РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 19 май 2011 година
относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки
(2011/308/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
като има предвид, че:
(1)
В член 145 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че държавите-членки и Съюзът работят за изработването на координирана стратегия за заетостта, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз.
(2)
Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ дава на Съюза възможност да ориентира икономиката си в посока на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от високи равнища на заетост, производителност и социално сближаване. На 13 юли 2010 г. Съветът прие Препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (3). Освен това на 21 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/707/ЕС относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (4) (наричани по-нататък „насоки за заетост“). Заедно тези насоки съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“. Петте водещи цели, изброени в съответните интегрирани насоки, представляват споделените цели, от които се ръководят действията на държавите-членки, като се отчитат относителните им изходни позиции и национални условия, и от които се ръководят и действията на Съюза. Европейската стратегия по заетостта има водеща роля в изпълнението на целите на стратегията „Европа 2020“ в областта на заетостта и пазара на труда.
(3)
Интегрираните насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юли 2010 г. Интегрираните насоки съдържат точни указания за държавите-членки във връзка с разработването на техните национални програми за реформи и за изпълнението на реформите, като отразяват взаимозависимостта и са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж. Насоките за заетостта следва да съставляват основата за всички конкретни за отделните държави препоръки, които Съветът може да отправи към държавите-членки съгласно член 148, параграф 4 ДФЕС, успоредно с конкретните за отделните държави препоръки, отправени към държавите-членки съгласно член 121, параграф 4 от същия договор. Насоките за заетостта следва също така да служат като основа за изготвянето на съвместния доклад за заетостта, изпращан ежегодно от Съвета и Комисията до Европейския съвет.
(4)
Анализът на проектите за национални програми за реформи на държавите-членки, съдържащ се в съвместния доклад за заетостта, приет от Съвета на 7 март 2011 г., показва, че държавите-членки следва да продължат да полагат всички възможни усилия за отчитане на следните приоритети: засилване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, отговаряща на нуждите на пазара на труда, и насърчаване на качеството на работните места и ученето през целия живот, подобряване на резултатите в системите за образование и обучение на всички нива и засилване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.
(5)
Приетите през 2010 г. насоки за заетостта не следва да се изменят до 2014 г., за да се осигури приоритетно внимание за изпълнението им. В периода до края на 2014 г. тяхното актуализиране следва да продължи да бъде строго ограничено.
(6)
Държавите-членки следва да проучат възможността да използват Европейския социален фонд при изпълнението на насоките за заетостта,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за политиките за заетост на държавите-членки, изложени в приложението към Решение 2010/707/ЕС, продължават да се прилагат през 2011 г. и се вземат предвид от държавите-членки във връзка с политиките им за заетост.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 май 2011 година.
DECIZIA CONSILIULUI
din 19 mai 2011
privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre
(2011/308/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 148 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
întrucât:
(1)
Articolul 145 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că statele membre și Uniunea se angajează să elaboreze o strategie coordonată de ocupare a forței de muncă și, în special, să promoveze o forță de muncă formată, calificată și adaptabilă, precum și piețe ale muncii capabile să reacționeze rapid la evoluția economiei, în vederea realizării obiectivelor enunțate la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
(2)
Strategia Europa 2020 propusă de Comisie permite Uniunii să-și direcționeze economia către o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, însoțită de un nivel ridicat de ocupare a forței de muncă, de productivitate și de coeziune socială. La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat Recomandarea privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (3). În plus, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (4) (denumită în continuare „orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă”). Acest set de orientări formează împreună orientările integrate pentru punerea în aplicare a strategiei Europa 2020. Cinci obiective principale, enumerate la orientările integrate relevante, reprezintă obiective comune ce orientează acțiunea statelor membre, ținând seama de pozițiile lor inițiale și de circumstanțele naționale, și orientează, de asemenea, acțiunea Uniunii. Strategia europeană pentru ocuparea forței de muncă joacă un rol principal în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor privind ocuparea forței de muncă și piața muncii ale strategiei Europa 2020.
(3)
Orientările integrate sunt în concordanță cu concluziile Consiliului European din 17 iunie 2010. Aceste orientări integrate oferă statelor membre îndrumări precise cu privire la definirea programelor lor naționale de reformă și la punerea în aplicare a reformelor, reflectând interdependența și respectând Pactul de stabilitate și de creștere. Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui să reprezinte baza oricăror recomandări specifice unei țări pe care Consiliul le poate adresa statelor membre în temeiul articolului 148 alineatul (4) din TFUE, în paralel cu recomandările specifice unei țări adresate statelor membre în temeiul articolului 121 alineatul (4) din tratatul respectiv. Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui, de asemenea, să constituie baza pentru redactarea raportului comun privind ocuparea forței de muncă, trimis anual de Consiliu și de Comisie Consiliului European.
(4)
Examinarea proiectelor de programe naționale de reformă ale statelor membre, cuprinsă în raportul comun privind ocuparea forței de muncă adoptat de Consiliu la 7 martie 2011, arată că statele membre ar trebui să continue să depună toate eforturile necesare pentru abordarea următoarelor priorități: creșterea participării la piața muncii și reducerea șomajului structural; dezvoltarea unei forțe a muncii calificate care să răspundă nevoilor pieței muncii și promovarea calității locurilor de muncă și a învățării pe tot parcursul vieții; îmbunătățirea performanțelor sistemelor de educație și de formare profesională la toate nivelurile și creșterea participării în învățământul terțiar, promovarea incluziunii sociale și combaterea sărăciei.
(5)
Orientările privind ocuparea forței de muncă adoptate în 2010 ar trebui să rămână constante până în 2014, astfel încât să se pună accentul asupra punerii în aplicare a acestora. În perioada intermediară, până la sfârșitul anului 2014, actualizarea acestora ar trebui să fie în continuare strict limitată.
(6)
La momentul punerii în aplicare a orientărilor privind ocuparea forței de muncă, statele membre ar trebui să ia în considerare utilizarea Fondului social european,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, astfel cum sunt cuprinse în anexa la Decizia 2010/707/UE, sunt menținute în anul 2011 și se iau în considerare de către statele membre în politicile lor de ocupare a forței de muncă.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 19 mai 2011.