцуване.
2.1.3. Консолидиране на WRJ и WRJ-Serwis и опити да бъдат приватизирани
(15)
TFS започна да търси стратегически инвеститор за WRJ и WRJ-Serwis през 2004 г. През 2005 г. заинтересованите страни бяха поканени да подадат своите тръжни оферти и две заинтересовани страни подадоха такива. Накрая беше сключено рамково споразумение с един от участниците в търга за придобиване на активите на WRJ и WRJ-Serwis без никакви тежести; споразумението обаче беше прекратено през октомври 2006 г., тъй като условията не са изпълнени. TFS започна нова тръжна процедура през декември 2006 г., но не получи никакви обвързващи оферти.
(16)
След нова покана за участие в търг, изпратена през 2007 г., TFS реши да консолидира WRJ и WRJ-Serwis, за да улесни тяхната приватизация. За тази цел TFS създаде две нови дружества, а именно FEREX Sp. z o.o. („FEREX“) и Walcownia Rur Silesia. TFS притежава 100 % от акциите на двете дружества. Чрез Walcownia Rur Silesia и FEREX TFS придоби активите, необходими за реализацията на проекта WRJ и пое дълговете на WRJ и WRJ-Serwis:
а)
Walcownia Rur Silesia стана кредитор на WRJ чрез придобиване на вземанията, дължими от страна на WRJ в размер на 168 940 469 PLN и 95 595 057 PLN съответно на консорциума от банки и Stalexport. В допълнение Walcownia Rur Silesia закупи движимите активи на цеха за валцуване от консорциума от банки, ръководен от ING Bank Śląski;
б)
FEREX също стана кредитор на WRJ чрез придобиване на вземанията, дължими от страна на WRJ на банките в размер на общо 142 941 270,43 PLN, обезпечени с ипотека върху земя, собственост на WRJ и WRJ-Serwis.
(17)
През август 2008 г. полските власти направиха още един опит да продадат WRJ, WRJ-Serwis, FEREX и Walcownia Rur Silesia. TFS и Walcownia Rur Silesia поканиха заинтересованите страни да участват в преговори за съвместно закупуване на активите на Walcownia Rur Silesia, дружествения капитал на FEREX, вземанията на TFS, дължими от FEREX, и акциите на TFS в капитала на WRJ-Serwis. Процедурата приключи на 15 януари 2009 г. и не доведе до продажба на който и да е от предлаганите активи.
2.2. Описание на мерките, които подлежат на оценка
(18)
Помощта, предоставена на WRJ, се състои от капиталови инвестиции на TFS (2.2.1), гаранции, предоставени от TFS (2.2.2), и обезпечение, предоставено от държавната хазна (2.2.3). Помощта, предоставена на WRJ-Serwis, се състои от капиталови инвестиции, направени от TFS (2.2.4).
2.2.1. Капиталови инвестиции в WRJ, направени от TFS
(19)
TFS осъществи първата си капиталова инвестиция в WRJ на 26 юни 2002 г., когато акционерите на WRJ решиха да увеличат дружествения капитал. TFS получи акции с номинална стойност 15 млн. PLN в замяна на вземания. Тези вземания се дължат на TFS от Huta Andrzej и Huta Katowice и възлизат на 15 млн. PLN. Увеличението на капитала беше регистрирано и влезе в сила на 22 ноември 2002 г.
(20)
Второто увеличение на дружествения капитал беше осъществено на 17 януари 2003 г., когато акционерите на WRJ решиха отново да увеличат дружествения капитал. TFS получи акции с номинална стойност 40 млн. PLN в замяна на вземания, дължими на TFS от WRJ (суап за дълг срещу капитал). Вземанията бяха на номинална стойност 40 млн. PLN и TFS ги получи предварително от ING Bank Śląski S.A. през декември 2002 г. Увеличението на капитала беше регистрирано и влезе в сила на 25 август 2003 г.
2.2.2. Осигуряване на гаранции за WRJ от страна на TFS
(21)
През 2001 г. TFS предостави гаранция, която покрива до 5 млн. PLN от заем в размер на 20 млн. PLN. Заемът беше предоставен на WRJ през 1999 г. от Регионалното управление на околната среда и водите (WFOŚiGW).
(22)
През 2001 г. TFS предостави гаранция, която покрива до 50 млн. PLN от заем в размер на 115 млн. PLN. Заемът беше предоставен на WRJ през 1996 г. от Националното управление на околната среда и водите (WFOŚiGW).
2.2.3. Осигуряване на обезпечение за WRJ от страна на държавната хазна
(23)
На 14 октомври 1997 г. държавната хазна предостави гаранция, покриваща 45 % от главницата и лихвите по два заема, възлизащи на общо на 262,5 милиона PLN. Тези заеми се състоят от заем в чуждестранна валута и заем в полски злоти, и двата предоставени от консорциума на банките през 1997 г.
(24)
На 2 януари 2003 г. държавната гаранция беше увеличена на 55 % от кабинета след подписването на съответните документи. Увеличението на гаранцията не се осъществява на практика.
2.2.4. Капиталови инвестиции в WRJ-Serwis, направени от TFS
(25)
TFS осъществи капиталови интервенции в WRJ-Serwis през декември 2003 г. с цел да получи мажоритарен дял от акциите в дружеството, за да се сдобие с контрол върху проекта WRJ. С решение от декември 2003 г. акционерите на WRJ-Serwis дадоха съгласието си TFS да придобие акции в дружеството. Акциите бяха с номинална стойност 7 910 000 PLN. TFS придоби акциите основно в замяна на вземания, дължими на TFS от страна на Huta Jedność. Тези вземания бяха прехвърлени на WRJ-Serwis. TFS също така плати за акциите в брой (890 000 PLN) и чрез апортни вноски (метален скрап от Huta Jedność за допълнителна обработка; стойност на прехвърлените материали 450 000 PLN). Споразумението за придобиване на акции беше подписано на 8 юни 2004 г. Увеличението на капитала беше регистрирано едва на 17 август 2007 г.
(26)
Едновременно с TFS акции в увеличения дружествен капитал получиха един от съществуващите акционери, PIW Enpol Sp. z o.o., и един нов акционер, Commplex Sp. z o.o. (и двамата представляват частни дружества). Дружествата придобиха акциите чрез прехвърляне на вземания, дължими от Huta Jedność на WRJ-Serwis.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(27)
Както е описано в съображение 3, на 23 октомври 2007 г. Комисията реши да открие процедура по официално разследване („решение за откриване на процедурата“). В решението за откриване на процедурата Комисията първо изрази своето мнение, че е компетентна да взема решение относно случая и че въпросните мерки представляват държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
3.1. Приложимо право и компетентност на Комисията
(28)
В решението за откриване на процедурата Комисията изрази становището, че членове 107 и 108 от ДФЕС (тогава членове 87 и 88 от Договора за ЕО) обикновено не се прилагат по отношение на помощ, предоставена преди присъединяването, която вече не се прилага след присъединяването. При все това разпоредбите на Протокол № 8 от Договора за присъединяване относно преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия („Протокол № 8“) могат да се считат за lex specialis по отношение на членове 107 и 108 от ДФЕС, които разширяват обхвата на наблюдението на държавна помощ съгласно ДФЕС, така че да се обхване всяка помощ, предоставена за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия между 1997 г. и 2006 г. В съответствие с това Комисията по принцип е компетентна да оцени такава помощ.
(29)
По отношение на това дали производители на тръби като WRJ и WRJ-Serwis са част от „стоманодобивната индустрия“ за целите на Протокол № 8, Комисията отчете следното: Протокол № 8 се основава на националната програма за преструктуриране (План за преструктуриране и развитие на полската промишленост за добив на желязо и стомана, („НПП“). Обхватът на НПП и Протокол № 8 не е ограничен до обхвата на приложение I към Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана („Договора за ЕОВС“), а обхваща и определени сектори на стоманодобивната индустрия като безшевни тръби и големи заварени тръби.
(30)
В съответствие с решението за откриване на процедурата, първо, това тълкуване е в съответствие с определението на стоманодобивната индустрия според правилата на ЕС за държавната помощ, а именно определението от приложение Б към Многосекторната рамка (5). Второ, това следва от НПП, половината от бенефициерите на която са производители на тръби. В действителност Huta Jedność, предшественикът на WRJ и WRJ-Serwis, е участвало в процеса на програмата за преструктуриране и е изрично посочено няколко пъти в проекта на НПП, но накрая не се приема за потенциален бенефициер, тъй като към този момент е имало планове да бъде закрито след обявяването му в несъстоятелност през 2002 г.
(31)
В резултат на това Комисията приема, че забраната за предоставяне на помощ, която не е обхваната от НПП и Протокол № 8, се прилага по отношение на Huta Jedność, WRJ и WRJ-Serwis.
3.2. Наличие на държавна помощ
(32)
По отношение на инвестициите, осъществени във WRJ от страна на TFS, и обезпечението, предоставено от TFS на дружеството, Комисията изрази сериозни съмнения дали те съответстват на изискванията на принципа на инвеститор в пазарна икономика. WRJ е било изправено през затруднения към момента, когато са взети мерките, и е нямало да може само да се сдобие със средствата от капиталовия пазар. Комисията се съмнява също дали би била налице достатъчна възвращаемост от инвестицията. На последно място тя изразява становището, че инвестициите едва ли могат да бъдат оправдани с факта, че TFS е възнамерявало да приватизира WRJ на по-късен етап.
(33)
По отношение на гаранцията, предоставена от държавната хазна на WRJ, Комисията отбеляза, че не е било ясно дали WRJ е изпитвало затруднения към момента, когато гаранцията е била предоставена, т.е. през 1997 г. От друга страна, по отношение на увеличението на гаранцията през 2003 г. може да се счита, че WRJ е изпитвало затруднения и поради това Комисията изрази съмнения относно съответствието на това увеличение на гаранцията с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
(34)
По отношение на инвестициите, осъществени във WRJ-Serwis от страна на TFS, Комисията изрази съмнения дали съответстват на изискванията на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Комисията отбеляза, че дружеството е изпитвало затруднения през 2003 г. и следователно счита за съмнително, че инвестициите са обещавали разумна възвращаемост.
3.3. Съвместимост на държавната помощ
(35)
Комисията не беше в състояние да открие основание, въз основа на което потенциалната държавна помощ би могла да се обяви за съвместима, тъй като помощите за инвестиране или преструктуриране на стоманодобивния сектор между 1997 г. и 2006 г. бяха забранени съгласно Протокол № 8 и следователно съгласно правилата за държавната помощ на ЕС.
4. МНЕНИЕ НА ПОЛША ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(36)
Полша представи своето мнение относно решението за откриване с писма от 21 януари и 1 февруари 2008 г. Като цяло Полша не се съгласи с тълкуването на Протокол № 8 от страна на Комисията и повтори своята позиция, че въпросните мерки не са представлявали държавна помощ.
4.1. Приложимо право и компетентност на Комисията
(37)
Полша счита, че не бива да се правят обобщения въз основа на Протокол № 8, който представлява изключение от правилото за ненамеса във връзка с държавни помощи преди присъединяването.
(38)
Първо, тя отбелязва, че производителите на тръби и техните продукти не са включени в приложение I към Протокол № 2 към Европейското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Полша, от друга страна (6) („Протокол № 2 към Европейското споразумение“) и следователно не попадат в обхвата на неговото приложение.
(39)
Второ, забраната за предоставяне на държавна помощ на производителите на тръби в държавите-членки беше въведена на 24 юли 2002 г. с влизането в сила на приложение Б към Многосекторната рамка, където се определя обхвата на понятието „стоманодобивна индустрия“. Според това определение секторът на безшевните тръби и големите заварени тръби е част от „стоманодобивната индустрия“. В съответствие с това одобреният от Комисията през 2003 г. НПП и Протокол № 8 също включват производителите на тръби. Преди това, когато се е прилагал Договорът за ЕОВС, секторът на тръбите е бил изключен.
(40)
Полша прави заключението, че Протокол № 8 трябва да се тълкува в смисъл, че помощта, предоставена преди 24 юли 2002 г. на производителите на тръби, не е подлежала на контрола на Комисията (както и всички други интервенции, осъществени преди влизане в сила на Договора за присъединяване). След тази дата производителите на тръби са подлежали на посочените ограничения.
(41)
По отношение на осведомеността на получателите Полша отбелязва, че WRJ-Serwis може да се категоризира като производител на стомана считано едва от 2004 г. насам, когато започва да използва материалната база на цеха за валцуване, и че преди тази дата държавната интервенция не може да се счита за държавна помощ за стоманодобивната индустрия.
(42)
На последно място Полша подчертава, че проектът WRJ не е продължение на предишния проект Huta Jedność.
4.2. Наличие на държавна помощ
(43)
В допълнение Полша твърди, че TFS, макар и контролирано от държавната хазна, функционира при пазарни условия, за да генерира печалби. Действията, предприети от TFS по отношение на WRJ и WRJ-Serwis, не са били в резултат на конкретна мярка за контрол или надзор от страна на държавата. В съответствие с това не може непременно да се твърди, че държавната хазна е упражнявала контрол по смисъла на решението по дело Stardust Marine (7).
(44)
По отношение на увеличенията на капитала в WRJ и гаранциите, предоставени от TFS, Полша счита, че TFS не е инвестирало никакви съществени средства в проекта WRJ. В действителност замяната на вземания срещу акции в WRJ е по-рационална от икономическа гледна точка от прякото събиране на тези вземания. Освен това към момента на инвестицията на TFS в WRJ, TFS е притежавало бизнес планове, които показват рентабилността на проекта WRJ. На последно място, консорциумът на банките също е имал желание да осигури допълнително финансиране за WRJ в този момент. В съответствие с това TFS е действало като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(45)
Полша счита, че увеличението на държавната гаранция за WRJ е в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като е гарантирано с ценно обезпечение и WRJ е плащало на държавната хазна такса за гаранция по пазарни цени. Освен това гаранцията е зависела от това дали банките ще подновят финансирането на проекта WRJ, което не се е случило. В съответствие с това увеличението на гаранцията изобщо не е реализирано и Полша счита, че на WRJ не е дадено преимущество.
(46)
Счита се, че капиталовата интервенция в WRJ-Serwis съответства на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Първо, частни акционери са закупили акции заедно с TFS. Второ, WRJ-Serwis не е било в затруднено финансово положение, а TFS е взело решението с оглед на печалбите, които ще бъдат генерирани в бъдеще от WRJ-Serwis. На последно място, TFS успява да поеме контрола върху WRJ-Serwis и имота, върху който е изграден проектът WRJ.
(47)
По отношение на консолидацията на WRJ и WRJ-Serwis Полша твърди, че това е бил единственият начин бързо да се поеме контрола върху проекта WRJ и да бъде завършен от частен инвеститор, като същевременно се осигури максимално възстановяване на капитала, инвестиран до момента от държавата.
5. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(48)
Комисията получи мнения от една заинтересована трета страна, която категорично се противопостави на субсидиите, предоставени от Полша. Тази страна припомня, че тръбите никога не са били продукти, обхванати от Договора за ЕОВС, както и че индустрията за тръби е трябвало да се преструктурира за своя собствена сметка, без да получава държавна помощ. Приемането на помощ в този случай би навредило на европейската индустрия за тръби. Тази страна също така заявява, че приемането на помощта би могло да застраши нейните опити да демонстрира, че някои държави, които осъществяват внос на тръби, внасят тръби в ЕС на дъмпингови или субсидирани цени. На последно място тази страна твърди, че европейската индустрия за безшевни стоманени тръби е била в специфично икономическо положение - със свръхкапацитет в Европа и необходимост да изнася големи количества, докато вносът от Китай се е увеличил през 2007 г.
6. МНЕНИЕ НА ПОЛША ОТНОСНО КОМЕНТАРИТЕ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА
(49)
Коментарите на заинтересованата страна бяха препратени на Полша, което представи своето мнение на 16 февруари 2009 г. Полша поддържа позицията, че следва да съществуват прозрачни правила за лоялната конкуренция на пазара за тръби.
(50)
Полша е съгласна с третата страна, че тръбите никога не са били продукт, обхванат от Договора за ЕОВС, и потвърждава, че „стоманодобивният сектор“ не е включвал производителите на тръби до влизането в сила на Многосекторната рамка на 24 юли 2002 г. В съответствие с това забраната за държавната помощ в сектора за тръбите започва да се прилага едва от 24 юли 2002 г., когато влиза в сила „разширеното“ определение на стоманодобивния сектор.
(51)
На последно място Полша потвърждава, че WRJ никога не е започвало производствени дейности, а WRJ-Serwis е спряло производството през 2008 г. Полша подчертава, че никога не е предоставяла държавна помощ на WRJ.
7. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
7.1. Приложимо право и компетентност на Комисията
(52)
Въпросните мерки са предоставени преди присъединяването на Полша към Европейския съюз (т.е. преди 1 май 2004 г.). По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат по отношение на помощ, която е предоставена преди присъединяването и която вече не се прилага след него (8). Чрез дерогация от това общо правило и следователно като изключение Комисията е компетентна да проучва държавна помощ, предоставена от Полша в контекста на преструктурирането на нейната стоманодобивна индустрия преди присъединяването въз основа на Протокол № 8 към Договора за присъединяване.
7.1.1. Протокол № 8 в качеството му на lex specialis
(53)
Протокол № 8 съдържа разпоредби, които позволяват на Полша да завърши преструктурирането на своята стоманодобивна индустрия, започнало преди присъединяването. Предприсъединителното преструктуриране на полския стоманодобивен сектор беше извършено въз основа на Протокол № 2 към Европейското споразумение, удължен с решение на Съвета за асоцииране ЕС-Полша („решението на Съвета за асоцииране“) (9).
(54)
Протокол № 2 към Европейското споразумение предоставя на Полша т.нар. „гратисен период“ от пет години, от 1992 г. до края на 1996 г., през който тя има право да преструктурира с държавна помощ своя стоманодобивен сектор в рамките на ЕОВС.
(55)
Този гратисен период беше удължен с решение на Съвета за асоцииране с още осем години, считано от 1 януари 1997 г., или до присъединяването на Полша към ЕС. През този период Полша би могла по изключение да предоставя държавна помощ за „продукти от стомана“ с цел преструктуриране при сроковете и условията, заложени в Протокол № 2 към Европейското споразумение (удължен с решение на Съвета за асоцииране) и на базата на НПП, който Полша предостави на Комисията през април 2003 г. След оценката на НПП от страна на Комисията, държавите-членки одобриха полското предложение през юли 2003 г. (10)
(56)
Протокол № 8 позволява на Комисията да наблюдава след присъединяването на Полша държавната помощ, предоставена от Полша на стоманодобивния сектор въз основа на Протокол № 2 към Европейското споразумение (удължен с решение на Съвета за асоцииране) и НПП. Освен това Протокол № 8 дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в разрез с Протокол № 2 към Европейското споразумение и НПП. В съответствие с това Протокол № 8 е lex specialis, който позволява, при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим, наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Полша на полската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. Това се потвърждава от Съда, който посочва, че Протокол № 8 е lex specialis по отношение на членове 107 и 108 от ДФЕС, който разширява прегледа на държавната помощ, извършван от Комисията съгласно ДФЕС, така че да се обхване помощта, предоставена за реорганизацията на полската стоманодобивна индустрия през периода 1997-2003 г. (11)
7.1.2. Обхват на компетентността на Комисията да извършва контрол с обратна сила съгласно Протокол № 8
(57)
В контекста на тази процедура, Комисията трябва да оцени дали изключителната компетентност за извършване на контрол с обратна сила, описана в съображения 53-56, обхваща и мерките, предоставени на производителите на тръби преди присъединяването на Полша. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. Протокол № 8 във връзка с Протокол № 2 към Европейското споразумение и решението на Съвета за асоцииране, трябва да се тълкуват с оглед да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на полските производители на тръби преди присъединяването.
(58)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват stricto sensu. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 59-65 по-долу) води до заключение, че изключителната компетентност на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничена до предприсъединителните мерки, предоставени на производителите от ЕОВС, което изключва мерки за производителите на тръби.
7.1.3. Тълкуване на правните основания
(59)
Точки 12 и 18 от Протокол № 8 определят компетенциите на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за полската стоманодобивна индустрия. Точка 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават осъществяването на НПП преди и след присъединяването, до 2006 г. Точка 18 оправомощава Комисията да нарежда възстановяване на държавна помощ, предоставена в разрез с условията, предвидени в Протокол № 8.
(60)
Точка 1 от Протокол № 8 гласи, че държавната помощ, предоставена от Полша за преструктуриране на „специфични части от полската стоманодобивна индустрия“, се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „срокът, предвиден в член 8, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до датата на присъединяване“, сроковете, предвидени в НПП се спазват, условията, посочени в Протокол № 8, се изпълняват и „не се изплащат държавни помощи на полската стоманодобивна индустрия след датата на присъединяването“.
(61)
Точка 2 от Протокол № 8 гласи, че преструктурирането на полския стоманодобивен сектор, както е описано в отделните бизнес планове на компаниите, изброени в приложение 1, се завършва не по-късно от 31 декември 2006 г. В точка 3 от Протокол № 8 се посочва, че единствено компаниите, изброени в приложение 1 към Протокола, имат право на държавна помощ в рамките на полската програма за преструктуриране на стоманодобива.
(62)
Точка 1 от Протокол № 8 се позовава изрично на член 8, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение, удължен с решение на Съвета за асоцииране. Протокол 2 към Европейското споразумение се прилага единствено за „стоманени продукти от ЕОВС“ (член 8, параграф 4 от Протокол 2), като стоманените продукти дори се изброяват в приложение. Последното възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, определен в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва (тръби „стоманени тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(63)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението за европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка, която определя стоманодобивния сектор на ЕС като включващ „безшевни тръби, други тръби и кухи профили“ както и „заварени тръби от желязо или стомана“. Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (12) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (13).
(64)
При все това нито Протокол № 2 към Европейското споразумение, нито решението на Съвета за асоцииране бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол № 2 към Европейското споразумение изтече на 31 декември 1996 г. Решението на Съвета за асоцииране удължи валидността на Протокол № 2 към Европейското споразумение от 1 януари 1997 г. с осем години или до датата на присъединяване на Полша (което настъпи първо). Член 1 от решението на Съвета за асоцииране се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото приложение е специално свързан с член 8, параграф 4 от Протокол № 2 към Европейското споразумение, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, условие за удължаването на Протокол № 2 към Европейското споразумение е Полша да предостави на Комисията НПП и бизнес планове за своите бенефициери, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 8, параграф 4 от Протокол № 2 и които са оценени и приети от националния ѝ орган за надзор на държавните помощи (Служба за конкуренция и за защита на потребителите)“ (член 2 от решението на Съвета за асоцииране).
(65)
В контекста на горепосочените съображения Комисията прави заключение, че точка 18 от Протокол № 8, тълкувана в контекста на точки 1-3 от Протокол № 8 съвместно с Протокол № 2 към Европейското споразумение и решението на Съвета за асоцииране, не дава на Комисията компетентност да контролира помощта, предоставена на полските производители на тръби преди присъединяването.
7.1.4. Правила за прилагане на Европейското споразумение като тълкувателен документ
(66)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. Протокол № 8, Протокол № 2 към Европейското споразумение и решението на Съвета за асоцииране - вж. съображения 59-65 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол № 2, както са приети от Съвета за асоцииране ЕС-Полша през 2001 г. („правилата за прилагане“) (14), са уместни за определяне на обхвата на компетентност на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителните мерки, предоставени на полските производители на тръби.
(67)
Като общ принцип, правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол № 2 към Европейското споразумение. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол № 2 към Европейското споразумение.
(68)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в европейското право и юриспруденция с течение на времето.
(69)
Второто изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане се отнася по-специално до критериите за съвместимост съгласно Протокол № 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол № 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 68 по-горе), за целите на помощта, обхваната Протокол № 2 към Европейското споразумение, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(70)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Полша. По-специално, Полша се информира за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Република Полша в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Република Полша и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(71)
При все че Полша не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това Протокол № 8 представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо следва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Полша преди присъединяването съгласно Европейското споразумение от една страна и необходимото строго тълкуване на обхвата на компетентността на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от Протокол № 8, Протокол № 2 към Европейското споразумение и решението на Съвета за асоцииране от друга страна.
8. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(72)
Въз основа на предходните съображения Комисията трябва да направи заключението, че не е компетентна да извършва преглед на мерките в полза на полските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1997-2003 г. въз основа на Протокол № 8. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията не е компетентна да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Процедурата по официално разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, открита с писмо от 23 октомври 2007 г., адресирано до Полша, се закрива с оглед на факта, че Комисията не е компетентна съгласно разпоредбите на Протокол № 8 към Договора за присъединяване на Полша да извършва преглед на мерките, предоставени от Полша на WRJ и WRJ-Serwis през 2001 г., 2002 г. и 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Полша.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
DECIZIA COMISIEI
din 6 iulie 2010
privind ajutorul de stat C 48/07 (ex NN 60/07) acordat de Polonia în favoarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis
[notificată cu numărul C(2010) 4476]
(Numai textul în limba polonă este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2010/612/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
având în vedere Protocolul nr. 8 din Tratatul de aderare cu privire la restructurarea industriei siderurgice din Polonia (1),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate mai sus (2) și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
(1)
În timpul monitorizării procesului de restructurare a industriei siderurgice din Polonia, Comisia a fost informată cu privire la neregulile din sectorul polonez al producției de țevi din oțel. După aderarea Poloniei la UE, au fost efectuate controale din oficiu în legătură cu ajutorul acordat întreprinderilor Walcownia Rur Jedność Sp. z.o.o. („WRJ”) și WRJ-Serwis Sp. z.o.o. („WRJ-Serwis”). Comisia a solicitat informații din partea autorităților poloneze, prin scrisorile din 6 aprilie 2005, 4 august 2005, 3 noiembrie 2005, 4 mai 2006, 17 noiembrie 2006 și 11 iulie 2007. Autoritățile poloneze au comunicat răspunsurile lor prin scrisorile din 7 iunie 2005, 29 septembrie 2005, 2 decembrie 2005, 18 mai 2006, 31 mai 2006, 10 ianuarie 2007 și 3 august 2007.
(2)
Prin scrisoarea din 23 octombrie 2007, Comisia a informat Polonia asupra deciziei sale de a iniția procedura stabilită la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) (3) în ceea ce privește un număr de măsuri de ajutor acordate în favoarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis.
(3)
Decizia Comisiei de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 24 noiembrie 2007 (4). Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații referitoare la măsurile în cauză.
(4)
Comisia a primit observații de la o singură parte interesată, pe care le-a transmis apoi Poloniei, oferindu-i posibilitatea de a reacționa; observațiile acesteia au fost primite prin scrisoarea din 16 februarie 2009. Răspunsul Poloniei la inițierea procedurii oficiale de investigare a fost prezentat prin scrisorile din 21 ianuarie și 1 februarie 2008.
(5)
Comisia a solicitat informații suplimentare la 16 februarie 2009, pe care Polonia le-a comunicat prin scrisoarea din 4 iunie 2009.
2. DESCRIEREA DETALIATĂ A MĂSURILOR
2.1. Beneficiarii
2.1.1. WRJ
(6)
WRJ își are sediul în Katowice și dispune de un număr de 12 angajați în funcții administrative. Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. („TFS”), întreprindere aflată în proporție de 99,6 % în proprietatea statului, deține 40,736 % din acțiunile WRJ, în timp ce Walcownia Rur Silesia S.A. („Walcownia Rur Silesia”), filială în proporție de 100 % a întreprinderii TFS, deține 7,235 % din acțiunile WRJ.
(7)
Ceilalți acționari sunt:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (participație de 19,009 %);
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (participație de 8,3 %);
-
Kulczyk Privatstiftung (participație de 4,533 %);
-
Huta Jedność (participație de 0,817 %);
-
diferiți alți acționari minoritari, fiecare deținând participații de 0,004 % până la 3,4 %.
(8)
WRJ a fost înființată în 1995 în scopul construirii unui nou laminor de țevi fără sudură, cu o capacitate de producție de 160 000 de tone pe an („proiectul WRJ”).
(9)
O altă întreprindere, Huta Jedność, a demarat inițial construcția unui laminor de țevi fără sudură cu capacitatea de 400 000 de tone în 1978, însă lucrările au fost oprite în 1980 când subvențiile de stat au fost suspendate. După mai multe încercări de reluare a proiectului, Huta Jedność a depus o cerere de intrare în procedură de faliment, incluzând lichidarea patrimoniului, care a fost respinsă de instanță. Huta Jedność este în prezent o întreprindere în curs de lichidare, activitățile sale constând în închirierea mijloacelor sale de producție către alte întreprinderi și îndeplinirea rolului de furnizor de utilități.
(10)
Proiectul WRJ cuprindea elemente de infrastructură, precum și unele din utilajele și echipamentele adunate anterior de Huta Jedność pentru proiectul inițial și urma să fie realizat pe un teren deținut mai demult de Huta Jedność. Noi investitori au fost invitați să participe la proiectul WRJ, care a demarat în 1997. Punerea în aplicare a proiectului a fost sistată în 2001 și de atunci investitorii s-au retras din acesta. Cu toate că, aparent, lucrările au fost realizate în proporție de 86 %, WRJ nu a început niciodată producția.
(11)
La 4 septembrie 2007, Walcownia Rur Silesia, o filială deținută integral de TFS, înființată în vederea consolidării sectorului polonez al producției de țevi din oțel (a se vedea considerentele 15-17 de mai jos), a depus o cerere de declarare a WRJ în stare de faliment, incluzând lichidarea patrimoniului acesteia. Tribunalul districtual din Katowice a declarat falimentul WRJ la 23 ianuarie 2008 și a ordonat lichidarea patrimoniului întreprinderii, pentru care a numit un administrator judiciar. Se pare că până în prezent nu a fost vândut niciunul dintre activele întreprinderii WRJ în cadrul procedurii de faliment.
2.1.2. WRJ-Serwis
(12)
WRJ-Serwis a fost constituită în 2001 ca urmare a transformării întreprinderii Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność” S.A., care fusese înființată în 1999. Acționarii WRJ-Serwis sunt TFS (participație de 54,66 %), PIW ENPOL Sp. z o.o. (participație de 36,77 %), Commplex Sp. z o.o. (participație de 8,29 %) și Huta Jedność (participație de 0,28 %).
(13)
Scopul inițial al întreprinderii WRJ-Serwis a constat în punerea în aplicare a unei părți din proiectul WRJ și oferirea unor mai bune posibilități de creditare pentru WRJ. Cu toate acestea, WRJ-Serwis nu a demarat niciodată activitățile de investiții, însă produce țevi din oțel fără sudură trase la rece din mai 2004, după ce Huta Jedność a sistat producția la uzina de trefilare la începutul anului 2004. Această activitate se desfășoară pe baza mijloacelor închiriate inițial de la Huta Jedność. Aceste mijloace au fost ulterior preluate de ING Bank Śląski S.A. și, în final, de Walcownia Rur Silesia. De asemenea, WRJ-Serwis a dobândit 9/10 din uzufructul perpetuu asupra terenului pe care este situat proiectul WRJ, precum și 9/10 din dreptul de proprietate asupra clădirilor ridicate pe acel teren.
(14)
WRJ-Serwis și-a încetat activitatea în aprilie 2008, când Walcownia Rur Silesia a preluat producția de țevi din oțel la uzina de trefilare.
2.1.3. Consolidarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis și tentative de privatizare a acestora
(15)
În 2004, TFS a început să caute un investitor strategic pentru WRJ și WRJ-Serwis. În 2005, părțile interesate au fost invitate să participe la licitație, iar două dintre acestea au trimis oferte. În cele din urmă, s-a încheiat un contract-cadru cu unul dintre ofertanți cu privire la achiziționarea activelor WRJ și WRJ-Serwis, negrevate de sarcini; cu toate acestea, contractul a fost reziliat în octombrie 2006, nefiind îndeplinite condițiile. TFS a lansat o nouă procedură de licitație în decembrie 2006, dar nu a primit nicio ofertă fermă.
(16)
În urma a unei noi cereri de oferte lansate în 2007, TFS a decis consolidarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis pentru a facilita privatizarea acestora. În acest scop, TFS a înființat două noi societăți, respectiv, FEREX Sp. z o.o. („FEREX”) și Walcownia Rur Silesia. TFS deține o participație de 100 % în ambele societăți. Prin intermediul societăților Walcownia Rur Silesia și FEREX, TFS a achiziționat activele necesare pentru punerea în aplicare a proiectului WRJ și a preluat datoriile întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis:
(a)
Walcownia Rur Silesia a devenit creditor al WRJ prin achiziționarea creanțelor datorate de WRJ, în cuantum de 168 940 469 PLN și de 95 595 057 PLN, de la sindicatul bancar și, respectiv, de la Stalexport. De asemenea, Walcownia Rur Silesia a cumpărat activele mobiliare ale uzinei de trefilare de la sindicatul bancar condus de ING Bank Śląski;
(b)
de asemenea, FEREX a devenit creditor al WRJ prin achiziționare de la bănci a unor creanțe WRJ în cuantum total de 142 941 270,43 PLN, garantate printr-o ipotecă asupra terenului deținut de WRJ și WRJ-Serwis.
(17)
În august 2008, autoritățile poloneze au făcut încă o încercare de a vinde WRJ, WRJ-Serwis, FEREX și Walcownia Rur Silesia. TFS și Walcownia Rur Silesia au invitat părțile interesate să ia parte la negocieri pentru cumpărarea în comun a activelor Walcownia Rur Silesia, a capitalului social al FEREX, a creanțelor TFS datorate de FEREX și a participațiilor TFS la capitalul WRJ-Serwis. Procedura s-a finalizat la 15 ianuarie 2009, fără a avea ca rezultat vânzarea vreunuia dintre activele oferite.
2.2. Măsurile ce fac obiectul evaluării
(18)
Ajutorul acordat întreprinderii WRJ constă în investițiile de capital efectuate de TFS (2.2.1), în garanțiile oferite de TFS (2.2.2) și în garanția constituită de trezorerie (2.2.3). Ajutorul acordat întreprinderii WRJ-Serwis constă în investițiile de capital efectuate de TFS (2.2.4).
2.2.1. Investiții de capital efectuate de TFS în WRJ
(19)
Prima investiție de capital a TFS în WRJ a avut loc la 26 iunie 2002, când acționarii WRJ au decis majorarea capitalului social. Întreprinderii TFS i-au fost alocate acțiuni cu o valoare nominală de 15 milioane PLN în schimbul creanțelor. Aceste creanțe erau datorate întreprinderii TFS de către Huta Andrzej și Huta Katowice și se ridicau la 15 milioane PLN. Majorarea de capital a fost înregistrată și a intrat în vigoare la 22 noiembrie 2002.
(20)
A doua majorare a capitalului social a avut loc la 17 ianuarie 2003, când acționarii WRJ au decis o nouă majorare a capitalului societății. Întreprinderii TFS i-au fost alocate acțiuni cu o valoare nominală de 40 de milioane PLN în schimbul creanțelor datorate TFS de către WRJ (swap capital împrumutat/capital propriu). Creanțele aveau o valoare nominală de 40 de milioane PLN, iar TFS le preluase anterior, în decembrie 2002, de la ING Bank Śląski S.A. Majorarea de capital a fost înregistrată și a intrat în vigoare la 25 august 2003.
2.2.2. Acordarea de garanții întreprinderii WRJ de către TFS
(21)
În 2001, TFS a acordat o garanție care acoperea până la 5 milioane PLN dintr-un împrumut în valoare de 20 de milioane PLN. Acest împrumut fusese acordat în 1999 întreprinderii WRJ de către Administrația Regională de Mediu și Gospodărire a Apelor (WFOŚiGW).
(22)
În 2001, TFS a acordat o garanție care acoperea până la 50 de milioane PLN dintr-un împrumut în valoare de 115 milioane PLN. Acest împrumut fusese acordat în 1996 întreprinderii WRJ de către Administrația Națională de Mediu și Gospodărire a Apelor (WFOŚiGW).
2.2.3. Garanția constituită de trezorerie în favoarea întreprinderii WRJ
(23)
La 14 octombrie 1997, trezoreria a acordat o garanție care acoperea 45 % din suma împrumutată plus dobânda la două împrumuturi în valoare totală de 262,5 milioane PLN. Aceste împrumuturi reprezentau o facilitate de credit în valută și o facilitate de credit în PLN, ambele acordate în 1997 de un sindicat bancar.
(24)
La 2 ianuarie 2003, garanția de stat a fost majorată la 55 % de către cabinet, odată cu semnarea documentelor corespunzătoare. Majorarea garanției nu a fost pusă în aplicare.
2.2.4. Investiții de capital efectuate de TFS în WRJ-Serwis
(25)
TFS a efectuat intervenții de capital în WRJ-Serwis în decembrie 2003, cu scopul de a obține o participație majoritară în cadrul societății pentru a putea prelua controlul asupra proiectului WRJ. Prin decizia din decembrie 2003, acționarii WRJ-Serwis au fost de acord ca TFS să achiziționeze acțiuni în cadrul întreprinderii. Acțiunile aveau o valoare nominală de 7 910 000 PLN. TFS a achiziționat acțiunile mai ales în schimbul creanțelor pe care le avea de recuperat de la Huta Jedność. Aceste creanțe au fost transferate către WRJ-Serwis. De asemenea, TFS a plătit acțiunile în numerar (890 000 PLN) și cu o contribuție în natură (șpan de metal de la Huta Jedność pentru prelucrare ulterioară; valoare de transfer 450 000 PLN). Acordul privind achiziția de acțiuni a fost semnat la 8 iunie 2004. Majorarea de capital nu a fost însă înregistrată decât la 17 august 2007.
(26)
Concomitent cu TFS, participații la capitalul social majorat au mai fost preluate de PIW Enpol Sp. z o.o., unul dintre acționarii existenți, și de un nou acționar, Commplex Sp. z o.o. (ambele societăți private). Societățile au achiziționat acțiuni prin cedarea creanțelor datorate de Huta Jedność întreprinderii WRJ-Serwis.
3. MOTIVE PENTRU INIȚIEREA INVESTIGAȚIEI OFICIALE
(27)
Astfel cum se arată în considerentul 3, Comisia a decis inițierea unei proceduri oficiale de investigare („decizia de inițiere”) la 23 octombrie 2007. În decizia de inițiere, Comisia și-a exprimat mai întâi punctul de vedere că deține competența necesară pentru a decide asupra cazului și că măsurile în cauză constituie ajutor de stat incompatibil cu piața comună.
3.1. Legea aplicabilă și competența Comisiei
(28)
În decizia de inițiere, Comisia a considerat că articolele 107 și 108 din TFUE (la acel moment, articolele 87 și 88 din Tratatul CE) nu se aplică, în mod normal, ajutoarelor acordate anterior aderării, care nu mai sunt valabile după aderare. Cu toate acestea, dispozițiile Protocolului nr. 8 din Tratatul de aderare cu privire la restructurarea industriei siderurgice din Polonia („Protocolul nr. 8”) ar putea fi considerate drept lex specialis în raport cu articolele 107 și 108 din TFUE, care extindeau monitorizarea ajutoarelor de stat în temeiul TFUE asupra oricărui ajutor acordat pentru restructurarea industriei siderurgice poloneze în perioada 1997-2006. În consecință, Comisia ar avea, în principiu, competența de a evalua aceste ajutoare.
(29)
În ceea ce privește eventuala încadrare a producătorilor de țevi precum WRJ și WRJ-Serwis în „industria siderurgică”, în sensul Protocolului nr. 8, Comisia a luat în considerare următoarele: Protocolul nr. 8 are la bază programul național de restructurare [Planul de restructurare și dezvoltare pentru industria fierului și oțelului din Polonia („PNR”)]. Domeniul de aplicare al PNR și al Protocolului nr. 8 nu se limita la domeniul de aplicare al anexei I la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului („Tratatul CECO”), ci includea și anumite sectoare siderurgice, precum țevile fără sudură și țevile sudate mari.
(30)
Potrivit deciziei de inițiere, în primul rând, această interpretare se încadra în definiția industriei siderurgice prevăzută în normele UE privind ajutorul de stat, respectiv, definiția din anexa B la Cadrul multisectorial (5). În al doilea rând, interpretarea era rezultatul PNR, în cadrul căruia jumătate din beneficiari erau producători de țevi. Într-adevăr, Huta Jedność, predecesoarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis, a participat la procesul programului de restructurare, fiind menționată în mod explicit, de mai multe ori, în proiectul PNR, însă până la urmă nu a fost considerată un potențial beneficiar, deoarece la acea dată existau planuri de lichidare a acestei întreprinderi în urma falimentului său din 2002.
(31)
În consecință, Comisia a considerat că interzicerea acordării de ajutoare nereglementate de PNR și Protocolul nr. 8 este aplicabilă întreprinderilor Huta Jedność, WRJ și WRJ-Serwis.
3.2. Existența ajutorului de stat
(32)
În ceea ce privește investițiile efectuate de TFS în WRJ și garanția acordată societății de către TFS, Comisia a exprimat rezerve serioase în legătură cu îndeplinirea de către aceste ajutoare a cerințelor principiului investitorului privat într-o economie de piață. WRJ se confrunta cu dificultăți în momentul adoptării măsurilor și nu ar fi fost capabilă să colecteze singură fondurile pe piața de capital. De asemenea, Comisia se îndoia că ar fi existat o rentabilitate suficientă a investiției. La final, Comisia a considerat că investițiile pot fi prea puțin justificate de faptul că TFS a avut intenția de a privatiza WRJ la o dată ulterioară.
(33)
În ceea ce privește garanția constituită de trezorerie în favoarea WRJ, Comisia a observat că nu este clar dacă WRJ se afla sau nu în dificultate la momentul acordării garanției, respectiv, în 1997. Pe de altă parte, cât privește majorarea garanției în 2003, WRJ putea fi considerată ca fiind în dificultate, Comisia exprimându-și deci rezervele în legătură cu respectarea principiului investitorului privat într-o economie de piață prin această majorare a garanției.
(34)
În ceea ce privește investițiile TFS în WRJ-Serwis, Comisia și-a exprimat rezervele față de îndeplinirea de către acestea a cerințelor principiului investitorului privat într-o economie de piață. Comisia a observat că întreprinderea se afla în dificultate în 2003, punând așadar sub semnul îndoielii faptul că investițiile promiteau o rentabilitate rezonabilă.
3.3. Compatibilitatea ajutorului de stat
(35)
Comisia nu a reușit să identifice motive pentru care potențialul ajutor de stat ar fi putut fi declarat compatibil, deoarece investițiile sau ajutoarele de restructurare acordate sectorului siderurgic în perioada 1997-2006 erau interzise în baza Protocolului nr. 8 și deci a normelor UE privind ajutorul de stat.
4. OBSERVAȚIILE POLONIEI PRIVIND DECIZIA DE INIȚIERE
(36)
Polonia și-a prezentat observațiile cu privire la decizia de inițiere prin scrisorile din 21 ianuarie și 1 februarie 2008. Pe scurt, Polonia nu a fost de acord cu modul în care Comisia interpretează Protocolul nr. 8 și și-a reiterat opinia că măsurile în cauză nu constituie ajutor de stat.
4.1. Legea aplicabilă și competența Comisiei
(37)
Polonia consideră că nu trebuie să se generalizeze pe baza Protocolului nr. 8, care constituie o excepție la regula neintervenției în ceea ce privește ajutorul de stat în perioada anterioară aderării.
(38)
În primul rând, Polonia subliniază că producătorii de țevi și produsele acestora nu făceau parte din anexa I la Protocolul nr. 2 la Acordul european de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Polonă, pe de altă parte (6) („Protocolul nr. 2 la Acordul european”) și, prin urmare, nu intrau în sfera sa de aplicare.
(39)
În al doilea rând, interzicerea acordării ajutoarelor de stat în favoarea producătorilor de țevi din statele membre a fost introdusă la 24 iulie 2002, odată cu intrarea în vigoare a anexei B la Cadrul multisectorial, care definea domeniul de aplicare al termenului „industrie siderurgică”. Potrivit acestei definiții, sectorul producției de țevi fără sudură și de țevi sudate mari făcea parte din „industria siderurgică”. Prin urmare, planul PRN aprobat de Comisie în 2003 și Protocolul nr. 8 includeau, de asemenea, producătorii de țevi. Anterior, când se aplica Tratatul CECO, sectorul producției de țevi fusese exclus.
(40)
Concluzia Poloniei este că Protocolul nr. 8 trebuie interpretat astfel încât să se considere că, înainte de 24 iulie 2002, ajutoarele acordate producătorilor de țevi nu făceau obiectul controlului Comisiei (ca în cazul oricăror alte intervenții care aveau loc înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de aderare). După această dată, producătorii de țevi au fost supuși restricțiilor respective.
(41)
În ceea ce privește recunoașterea beneficiarilor, Polonia subliniază că WRJ-Serwis poate fi clasificată ca producător de oțel numai din 2004, când a început să utilizeze unitățile de trefilare și că, până la acea dată, intervențiile statului nu ar putea fi considerate ajutoare de stat acordate industriei siderurgice.
(42)
În sfârșit, Polonia subliniază că proiectul WRJ nu reprezintă o continuare a fostului proiect Huta Jedność.
4.2. Existența ajutorului de stat
(43)
În plus, Polonia susține că TFS, deși controlată de trezorerie, operează în condiții de piață generatoare de profit. Măsurile pe care le-a adoptat în privința WRJ și WRJ-Serwis nu reprezintă rezultatul unui anumit control sau al unei anumite supravegheri exercitate de către stat. În consecință, trezoreria nu a exercitat în mod necesar un control în înțelesul hotărârii Stardust Marine (7).
(44)
În ceea ce privește majorările de capital în cadrul WRJ și garanțiile acordate de TFS, Polonia consideră că TFS nu a investit fonduri semnificative în proiectul WRJ. Într-adevăr, conversia creanțelor în acțiuni în cadrul WRJ a fost mai rațională din punct de vedere economic decât executarea directă a creanțelor respective. În plus, la momentul investiției efectuate de TFS în WRJ, TFS se afla în posesia planurilor de afaceri care indicau profitabilitatea proiectului WRJ. În sfârșit, la acel moment, sindicatul bancar era, de asemenea, dispus să ofere finanțare suplimentară întreprinderii WRJ. Prin urmare, TFS a acționat ca un investitor privat într-o economie de piață.
(45)
Polonia consideră că majorarea garanției de stat acordate întreprinderii WRJ era conformă cu principiul investitorului privat într-o economie de piață, deoarece beneficia de un depozit colateral de valoare, WRJ achitând trezoreriei un comision de garanție la prețul pieței. În plus, garanția era condiționată de reluarea de către bănci a finanțării proiectului WRJ, ceea ce nu s-a întâmplat. Prin urmare, majorarea garanției nu a fost niciodată pusă în aplicare, iar Polonia consideră că WRJ nu a beneficiat de niciun avantaj.
(46)
Investiția de capital în WRJ-Serwis este considerată conformă cu principiul investitorului privat într-o economie de piață. În primul rând, acționarii particulari au achiziționat acțiuni odată cu TFS. În al doilea rând, WRJ-Serwis nu se afla într-o situație financiară dificilă, iar TFS a adoptat decizia respectivă având în vedere profiturile care aveau să fie generate de WRJ-Serwis în viitor. În sfârșit, TFS a reușit să preia controlul asupra WRJ-Serwis și a proprietății pe care era construit proiectul WRJ.
(47)
În ceea ce privește consolidarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis, Polonia susține că acesta era singurul mod de a facilita preluarea rapidă a proiectului WRJ și finalizarea acestuia de către un investitor privat, asigurând în același timp recuperarea maximă a capitalului investit de stat până în acel moment.
5. OBSERVAȚII ALE PĂRȚILOR INTERESATE
(48)
Comisia a primit observații de la o singură parte interesată care contesta vehement subvențiile acordate de Polonia. Partea interesată reamintește că țevile nu s-au numărat niciodată printre produsele reglementate de Tratatul CECO și că industria țevilor a fost nevoită să se restructureze pe cheltuiala proprie, fără acordarea de ajutoare de stat. Aprobarea ajutorului în acest caz ar aduce prejudicii industriei țevilor din Europa. De asemenea, partea interesată afirmă că aprobarea ajutorului ar putea pune în pericol încercările sale de a demonstra că unele țări importatoare de țevi importă în UE la prețuri de dumping sau subvenționate. În sfârșit, partea interesată susține că industria europeană a țevilor din oțel fără sudură se afla într-o situație economică specială, cu supracapacitate în Europa și nevoia de a exporta cantități mari, în timp ce importurile din China au crescut în 2007.
6. RĂSPUNSUL POLONIEI LA OBSERVAȚIILE PĂRȚII INTERESATE
(49)
Observațiile părții interesate au fost comunicate Poloniei, care și-a prezentat propriile observații la 16 februarie 2009. Polonia sprijină opinia potrivit căreia ar trebui să existe norme transparente privind concurența loială pe piața țevilor.
(50)
Polonia împărtășește opinia părții interesate, potrivit căreia țevile nu au reprezentat niciodată un produs reglementat de Tratatul CECO, și reiterează că „sectorul siderurgic” nu includea producătorii de țevi până la intrarea în vigoare, la 24 iulie 2002, a Cadrului multisectorial. În consecință, interdicția asupra ajutoarelor de stat în sectorul țevilor s-a aplicat doar ulterior datei de 24 iulie 2002, când a intrat în vigoare definiția „extinsă” a sectorului siderurgic.
(51)
În sfârșit, Polonia reiterează că WRJ nu a demarat niciodată activitățile de producție, iar WRJ-Serwis a încetat producția în 2008. Polonia subliniază că nu a acordat niciodată ajutoare de stat întreprinderii WRJ.
7. EVALUAREA MĂSURII
7.1. Legea aplicabilă și competența Comisiei
(52)
Măsurile în cauză au fost aplicate înainte de aderarea Poloniei la Uniunea Europeană (respectiv, înainte de 1 mai 2004). În principiu, articolele 107 și 108 din TFUE nu se aplică ajutoarelor care au fost acordate anterior aderării și care nu mai sunt aplicabile după aderare (8). Prin derogare de la această regulă generală și deci în mod excepțional, Comisia are competența de a evalua ajutorul de stat acordat de Polonia în contextul restructurării industriei sale siderurgice înainte de aderare în baza Protocolului nr. 8 la Tratatul de aderare.
7.1.1. Caracterul de lex specialis al Protocolului nr. 8
(53)
Protocolul nr. 8 conține dispoziții care permit Poloniei să finalizeze restructurarea industriei sale siderurgice inițiată anterior aderării. Restructurarea de preaderare a sectorului siderurgic polonez s-a realizat pe baza Protocolului 2 la Acordul european, astfel cum a fost extins printr-o decizie a Consiliului de asociere UE-Polonia („decizia Consiliului de asociere”) (9).
(54)
Protocolul nr. 2 la Acordul european oferea Poloniei o așa-numită „perioadă de grație” de cinci ani, din 1992 până la sfârșitul anului 1996, timp în care îi era permisă restructurarea cu ajutoare de stat a sectorului său siderurgic în cadrul CECO.
(55)
Această perioadă de grație a fost prelungită, prin decizia Consiliului de asociere, pe o perioadă de încă opt ani începând de la 1 ianuarie 1997 sau până la aderarea Poloniei la UE. În această perioadă, Poloniei îi era permisă în mod excepțional pentru „produsele siderurgice” acordarea de ajutoare de stat în scopuri de restructurare, în termenii și condițiile Protocolului nr. 2 la Acordul european (astfel cum a fost extins prin decizia Consiliului de asociere) și pe baza planului PRN, pe care Polonia l-a prezentat Comisiei în aprilie 2003. După evaluarea planului PRN de către Comisie, statele membre au aprobat propunerea Poloniei în iulie 2003 (10).
(56)
Protocolul nr. 8 permite Comisiei să monitorizeze, după aderarea Poloniei, ajutoarele de stat acordate de Polonia sectorului siderurgic în baza Protocolului nr. 2 la Acordul european (astfel cum a fost extins prin decizia Consiliului de asociere) și a planului PRN. În plus, Protocolul nr. 8 conferă Comisiei competența de a recupera ajutoarele acordate cu încălcarea Protocolului nr. 2 la Acordul european și a planului PRN. În consecință, Protocolul nr. 8 este o lex specialis care permite, în mod excepțional și prin derogare de la regimul general, monitorizarea retroactivă și evaluarea ajutoarelor de stat acordate de Polonia industriei siderurgice poloneze anterior aderării. Acest lucru a fost confirmat de Curte, care susținea că Protocolul nr. 8 este o lex specialis în raport cu articolele 107 și 108 din TFUE ce extind evaluarea ajutorului de stat efectuată de Comisie în conformitate cu TFUE asupra ajutorului acordat pentru reorganizarea industriei siderurgice poloneze în perioada 1997-2003 (11).
7.1.2. Domeniul de aplicare al competenței de control retroactiv a Comisiei în baza Protocolului nr. 8
(57)
În contextul acestei proceduri, Comisia trebuie să evalueze dacă în competența excepțională de control retroactiv descrisă la considerentele 53-56 de mai sus intră și măsurile de ajutor aplicate de Polonia în favoarea producătorilor de țevi anterior aderării. În acest sens, temeiul juridic aplicabil în acest caz, respectiv Protocolul nr. 8, coroborat cu Protocolul nr. 2 la Acordul european și cu decizia Consiliului de asociere, trebuie interpretat astfel încât să se poată stabili dacă dispozițiile acestora vizează măsurile de ajutor aplicate în favoarea producătorilor de țevi polonezi în perioada anterioară aderării.
(58)
Este un principiu de drept general recunoscut potrivit căruia dispozițiile lex specialis care se abat de la regimul general trebuie interpretate stricto sensu. O interpretare strictă a temeiului juridic menționat mai sus (a se vedea considerentele 59-65 de mai jos) conduce la concluzia că această competență excepțională de control retroactiv a Comisiei este limitată la măsurile de preaderare aplicate în favoarea producătorilor CECO, excluzând astfel măsurile în favoarea producătorilor de țevi.
7.1.3. Interpretarea temeiului juridic
(59)
Punctele 12-18 din Protocolul nr. 8 stabilesc competențele de monitorizare și control retroactiv ale Comisiei în privința ajutoarelor de preaderare acordate industriei siderurgice poloneze. Punctul 12 conferă Comisiei și Consiliului competența de a monitoriza punerea în aplicare a planului PRN înainte și după aderare, până în 2006. Punctul 18 conferă Comisiei competența de a ordona recuperarea ajutoarelor de stat acordate prin încălcarea condițiilor prevăzute în Protocolul nr. 8.
(60)
Punctul 1 din Protocolul nr. 8 prevede că ajutoarele de stat acordate de Polonia pentru restructurarea „părților specificate ale industriei siderurgice poloneze” sunt considerate compatibile cu piața comună, cu condiția ca „perioada prevăzută la articolul 8 alineatul (4) din Protocolul nr. 2 la Acordul european privind produsele CECO […] să fie prelungită până la data aderării”, să fie respectați termenii stabiliți în PRN, să fie îndeplinite condițiile prevăzute în Protocolul nr. 8 și „niciun ajutor de stat pentru restructurare să nu fie plătit industriei siderurgice poloneze după data aderării”.
(61)
Punctul 2 din Protocolul nr. 8 prevede că restructurarea sectorului siderurgic polonez, astfel cum se descrie în planurile de afaceri individuale ale întreprinderilor incluse în lista din anexa 1, se finalizează cel mai târziu la 31 decembrie 2006. Punctul 3 din Protocolul nr. 8 arată că doar întreprinderile incluse în lista din anexa 1 la protocol sunt eligibile pentru ajutor de stat în cadrul programului polonez de restructurare a industriei siderurgice.
(62)
Punctul 1 din Protocolul nr. 8 se referă în mod expres la articolul 8 alineatul (4) din Protocolul nr. 2 la Acordul european, astfel cum a fost extins prin decizia Consiliului de asociere. Protocolul nr. 2 la Acordul european se aplica doar „produselor din oțel CECO” [articolul 8 alineatul (4) din Protocolul nr. 2] și chiar enumera produsele din oțel într-o anexă. Aceasta reproducea lista produselor CECO prevăzută în anexa I la Tratatul CECO, în care definiția „produselor din oțel CECO” exclude în mod expres țevile [„țevi de oțel (fără sudură sau sudate) (…) bare lucioase și piese turnate din fontă (tuburi, țevi și armături și alte piese turnate din fontă)”].
(63)
Tratatul CECO a expirat la 23 iulie 2002, dată de la care ajutoarele de stat pentru industria siderurgică au intrat sub regimul CE general. Cu această ocazie, s-a decis extinderea definiției sectorului siderurgic european, astfel încât să includă și producătorii de țevi. Aceasta era transpusă în articolul 27 și în anexa B la Cadrul multisectorial, care defineau sectorul siderurgic al UE ca incluzând „tuburi, țevi și profile tubulare fără sudură”, precum și „tuburi și țevi din fier sau oțel sudate”. Această definiție extinsă a sectorului siderurgic a fost ulterior preluată în anexa I la Orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2007-2013 (12) și la punctul 29 de la articolul 2 din Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare (13).
(64)
Cu toate acestea, nici Protocolul nr. 2 la Acordul european și nici decizia Consiliului de asociere nu au fost modificate în mod explicit în vederea introducerii acestei definiții extinse a sectorului siderurgic al UE care include producătorii de țevi. Protocolul nr. 2 la Acordul european expirase la 31 decembrie 1996. Decizia Consiliului de asociere a prelungit cu opt ani valabilitatea Protocolului nr. 2 la Acordul european de la 1 ianuarie 1997 sau până la data aderării Poloniei (oricare dintre acestea are loc mai întâi). Articolul 1 din decizia Consiliului de asociere se referă la „produse din oțel” în general, dar domeniul său de aplicare este legat, în mod special, și de articolul 8 alineatul (4) din Protocolul nr. 2 la Acordul european, care viza doar produsele din oțel CECO. În special, extinderea Protocolului nr. 2 la Acordul european s-a putut realiza doar cu condiția ca Polonia să prezinte Comisiei un plan PRN și planuri de afaceri pentru beneficiarii săi care să îndeplinească „cerințele menționate la articolul 8 alineatul (4) din Protocolul nr. 2 și care să fi fost evaluate și aprobate de autoritatea națională pentru monitorizarea ajutoarelor de stat (Oficiul pentru concurență și protecția consumatorilor)” (articolul 2 din decizia Consiliului de asociere).
(65)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia constată că punctul 18 din Protocolul nr. 8, interpretat din perspectiva punctelor 1-3 din Protocolul nr. 8, coroborat cu Protocolul nr. 2 la Acordul european și cu decizia Consiliului de asociere, nu conferă Comisiei competența de a controla ajutoarele acordate producătorilor de țevi din Polonia anterior aderării.
7.1.4. Norme de punere în aplicare a Acordului european ca instrument de interpretare
(66)
Pe lângă interpretarea juridică a domeniului de aplicare al temeiului juridic relevant (respectiv, Protocolul nr. 8, Protocolul nr. 2 la Acordul european și decizia Consiliului de asociere - a se vedea considerentele 59-65 de mai sus), Comisia a examinat, de asemenea, dacă normele de punere în aplicare a dispozițiilor privind ajutorul de stat din Acordul european și Protocolul nr. 2, astfel cum au fost adoptate de către Consiliul de asociere UE-Polonia în 2001 („normele de punere în aplicare”) (14), prezintă relevanță pentru stabilirea domeniului de aplicare al competenței de control retroactiv a Comisiei cu privire la măsurile de preaderare acordate producătorilor de țevi polonezi.
(67)
Ca principiu general, normele de punere în aplicare conțin un regulament de procedură care se distinge de dispozițiile de fond referitoare la ajutorul de stat din Acordul european și Protocolul nr. 2 la Acordul european. Cu toate acestea, trebuie menționat faptul că normele de punere în aplicare conțin și dispoziții specifice privind criteriile de evaluare a compatibilității ajutorului cu Acordul european și, respectiv, cu Protocolul nr. 2 la Acordul european.
(68)
Prima teză de la articolul 2 alineatul (1) din normele de punere în aplicare prevede: „Evaluarea compatibilității acordărilor și programelor de ajutoare individuale cu Acordul european, astfel cum se prevede la articolul 1 din prezentele norme, se realizează în baza criteriilor care decurg din aplicarea normelor articolului 87 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, inclusiv a legislației secundare actuale și viitoare, a cadrelor, orientărilor și altor acte administrative relevante în vigoare în cadrul Comunității, precum și a jurisprudenței Tribunalului de Primă Instanță și a Curții de Justiție a Comunităților Europene și a oricărei decizii adoptate de Consiliul de asociere în conformitate cu articolul 4 alineatul (3).” Această teză stabilește principiul general potrivit căruia criteriile de fond pentru evaluarea compatibilității ajutorului de stat în general cu Acordul european sunt „evolutive”, în sensul încorporării pe parcurs a modificărilor/evoluțiilor care au loc în dreptul și jurisprudența Uniunii Europene.
(69)
A doua teză de la articolul 2 alineatul (1) din normele de punere în aplicare se referă în special la criteriile de compatibilitate prevăzute în Protocolul nr. 2: „În măsura în care acordările de ajutoare sau programele de ajutoare sunt destinate produselor reglementate de Protocolul nr. 2 la Acordul european, prima teză a prezentului alineat se aplică în totalitate, exceptând cazul în care evaluarea nu se realizează pe baza criteriilor care decurg din aplicarea normelor articolului 87 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, ci pe baza criteriilor care decurg din aplicarea normelor privind ajutorul de stat din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului.” Formularea acestei teze arată în mod clar că, spre deosebire de situația ajutorului general reglementat de prima teză a articolului 2 alineatul (1) (a se vedea considerentul 68 de mai sus), în sensul ajutorului reglementat de Protocolul nr. 2 la Acordul European, criteriile de compatibilitate evoluează prin trimitere la Tratatul CECO. Nu sunt menționate indicații specifice cu privire la evoluția criteriilor de compatibilitate după expirarea Tratatului CECO în 2002.
(70)
Articolul 2 alineatele (2) și (3) din normele de punere în aplicare stabilește mecanismul prin care Polonia trebuie să încorporeze modificările aduse criteriilor de compatibilitate UE. În special, Polonia trebuie informată cu privire la orice modificări ale criteriilor de compatibilitate comunitare care nu au fost publicate, iar „[î]n cazul în care aceste modificări nu întâmpină obiecții din partea Republicii Polone în termen de trei luni de la data primirii informării oficiale cu privire la modificările respective, aceste criterii devin criterii de compatibilitate, astfel cum se prevede la alineatul (1) din prezentul articol. În cazul în care aceste modificări întâmpină obiecții din partea Republicii Polone și având în vedere apropierea legislativă prevăzută în Acordul european, trebuie să aibă loc consultări în conformitate cu articolele 7 și 8 din prezentele norme.”
(71)
Chiar dacă, în termen de trei luni, Polonia nu a exprimat obiecții la modificările aduse în 2002 definiției comunitare a industriei siderurgice care include și producătorii de țevi, aceste modificări ale dreptului comunitar nu ar fi putut deveni aplicabile măsurilor de ajutor care nu intră în domeniul de aplicare al Acordului european, respectiv cele care nu sunt reglementate de Tratatul CECO. De asemenea, Protocolul nr. 8 este o lex specialis și, prin urmare, pentru stabilirea domeniului său de aplicare, Comisia nu se poate baza pe extinderea definiției sectorului siderurgic al UE ca urmare a expirării Tratatului CECO. Trebuie deci să se concluzioneze că este necesară o distincție clară între, pe de o parte, caracterul „evolutiv” al legii aplicabile ajutoarelor de stat pentru sectorul siderurgic din Polonia înainte de aderare în baza Acordului european și, pe de altă parte, necesitatea interpretării stricte a domeniului de aplicare al competenței de control retroactiv a Comisiei, astfel cum reiese din Protocolul nr. 8, Protocolul nr. 2 la Acordul european și decizia Consiliului de asociere.
8. CONCLUZII
(72)
Pe baza celor prezentate anterior, Comisia trebuie să concluzioneze că nu deține competența de a evalua măsurile de ajutor aplicate în favoarea producătorilor de țevi din Polonia înainte de aderarea acestei țări la UE, în special în perioada 1997-2003, în conformitate cu Protocolul nr. 8. Prezenta procedură este închisă, ținând seama de faptul că măsurile de ajutor vizate nu pot fi evaluate de Comisie, aceasta neavând competența necesară în acest sens,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Procedura oficială de investigare stabilită la articolul 108 alineatul (2) din TFUE, inițiată prin scrisoarea adresată Poloniei la 23 octombrie 2007, este închisă având în vedere că, în temeiul dispozițiilor Protocolului nr. 8 la Tratatul de aderare a Poloniei, Comisia nu are competența de a evalua măsurile de ajutor aplicate de Polonia în favoarea întreprinderilor WRJ și WRJ-Serwis în 2001, 2002 și 2003.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Republicii Polone.
Adoptată la Bruxelles, 6 iulie 2010.