РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 13 септември 2010 година
за сключването от името на Европейския съюз на Протокола за комплексно управление на крайбрежните зони в Средиземноморието към Конвенцията за защита на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието
(2010/631/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, чието заглавие впоследствие бе изменено на Конвенцията за защита на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от Съвета от името на Европейската общност с решения 77/585/ЕИО (1) и 1999/802/ЕО (2).
(2)
В съответствие с член 4, параграф 3, буква д) от Конвенцията от Барселона договарящите се страни се задължават да насърчават комплексното управление на крайбрежните зони, като обръщат внимание на защитата на важни екологични и ландшафтни обекти, както и на рационалното използване на природните ресурси.
(3)
Препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2002 г. относно прилагането на комплексно управление на крайбрежните зони в Европа (3), и по-специално глава V от нея, насърчава прилагането от държавите-членки на комплексно управление на крайбрежните зони в контекста на съществуващите конвенции със съседните държави, включително такива, които не са държави-членки, разположени на едно и също регионално море.
(4)
Европейският съюз насърчава комплексното управление в по-голям мащаб чрез хоризонтални инструменти, включително и в областта на опазването на околната среда, и с изработване на надеждна научна рамка чрез развитие на своите изследователски програми. Така тези дейности допринасят за комплексното управление на крайбрежните зони.
(5)
Комплексното управление на крайбрежните зони е един от елементите на интегрираната морска политика на ЕС, утвърдена от Европейския съвет на 13 и 14 декември 2007 г. в Лисабон и изложена подробно в съобщението на Комисията „Към интегрирана морска политика за по-добро управление в Средиземноморието“, и впоследствие приветствана от Съвета по общи въпроси в заключенията му относно интегрираната морска политика от 16 ноември 2009 г.
(6)
С Решение 2009/89/ЕО от 4 декември 2008 г. (4) Съветът подписа Протокола за комплексно управление на крайбрежните зони в Средиземноморието (наричан по-нататък „Протоколът за КУКЗС“) към Конвенцията от Барселона от името на Общността, при условие за сключването на Протокола за КУКЗС на по-късна дата.
(7)
Вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Европейският съюз нотифицира правителството на Испания относно факта, че Европейският съюз е заменил Европейската общност и е неин правоприемник.
(8)
Крайбрежните зони на Средиземноморието продължават да са подложени на силен натиск по отношение на околната среда и унищожаването на крайбрежните ресурси. Протоколът за КУКЗС предоставя рамка за насърчаване на по-хармонизиран и комплексен подход с участието на заинтересованите страни от обществения и частния сектор, включително представители на гражданското общество и икономически оператори. Подобен широкообхватен подход, основан на най-добрите научни наблюдения и знания, е необходим за по-ефективното разрешаване на посочените проблеми, както и за постигане на по-устойчиво развитие на крайбрежните райони в Средиземноморието.
(9)
Протоколът за КУКЗС включва широк набор от разпоредби, които е необходимо да бъдат приложени на различни административни равнища, като се вземат предвид принципите на субсидиарност и пропорционалност. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на комплексното управление на крайбрежните зони, като отчита, inter alia, трансграничния характер на повечето екологични проблеми, държавите-членки и техните съответни компетентни органи отговарят за планирането и изпълнението в рамките на крайбрежната територия на определени подробни мерки, посочени в Протокола за КУКЗС, като например определянето на зони, в които са забранени строителните дейности.
(10)
Протоколът за КУКЗС следва да бъде одобрен,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Протоколът за комплексно управление на крайбрежните зони към Конвенцията за защита на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието се одобрява от името на Европейския съюз (5).
Член 2
Председателят на Съвета посочва лицето(ата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза инструмента за одобрение при правителството на Испания, което изпълнява функциите на депозитар, съгласно член 37 от Протокола за КУКЗС, за да се изрази съгласието на Съюз да бъде обвързан с Протокола за КУКЗС.
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Датата на влизане в сила на Протокола за КУКЗС се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 септември 2010 година.
DECIZIA CONSILIULUI
din 13 septembrie 2010
privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului privind managementul integrat al zonelor costiere ale Mării Mediterane la Convenția privind protejarea mediului marin și a zonei de coastă a Mării Mediterane
(2010/631/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere aprobarea Parlamentului European,
întrucât:
(1)
Convenția privind protejarea Mării Mediterane împotriva poluării, redenumită ulterior Convenția privind protejarea mediului marin și a zonei de coastă a Mării Mediterane (denumită în continuare „Convenția de la Barcelona”) a fost încheiată de către Consiuliu în numele Comunității Europene prin Deciziile 77/585/CEE (1) și 1999/802/CE (2).
(2)
În conformitate cu articolul 4 alineatul (3) litera (e) din Convenția de la Barcelona, părțile contractante se angajează să promoveze managementul integrat al zonelor costiere, ținând seama de protecția zonelor de interes ecologic și peisagistic, precum și de utilizarea rațională a resurselor naturale.
(3)
Recomandarea Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2002 privind punerea în aplicare a managementului integrat al zonelor de coastă din Europa (3), în special capitolul V, încurajează punerea în aplicare de către statele membre a unui management integrat al zonelor costiere în contextul convențiilor în vigoare cu țări învecinate, inclusiv cu state nemembre UE, cu ieșire la aceeași mare regională.
(4)
Uniunea Europeană promovează managementul integrat la scară mai largă prin intermediul instrumentelor orizontale, inclusiv în domeniul protecției mediului, și prin dezvoltarea unei baze științifice solide pentru acesta, cu ajutorul programelor sale de cercetare. Aceste activități contribuie, prin urmare, la un management integrat al zonelor costiere.
(5)
Managementul integrat al zonelor costiere este una dintre componentele politicii maritime integrate a UE, confirmată de Consiliul European care a avut loc la Lisabona la 13 și 14 decembrie 2007 și, de asemenea, detaliată în Comunicarea Comisiei intitulată „Spre o politică maritimă integrată pentru o mai bună guvernanță în Marea Mediterană” și salutată ulterior de Consiliul Afaceri Generale în concluziile sale privind politica maritimă integrată din 16 noiembrie 2009.
(6)
Prin Decizia 2009/89/CE din 4 decembrie 2008 (4) Consiliul a semnat, în numele Comunității, Protocolul privind managementul integrat al zonelor costiere ale Mării Mediterane la Convenția de la Barcelona (denumit în continuare „protocolul ICZM”), sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.
(7)
Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a notificat Guvernului Spaniei faptul că Uniunea Europeană s-a substituit și a succedat Comunității Europene.
(8)
Zonele costiere ale Mării Mediterane continuă să fie supuse unor presiuni puternice asupra mediului și unei degradări accentuate a resurselor costiere. Protocolul ICZM oferă un cadru care favorizează adoptarea unei abordări mai concertate și mai integrate, atrăgând părți interesate atât din domeniul public, cât și din domeniul privat, inclusiv societatea civilă și operatorii economici. O asemenea abordare globală, pe baza celor mai bune observații și cunoștințe științifice disponibile, este necesară pentru a putea face față problemelor cu o mai mare eficacitate și pentru a realiza o dezvoltare mai durabilă a zonelor costiere ale Mării Mediterane.
(9)
Protocolul ICZM cuprinde o gamă largă de dispoziții, care vor trebui puse în aplicare la diferite niveluri ale administrației, ținându-se seama de principiile subsidiarității și proporționalității. Deși este adecvat ca Uniunea să acționeze pentru a sprijini managementul integrat al zonelor costiere ținând seama, inter alia, de caracterul transfrontalier al majorității problemelor de mediu, statele membre și autoritățile competente relevante ale acestora vor fi responsabile cu elaborarea anumitor măsuri detaliate prevăzute de protocolul ICZM, cum ar fi stabilirea de zone în care nu sunt autorizate construcțiile, și cu punerea în aplicare a acestora pe teritoriul costier.
(10)
Protocolul ICZM ar trebui aprobat,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Prin prezenta decizie se aprobă în numele Uniunii Europene Protocolul privind managementul integrat al zonelor costiere ale Mării Mediterane la Convenția privind protejarea mediului marin și a zonei de coastă a Mării Mediterane (denumit în continuare „protocolul ICZM”) (5).
Articolul 2
Președintele Consiliului desemnează persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să depună în numele Uniunii, pe lângă Guvernul Spaniei, care îndeplinește funcția de depozitar, instrumentul de aprobare prevăzut la articolul 37 din protocolul ICZM, pentru a exprima consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul protocolului ICZM.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Data intrării în vigoare a protocolului ICZM se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 13 septembrie 2010.