РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 493/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета за създаване на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 2, буква в) и член 74 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета (2) се предвижда задължението да се създадат форми на сътрудничество между служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки, целите на това сътрудничество, функциите на тези служители за връзка и квалификацията, която те би трябвало да имат, както и техните задачи и задължения по отношение на приемащата страна и държавата-членка, от която те са били командировани.
(2)
С Решение 2005/267/ЕО на Съвета (3) бе създадена информационна и координационна мрежа с повишено ниво на сигурност, свързана към Интернет, на отделните служби на държавите-членки, отговарящи за управление на миграционните потоци, за обмен на информация за незаконния миграционен поток, незаконното влизане и имиграция и завръщането на лицата с неправомерен престой. Съгласно посоченото решение елементите, предназначени за обмен на информация, следва да включат мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията.
(3)
С Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (4) бе създадена Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Frontex“). Frontex отговаря за изготвянето на анализи на риска, които са едновременно обобщени и специализирани, и за предоставянето им на Съвета и на Комисията.
(4)
Служителите за връзка по въпросите на имиграцията следва да събират сведения за незаконната имиграция, които се използват или на оперативно ниво, или на стратегическо ниво, или и на двете. Тази информация може да окаже съществен принос към дейността на Frontex във връзка с анализа на риска и за тази цел следва да се създаде по-близко сътрудничество между различните мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията и Frontex.
(5)
Всички държави-членки трябва да могат да инициират срещи, когато такива бъдат сметнати за уместни, между служителите за връзка по въпросите на имиграцията, командировани в дадена трета страна или област, с цел засилване на сътрудничеството между тях. На тези срещи следва да присъстват представители на Комисията и на Frontex. Следва да е възможно да бъдат поканени и други органи и организации, като Европейската служба за подкрепа в областта на убежището и Службата на Върховния комисар на ООН за бежанците.
(6)
С Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) се създава Фонд за външните граници за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, чиято цел е да допринесе за укрепване на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и за прилагане на принципа на солидарност между държавите-членки. Следва да е възможно да се използват ресурсите, с които разполага Фондът за външни граници, за поощряване на дейности, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни, и за подпомагане на укрепването на оперативния капацитет на различните мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията, което би спомогнало за по-ефективно сътрудничество между държавите-членки посредством тези мрежи.
(7)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да бъдат редовно информирани за дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията в специфични страни и/или области, представляващи особен интерес за Съюза, както и относно положението в тези страни и/или области по въпроси, свързани с незаконната имиграция. Подборът на специфичните страни и/или области от особен интерес за Съюза се основава на обективни показатели за миграцията, като статистики за незаконната имиграция и анализи на риска, и друга информация от значение или доклади, изготвени от Frontex и от Службата за подкрепа в областта на убежището, и следва да взема под внимание цялостната външна политика на Съюза.
(8)
Регламент (ЕО) № 377/2004 следва съответно да бъде изменен.
(9)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно адаптиране на настоящите разпоредби на Съюза относно създаването и функционирането на мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията с цел отчитане на промените в правото на Съюза, както и на практическия опит, придобит в този контекст, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(10)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата за основните права на Европейския съюз и отразени в Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи в съответствие с член 6 от Договора за Европейския съюз.
(11)
Обединеното кралство участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (6).
(12)
Ирландия участва в настоящия регламент съгласно член 5, параграф 1 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (7).
(13)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(14)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (9) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(15)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(16)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО на Съвета (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 377/2004 се изменя, както следва:
1.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се заличава второто изречение;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Сведенията, посочени в параграфи 1 и 2, се разпространяват чрез информационната и координационна мрежа с повишено ниво на сигурност, свързана към Интернет, на отделните служби на държавите-членки, отговарящи за управление на миграционните потоци, създадена с Решение 2005/267/ЕО на Съвета (13) („ICONet“), в раздела, предназначен за мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията. Комисията предоставя тази информация и на Съвета.
2.
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 второто тире се заменя със следното:
„-
обменят сведения и практически опит, по-специално на срещи и чрез ICONet,
-
по целесъобразност обменят сведения относно опита във връзка с достъпа на лицата, търсещи убежище, до защита,“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Представителите на Комисията и на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Frontex“), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (14), могат да вземат участие в срещите, организирани в рамките на мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията, но ако оперативни съображения го налагат, срещите могат да се провеждат в отсъствие на тези представители. Когато това е необходимо, други органи и структури могат също да бъдат поканени на тези срещи.
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавата-членка, която осъществява председателството на Съвета на Европейския съюз, поема инициативата да проведе такива срещи. Ако държавата-членка, която осъществява председателството, не е представена в съответната страна или област, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, поема инициативата за провеждане на такава среща. Тези срещи могат да се провеждат и по инициатива на други държави-членки.“
3.
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Държавата-членка, която осъществява председателството на Съвета на Европейския съюз, или ако тази държава-членка не е представена в съответната страна или област, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, изготвя в края на всяко шестмесечие доклад за Европейския парламент, Съвета и Комисията относно дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията в специфични страни и/или области от особен интерес за Съюза, както и за положението в тези страни и/или области по въпросите, свързани с незаконната имиграция, като взема предвид всички съответни аспекти, включително правата на човека. Подборът, който се извършва след консултация с държавите-членки и Комисията, на специфичните страни и/или области от особен интерес за Съюза се основава на обективни показатели за миграцията, като статистики за незаконната имиграция и анализи на риска и друга информация от значение или доклади, изготвени от Frontex и от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, и следва да взема предвид цялостната външна политика на Съюза.
2. Докладите на държавите-членки, посочени в параграф 1, се изработват по образец, определен с Решение 2005/687/ЕО на Комисията от 29 септември 2005 г. относно формата на доклада за дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията и относно положението на приемащата страна по въпроси, свързани с незаконната имиграция (15) и указват съответните критерии за подбор.
3. Въз основа на докладите на държавите-членки, посочени в параграф 1, и като взема предвид аспектите, свързани с правата на човека, когато е необходимо, Комисията ежегодно предоставя на Европейския парламент и на Съвета обобщение на фактите и по целесъобразност препоръки относно развитието на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 5 април 2011 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 493/2011 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 5 aprilie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 377/2004 al Consiliului privind crearea unei rețele de ofițeri de legătură în materie de imigrație
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 79 alineatul (2) litera (c) și articolul 74,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 377/2004 al Consiliului (2) prevede obligația de stabilire a unor forme de cooperare între ofițerii de legătură în materie de imigrație ai statelor membre, stabilește obiectivele cooperării respective, funcțiile ofițerilor de legătură și calificarea pe care trebuie să o aibă aceștia, precum și obligațiile lor față de țara gazdă și statul membru de origine.
(2)
Decizia 2005/267/CE a Consiliului (3) a creat o Rețea de informare și coordonare securizată, conectată la internet, pentru serviciile de gestionare a migrării ale statelor membre în scopul schimbului de informații privind migrația nereglementată, intrarea și imigrația ilegală, precum și returnarea persoanelor aflate în situație de ședere ilegală. În conformitate cu decizia respectivă, elementele la care se referă schimbul de informații trebuie să includă rețelele ofițerilor de legătură în materie de imigrație.
(3)
Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului (4) a instituit Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene („Frontex”). Frontex are misiunea de a elabora analize de risc generale și specifice, care sunt prezentate Consiliului și Comisiei.
(4)
Ofițerii de legătură în materie de imigrație trebuie să colecteze informații privind imigrația ilegală, care sunt utilizate fie la nivel operațional, fie la nivel strategic, fie la ambele niveluri. Informațiile respective ar putea contribui în mod substanțial la activitățile Frontex legate de analizele de risc și, în acest scop, ar trebui stabilită o cooperare mai strânsă între rețelele de ofițeri de legătură în materie de imigrație și Frontex.
(5)
Toate statele membre ar trebui să poată convoca, atunci când consideră necesar, reuniuni ale ofițerilor de legătură în materie de imigrație detașați într-o anumită țară terță sau regiune, pentru a consolida cooperarea între aceștia. La aceste reuniuni ar trebui să ia parte și reprezentanți ai Comisiei și ai Frontex. Ar trebui să fie posibil să fie invitate să participe și alte organisme și autorități, cum ar fi Biroul European de Sprijin pentru Azil și Înaltul Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați.
(6)
Decizia nr. 574/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) instituie, pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și 31 decembrie 2013, Fondul pentru frontierele externe, ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”, pentru a contribui la consolidarea spațiului de libertate, securitate și justiție și la aplicarea principiului solidarității între statele membre. Ar trebui să fie posibil ca resursele disponibile în cadrul Fondului pentru frontierele externe să fie utilizate pentru a extinde activitățile organizate de serviciile consulare și de alte servicii ale statelor membre în țări terțe și pentru a susține întărirea capacității operaționale a diverselor rețele de ofițeri de legătură în materie de imigrație, promovând astfel o cooperare mai eficace între statele membre prin intermediul rețelelor respective.
(7)
Parlamentul European, Consiliul și Comisia ar trebui să fie informate cu regularitate cu privire la activitățile rețelelor de ofițeri de legătură în materie de imigrație în țări și/sau regiuni specifice care prezintă un interes special pentru Uniune, precum și cu privire la situația din aceste țări și/sau regiuni în materie de imigrație ilegală. Selectarea țărilor și/sau a regiunilor specifice care prezintă un interes special pentru Uniune ar trebui să se bazeze pe indicatori obiectivi în materie de migrație, precum statistici privind imigrația ilegală, analize de risc, precum și alte informații sau rapoarte relevante elaborate de Frontex și de Biroul European de Sprijin pentru Azil, și ar trebui să ia în considerare politica generală a Uniunii în domeniul relațiilor externe.
(8)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 377/2004 ar trebui modificat în consecință.
(9)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume adaptarea actualelor dispoziții ale Uniunii privind crearea și funcționarea rețelelor de ofițeri de legătură în materie de imigrație pentru a lua în considerare modificările aduse dreptului Uniunii, precum și experiența practică dobândită în acest context, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, în consecință, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
(10)
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și reflectate în Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, în conformitate cu articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
(11)
Regatul Unit participă la prezentul regulament în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (6).
(12)
Irlanda participă la prezentul regulament în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (7).
(13)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale. Deoarece prezentul regulament constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul decide cu privire la prezentul regulament, dacă îl va pune în aplicare în legislația sa națională.
(14)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen (8), care se află sub incidența articolului 1 punctele A și E din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (9) privind anumite modalități de aplicare a acordului respectiv.
(15)
În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen (10), care se află sub incidența articolului 1 punctele A și E din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (11).
(16)
În ceea ce privește Liechtenstein, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Protocolului semnat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care află sub incidența articolului 1 punctele A și E din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/261/CE a Consiliului (12),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări
Regulamentul (CE) nr. 377/2004 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 3 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), a doua teză se elimină;
(b)
se adaugă următorul alineat:
„(3) Informațiile menționate la alineatele (1) și (2) sunt făcute disponibile în Rețeaua de informare și coordonare securizată, conectată la internet, pentru serviciile de gestionare a migrării ale statelor membre, creată prin Decizia 2005/267/CE a Consiliului (13) („ICONet”), în secțiunea dedicată rețelelor de ofițeri de legătură în materie de imigrație. Comisia transmite aceste informații și Consiliului.
2.
Articolul 4 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), a doua liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
fac schimb de informații și de experiență practică, în special în cadrul reuniunilor și prin intermediul ICONet;
-
fac schimb de informații, atunci când este cazul, referitoare la experiența în ceea ce privește accesul solicitanților de azil la protecție;”;
(b)
alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Reprezentanții Comisiei și ai Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene (Frontex), instituită prin Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului (14), pot participa la reuniunile organizate în cadrul rețelei de ofițeri de legătură în materie de imigrație, dar reuniunile se pot desfășura și în absența acestor reprezentanți, în cazul în care anumite considerații operaționale impun acest lucru. După caz, pot fi invitate și alte organisme și autorități.
(c)
alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
„(3) Statul membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene are inițiativa de a convoca astfel de reuniuni. În cazul în care statul membru care deține președinția nu este reprezentat în țara sau regiunea în cauză, inițiativa îi revine statului membru care asigură președinția în exercițiu. Reuniunile respective pot fi convocate, de asemenea, la inițiativa altor state membre.”
3.
Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 6
(1) Statul membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene sau, în cazul în care statul membru respectiv nu este reprezentat în țara sau regiunea în cauză, statul membru care asigură președinția în exercițiu prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comisiei, la sfârșitul fiecărui semestru, un raport privind activitățile rețelelor de ofițeri de legătură în materie de imigrație în țări și/sau regiuni specifice care prezintă un interes special pentru Uniune, precum și privind situația din aceste țări și/sau regiuni în materie de imigrație ilegală, ținând seama de toate aspectele relevante, inclusiv de situația drepturilor omului. În urma consultării statelor membre și a Comisiei, sunt selectate țările și/sau regiunile specifice care prezintă un interes special pentru Uniune, pe baza unor indicatori obiectivi în materie de migrație, precum statistici privind imigrația ilegală, analize de risc, precum și alte informații sau rapoarte relevante elaborate de Frontex și de Biroul European de Sprijin pentru Azil, și luându-se în considerare politica generală a Uniunii în domeniul relațiilor externe.
(2) Rapoartele statelor membre, menționate la alineatul (1), sunt întocmite în conformitate cu modelul stabilit prin Decizia 2005/687/CE a Comisiei din 29 septembrie 2005 privind formatul raportului referitor la activitatea rețelelor ofițerilor de legătură în domeniul imigrației, precum și la situația în țara gazdă în ceea ce privește imigrația ilegală (15) și precizează criteriile de selecție relevante.
(3) În fiecare an, pe baza rapoartelor statelor membre, menționate la alineatul (1), și luând în considerare aspectele legate de drepturile omului atunci când sunt relevante, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de sinteză și, dacă este cazul, recomandări privind dezvoltarea rețelelor de ofițeri de legătură în materie de imigrație.
Articolul 2
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Strasbourg, 5 aprilie 2011.