РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 29 февруари 2012 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването при някои търговски процедури
(2012/199/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Правото на добра администрация представлява утвърден принцип в законодателството на Европейския съюз, който включва процедурните права на заинтересованите страни, участващи в административна процедура, резултатът от която може да засегне интересите им.
(2)
Този принцип на законодателството на Европейския съюз е предвиден в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2). Предвидените в член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата права на лице, чиито интереси са засегнати при търговска процедура, са или изрично предвидени, или - тъй като са общи принципи на правото - следва да бъдат приложени в Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3), Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (4), Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (5), Регламент (ЕО) № 625/2009 на Съвета от 7 юли 2009 г. относно общия режим за внос от някои трети страни (6), Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (7), Регламент (ЕО) № 385/96 на Съвета от 29 януари 1996 г. относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето (8), Регламент (ЕО) № 868/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно защита срещу субсидиране и практики на несправедливо ценообразуване, причиняващи щети на въздушните превозвачи на Общността при осигуряване на въздушно обслужване от държави, които не са членки на Европейската общност (9), Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 г. за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, (ЕО) № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и № 964/2007 на Комисията (10), Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси (11) и в Регламент (ЕО) № 427/2003 на Съвета от 3 март 2003 г. относно временен защитен механизъм по отношение на вноса на някои продукти с произход от Народна република Китай и за изменение на Регламент (ЕО) № 519/94 относно общите правила за внос от някои трети страни (12).
(3)
От 1 януари 2007 г. на служител на ГД „Търговия“ с опит в областта на търговската защита, наричан „служител по изслушването“, бе възложена задачата да осигури ефективно упражняване на процедурните права на заинтересовани страни и да гарантира, че търговските процедури, предвидени в изброените по-горе регламенти, протичат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове.
(4)
С цел укрепване на тази роля и увеличаване на прозрачността и процедурната справедливост на съответната процедура, към настоящия момент функцията на служителя по изслушването следва да се засили в рамките на Комисията и да се конкретизират правомощията му.
(5)
Тази функция следва да бъде възложена на независимо лице с опит в областта на търговските процедури. Служителят по изслушването следва да бъде назначен от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
(6)
За да се гарантира независимостта на служителя по изслушването, той следва да бъде подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговката политика.
(7)
Основните правомощия на служителя по изслушването, предвидени в настоящото решение, са да консултира комисаря, отговарящ за търговската политика, и генералния директор на ГД „Търговия“; да гарантира процедурните права; да осигурява достъп до досието; да взема решенията за поверителния характер на даден документ; да разглежда позицията на администрацията по удължаване на крайни срокове. Служителят по изслушването следва да се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
(8)
За да се увеличат процедурните гаранции за упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, е необходимо да се определят видовете изслушвания и да се установят правилата за организиране, провеждане и последващи действия по отношение на изслушванията с участието на служителя по изслушването.
(9)
Правомощието на служителя по изслушването да взема решения по въпроси, свързани с достъпа до досието, поверителността и крайните срокове, следва да осигури допълнителна процедурна гаранция за страните, засегнати при търговска процедура, без това да засяга времевите ограничения на процедурата.
(10)
Докладите следва да гарантират, че основните въпроси, разглеждани от служителя по изслушването, както и неговите основни препоръки са предложени на вниманието на вземащите решения и следователно осигуряват допълнителна гаранция за спазване на правата на страните, засегнати при търговска процедура. Годишните доклади следва и да информират държавите-членки на ЕС, Европейския парламент и обществеността относно дейностите на служителя по изслушването.
(11)
При разгласяване на информация за физически лица, специално внимание следва да се обърне на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (13).
(12)
Настоящото решение не засяга общите правила, предоставящи или изключващи достъп до документите на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Служител по изслушването
1. В рамките на Комисията се създава специална функция на служител по изслушването при търговски процедури.
2. Задачата на служителя по изслушването е да осигури ефективното упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, предвидени в изброените по-долу регламенти (наричани по-долу за краткост „основни регламенти“), и да гарантира, че търговските процедури съгласно тези регламенти се провеждат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове. Основните регламенти са следните:
а)
Регламент (ЕО) № 1225/2009, и по-специално член 5, параграфи 10 и 11, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, член 8, параграфи 3, 4 и 9, членове 18, 19, 20 и 21;
б)
Регламент (ЕО) № 597/2009, и по-специално член 10, параграфи 12 и 13, член 11, параграфи 5, 6, 7, 8 и 10, член 13, параграфи 3, 4 и 9, членове 28, 29, 30 и 31;
в)
Регламент (ЕО) № 260/2009, и по-специално членове 6 и 9;
г)
Регламент (ЕО) № 625/2009, и по-специално членове 5 и 7;
д)
Регламент (ЕО) № 3286/94, и по-специално членове 8 и 9;
е)
Регламент (ЕО) № 385/96, и по-специално член 5, параграфи 12 и 13, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, членове 12, 13 и 14;
ж)
Регламент (ЕО) № 868/2004, и по-специално членове 7 и 8;
з)
Регламент (ЕО) № 732/2008, и по-специално членове 18, 19 и 20.
и)
Регламент (ЕО) № 1515/2001, и по-специално член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2;
й)
Регламент (ЕО) № 427/2003, и по-специално член 5, параграф 5, член 6, параграфи 4, 5 и 6, член 17, параграфи 2 и 3 и член 18.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„търговска процедура“ означава всяко разследване или административна процедура, извършвана от службите на Комисията съгласно някой от основните регламенти;
б)
„заинтересована страна“ означава всяко лице, чиито интереси за засегнати при търговска процедура, определена в приложимия основен регламент;
в)
„права на заинтересованите страни“ означава процедурните права и правото на всяко лице въпросите му да бъдат разгледани безпристрастно, справедливо и в разумни срокове при търговски процедури.
Член 3
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Служителят по изслушването се назначава от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
2. Назначаването на служителя по изслушването се обявява в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначението или прехвърляне на служителя по изслушването чрез която и да е процедура подлежи на мотивирано решение от страна на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Служителят по изслушването е подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика.
4. Ако служителят по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, членът на Комисията, отговарящ за търговската политика, по възможност след консултация със служителя по изслушването, определя друг служител, който не е свързан със съответния случай и има достатъчно опит в областта на търговските процедури, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
Член 4
Принципи за намеса на служителя по изслушването
1. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването действа независимо. Служителят по изслушването не приема инструкции при изпълнение на задачите си.
2. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването взема предвид нуждата от ефективно прилагане на основните регламенти в съответствие с действащото законодателство на Съюза и принципите, установени от Съда на Европейския съюз.
3. При упражняване на функцията си служителят по изслушването има неограничен и своевременен достъп по всяко време на процедурата до всички досиета, свързани с търговската процедура.
4. Служителят по изслушването взема решения съгласно предвиденото в настоящото решение и може да отправя препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, по отношение на всеки въпрос, свързан с правата на заинтересованите страни, които поискат намесата му. Служителят по изслушването се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
5. Служителят по изслушването бива информиран от отговорния директор или упълномощено от него лице за развитието на процедурата, в която служителят по изслушването се е намесил, до приемането на окончателен правен акт от страна на Комисията или съответно на Съвета. Служителят по изслушването бива информиран незабавно за всяка съществена промяна в позицията на Комисията при окончателния етап от търговската процедура, за да оцени потенциалното въздействие върху правата на заинтересованите страни.
6. Служителят по изслушването консултира члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и, когато е уместно, генералния директор, относно последващите мерки в отговор на препоръките му и при необходимост за възможни решения.
7. Отговорният директор се консултира със служителя по изслушването относно промени или актуализации на политиката, засягащи процедурни аспекти и съществени въпроси, които оказват въздействие върху правата на заинтересованите страни, определени в член 2 от настоящото решение. Със служителя по изслушването може да се проведе консултация по всеки друг въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
8. Служителят по изслушването може да представи пред члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и при необходимост пред генералния директор на ГД „Търговия“ наблюдения и препоръки относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
Член 5
Условия за намеса на служителя по изслушването - Времеви аспекти - Информация
1. Служителят по изслушването действа по искане на заинтересовани страни, члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор, директора, отговарящ за търговската процедура, или упълномощено от него лице, или директор на други служби, с които е проведена консултация при търговска процедура.
2. Служителят по изслушването може да се намеси във всеки един момент от търговската процедура при надлежно съблюдаване на времевите ограничения на тази процедура.
3. Служителят по изслушването е обвързан с крайните срокове, приложими при търговска процедура в съответствие с основните регламенти.
4. Всеки окончателен правен акт или предложение на Комисията се придружава от забележка от служителя по изслушването, в която той заявява дали се е намесил при въпросната процедура и какъв е характерът на намесата му.
Член 6
Изслушвания
1. По искане или в случаите и при обстоятелствата, предвидени в основните регламенти, служителят по изслушването може да организира и провежда два вида изслушване: изслушвания между отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси.
2. Изслушването може да обхваща всеки въпрос, който възниква към произволен момент от търговската процедура и би могъл да засегне правата на заинтересованите страни.
3. Поканените на изслушването физически лица се явяват лично или са представени от законен представител. Поканените на изслушването юридически лица са представени от надлежно упълномощен представител, избран измежду постоянния им персонал.
4. Физическите или юридическите лица, поканени на изслушване, организирано от служителя по изслушването, могат да бъдат придружени от юрисконсулт или друго допуснато от служителя по изслушването квалифицирано лице, което не е член на постоянния им персонал.
5. Настоящият член не засяга правото на изслушване, установено в основните регламенти.
Член 7
Изслушвания с участието на отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси
1. Служителят по изслушването може да организира и проведе изслушване между отделна заинтересована страна или група от заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост с други служби при мотивирано искане за това от заинтересованата страна или групата заинтересовани страни с подобни интереси.
2. Изслушване по специфичен въпрос с участието на група заинтересовани страни с подобни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с подобен интерес се съгласи да участва.
Член 8
Изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси
1. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано и председателствано от служителя по изслушването, за да позволи представянето на противоположни становища и контрааргументи. Срокът, в който следва да се проведе такова изслушване, е уточнен в известието за откриване на търговската процедура.
2. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано при всяка процедура за търговска защита след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
3. Изслушване по специфичен въпрос между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с различни интереси се съгласи да участва.
4. На изслушването присъстват службите на Комисията, отговарящи за разследването, а при необходимост и други служби.
5. Компетентните представители на държавите-членки могат да присъстват като наблюдатели на всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси.
Член 9
Подготовка на изслушванията
1. След изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на изслушването. Когато заинтересованите страни или службите на Комисията са поискали отлагане, служителят по изслушването взема решение дали да го позволи.
2. Когато е уместно, служителят по изслушването провежда подготвителна среща със заинтересованите страни или със службите на Комисията, отговарящи за разследването, както и други служби с цел идентифициране и разясняване, доколкото е възможно, на всички фактически и правни въпроси, които следва да бъдат засегнати по време на изслушването. В тази връзка служителят по изслушването може да поиска от участниците в изслушването всякаква необходима за подготовката на изслушването информация.
3. Служителят по изслушването подготвя дневния ред за всяко изслушване, който се предоставя на разположение на всички участници преди изслушването.
4. В разумни срокове след крайния срок за представяне на коментари по разгласена информация и преди провеждане на изслушване между страните, служителят по изслушването може да покани участниците да представят въпроси относно информацията, предоставена от другите заинтересовани страни.
5. Когато е уместно, с оглед на нуждата от гарантиране, че изслушването между страните е добре подготвено, и по-специално че фактическите въпроси са разяснени във възможно най-голяма степен, след изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването може да представи предварително на поканените на изслушването страни списък с въпроси, по които желае те да представят становищата си.
6. Служителят по изслушването може също така да поиска от участниците в изслушване да го уведомят предварително в писмена форма относно основното съдържание на изявлението, което се очаква да направят.
7. Служителят по изслушването може да покани външни експерти на изслушванията. Заинтересованите страни и службите на Комисията могат да поискат от служителя по изслушването да допусне външни експерти да присъстват по време на изслушванията. Служителят по изслушването взема решение по такива искания. От външните експерти, поканени на изслушването, се иска да подпишат споразумение за поверителност.
8. Външните експерти могат да бъдат призовани да представят всякакви уместни анализи, доклади или публикации, които да бъдат включени в досието и да бъдат направени достояние на всички участници, когато е възможно преди изслушването.
Член 10
Провеждане на изслушванията
1. Служителят по изслушването носи пълна отговорност за провеждането на изслушването. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването се провежда правилно и допринася за справедливостта на самото изслушване и на всяко решение, което се взема впоследствие.
2. Изслушванията не се провеждат публично. Служителят по изслушването взема решение кои лица да бъдат изслушани от името на заинтересована страна и дали засегнатите лица да бъдат изслушани отделно или в присъствието на други поканени да присъстват лица. При втория случай се зачита легитимният интерес на заинтересованите страни за опазване на техните професионални тайни и друга поверителна информация.
3. Служителят по изслушването може да позволи на участниците да задават и отговарят на въпроси по време на изслушването.
4. Ако служителят по изслушването е допуснал външни експерти, той гарантира, че тези експерти имат възможността да представят вижданията си и да отговорят на въпроси на други участници в изслушването.
5. Когато е уместно, след самото изслушване и след това на отговорния директор или упълномощено от него лице, с оглед на нуждата да се гарантира правото на изслушване, служителят по изслушването може да предостави на заинтересованите страни възможността да представят допълнителни коментари в писмена форма. Служителят по изслушването определя дата, до която такива изложения да бъдат направени. Мненията в писмена форма, получени след тази дата, могат да не бъдат взети предвид.
Член 11
Последващи действия след изслушванията
1. Служителят по изслушването изготвя стенограма или съдържателно резюме на изслушванията:
а)
когато изслушванията се организират между заинтересовани страни с различни интереси, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушванията и се включват в досието, което е отворено за консултиране от заинтересованите страни;
б)
когато се организират изслушвания между отделна заинтересована страна или група страни с подобни интереси и службите на Комисията, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушването. Тези участници могат да представят мотивирано искане за поверителност на дадена част от информацията, съдържаща се в стенограмата или резюмето. Служителят по изслушването взема решение по отношение на тези искания след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост на други служби. Неповерителната версия на стенограмата или резюмето на изслушването се включва в досието за консултиране от заинтересованите страни.
2. Служителят по изслушването може да отправи препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, в съответствие с член 4, параграф 4 от настоящото решение. В разумен срок преди приемане на окончателен правен акт службите на Комисията, отговарящи за разследването, информират служителя по изслушването дали и как тези препоръки са взети предвид и представят на служителя по изслушването копие от проекта на правния акт.
3. Служителят по изслушването представя редовни доклади на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, с копие до генералния директор относно изслушванията с участието на отделни страни или група заинтересовани страни с подобни интереси, както е предвидено в член 18 от настоящото решение, освен ако случаят не изисква незабавна препоръка към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, или към генералния директор.
4. Всички препоръки, отправени към службите на Комисията, отговарящи за разследването, и докладите и наблюденията към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и генералния директор, направени от служителя по изслушването, се считат за поверителни вътрешни документи.
5. Ако е организирано изслушване между страните, служителят по изслушването подготвя окончателен доклад в писмена форма относно зачитането на правата на заинтересованите страни. Този доклад може да бъде изменян от служителя по изслушването с оглед на всякакви изменения на проекта на правен акт до момента да приемане на окончателния правен акт.
Член 12
Достъп до досието
1. Страна, която се представя за заинтересована страна, може да поиска от служителя по изслушването да разгледа всеки отказ от службите на Комисията, отговарящи за разследването, да предоставят на тази страна в разумен срок достъп до досието, отворена за консултиране, или до определен документ, притежание на Комисията. Служителят по изслушването разглежда случая и взема решение дали да даде частичен или пълен достъп до досието или до поискания документ.
2. Служителят по изслушванията определя сроковете, в които този достъп да бъде предоставен от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 13
Поверителност
1. Служителят по изслушването е обвързан от общите правила относно поверителността на информацията, предоставена при административни процедури пред Комисията от заинтересованите страни.
2. Заинтересована страна или службите на Комисията, отговарящи за разследването, могат да поискат от служителя по изслушването да вземе решение относно поверителния характер на даден документ, притежание на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 14
Неповерителни резюмета на поверителна информация
1. Заинтересована страна може да поиска от служителя по изслушването да преразгледа оценката на службите на Комисията, отговарящи за разследването, относно това дали неповерително резюме на поверителната информация, представена по време на разследването, е достатъчно подробно, за да позволи приемливо разбиране на същността на представената на поверителна основа информация.
2. Ако службите на Комисията, отговарящи за разследването, възнамеряват да не вземат предвид документ или информация, за които дадена заинтересована страна е отказала да представи съдържателно неповерително резюме, последната може да поиска от служителя по изслушването да вземе решение по въпроса.
3. Служителят по изслушването разглежда искането. Ако сметне, че неповерителното резюме не е достатъчно подробно, служителят по изслушването дава на предоставилата резюмето заинтересована страна възможността да представи коментар и да подобри резюмето си в разумен срок.
4. Ако заинтересованата страна, която е представила поверителната информация, представи неприемливо резюме, обосновка, която не може да бъде приета, или не предприеме действия, служителят по изслушването взема решение дали да се пренебрегне поверителната информация, за която липсва неповерително резюме, в съответствие със съответните разпоредби на основните регламенти.
Член 15
Достъп до информация с поверителен характер, която не подлежи на резюмиране
По искане на заинтересована страна служителят по изслушването може да разгледа информация, която е поверителна по характер и не подлежи на резюмиране, до която тази страна няма достъп, с цел да провери как тази информация е използвана от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Служителят по изслушването информира представилата искането страна за това дали според него:
а)
информацията, която не е предоставена на страната, е от значение за защитата на тази страни, и
б)
когато е от значение, дали службите по разследването са отразили правилно информацията във фактите и съображенията, върху които са основани заключенията им.
Член 16
Удължаване на крайни срокове
1. Искане за удължаване на сроковете или отлагане на датите за отговор на въпросниците, за предоставяне на допълнителна информация, за проверки на място или коментари по разгласена информация първо се изпращат от която и да е заинтересована страна на службите на Комисията, отговарящи за разследването. Такова искане трябва да бъде отправено достатъчно време преди изтичането на първоначалния срок. Когато такова искане е отхвърлено или когато заинтересованата страна счете, че удължаването е прекалено кратко, преди изтичането на първоначалния срок тя може да представи мотивирано искане до служителя по изслушването да разгледа въпроса. След изслушване на отговорния директор или на упълномощено от него лице, служителят по изслушването може да удължи сроковете или да отхвърли искането.
2. Службите на Комисията не предприемат действия по въпроса преди решението на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването взема решение след надлежно отчитане на обстоятелствата на въпросното искане и времевите ограничения на процедурата.
Член 17
Участие на заседанията на комитетите
Служителят по изслушването може да присъства на заседанията на комитетите. Когато е уместно, служителят по изслушването може да отговаря на въпроси на държавата-членка, доколкото тези въпроси засягат естеството на намесата му в процедурите.
Член 18
Доклади на служителя по изслушването
1. В края на всяка година служителят по изслушването подготвя годишен доклад. Годишният доклад съдържа информация относно случаите, при които служителят по изслушването се е намесил, вида решения и препоръки, които е отправил, и всякакви препоръки за подобряване на търговската процедура. Адресат на доклада е членът на Комисията, отговарящ за търговската политика. Генералният директор на ГД „Търговия“ и засегнатите дирекции получават копие от доклада.
2. Резюмета на годишния доклад се представят на държавите-членки и Европейския парламент и се публикуват на уебсайта на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването подготвя редовни доклади за члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, като резюмира своите дейности и въпросите, които са възникнали при тези дейности. Докладът очертава основните въпроси на политиката, решенията и препоръките, отправени от служителя по изслушването, и как тези препоръки са взети предвид от службите на Комисията, отговарящи за разследването. Копие от доклада се изпраща на генералния директор на ГД „Търговия“.
4. Служителят по изслушването докладва за всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси и в изпълнение на консултативната си роля може да докладва на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и на генералния директор относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура или по друг начин е от значение за ефективното прилагане на принципите на законодателството на Европейския съюз при търговските процедури.
5. Окончателният доклад на служителя по изслушването за изслушвания между страни се представя на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор на ГД „Търговия“ и отговорния директор. Той се изпраща на компетентните представители на държавите-членки и на заинтересованите страни.
Член 19
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага по отношение на процедурите, които са текущи към момента на влизането му в сила, при които обаче не е извършено окончателно разгласяване.
Процедурните стъпки, предприети преди влизането в сила на настоящото решение, продължават да са в сила.
Член 20
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 29 февруари 2012 година.
DECIZIA PREȘEDINTELUI COMISIEI EUROPENE
din 29 februarie 2012
privind funcția și termenii de referință ai consilierului-auditor din anumite proceduri comerciale
(2012/199/UE)
PREȘEDINTELE COMISIEI EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul de procedură al Comisiei (1), în special articolul 22,
întrucât:
(1)
Dreptul la o bună administrare constituie un principiu consacrat al legislației Uniunii Europene, care cuprinde drepturile procedurale ale părților interesate implicate în proceduri administrative, al căror rezultat ar putea afecta interesele acestora.
(2)
Acest principiu al dreptului Uniunii Europene este prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (2). Drepturile prevăzute la articolul 41 alineatele (1) și (2) din cartă pentru o persoană ale cărei interese sunt afectate de o procedură comercială sunt, de asemenea, menționate în mod explicit sau, deoarece sunt principii generale de drept, ar trebui să se aplice prin Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (3), Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (4), Regulamentul (CE) nr. 260/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind regimul comun aplicabil importurilor (5), Regulamentul (CE) nr. 625/2009 al Consiliului din 7 iulie 2009 privind regimul comun aplicabil importurilor din anumite țări terțe (6), Regulamentul (CE) nr. 3286/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 privind adoptarea procedurilor comunitare în domeniul politicii comerciale comune în vederea asigurării exercitării de către Comunitate a drepturilor care îi sunt conferite de normele comerțului internațional, în special de cele instituite sub egida Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) (7), Regulamentul (CE) nr. 385/96 al Consiliului din 29 ianuarie 1996 privind protecția împotriva practicilor prejudiciabile în materie de prețuri în domeniul construcțiilor navale (8), Regulamentul (CE) nr. 868/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind protecția împotriva subvenționării și practicilor tarifare neloiale ale țărilor nemembre, care cauzează prejudicii operatorilor de transport aerian comunitari prin furnizarea de servicii aeriene similare (9), Regulamentul (CE) nr. 732/2008 al Consiliului din 22 iulie 2008 de aplicare a unui sistem de preferințe tarifare generalizate începând de la 1 ianuarie 2009 și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 552/97 și (CE) nr. 1933/2006 și a Regulamentelor (CE) nr. 1100/2006 și (CE) nr. 964/2007 ale Comisiei (10), Regulamentul (CE) nr. 1515/2001 al Consiliului din 23 iulie 2001 privind măsurile pe care Comunitatea le poate lua ca urmare a unui raport adoptat de Organul de soluționare a litigiilor al OMC privind măsurile antidumping sau antisubvenții (11), și prin Regulamentul (CE) nr. 427/2003 al Consiliului din 3 martie 2003 privind un mecanism de salvgardare tranzitoriu aplicabil importurilor de anumite produse din Republica Populară Chineză și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 519/94 privind regimul comun aplicabil importurilor din anumite țări terțe (12).
(3)
Începând cu 1 ianuarie 2007, sarcina de a salvgarda exercitarea efectivă a drepturilor procedurale ale părților interesate și de a garanta că procedurile comerciale prevăzute în regulamentele menționate mai sus sunt desfășurate în mod imparțial, echitabil și într-un termen rezonabil a fost încredințată unui funcționar din cadrul direcției generale comerț a Comisiei cu experiență în problemele de protecție comercială, care poartă titlul de „consilier-auditor”.
(4)
Pentru a consolida acest rol, precum și transparența și echitatea procedurală în cazul procedurilor pertinente, este necesar, în prezent, să se consolideze această funcție de consilier-auditor în cadrul Comisiei și să se stabilească atribuțiile sale.
(5)
Această funcție ar trebui atribuită unei persoane independente, cu experiență în procedurile comerciale. Consilierul-auditor ar trebui să fie numit de Comisie în conformitate cu dispozițiile prevăzute de Statutul funcționarilor Uniunii și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii.
(6)
Pentru a asigura independența consilierului-auditor, acesta va fi atașat, din motive administrative, pe lângă membrul Comisiei cu atribuții în domeniul politicii comerciale.
(7)
Principalele atribuții ale consilierului-auditor prevăzute în prezenta decizie sunt: să consilieze comisarul responsabil cu politica comercială și directorul general al DG Comerț; să garanteze drepturile procedurale; să permită accesul la dosar; să ia o decizie cu privire la natura confidențială a unui document; să revizuiască poziția administrației cu privire la prelungirea termenelor limită. Consilierul-auditor ar trebui să încerce să se asigure că, în elaborarea proiectelor de acte legislative sau propuneri ale Comisiei, se ține seama, în mod corespunzător, de toate elementele de fapt pertinente, favorabile sau defavorabile părților interesate.
(8)
În vederea îmbunătățirii garanțiilor procedurale pentru exercitarea drepturilor procedurale ale părților interesate, este necesară determinarea tipurilor de audieri și stabilirea normelor pentru organizarea, efectuarea și urmărirea de către consilierul-auditor a audierilor.
(9)
Puterea consilierului-auditor de a decide cu privire la probleme legate de accesul la dosar, confidențialitate și termene limită ar trebui să furnizeze părților implicate într-o procedură comercială o garanție procedurală suplimentară fără a aduce atingere constrângerilor de timp din cadrul procedurii.
(10)
Rapoartele ar trebui să garanteze că aspectele principale abordate de consilierul-auditor și principalele sale recomandări sunt aduse în atenția factorilor de decizie și, astfel, asigură o garanție suplimentară pentru respectarea drepturilor părților afectate de o procedură comercială. Rapoartele anuale ar trebui, de asemenea, să informeze statele membre ale UE, Parlamentul European și publicul cu privire la activitățile consilierului-auditor.
(11)
Atunci când se dezvăluie informații privind persoane fizice, ar trebui să se acorde o atenție specială Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (13).
(12)
Prezenta decizie ar trebui să se aplice fără a aduce atingere normelor generale privind acordarea sau refuzul accesului la documentele Comisiei,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Consilierul-auditor
(1) O funcție specifică denumită consilier-auditor în cadrul procedurilor comerciale este creată în cadrul Comisiei.
(2) Sarcina consilierului-auditor este de a salvgarda exercitarea efectivă a drepturilor procedurale ale părților interesate, prevăzute în regulamentele enumerate mai jos (denumite în continuare „regulamentele de bază”) și de a garanta că procedurile comerciale prevăzute în respectivele regulamente sunt desfășurate în mod imparțial, echitabil și într-un termen rezonabil. Regulamentele de bază menționate sunt următoarele:
(a)
Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, în special articolul 5 alineatele (10) și (11), articolul 6 alineatele (5), (6), (7) și (8), articolul 8 alineatele (3), (4) și (9), articolele 18, 19, 20 și 21;
(b)
Regulamentul (CE) nr. 597/2009, în special articolul 10 alineatele (12) și (13), articolul 11 alineatele (5), (6), (7), (8) și (10), articolul 13 alineatele (3), (4) și (9), articolele 28, 29, 30 și 31;
(c)
Regulamentul (CE) nr. 260/2009, în special articolele 6 și 9;
(d)
Regulamentul (CE) nr. 625/2009, în special articolele 5 și 7;
(e)
Regulamentul (CE) nr. 3286/94, în special articolele 8 și 9;
(f)
Regulamentul (CE) nr. 385/96, în special articolul 5 alineatele (12) și (13), articolul 6 alineatele (5), (6), (7) și (8), articolele 12, 13 și 14;
(g)
Regulamentul (CE) nr. 868/2004, în special articolele 7 și 8;
(h)
Regulamentul (CE) nr. 732/2008, în special articolele 18, 19 și 20;
(i)
Regulamentul (CE) nr. 1515/2001, în special articolul 1 alineatul (2) și articolul 2 alineatul (2);
(j)
Regulamentul (CE) nr. 427/2003, în special articolul 5 alineatul (5), articolul 6 alineatele (4), (5) și (6), articolul 17 alineatele (2) și (3) și articolul 18.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
(a)
„procedură comercială” înseamnă orice anchetă sau procedură administrativă efectuată de serviciile Comisiei în temeiul oricăruia dintre regulamentele de bază;
(b)
„parte interesată” înseamnă orice persoană ale cărei interese sunt afectate de o procedură comercială, astfel cum este definită în regulamentul de bază aplicabil;
(c)
„drepturile părților interesate” înseamnă drepturile procedurale și dreptul fiecărei persoane la un tratament imparțial, echitabil și într-un termen rezonabil în cadrul procedurilor comerciale care privesc cazurile sale.
Articolul 3
Numirea - încetarea din funcție și supleanța
(1) Consilierul-auditor este numit de Comisie în conformitate cu dispozițiile prevăzute în Statutul funcționarilor Uniunii și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene.
(2) Numirea consilierului-auditor se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Orice întrerupere, încetare din funcție sau transfer al consilierului-auditor, prin orice procedură, face obiectul unei decizii motivate a Comisiei. Decizia respectivă se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(3) Consilierul-auditor este atașat, din motive administrative, pe lângă membrul Comisiei responsabil cu politica comercială.
(4) Atunci când consilierul-auditor nu este în măsură să își exercite atribuțiile, membrul Comisiei responsabil cu politica comercială, dacă este posibil în urma consultării consilierului-auditor, desemnează un alt funcționar care nu este implicat în investigarea cazului respectiv și care are suficientă experiență în procedurile comerciale pentru a îndeplini obligațiile consilierului-auditor.
Articolul 4
Principii de intervenție a consilierului-auditor
(1) În exercitarea atribuțiilor sale, consilierul-auditor acționează independent. Consilierul-auditor nu primește instrucțiuni în îndeplinirea sarcinilor sale.
(2) În exercitarea atribuțiilor sale, consilierul-auditor ține seama de necesitatea unei aplicării efective a regulamentelor de bază în conformitate cu legislația Uniunii în vigoare și cu principiile stabilite de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.
(3) În exercitarea funcției sale, consilierul-auditor are acces fără restricții și fără întârzieri nejustificate la orice dosare referitoare la o procedură comercială în orice moment din desfășurarea procedurii.
(4) Consilierul-auditor ia decizii, astfel cum se prevede în prezenta decizie și poate face recomandări către serviciile Comisiei responsabile cu ancheta cu privire la orice chestiuni referitoare la drepturile persoanelor interesate care solicită intervenția sa. Consilierul-auditor încearcă să se asigure că, în elaborarea proiectelor de acte legislative sau propuneri ale Comisiei, se ține seama, în mod corespunzător, de toate elementele de fapt pertinente, favorabile sau defavorabile părților interesate.
(5) Consilierul-auditor este informat permanent de către directorul responsabil sau delegatul acestuia privind evoluția procedurii în care a intervenit consilierul-auditor până la adoptarea unui act legislativ final de către Comisie sau Consiliu, după caz. Consilierul-auditor este informat de îndată cu privire la orice modificare substanțială a poziției Comisiei în etapa finală a procedurilor comerciale pentru a evalua eventualele efecte asupra drepturilor părților interesate.
(6) Consilierul-auditor consiliază membrul Comisiei responsabil cu politica comercială și, după caz, directorul general cu privire la respectarea recomandărilor sale și, dacă este necesar, cu privire la posibilele măsuri corective.
(7) Consilierul-auditor este consultat de către directorul responsabil cu modificările sau actualizările politicii privind aspectele procedurale, precum și problemele de fond care au un impact asupra drepturilor părților interesate, astfel cum sunt definite la articolul 2 din prezenta decizie. Consilierul-auditor poate fi consultat cu privire la orice alt aspect care decurge dintr-o procedură comercială.
(8) Consilierul-auditor poate prezenta membrului Comisiei responsabil cu politica comercială și directorului general pentru comerț dacă este cazul, observații și recomandări privind orice aspect care decurge dintr-o procedură comercială.
Articolul 5
Condiții pentru intervenția consilierului-auditor - termene - informații
(1) Consilierul-auditor acționează la cererea părților interesate, a membrului Comisiei responsabil cu politica comercială, a directorului general, a directorului responsabil cu o procedură de comerț sau a delegatului său, ori a directorului altor servicii consultate cu privire la o procedură comercială.
(2) Consilierul-auditor poate interveni în orice moment al unei proceduri comerciale, ținând seama, în mod corespunzător, de constrângerile de timp ale unei astfel de proceduri.
(3) Consilierul-auditor respectă termenele limită aplicate în procedurile comerciale în conformitate cu regulamentele de bază.
(4) Orice act legislativ final sau propunere a Comisiei este însoțit de o notă din partea consilierului-auditor în care se specifică dacă a intervenit în cadrul procedurii în cauză și care a fost natura intervenției sale.
Articolul 6
Audieri
(1) Consilierul-auditor, la cerere sau în cazurile și pe baza condițiilor prevăzute în regulamentele de bază, poate să organizeze și să coordoneze două tipuri de audieri: audieri între o parte interesată individuală sau un grup de părți interesate cu interese similare și serviciile Comisiei responsabile cu ancheta, precum și audieri ale părților interesate cu interese diferite.
(2) O audiere poate viza orice aspect care apare în orice moment a unei proceduri comerciale și ar putea afecta drepturile părților interesate.
(3) Persoanele fizice invitate să participe la o audiere, fie se prezintă personal, fie sunt reprezentate de un reprezentant legal. Persoanele juridice invitate să participe la o audiere sunt reprezentate de un reprezentant mandatat în mod corespunzător din cadrul personalului lor permanent.
(4) Persoanele fizice sau juridice invitate să participe la o audiere organizată de consilierul-auditor pot fi asistate de un consilier juridic sau de o altă persoană calificată, în afara personalului lor permanent, acceptată de consilierul-auditor.
(5) Prezentul articol nu aduce atingere dreptului la o audiere în temeiul regulamentelor de bază.
Articolul 7
Audierile unei părți interesate individuale sau a unui grup de părți interesate cu interese similare
(1) Consilierul-auditor poate organiza și desfășura o audiere între o parte interesată individuală sau un grup de părți interesate cu interese similare și serviciile Comisiei responsabile cu ancheta și, dacă este necesar, cu alte servicii, în urma unei cereri motivate provenind de la partea interesată sau de la grupul de părți interesate cu interese similare.
(2) O audiere a unui grup de părți interesate cu interese similare privind un aspect specific poate fi solicitată de o parte interesată individuală și se desfășoară cu condiția ca cel puțin încă o parte interesată cu interese similare să fie de acord să participe.
Articolul 8
Audierile părților interesate cu interese diferite
(1) O audiere a părților interesate cu interese diferite poate fi organizată și prezidată de consilierul-auditor pentru a permite prezentarea punctelor de vedere opuse și pentru a se exprima contraargumente. Termenul în care ar trebui să aibă loc o astfel de audiere este specificat în avizul de deschidere a procedurii comerciale.
(2) O audiere a părților interesate cu interese diferite poate fi organizată în fiecare procedură de protecție comercială după audierea serviciilor Comisiei responsabile cu ancheta.
(3) O audiere a părților interesate cu interese diferite cu privire la o chestiune specifică poate fi, de asemenea, solicitată de o parte interesată individuală și se desfășoară cu condiția ca cel puțin încă o parte interesată individuală cu interese diferite să fie de acord să participe.
(4) Serviciile Comisiei responsabile cu ancheta și, dacă este necesar, alte servicii participă la audiere.
(5) Reprezentanții competenți ai statelor membre pot lua parte la orice audiere a părților interesate cu interese diferite în calitate de observatori.
Articolul 9
Pregătirea audierilor
(1) După audierea directorului responsabil sau a delegatului acestuia, consilierul-auditor stabilește data, durata și locul de desfășurare a audierii. În cazul în care se solicită o amânare de către părțile interesate sau de către serviciile Comisiei, consilierul-auditor decide dacă o permite sau nu.
(2) Dacă este cazul, consilierul-auditor poate organiza o ședință pregătitoare cu părțile interesate sau cu serviciile Comisiei responsabile cu ancheta și cu alte servicii, cu scopul de a identifica și de a clarifica, în măsura posibilului, orice chestiuni de drept sau de fapt care trebuie abordate în cursul audierii. În acest sens, consilierul-auditor poate solicita din partea participanților la o audiere, toate informațiile necesare pentru a pregăti audierea.
(3) Consilierul-auditor întocmește ordinea de zi a fiecărei audieri, care este pusă la dispoziția tuturor participanților înainte de audiere.
(4) Consilierul-auditor, în decursul unei perioade de timp rezonabile după termenul de prezentare a observațiilor privind divulgarea și înainte de o audiere a părților, poate să invite participanții să depună întrebări referitoare la informațiile furnizate de alte părți interesate.
(5) Dacă este cazul, având în vedere necesitatea de a asigura pregătirea corespunzătoare a audierii părților și, în special, de a clarifica întrebările cu privire la fapte în măsura posibilului, consilierul-auditor, după audierea directorului responsabil sau a delegatului acestuia, poate să furnizeze în avans părților invitate la audiere o listă de întrebări asupra cărora dorește ca părțile să își exprime punctul de vedere.
(6) Consilierul-auditor poate, de asemenea, solicita comunicarea prealabilă în scris a conținutului esențial al declarațiilor preconizate ale participanților la orice audiere.
(7) Consilierul-auditor poate invita experți externi la audieri. Părțile interesate și serviciile Comisiei pot solicita consilierului-auditor să admită experți externi la audieri. Consilierul-auditor decide cu privire la astfel de cereri. Experților externi invitați la o audiere li se cere să semneze un acord de confidențialitate.
(8) Experților externi li se poate cere să furnizeze o analiză relevantă, rapoarte și publicații care sunt incluse în dosar și puse la dispoziția tuturor participanților atunci când este posibil înainte de audiere.
Articolul 10
Desfășurarea audierilor
(1) Consilierul-auditor are responsabilitate deplină privind desfășurarea audierii. Consilierul-auditor asigură desfășurarea corespunzătoare a audierii pentru a contribui la corectitudinea acesteia și a oricărei decizii ulterioare.
(2) Audierile nu sunt publice. Consilierul-auditor decide care persoane ar trebui să fie audiate în numele unei părți interesate și dacă persoanele interesate ar trebui să fie audiate separat sau în prezența altor persoane invitate să asiste la audiere. În cazul din urmă, se ține seama de interesul legitim al părților interesate ca secretele lor de afaceri și alte informații confidențiale să nu fie divulgate.
(3) Consilierul-auditor poate permite participanților să prezinte și să răspundă la întrebări în timpul audierii.
(4) În cazul în care consilierul-auditor a admis experți externi, acesta se asigură că acești experți au posibilitatea de a-și prezenta opiniile și de a răspunde la întrebările altor participanți la audiere.
(5) Dacă este cazul, după o audiere, având în vedere necesitatea garantării dreptului de a fi audiat, după audierea directorului responsabil sau a delegatului său, consilierul-auditor poate permite părților interesate să prezinte observații suplimentare în scris. Consilierul-auditor stabilește un termen până la care pot fi prezentate observațiile. Observațiile în scris primite după această dată nu vor fi luate în considerare.
Articolul 11
Acțiunile subsecvente audierilor
(1) Consilierul-auditor întocmește o transcriere sau un rezumat pertinent al audierilor:
(a)
în cazul organizării audierilor părților interesate cu interese diferite, o transcriere sau un rezumat pertinent sunt puse la dispoziția tuturor participanților la audiere și sunt incluse în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate;
(b)
în cazul organizării audierilor între o parte interesată individuală sau un grup de părți interesate cu interese similare și serviciile Comisiei, o transcriere sau un rezumat pertinent sunt puse la dispoziția tuturor participanților la audiere. Acești participanții pot înainta o cerere motivată privind confidențialitatea anumitor informații conținute în transcriere sau în rezumat. Consilierul-auditor decide cu privire la aceste cereri în urma audierii serviciilor Comisiei responsabile cu ancheta și, dacă este necesar, a altor servicii. Versiunea neconfidențială transcrierii sau a rezumatului audierii va fi inclusă în dosar pentru consultarea de către părțile interesate.
(2) Consilierul-auditor poate transmite recomandări către serviciile Comisiei responsabile cu ancheta în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din prezenta decizie. Serviciile Comisiei responsabile cu ancheta informează consilierul-auditor într-un interval de timp rezonabil înainte de adoptarea a unui act juridic final dacă au luat în considerare aceste recomandări și modul în care au făcut-o și furnizează consilierului-auditor o copie a proiectului de act juridic.
(3) Consilierul-auditor prezintă rapoarte periodice membrului Comisiei care răspunde de politica comercială, împreună cu o copie către directorul general privind audierile părților individuale sau unui grup de părți interesate cu interese similare, astfel cum se prevede la articolul 18 din prezenta decizie, cu excepția cazului în care cauza respectivă impune o recomandare urgentă către membrul Comisiei responsabil cu politica comercială sau către directorul general.
(4) Orice recomandări către serviciile Comisiei responsabile cu ancheta și rapoartele și observațiile către membrul Comisiei responsabil cu politica comercială și directorul general efectuate de către consilierul-auditor se consideră a fi documente interne confidențiale.
(5) În cazul în care se organizează o audiere a părților, consilierul-auditor întocmește în scris un raport final privind respectarea drepturilor părților interesate. Acest raport poate fi modificat de consilierul-auditor în funcție de orice modificări aduse proiectului de act legislativ până la momentul unui act legislativ final.
Articolul 12
Acces la dosar
(1) O parte, care pretinde a fi o parte interesată, poate solicita consilierului-auditor să analizeze orice refuz al serviciilor Comisiei responsabile cu ancheta de a furniza părții respective, într-un termen rezonabil, accesul la dosarul deschis pentru consultare sau la un anumit document care se află în posesia Comisiei. Consilierul-auditor analizează cazul și ia o decizie privind acordarea accesului parțial sau deplin sau refuzarea accesului la dosar sau la documentul solicitat.
(2) Consilierul-auditor stabilește termenele în care accesul este furnizat de serviciile Comisiei responsabile cu ancheta.
Articolul 13
Confidențialitate
(1) Consilierul-auditor trebuie să respecte regulile generale privind confidențialitatea informațiilor prezentate de părțile interesate în cadrul procedurilor administrative în fața Comisiei.
(2) Consilierul-auditor poate fi solicitat de o parte interesată sau de serviciile Comisiei responsabile cu ancheta să ia o decizie cu privire la natura confidențială a unui document care se află în posesia serviciilor Comisiei responsabile cu ancheta.
Articolul 14
Rezumate neconfidențiale ale informațiilor confidențiale
(1) O parte interesată poate solicita consilierului-auditor să revizuiască evaluarea serviciilor Comisiei care răspund de anchetă pentru a determina dacă un rezumat neconfidențial al informațiilor confidențiale transmise în cursul unei anchete este suficient de detaliat pentru a permite o înțelegere rezonabilă a fondului informațiilor transmise cu titlu confidențial.
(2) În cazul în care serviciile Comisiei responsabile cu ancheta intenționează să ignore un document sau informații pentru care o parte interesată a refuzat să furnizeze un rezumat neconfidențial pertinent, aceasta din urmă poate solicita consilierului-auditor să decidă în această privință.
(3) Consilierul-auditor examinează cererea. În cazul în care acesta consideră că rezumatul neconfidențial nu este suficient de detaliat, consilierul-auditor oferă părții interesate care a furnizat rezumatul posibilitatea de a formula observații și de a-și îmbunătăți rezumatul într-un termen rezonabil.
(4) În cazul în care partea interesată, care a prezentat informațiile confidențiale, prezintă un rezumat nesatisfăcător, oferă justificări care nu pot fi acceptate sau nu acționează, consilierul-auditor decide dacă va lua sau nu în considerare informațiile confidențiale pentru care nu a fost furnizat un rezumat neconfidențial pertinent, în conformitate cu dispozițiile relevante din regulamentele de bază.
Articolul 15
Accesul la informații confidențiale prin natura lor, care nu pot face obiectul unor rezumate
La cererea unei părți interesate consilierul-auditor poate examina informațiile confidențiale prin natura lor și care nu pot face obiectul unor rezumate, la care partea respectivă nu are acces, în scopul de a verifica modul în care aceste informații au fost utilizate de serviciile Comisiei responsabile cu ancheta.
Consilierul-auditor informează partea în cauză care a formulat solicitarea dacă, în opinia sa:
(a)
informațiile nedezvăluite părții sunt relevante pentru apărarea respectivei părți; și
(b)
dacă este cazul, serviciile de anchetă au transpus în mod corect informațiile în faptele și considerentele pe care și-au bazat concluziile.
Articolul 16
Prelungirea termenelor
(1) O cerere de prelungire sau amânare a termenelor pentru răspunsul la chestionare, pentru prezentarea informațiilor suplimentare, pentru vizite la fața locului sau pentru observații cu privire la dezvăluirea informațiilor este adresată de o parte interesată în primul rând serviciilor Comisiei responsabile cu ancheta. O astfel de cerere trebuie făcută la timp, înainte de expirarea termenului inițial. În cazul în care o cerere este respinsă sau în cazul în care partea interesată consideră că prelungirea oferită este prea scurtă, aceasta poate prezenta consilierului-auditor, înainte de expirarea termenului inițial, o cerere motivată pentru a reexamina acest aspect. După audierea directorului responsabil sau a delegatului său, consilierul-auditor poate prelungi termenele sau respinge cererea.
(2) Serviciile Comisiei nu acționează în chestiunea expusă anterior înainte de decizia consilierului-auditor.
(3) Consilierul-auditor decide ținând seama, în mod corespunzător, de circumstanțele specifice cererii în cauză și de constrângerile de timp din cadrul procedurii.
Articolul 17
Participarea la reuniunile comitetelor
Consilierul-auditor poate participa la reuniunile comitetului. Dacă este cazul, consilierul-auditor poate răspunde la întrebările statelor membre în măsura în care aceste întrebări țin de natura intervenției acestuia în cadrul procedurilor.
Articolul 18
Rapoartele consilierului-auditor
(1) La sfârșitul fiecărui an, consilierul-auditor elaborează un raport anual. Raportul anual cuprinde informații privind cazurile în care a intervenit consilierul-auditor, tipul de decizii și recomandările făcute de acesta și orice alte recomandări pentru îmbunătățirea procedurilor comerciale. Raportul este transmis membrului Comisiei responsabil cu politica comercială. Directorul general pentru comerț și direcțiile implicate primesc o copie a raportului.
(2) Rezumatele rapoartelor anuale sunt comunicate statelor membre și Parlamentului European și publicate pe site-ul internet al consilierului-auditor.
(3) Consilierul-auditor întocmește rapoarte periodice pentru membrul Comisiei responsabil cu politica comercială, în care rezumă activitățile sale și problemele care au apărut în cursul acestor activități. Raportul prezintă principalele aspecte referitoare la politică, deciziile și recomandările făcute de consilierul-auditor și modul în care aceste recomandări au fost luate în considerare de serviciile Comisiei responsabile cu ancheta. O copie a acestui raport se transmite directorului general pentru comerț.
(4) Consilierul-auditor prezintă un raport cu privire la orice audiere a părților interesate cu interese diferite și, în cadrul rolului său consultativ, poate raporta membrului Comisiei responsabil cu politica comercială și directorului general cu privire la orice alt aspect care decurge dintr-o procedură comercială sau care este relevant în alt mod pentru aplicarea efectivă a principiilor de drept ale Uniunii Europene în procedurile comerciale.
(5) Raportul final al consilierului-auditor referitor la audierile părților este prezentat membrului Comisiei responsabil cu politica comercială, directorului general pentru comerț și directorului responsabil. Acesta este comunicat reprezentanților competenți ai statelor membre și ai părților interesate.
Articolul 19
Dispoziții tranzitorii
Prezenta decizie se aplică în cazul procedurilor care sunt în curs de desfășurare în momentul intrării sale în vigoare, dar în care nu a fost făcută comunicarea concluziilor finale.
Etapele procedurale parcurse înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii continuă să fie valabile.
Articolul 20
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 29 februarie 2012.