РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 640/2010 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 7 iulie 2010
de stabilire a unui program de documentare a capturilor de ton roșu (Thunnus thynnus) și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1984/2003 al Consiliului
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Uniunea este parte contractantă la Convenția Organizației Națiunilor Unite din 10 decembrie 1982 privind dreptul mării aprobată prin Decizia 98/392/CE a Consiliului (3), la Acordul pentru punerea în aplicare a dispozițiilor acestei convenții privind conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori ratificat prin Decizia 98/414/CE a Consiliului (4) și la Acordul pentru promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă acceptat prin Decizia 96/428/CE a Consiliului (5). În cadrul acestor obligații internaționale, Uniunea participă la eforturile depuse pentru asigurarea unei gestionări durabile a stocurilor de pești mari migratori.
(2)
Uniunea este parte contractantă la Convenția internațională pentru conservarea tonului din Oceanul Atlantic, în conformitate cu Decizia 86/238/CEE a Consiliului (6) (Convenția ICCAT). Convenția ICCAT prevede un cadru pentru cooperarea regională în domeniul conservării și gestionării speciilor de ton și a speciilor înrudite din Oceanul Atlantic și din mările adiacente, prin intermediul unei Comisii Internaționale pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT), și pentru adoptarea de recomandări aplicabile în zona convenției ICCAT, care devin obligatorii pentru părțile contractante, pentru părțile colaboratoare necontractante, pentru entități și pentru entități de pescuit (PCC).
(3)
Recomandările ICCAT 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 și 06-15 și Rezoluțiile 1993-02, 1994-04 și 1994-05 privind un program de document statistic pentru tonul roșu au fost puse în aplicare prin Regulamentul (CE) nr. 1984/2003 al Consiliului din 8 aprilie 2003 de instituire a unui sistem de înregistrare statistică în cadrul Uniunii pentru tonul roșu, peștele-spadă și tonul obez (7).
(4)
În cadrul măsurilor de reglementare a stocurilor de ton roșu, de îmbunătățire a calității și fiabilității datelor statistice și pentru a preveni, a descuraja și a elimina pescuitul ilegal, ICCAT a adoptat la reuniunea sa anuală de la Recife (Brazilia) din 15 noiembrie 2009 Recomandarea 09-11 de modificare a Recomandării 08-12 privind un program ICCAT de documentare a capturilor de ton roșu. Recomandarea respectivă a intrat în vigoare la 1 iunie 2010 și este necesară punerea sa în aplicare de către Uniune.
(5)
Pentru a asigura consultarea cu ușurință și aplicarea uniformă a dispozițiilor privind programul ICCAT de documentare a capturilor de ton roșu, ar trebui eliminate dispozițiile relevante din Regulamentul (CE) nr. 1984/2003 referitoare la documentul statistic ICCAT pentru tonul roșu și la certificatul de reexport. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1984/2003 ar trebui modificat în consecință.
(6)
Comisia ar trebui să dispună de competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește transpunerea noilor măsuri de conservare adoptate de ICCAT, actualizând și completând astfel anexele la prezentul regulament. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
Prezentul regulament stabilește un program al Uniunii de documentare a capturilor de ton roșu pentru a sprijini punerea în aplicare a măsurilor de conservare și de gestionare adoptate de Comisia internațională pentru conservarea tonului de Atlantic (ICCAT), incluzând dispozițiile programului ICCAT de documentare a capturilor de ton roșu în scopul identificării originii oricărui ton roșu.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a) „ton roșu”: pește din specia Thunnus thynnus care se încadrează la codurile din Nomenclatura combinată enumerate în anexa I;
(b) „comerț intern”:
(i)
comerțul, într-un stat membru sau între două sau mai multe state membre, cu ton roșu capturat în zona convenției ICCAT de către o navă sau o capcană de capturare a Uniunii, care este debarcat pe teritoriul Uniunii; și
(ii)
comerțul, într-un stat membru sau între două sau mai multe state membre, cu ton roșu crescut la ferme piscicole, capturat în zona convenției ICCAT de către o navă de capturare a Uniunii, care este plasat într-o cușcă într-o fermă de pe teritoriul Uniunii;
(c) „export”: orice deplasare de pe teritoriul Uniunii, din țări terțe sau din zone de pescuit către o țară terță a tonului roșu capturat în zona convenției ICCAT de către o navă de capturare a Uniunii sau utilizând o capcană pentru ton a Uniunii;
(d) „import”: introducerea pe teritoriul Uniunii, inclusiv în scopuri de plasare în cuști, îngrășare, creștere sau transbordare, a tonului roșu capturat în zona convenției ICCAT de către o navă de capturare a unei țări terțe sau utilizând o capcană pentru ton a unei țări terțe;
(e) „reexport”: orice deplasare de pe teritoriul Uniunii a tonului roșu care a fost anterior importat pe teritoriul Uniunii;
(f) „zona convenției ICCAT”: zona stabilită de Convenția internațională pentru conservarea tonului din Oceanul Atlantic;
(g) „statul membru de pavilion”: statul membru al cărui pavilion îl arborează nava de capturare;
(h) „statul membru al capcanei pentru ton”: statul membru în care este situată capcana pentru ton;
(i) „statul membru al fermei piscicole”: statul membru în care este stabilită ferma piscicolă;
(j) „PCC”: părți contractante, părți colaboratoare necontractante, entități și entități de pescuit ale ICCAT;
(k) „lot”: o cantitate de produse din ton roșu care au aceeași prezentare și provin din aceeași zonă geografică relevantă și de la aceeași navă de pescuit sau grup de nave de pescuit sau din aceeași capcană pentru ton.
CAPITOLUL II
DOCUMENTUL DE CAPTURĂ A TONULUI ROȘU
Articolul 3
Dispoziții generale
(1) Statele membre solicită un document de captură a tonului roșu („document de captură”) completat pentru tonul roșu debarcat sau transbordat în porturile lor, plasat într-o cușcă astfel cum se specifică în anexa IV și recoltat din fermele lor piscicole.
(2) Fiecare lot de ton roșu destinat comerțului intern, importat pe teritoriul Uniunii sau exportat sau reexportat de pe teritoriul Uniunii, este însoțit de un document de captură validat, cu excepția cazurilor în care se aplică articolul 4 alineatul (3) și, dacă este cazul, de o declarație de transfer ICCAT sau de un certificat de reexport de ton roșu validat („certificat de reexport”).
Se interzice orice debarcare, transbordare, plasare în cușcă, recoltare, comerț intern, import, export sau reexport de ton roșu care nu este însoțit de un document de captură completat și validat, și, în plus, dacă este cazul, de un certificat de reexport.
(3) Statele membre nu vor plasa tonul roșu într-o fermă piscicolă neautorizată de un stat membru sau de PCC sau care nu figurează în registrul ICCAT al fermelor piscicole autorizate să practice creșterea tonului roșu capturat în zona convenției ICCAT.
(4) Statele membre ale fermelor piscicole se asigură că respectivele capturi de ton roșu sunt plasate în cuști sau serii de cuști separate și sunt împărțite în funcție de statul membru sau PCC de origine.
(5) Prin derogare de la alineatul (4), statele membre ale fermelor piscicole se asigură că tonul roșu capturat în cadrul unei operațiuni comune de pescuit, astfel cum este definită la articolul 2 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 302/2009 al Consiliului din 6 aprilie 2009 privind un plan multianual de refacere a stocurilor de ton roșu din Oceanul Atlantic de Est și din Marea Mediterană (8), este plasat în cuști sau serii de cuști separate și este împărțit în funcție de operațiunile comune de pescuit.
(6) Statele membre ale fermelor piscicole se asigură că tonul roșu este recoltat din fermele piscicole în anul în care acesta a fost capturat sau înainte de începerea sezonului de pescuit cu nave cu plase pungă, dacă este recoltat în anul următor. În cazul în care operațiunile de recoltare nu sunt finalizate în perioada menționată, statele membre ale fermelor piscicole completează și trimit Comisiei o declarație anuală de reportare în termen de zece zile de la sfârșitul perioadei respective. O astfel de declarație cuprinde:
-
cantitățile (exprimate în kg) și numărul de exemplare care urmează a fi reportate,
-
anul capturării,
-
compoziția pe mărimi,
-
statul membru de pavilion sau PCC, numărul ICCAT și numele navei de pescuit,
-
numerele de referință ale documentului de captură corespunzător capturilor reportate,
-
numele și numărul ICCAT al unității de îngrășare,
-
numărul cuștii; și
-
informații privind cantitățile recoltate (exprimate în kg), după finalizarea recoltării.
Comisia transmite declarațiile Secretariatului ICCAT în termen de cinci zile.
(7) Cantitățile reportate în conformitate cu alineatul (6) sunt plasate în cuști separate sau în serii de cuști separate în ferma piscicolă și împărțite în funcție de anul capturării.
(8) Statele membre de pavilion sau ale capcanei pentru ton furnizează formulare pentru documentele de captură numai navelor lor de capturare și capcanelor lor autorizate pentru a pescui ton roșu în zona convenției ICCAT, inclusiv în calitate de captură accidentală.
(9) Fiecare formular pentru documentul de captură are un număr unic de identificare a documentului. Numerele documentelor sunt specifice statului membru de pavilion sau statului membru al capcanei pentru ton și se atribuie fiecărei nave de capturare sau fiecărei capcane. Aceste formulare nu sunt transferabile altei nave de capturare sau capcane pentru ton.
(10) Copiile documentelor de captură însoțesc fiecare parte a unui lot divizat sau fiecare produs procesat, numărul unic de identificare al documentului de captură original fiind utilizat în scopuri de trasabilitate.
(11) Comerțul intern, importul, exportul și reexportul bucăților de pește altele decât carnea (respectiv: capul, ochii, icrele, intestinele și coada) sunt exceptate de la cerințele prezentului regulament.
Articolul 4
Validare
(1) Comandanții navelor de capturare, operatorii capcanelor, operatorii fermelor piscicole, vânzătorii, exportatorii sau reprezentanții lor autorizați completează, dacă este posibil în formă electronică, documentul de captură înscriind informațiile cerute în secțiunile corespunzătoare și solicită validarea acestuia în conformitate cu alineatul (2), dacă este posibil în format electronic, de fiecare dată când debarcă, transferă, plasează în cuști, recoltează, transbordează, comercializează intern sau exportă ton roșu.
(2) Documentul de captură este validat de către o autoritate competentă a statului membru de pavilion, cel al capcanei pentru ton sau cel al fermei piscicole sau a statului membru în care este stabilit vânzătorul sau exportatorul. Statele membre validează documentul de captură pentru ton roșu numai dacă:
(a)
nava de capturare arborează pavilionul statului membru sau capcana sau ferma piscicolă este stabilită în statul membru în care a fost recoltat tonul roșu,
(b)
în urma verificării lotului, s-a stabilit că toate informațiile conținute în documentul de captură sunt corecte,
(c)
cantitățile cumulate care urmează să fie validate se încadrează în cotele sau în limitele de captură stabilite pentru fiecare an de gestionare, inclusiv, dacă este cazul, în cotele individuale alocate navelor de capturare sau capcanelor, și
(d)
sunt respectate, în ceea ce privește tonul roșu, dispozițiile relevante ale măsurilor ICCAT de conservare și gestionare.
(3) Nu este necesară validarea în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol în cazul în care toată cantitatea de ton roșu disponibilă pentru vânzare este marcată, astfel cum se prevede la articolul 5, de către statul membru de pavilion sau cel al capcanei care a pescuit tonul roșu.
(4) În cazul în care cantitățile de ton roșu capturate și debarcate sunt mai mici de 1 tonă sau trei exemplare, jurnalul de pescuit sau nota de vânzare pot fi utilizate ca document de captură temporar, până la validarea documentului de captură în termen de șapte zile și înainte de operațiunile de comerț intern sau de export.
(5) Un document de captură validat include, după caz, datele prevăzute în anexa II.
(6) Un model de document de captură este prezentat în anexa III. În cazul în care într-o secțiune a modelului de document de captură nu există suficient spațiu pentru a completa în întregime deplasarea tonului roșu de la capturare până la comercializare, secțiunea de informații relevantă poate fi mărită în funcție de necesități și atașată ca anexă. Autoritatea competentă a statului membru în cauză validează anexa în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, înainte de următoarea deplasare a tonului roșu.
(7) Instrucțiunile privind emiterea, numerotarea, completarea și validarea documentului de captură sunt stabilite în anexa IV.
Articolul 5
Marcare
(1) Statele membre pot solicita navelor lor de capturare sau capcanelor lor să aplice un marcaj pe fiecare ton roșu, preferabil în momentul sacrificării și, în orice caz, înainte de momentul debarcării. Marcajele au numere unice, specifice statului membru și nu trebuie să poată fi falsificate. Numerele marcajelor sunt asociate documentului de captură.
(2) Statele membre în cauză transmit Comisiei un rezumat al punerii în aplicare a programului de marcare. Comisia transmite rezumatele Secretariatului ICCAT într-un termen rezonabil.
(3) Utilizarea marcajelor este autorizată numai în cazul în care cantitățile cumulate ale capturilor se încadrează în cotele statelor membre sau în limitele de captură stabilite pentru fiecare an de gestiune, inclusiv, dacă este cazul, în cotele individuale alocate navelor sau capcanelor.
CAPITOLUL III
CERTIFICATUL DE REEXPORT DE TON ROȘU
Articolul 6
Dispoziții generale
(1) Statele membre se asigură că fiecare lot de ton roșu reexportat de pe teritoriul lor este însoțit de un certificat de reexport validat.
În cazurile în care tonul roșu crescut la o fermă piscicolă este importat viu, nu se solicită certificatul de reexport.
(2) Operatorul responsabil cu reexportul completează certificatul de reexport înscriind informațiile cerute în secțiunile corespunzătoare și solicită validarea acestuia pentru lotul de ton roșu care urmează să fie reexportat. Certificatul de reexport completat este însoțit de o copie a documentului (documentelor) de captură validat(e) referitor (referitoare) la tonul roșu importat anterior.
Articolul 7
Validarea reexportului
(1) Certificatul de reexport este validat de către autoritatea competentă a statului membru reexportator.
(2) Autoritatea competentă validează certificatul de reexport pentru toate produsele din ton roșu numai dacă:
(a)
s-a stabilit că toate informațiile conținute în certificatul de reexport sunt corecte,
(b)
documentul (documentele) de captură validat(e) prezentat(e) împreună cu certificatul de reexport a (au) fost acceptat(e) la importul produselor declarate în certificatul de reexport,
(c)
produsele care urmează să fie reexportate sunt în întregime sau parțial aceleași produse care figurează în documentul (documentele) de captură validat(e) și
(d)
o copie a documentului (documentelor) de captură este atașată la certificatul de reexport validat.
(3) Certificatul de reexport validat include informațiile prevăzute în anexa V.
CAPITOLUL IV
COMUNICARE ȘI VERIFICARE
Articolul 8
Comunicarea și păstrarea documentelor validate
(1) Statele membre transmit, pe cale electronică, o copie a tuturor documentelor de captură validate sau a tuturor certificatelor de reexport validate, cu excepția cazurilor în care se aplică articolul 4 alineatul (3), în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de cinci zile lucrătoare de la data validării sau fără întârziere, dacă durata preconizată a transportului nu depășește cinci zile lucrătoare, către:
(a)
Comisie,
(b)
autoritățile competente ale statului membru sau PCC în care tonul roșu va fi comercializat intern sau crescut în ferme piscicole sau importat și
(c)
Secretariatul ICCAT.
(2) Statele membre păstrează cel puțin doi ani copiile documentelor de captură validate și ale certificatelor de reexport validate, eliberate sau primite.
Articolul 9
Verificare
(1) Statele membre se asigură că autoritățile lor competente identifică fiecare lot de ton roșu debarcat, transbordat, comercializat intern, importat pe teritoriul lor sau exportat sau reexportat de pe teritoriul lor. Autoritățile competente solicită și examinează documentul (documentele) de captură validat(e) și documentația asociată pentru fiecare lot de ton roșu. Examinarea include consultarea bazei de date referitoare la validare a Secretariatului ICCAT.
(2) Autoritățile competente pot, de asemenea, să examineze conținutul lotului pentru a verifica informațiile cuprinse în documentul de captură și în documentele asociate și, dacă este necesar, efectuează verificări împreună cu operatorii în cauză.
(3) În cazul în care, în urma examinărilor sau a verificărilor efectuate în temeiul alineatelor (1) și (2), apar dubii cu privire la informațiile cuprinse în documentul de captură, statele membre cooperează cu autoritățile competente care au validat documentul (documentele) de captură sau certificatul (certificatele) de reexport pentru a clarifica aceste dubii.
(4) În cazul în care un stat membru identifică un lot care nu are document de captură, acesta notifică constatările sale statului membru expeditor sau PCC exportatoare și, dacă sunt cunoscute, statului membru de pavilion sau PCC de pavilion.
(5) Până la finalizarea examinărilor sau a verificărilor efectuate în temeiul alineatelor (1) și (2), statele membre nu autorizează eliberarea lotului respectiv pentru comerț intern, import sau export și nici nu acceptă declarația de transfer în cazul tonului roșu viu destinat fermelor piscicole.
(6) În cazul în care, în urma examinării sau a verificărilor efectuate în temeiul alineatului (1) și în cooperare cu autoritățile de validare în cauză, un stat membru stabilește că un document de captură sau un certificat de reexport nu sunt valabile, se interzice comerțul intern, importul, exportul sau reexportul tonului roșu în cauză.
CAPITOLUL V
TRANSMITEREA DATELOR
Articolul 10
Informații cu privire la validare și la punctele de contact
(1) Comisiei îi sunt notificate de către statele membre:
(a)
denumirea și adresa completă a autorităților competente pentru validarea și verificarea documentelor de captură sau a certificatelor de reexport,
(b)
numele, funcția și specimenul imprimat de ștampilă sau de sigiliu ale funcționarilor responsabili cu validarea care sunt împuterniciți individual și
(c)
după caz, mostre de marcaje.
(2) Notificarea indică data de la care informațiile menționate la alineatul (1) produc efecte. Informațiile actualizate privind autoritățile de validare și funcționarii responsabili cu validarea se comunică în timp util Comisiei.
(3) Statele membre comunică Comisiei punctele de contact, în special denumirea acestor puncte de contact care ar trebui să fie informate în legătură cu chestiunile legate de documentele de captură sau de certificatele de reexport.
(4) Comisia transmite fără întârziere aceste informații Secretariatului ICCAT.
Articolul 11
Raportul anual privind programul
(1) În fiecare an până la 15 septembrie, statele membre transmit Comisiei pe cale electronică un raport privind programul, incluzând informațiile prevăzute în anexa VI, care acoperă perioada cuprinsă între 1 iulie anul precedent și 30 iunie anul curent.
(2) Comisia elaborează raportul anual al Uniunii privind programul și îl comunică Secretariatului ICCAT până la 1 octombrie al fiecărui an.
CAPITOLUL VI
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 12
Modificarea anexelor
În vederea aplicării măsurilor de conservare adoptate de ICCAT, Comisia poate modifica anexele la prezentul regulament prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 13 și în condițiile prevăzute la articolele 14 și 15.
Atunci când adoptă aceste acte delegate, Comisia hotărăște în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.
Articolul 13
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 12 este conferită Comisiei pentru o perioadă de cinci ani de la 14 august 2010. Comisia prezintă un raport privind competențele delegate cel târziu cu șase luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se reînnoiește automat pentru perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul o revocă în conformitate cu articolul 14.
(2) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(3) Competența de a adopta acte delegate conferită Comisiei este supusă condițiilor prevăzute la articolele 14 și 15.
Articolul 14
Revocarea delegării de competențe
(1) Parlamentul European sau de Consiliu poate revoca în orice moment delegarea de competențe menționată la articolul 12.
(2) Instituția care a inițiat o procedură internă pentru a decide dacă intenționează să revoce delegarea de competențe depune eforturi pentru a informa cealaltă instituție și Comisia într-un termen rezonabil înaintea adoptării unei decizii finale.
(3) Decizia de revocare pune capăt delegării competențelor specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte imediat sau de la o dată ulterioară, specificată în aceasta. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare. Decizia se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 15
Obiecțiuni la actele delegate
(1) Parlamentul European sau Consiliul poate formula obiecțiuni la un act delegat în termen de două luni de la data notificării.
La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu două luni.
(2) În cazul în care, la expirarea acestui termen, nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni la actul delegat, acesta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și intră în vigoare la data prevăzută în dispozițiile sale.
(3) În cazul în care Parlamentul European sau Consiliul formulează obiecțiuni la actul delegat, acesta nu intră în vigoare. Instituția care formulează obiecțiuni prezintă motivele care au stat la baza acestora.
Articolul 16
Modificări la Regulamentul (CE) nr. 1984/2003
(1) Regulamentul (CE) nr. 1984/2003 se modifică după cum urmează:
(a)
în titlu, cuvintele „tonul roșu” se elimină;
(b)
la articolul 1 litera (a), cuvintele „tonul roșu (Thunnus thynnus)” se elimină;
(c)
la articolul 2, cuvintele „tonului roșu” se elimină;
(d)
la articolul 3, litera (a) se elimină;
(e)
la articolul 4 alineatul (1), prima liniuță se elimină;
(f)
la articolul 4 alineatul (2) litera (b) punctul (iii), cuvintele „al tonului roșu” se elimină;
(g)
la articolul 5 alineatul (1), prima liniuță se elimină;
(h)
la articolul 6 alineatul (1) al doilea paragraf, litera (a) se elimină;
(i)
la articolul 8 litera (a), cuvintele „tonul roșu” se elimină;
(j)
la articolul 9 alineatul (2), litera (a) se elimină.
(k)
anexele I, IVa, IX și XV se abrogă.
(2) Trimiterile la dispozițiile eliminate și abrogate ale Regulamentului (CE) nr. 1984/2003 se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 17
Revizuirea
Comisia revizuiește prezentul regulament în temeiul recomandărilor adoptate de ICCAT, ținând seama de avizele științifice actualizate privind situația stocurilor care vor fi prezentate în cadrul reuniunilor sale, și prezintă propuneri de modificări, după caz.
Articolul 18
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 7 iulie 2010.