РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 420/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на замърсители в редица храни.
(2)
Предвид съществуващите различия в тълкуванията във връзка с размера на подлежащата на изследване проба от крабове с цел съпоставка с максимално допустимите количества на кадмий, следва да се изясни, че максимално допустимите количества на кадмий в ракообразните, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, се прилагат за мускулно месо от крайници (крака и щипки) и корем. При крабовете и крабоподобните ракообразни максимално допустимите количества се прилагат само за крайници. В това определение не се включват други части от ракообразните, като например главогръда при крабовете и неядивните части (черупка, опашка). Главогръдът обхваща храносмилателните органи (хепатопанкреас), които са известни с високото си съдържание на кадмий. Тъй като съществува вероятност в някои държави-членки потребителите да консумират редовно части от главогръда, може да е от полза предоставянето на съвети за потребителите на равнище държава-членка да ограничат консумацията си на тези части с цел да се намали експозицията на кадмий. На уебсайта на главна дирекция „Здравеопазване и потребители“ на Европейската комисия беше публикувана информационна бележка по този въпрос (3).
(3)
Поради съображения за последователност размерът на пробата от ракообразни, за която се прилагат максимално допустимите количества от други замърсители (олово, живак, диоксини и PCB и полициклични ароматни въглеводороди), следва да бъде съответно изменен.
(4)
Двучерупчестите мекотели, като например зелените двучерупчести миди и стридите, имат свойството да натрупват кадмий подобно на морските водорасли. Тъй като прахът от зелени двучерупчести миди и прахът от стриди, подобно на изсушените морски водорасли, се продава като хранителна добавка, максимално допустимото количество на кадмий в изсушените двучерупчести мекотели следва да бъде същото като понастоящем установеното за изсушените морски водорасли и производните им продукти.
(5)
Разпоредбите относно листното зеле следва да бъдат приведени в съответствие с тези за другите листни зеленчуци. Следователно листното зеле следва да бъде изключено от прилаганото по принцип максимално допустимо количество на кадмий за „зеленчуци и плодове“ в точка 3.2.15. и следва да бъде включено в точка 3.2.17.
(6)
Не би било реалистично прилаганото по принцип максимално допустимо количество на олово и кадмий в плодовете и зеленчуците да бъде прилагано и за морските водорасли, които по принцип могат да съдържат и по-големи количества. Следователно морските водорасли следва да бъдат изключени от прилаганите по принцип максимално допустими количества за олово и кадмий в плодовете и зеленчуците (точки 3.1.10 и 3.2.15). Следва да бъдат събрани повече данни за случаи на наличие, за да може да бъде взето решение относно необходимостта от определяне на специфични по-реалистични максимално допустими количества олово и кадмий в морските водорасли.
(7)
Съществува известна непоследователност по отношение на наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 1881/2006 и наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (4). Тъй като Регламент (ЕО) № 1881/2006 се отнася за групите от продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005, тези наименования следва да бъдат приведени в съответствие с посочения регламент.
(8)
Целесъобразно е да бъдат актуализирани разпоредбите относно мониторинга и докладването, като се вземат предвид скорошните препоръки във връзка с мониторинга на етилкарбамат (5), перфлуороалкилираните вещества (6) и акриламид (7). Тъй като Решение 2006/504/ЕО на Комисията (8) беше отменено и заменено с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (9), позоваването на Решение 2006/504/ЕО следва да бъде заменено с позоваване на Регламент (ЕО) № 1152/2009. Също така следва да бъде изяснено кои данни се докладват пред Комисията и кои - пред ЕОБХ.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите проучвания, включително и данните за случаи на наличие и за напредъка по отношение на изпълнението на превантивните мерки, за да се избегне замърсяването с охратоксин А, деоксиниваленол, зеараленон, фумонизин В1 и В2, Т-2 и НТ-2 токсини. Комисията предоставя тези резултати на държавите-членки. Свързаните данни за случаи на наличие се докладват пред ЕОБХ.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията констатациите си относно наличието на афлатоксини, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (10). Държавите-членки докладват пред ЕОБХ относно констатациите си за наличие на фуран, етилкарбамат, перфлуороалкилирани вещества и акриламид, формулирани в съответствие с препоръки 2007/196/ЕО (11), 2010/133/ЕС (12), 2010/161/ЕС (13) и 2010/307/ЕС (14) на Комисията.
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Данните за случаи на наличие на замърсители, събрани от държавите-членки, следва по целесъобразност също да бъдат докладвани пред ЕОБХ.“
2.
Приложението се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 420/2011 AL COMISIEI
din 29 aprilie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1881/2006 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 315/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare privind contaminanții din alimente (1), în special articolul 2 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 al Comisiei din 19 decembrie 2006 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare (2) stabilește niveluri maxime pentru contaminanții dintr-o serie de produse alimentare.
(2)
Având în vedere diferitele interpretări cu privire la partea din crab care urmează a fi analizată în vederea realizării unei comparații cu nivelul maxim de cadmiu, ar trebui, prin urmare, să se specifice că nivelul maxim de cadmiu în crustacee stabilit în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se aplică pentru mușchiul de pe apendice (membre și clești) și de pe abdomen. În ceea ce privește crabii și crustaceele similare, nivelul maxim se aplică numai pentru apendice. Această definiție exclude alte părți ale crustaceelor, precum cefalotoracele crabilor și părțile necomestibile (carapacea, coada). Cefalotoracele cuprinde organele digestive (hepatopancreasul) despre care se cunoaște că au un nivel mare de cadmiu. Ținând cont de faptul că este posibil ca în anumite state membre să se consume în mod regulat părți ale cefalotoracelui, ar trebui să li se recomande consumatorilor, la nivel național, să limiteze consumul acestor părți în vederea reducerii expunerii la cadmiu. Pe site-ul internet al Direcției Generale Sănătate și Consumatori din cadrul Comisiei Europene a fost publicată o notă informativă cu privire la acest aspect (3).
(3)
Din motive de coerență, partea din crustacee căreia i se aplică nivelurile maxime ar trebui modificată în consecință pentru alți contaminanți (plumb, mercur, dioxine și PCB și hidrocarburi aromatice policiclice).
(4)
Moluștele bivalve precum midiile verzi și stridiile pot acumula cadmiu în mod similar cu algele marine. Având în vedere faptul că pulberea de midii verzi și pulberea de stridii, la fel ca algele uscate, sunt vândute ca suplimente alimentare, nivelul maxim de cadmiu aplicabil moluștelor bivalve uscate ar trebui să fie același cu nivelul aplicabil în prezent algelor uscate și produselor derivate din alge.
(5)
Dispozițiile referitoare la varza pentru frunze ar trebui aliniate cu cele referitoare la alte legume cu frunze. Prin urmare, varza pentru frunze ar trebui exclusă din aplicarea nivelului maxim general pentru cadmiu în „legume și fructe” la punctul 3.2.15 și ar trebui inclusă la punctul 3.2.17.
(6)
Nivelurile maxime generale pentru plumb și cadmiu în fructe și legume nu sunt realiste în cazul algelor marine care pot conține în mod natural niveluri mai mari. Prin urmare, algele marine ar trebui excluse din aplicarea nivelurilor maxime generale pentru plumb și cadmiu în fructe și legume (punctele 3.1.10 și 3.2.15). Ar trebui colectate mai multe date privind prezența substanțelor în cauză pentru a se determina necesitatea fixării unor niveluri maxime mai realiste specifice pentru plumb și cadmiu în algele marine.
(7)
Există anumite incoerențe între denumirile produselor alimentare/grupurilor de produse din Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 și denumirile produselor alimentare/grupurilor de produse cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale și de modificare a Directivei 91/414/CEE (4). Având în vedere că Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se referă la grupurile de produse cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 396/2005, denumirile indicate în primul regulament ar trebui aliniate cu cele indicate în al doilea.
(8)
Având în vedere recomandările recente în materie de monitorizare privind carbamatul de etil (5), substanțele perfluoroalchilate (6) și acrilamida (7), este oportună actualizarea dispozițiilor cu privire la monitorizare și raportare. Ținând cont de faptul că Decizia 2006/504/CE a Comisiei (8) a fost abrogată și înlocuită cu Regulamentul (CE) nr. 1152/2009 al Comisiei (9), trimiterea la Decizia 2006/504/CE ar trebui înlocuită cu o trimitere la Regulamentul (CE) nr. 1152/2009. În plus, ar trebui să se precizeze care sunt datele care trebuie comunicate Comisiei și care sunt cele care trebuie comunicate Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA).
(9)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 9 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Statele membre și părțile interesate comunică anual Comisiei rezultatele anchetelor efectuate și progresele înregistrate în ceea ce privește aplicarea măsurilor de prevenire destinate evitării unei contaminări cu ocratoxina A, deoxinivalenol, zearalenon, fumonisin B1 și B2, toxinele T-2 și HT-2. Comisia pune aceste rezultate la dispoziția statelor membre. Datele conexe referitoare la incidență se comunică Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA).
(3) Statele membre raportează Comisiei rezultatele privind aflatoxinele obținute în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1152/2009 al Comisiei (10). Statele membre raportează Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) rezultatele privind furanul, carbamatul de etil, substanțele perfluoroalchilate și acrilamida obținute în conformitate cu Recomandările 2007/196/CE (11), 2010/133/UE (12), 2010/161/UE (13) și 2010/307/UE (14) ale Comisiei.
(b)
se adaugă alineatul (4), după cum urmează:
„(4) Datele privind incidența contaminanților colectate de statele membre ar trebui, dacă este cazul, să fie, de asemenea, comunicate Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA).”
2.
Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 aprilie 2011.