РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 387/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 април 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета за Европейския фонд за рибарство по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната световна финансова криза и безпрецедентният икономически спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите и икономическите условия в редица държави-членки. По-специално някои държави-членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от подобни затруднения, особено във връзка с проблеми, които се отнасят до техния икономически растеж и финансова стабилност и до влошаването на техния дефицит и дългови позиции, което се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие на кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва да бъдат предприети допълнителни мерки, за да се облекчи този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Европейския фонд за рибарство.
(3)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, с който се предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (3) бе създаден европейски механизъм за финансово стабилизиране с оглед запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С Решение за изпълнение 2011/77/ЕС на Съвета (4) и Решение за изпълнение 2011/344/ЕС на Съвета (5) такава финансова помощ от Съюза бе предоставена съответно на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност още преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Поради това не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение за Гърция, подписани на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Споразумението между кредиторите трябва да остане в сила и да продължи да поражда правно действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда Съветът да предоставя средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С Решение 2009/102/ЕО на Съвета (7), Решение 2009/290/ЕО на Съвета (8) и Решение 2009/459/ЕО на Съвета (9) такава финансова помощ от Съюза бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(9)
Срокът, за който финансовата помощ е предоставена на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е определен в съответните решения на Съвета. Срокът, за който финансовата помощ беше предоставена на Унгария, изтече на 4 ноември 2010 г.
(10)
Срокът, за който финансовата помощ в рамките на Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение се предоставя на Гърция, е различен за всяка държава членка, участваща в тези инструменти.
(11)
Вследствие решението на Европейския съвет от 25 март 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност на 11 юли 2011 г. След решенията на държавните и правителствени ръкъводители на държавите от еврозоната от 21 юли и 9 декември 2011 г. Договорът беше изменен с цел подобряване ефективността на механизма и подписан на 2 февруари 2012 г. По силата на този договор Европейският механизъм за стабилност ще поеме до 2013 г. задачите, които понастоящем изпълняват Европейският инструмент за финансова стабилност и Европейският механизъм за финансово стабилизиране. Следователно този бъдещ механизъм следва вече да бъде взет под внимание в настоящия регламент.
(12)
В заключенията си от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и средствата на Съюза и подкрепи усилията за увеличаване на капацитета на Гърция за усвояване на средства от Съюза с цел да се стимулират растежът и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаването на работни места. Наред с това Европейският съвет приветства и подкрепи подготовката, от страна на Комисията, заедно с държавите членки, на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция. Настоящият регламент допринася за тези усилия към увеличаване на взаимодействието.
(13)
С цел да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се ускори темпът на инвестициите в държавите-членки и регионите и да се увеличи въздействието на финансрането върху икономиката е необходимо да се позволи, в обосновани случаи, временно и без това да засяга програмния период 2014-2020 г., увеличаване на междинните плащания от Европейския фонд за рибарство за държави-членки със сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност и които са поискали да се възползват от тази мярка, водеща до съответно намаляване на националното участие, с размер, съответстващ на десет процентни пункта над процентната ставка на съфинансиране, приложима за всяка приоритетна ос. Поради временния характер на увеличението и с цел да се запазят първоначалните процентни ставки на съфинансиране като отправна точка за изчисляване на временно увеличените суми, промените, произтичащи от прилагането на механизма, не следва да бъдат отразени във финансовия план, включен в оперативните програми. Въпреки това, следва да бъде възможно оперативните програми да се актуализират с цел съсредоточаване на средствата за конкурентоспособност, растеж и заетост и привеждане на краткосрочните и дългосрочните цели в съответствие с намалението на наличното общо финансиране.
(14)
Държава членка, която отправя искане до Комисията за ползване на дерогация по настоящия регламент, следва да предостави цялата информация, необходима на Комисията за установяване въз основа на данните относно макроикономическото и фискалното положение на въпросната държава членка, че не са налични средства за националното участие. Искането следва също да показва, че е необходимо увеличаване на плащанията в резултат на предоставянето на дерогацията с цел гарантиране на трайното изпълнение на оперативните програми, и че проблемите с капацитета за усвояване продължават да съществуват, въпреки че се използват максималните тавани, които се прилагат за процентните ставки на съфинансиране, определени в член 53, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета (10).
(15)
Държавата членка, която отправя искане до Комисията за ползване на дерогация по настоящия регламент, следва също така да се позове на съответното решение на Съвета или на друг правен акт, съгласно който тя отговаря на критериите за ползване на дерогацията. Необходимо е Комисията да разполага с подходящ период от време, започващ от подаването на искането на държавата членка, през който да провери точността на подадената информация и да повдигне възражение. С цел дерогацията да бъде ефективна и оперативна, следва да съществува презумпцията, че подобно искане е основателно, ако Комисията не повдигне никакво възражение. В случай че Комисията повдигне възражение във връзка с искането на държавата членка, Комисията следва посредством акт за изпълнение да приеме решение за това, като посочи основанията.
(16)
Правилата за изчисляване на междинните плащания и за плащането на окончателното салдо за оперативните програми през периода, през който държавите-членки получават финансова помощ от Съюза за преодоляване на сериозни затруднения относно финансовата им стабилност, следва да бъдат съответно преразгледани.
(17)
Необходимо е да се гарантира, че държавите членки, които ползват временно увеличение на междинните плащания в съответствие с настоящия регламент, докладват надлежно относно използването на увеличените суми, които са им предоставени.
(18)
След края на периода на предоставяне на финансова помощ може да се окаже необходимо при оценките, извършвани в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1198/2006, наред с останалото, да се провери дали намаляването на националното съфинансиране не води до значителни отклонения от първоначално поставените цели. Тези оценки могат да доведат до преразглеждане на оперативната програма.
(19)
Тъй като безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и безпрецедентният икономическият спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на редица държави-членки, изискват бърза реакция в отговор на въздействието им върху икономиката като цяло, настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-скоро. Предвид извънредните обстоятелства в съответните държави членки, той следва да се прилага с обратно действие, считано от бюджетната 2010 година или от датата, на която финансовата помощ е била предоставена в зависимост от състоянието на държава членка, подала искането, за периодите, през които държавите-членки са получили финансова помощ от Съюза или от други държави-членки от еврозоната, за да преодоляват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност.
(20)
Когато е предвидено временно увеличение на междинните плащания, то следва също така да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави членки, и тези бюджетни ограничения следва да намерят подходящо отражение в общия бюджет на Европейския съюз. В допълнение, тъй като основната цел на механизма е да се преодолеят конкретни текущи затруднения, неговото прилагане следва да бъде ограничено във времето. Следователно механизмът следва да започне да се прилага от 1 януари 2010 г. и следва да действа за ограничен срок до 31 декември 2013 г.
(21)
Поради това Регламент (ЕО) № 1198/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1198/2006 се изменя, както следва:
1)
Членове 76 и 77 се заменят със следното:
„Член 76
Правила за изчисляване на междинни плащания
1. Междинните плащания се изчисляват, като към публичното финансиране, декларирано в отчета за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по приоритетни оси и цели „Сближаване“/„извън цел „Сближаване“, се приложи процентът на съфинансиране, определен в текущия план за финансиране за всяка приоритетна ос и всяка цел.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в отговор на конкретно и добре обосновано искане от държавата-членка, дадено междинно плащане е сумата на платената помощ от Съюза или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на приоритетната ос и на целта. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в отчета за разходите.
3. Чрез дерогация от член 53, параграф 3, по искане на дадена държава-членка междинните плащания се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процентната ставка на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да се надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите публични разходи, новодекларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, който се подава през периода, през който дадената държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (11) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави-членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (12);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност, подписан на 2 февруари 2012 г.
4. За изчисляване на междинните плащания, подадени след като държавата-членка вече не се възползва от финансовата помощ от Съюза, посочена в параграф 3, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
За целите на член 79, параграф 1 обаче тези суми се вземат предвид.
5. Увеличените междинни плащания, произтичащи от прилагането на параграф 3, се предоставят във възможно най-кратък срок на управителния орган и се използват само за плащания, свързани с изпълнението на оперативната програма.
6. В контекста на годишните доклади в съответствие с член 67, параграф 1, държавите членки предоставят на Комисията подходяща информация относно използването на дерогацията, посочена в параграф 3 от настоящия член, като показват по какъв начин увеличеният размер на помощта е допринесъл за насърчаване на конкурентоспособността, растежа и работните места в съответната държава членка. Тази информация се взема предвид от Комисията при изготвянето на годишния доклад, предвиден в член 68, параграф 1.
Член 77
Правила за изчисляване на плащането на окончателното салдо
1. Плащането на окончателното салдо се ограничава до една от следните две суми, в зависимост от това коя е по-малка:
а)
сумата, изчислена, като към публичното финансиране, декларирано в окончателния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по всяка приоритетна ос и всяка цел „Сближаване“/„извън цел „Сближаване“, се прилага процентната ставка на съфинансиране, определена в текущия план за финансиране за тази приоритетна ос и тази цел;
б)
сумата на изплатената помощ от Съюза или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на всяка приоритетна ос и на всяка цел. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в последния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращ орган по отношения на всяка приоритетна ос и за всяка цел.
2. Чрез дерогация от член 53, параграф 3, по искане на държава-членка плащането на окончателното салдо се увеличава с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да се надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно декларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден през периода, през който дадената държава-членка отговаря на еднo от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в).
3. За целите на изчисляване на плащането на окончателното салдо след като държавата-членка престане да се ползва от финансовата помощ от Съюза, посочена в член 76, параграф 3, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
2)
Вмъква се следният член:
„Член 77а
Ограничаване на участието на Съюза в рамките на междинни плащания и плащането на окончателното салдо
1. Без да се засягат разпоредбите на член 76, параграф 3 и член 77, параграф 2, участието на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава публичното участие и максималния размер на помощта от ЕФР за всяка приоритетна ос и всяка цел, както са определени в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
2. Дерогацията, посочена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, се предоставя от Комисията при писмено искане от държава членка, която отговаря на едно от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в). Искането се представя до 17 юли 2012 г. или в рамките на два месеца, считано от датата, на която въпросната държава членка изпълни едно от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в).
3. В искането си до Комисията държавата членка обосновава необходимостта от дерогацията, посочена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, като предоставя информацията, необходима, за да се установи, че:
а)
не са налични средства за националното участие, чрез данни относно нейното макроикономическо и фискално положение;
б)
увеличаването на плащанията, посочени в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, е необходимо, за да се продължи изпълнението на оперативните програми;
в)
проблемът продължава да съществува дори ако се използват максималните тавани, приложими за процентите на съфинансиране по член 53, параграф 3;
г)
отговаря на едно от условията, посочени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в), което се обосновава посредством позоваване на решение на Съвета или друг правен акт, както и конкретната дата, считано от която финансовата помощ е била предоставена на държавата членка.
Комисията проверява дали подадената информация обосновава предоставянето на дерогация. Комисията може да повдигне възражение във връзка с тази информация в рамките на 30 дни, считано от деня на подаване на искането. Ако Комисията реши да повдигне възражение относно искането на дадената държава членка, тя приема решение за това посредством акт за изпълнение и посочва мотивите си.
Ако Комисията не повдигне възражение относно искането на държавата членка, искането се счита за основателно.
4. В искането си държавата членка също така подробно описва как възнамерява да използва дерогацията, предвидена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, и представя информация относно допълнителните мерки, предвидени с цел съсредоточаване на средства за конкурентоспособност, растеж и заетост, включително по целесъобразност за промяна на оперативните програми.
5. Дерогацията, предвидена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, не се прилага за отчети за разходи, подадени след 31 декември 2013 г.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
За следните държави-членки обаче той се прилага с обратно действие:
а)
за Ирландия, Гърция и Португалия, считано от деня, в който финансовата помощ е предоставена на тези държави членки в съответствие с член 76, параграф 3;
б)
за Унгария, Латвия и Румъния - считано от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 април 2012 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 387/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 19 aprilie 2012
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului privind Fondul european pentru pescuit, în ceea ce privește anumite dispoziții referitoare la gestiunea financiară pentru anumite state membre afectate sau amenințate de dificultăți grave legate de stabilitatea lor financiară
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Criza financiară mondială fără precedent și încetinirea fără precedent a creșterii economice au adus prejudicii grave creșterii economice și stabilității financiare și au deteriorat puternic condițiile economice și financiare în mai multe state membre. În special, anumite statele membre sunt afectate sau amenințate de dificultăți grave, în special probleme legate de creșterea economică și stabilitatea lor financiară și de o deteriorare a situației deficitului și datoriei lor, cauzate de conjunctura economică și financiară internațională.
(2)
Cu toate că s-au luat deja măsuri importante pentru a contracara efectele negative ale crizei, inclusiv modificarea cadrului legislativ, impactul crizei financiare asupra economiei reale, asupra pieței muncii și asupra cetățenilor este resimțit pe scară largă. Presiunea la care sunt supuse resursele financiare naționale crește tot mai mult, fiind necesare măsuri suplimentare pentru a atenua această presiune prin utilizarea optimă și la maximum a finanțării din Fondul european pentru pescuit.
(3)
În temeiul articolului 122 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care oferă posibilitatea de a acorda asistență financiară din partea Uniunii unui stat membru care se confruntă cu dificultăți sau care este serios amenințat de dificultăți grave, cauzate printre altele de evenimente excepționale situate în afara controlului său, Regulamentul (UE) nr. 407/2010 al Consiliului (3) a instituit un mecanism european de stabilizare financiară în vederea menținerii stabilității financiare a Uniunii.
(4)
Prin Deciziile de punere în aplicare 2011/77/UE (4) și 2011/344/UE (5) ale Consiliului, Irlanda și, respectiv, Portugalia au beneficiat de astfel de asistență financiară din partea Uniunii.
(5)
Grecia se confrunta deja cu dificultăți majore în ceea ce privește stabilitatea sa financiară înainte de intrarea în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 407/2010. Prin urmare, asistența financiară pentru Grecia nu se putea întemeia pe respectivul regulament.
(6)
Acordul între creditori și acordul de împrumut pentru Grecia, semnate la 8 mai 2010, au intrat în vigoare la 11 mai 2010. Acordul între creditori urmează să rămână în vigoare în întregime pe o perioadă de programare de trei ani, atât timp cât există sume neachitate în temeiul acordului de împrumut.
(7)
Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre (6) prevede acordarea de asistență reciprocă de către Consiliu în cazul în care un stat membru care nu a adoptat moneda euro este afectat sau este serios amenințat de dificultăți în ceea ce privește balanța sa de plăți.
(8)
Prin Deciziile 2009/102/CE (7), 2009/290/CE (8) și 2009/459/CE (9) ale Consiliului, Ungaria, Letonia și respectiv România au beneficiat de o astfel de asistență financiară din partea Uniunii.
(9)
Perioada în care asistența financiară este disponibilă pentru Irlanda, Ungaria, Letonia, Portugalia și România este prevăzută în deciziile relevante ale Consiliului. Perioada în care asistența financiară a fost pusă la dispoziția Ungariei a expirat la 4 noiembrie 2010.
(10)
Perioada în care asistența financiară în temeiul acordului între creditori și a acordului de împrumut este disponibilă pentru Grecia este diferită pentru fiecare stat membru care participă la aceste instrumente.
(11)
Ca urmare a deciziei Consiliului European din 25 martie 2011, miniștrii de finanțe ai celor 17 state membre din zona euro au semnat la 11 iulie 2011 Tratatul de instituire a Mecanismului european de stabilitate. Ca urmare a deciziilor luate de șefii de state și guverne ale statelor membre din zona euro pe 21 iulie și 9 decembrie 2011, tratatul a fost modificat pentru a îmbunătăți eficiența mecanismului și a fost semnat la 2 februarie 2012. În conformitate cu acest tratat, mecanismul european de stabilitate va prelua până în 2013 sarcinile care în prezent sunt îndeplinite de Fondul european de stabilitate financiară și de mecanismul european de stabilizare financiară. Prin urmare, acest viitor mecanism ar trebui luat deja în considerare în prezentul regulament.
(12)
În concluziile sale din 23 și 24 iunie 2011, Consiliul European a salutat intenția Comisiei de a consolida sinergiile dintre programul de împrumut pentru Grecia și fondurile Uniunii și a susținut eforturile de a spori capacitatea Greciei de a absorbi fondurile Uniunii pentru a stimula creșterea și ocuparea forței de muncă prin reorientarea în direcția îmbunătățirii competitivității și creării de locuri de muncă. În plus, concluziile au salutat și au susținut elaborarea de către Comisie, împreună cu statele membre, a unui program cuprinzător de asistență tehnică pentru Grecia. Prezentul regulament contribuie la aceste eforturi care vizează îmbunătățirea sinergiilor.
(13)
Pentru a facilita gestionarea finanțării din partea Uniunii, pentru a sprijini accelerarea investițiilor în statele membre și în regiuni, precum și pentru a crește impactul fondurilor asupra economiei, este necesar să se permită, în cazuri justificate, în mod temporar și fără a aduce atingere perioadei de programare 2014-2020, o majorare a plăților intermediare din Fondul european pentru pescuit cu o sumă echivalentă cu zece puncte procentuale în plus față de rata de cofinanțare aplicabilă pentru fiecare axă prioritară în cazul statelor membre care se confruntă cu dificultăți grave cu privire la stabilitatea lor financiară și care au solicitat să beneficieze de această măsură, ceea ce rezultă într-o reducere corespunzătoare a contrapartidei naționale. Dat fiind caracterul temporar al majorării respective și pentru a menține ratele inițiale de cofinanțare ca punct de referință pentru calculul sumelor majorate temporar, modificările care rezultă din aplicarea mecanismului nu ar trebui să se reflecte în planul financiar inclus în programele operaționale. Cu toate acestea, ar trebui să fie posibilă actualizarea programelor operaționale, pentru a concentra fondurile spre competitivitate, creștere și ocuparea forței de muncă și pentru a ajusta țintele și obiectivele acestora în funcție de diminuarea finanțării totale disponibile.
(14)
Un stat membru care adresează o solicitare Comisiei pentru a beneficia de o derogare în temeiul prezentului regulament ar trebui să transmită toate informațiile necesare care să îi permită Comisiei să determine, pe baza unor date privind situația macroeconomică și bugetară a statului membru, că nu sunt disponibile resurse pentru contrapartida națională. De asemenea, acesta ar trebui să demonstreze că o majorare a plăților care rezultă din acordarea derogării este necesară pentru a garanta continuarea punerii în aplicare a programelor operaționale și că problemele legate de capacitatea de absorbție persistă chiar și dacă se recurge la plafoanele maxime aplicabile pentru ratele de cofinanțare stabilite la articolul 53 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului (10).
(15)
De asemenea, statul membru care adresează o solicitare Comisiei pentru a beneficia de o derogare în temeiul prezentului regulament ar trebui să facă referire și la decizia pertinentă a Consiliului sau la orice alt act juridic în baza căruia este eligibil pentru a beneficia de derogare. Comisia ar trebui să aibă suficient timp la dispoziție, începând din momentul în care solicitarea statului membru a fost transmisă, să verifice corectitudinea informațiilor trimise și să formuleze eventuale obiecțiuni. Pentru ca derogarea să devină efectivă și operațională, ar trebui să se pornească de la premisa că o astfel de solicitare este justificată în cazul în care Comisia nu formulează obiecțiuni. În cazul în care Comisia are obiecțiuni față de solicitarea statului membru, aceasta ar trebui să adopte, prin intermediul actelor de punere în aplicare, o decizie în acest sens, precizând motivele.
(16)
Ar trebui să se revizuiască în consecință regulile de calculare a plăților intermediare și a plăților soldului final pentru programele operaționale pe perioada în care statele membre primesc asistență financiară a Uniunii pentru remedierea dificultăților grave cu privire la stabilitatea lor financiară.
(17)
Este necesar să se asigure existența unor raportări adecvate cu privire la utilizarea sumelor majorate puse la dispoziția statelor membre care beneficiază de majorarea temporară a plăților intermediare în conformitate cu prezentul regulament.
(18)
După finalul perioadei în cursul căreia s-a pus la dispoziție asistența financiară, ar putea fi necesar ca evaluările desfășurate în conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 să determine, printre altele, dacă reducerea cofinanțării naționale conduce la o distanțare semnificativă de la obiectivele care au fost prevăzute inițial. Astfel de evaluări ar putea conduce la revizuirea programului operațional.
(19)
Deoarece criza fără precedent ce afectează piețele financiare internaționale și încetinirea fără precedent a creșterii economice, care au cauzat prejudicii grave stabilității financiare a mai multor state membre, necesită o reacție rapidă pentru a contracara efectele asupra economiei în ansamblul său, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare cât mai curând posibil. Date fiind circumstanțele excepționale în care se află statele membre în cauză, acesta ar trebui să se aplice retroactiv, începând fie cu exercițiul financiar 2010, fie cu data de la care a fost pusă la dispoziție asistența financiară, în funcție de situația în care se află statul membru solicitant, pentru perioadele în cursul cărora statele membre au primit asistență financiară din partea Uniunii sau de la alte state membre din zona euro pentru a face față dificultăților grave cu privire la stabilitatea lor financiară.
(20)
În cazul în care este prevăzută o majorare temporară a plăților intermediare, această majorare temporară ar trebui avută în vedere și în contextul constrângerilor bugetare cu care se confruntă toate statele membre, constrângeri bugetare care ar trebui să se reflecte în mod corespunzător în bugetul general al Uniunii Europene. În plus, deoarece principalul obiectiv al acestui mecanism este acela de a aborda dificultățile specifice actuale, aplicarea sa ar trebui să fie limitată în timp. În consecință, mecanismul ar trebui să fie aplicat începând cu 1 ianuarie 2010 și ar trebui să opereze pentru o perioadă limitată până la 31 decembrie 2013.
(21)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 ar trebui modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 se modifică după cum urmează:
1.
Articolele 76 și 77 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 76
Reguli de calculare a plăților intermediare
(1) Plățile intermediare se calculează prin aplicarea - asupra contribuției publice declarate în declarația de cheltuieli certificată de către autoritatea de certificare în cadrul fiecărei axe prioritare, în cadrul fiecărui obiectiv legat sau nu de convergență - ratei de cofinanțare stabilite în planul de finanțare curent pentru acea axă prioritară și acel obiectiv.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), drept răspuns la o cerere specifică și corespunzător motivată a statului membru, o plată intermediară se calculează ca valoare a asistenței din partea Uniunii plătite sau datorate beneficiarilor pentru axa prioritară și obiectiv. Această valoare trebuie specificată de către statul membru în declarația de cheltuieli.
(3) Prin derogare de la articolul 53 alineatul (3), la cererea unui stat membru, plățile intermediare se majorează cu o valoare echivalentă cu zece puncte procentuale în plus față de rata de cofinanțare aplicabilă fiecărei axe prioritare, până la maximum de 100 %, care trebuie aplicată valorii cheltuielilor publice eligibile nou declarate în fiecare declarație de cheltuieli certificată prezentată în perioada în care statul membru îndeplinește una dintre următoarele condiții:
(a)
asistența financiară se pune la dispoziția acestuia în temeiul Regulamentului (UE) nr. 407/2010 al Consiliului din 11 mai 2010 de instituire a unui mecanism european de stabilizare financiară (11) sau se pune la dispoziția acestuia de către alte state membre din zona euro înainte de intrarea în vigoare a regulamentului menționat anterior;
(b)
asistența financiară pe termen mediu se pune la dispoziția acestuia în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre (12);
(c)
asistența financiară se pune la dispoziția acestuia în conformitate cu Tratatul de instituire a Mecanismului european de stabilitate semnat la 2 februarie 2012.
(4) Pentru a calcula plățile intermediare după ce statul membru încetează să beneficieze de asistența financiară a Uniunii menționată la alineatul (3), Comisia nu ia în considerare sumele majorate plătite în conformitate cu alineatul respectiv.
Sumele menționate se iau însă în considerare în scopul aplicării articolului 79 alineatul (1).
(5) Plățile intermediare majorate ca urmare a aplicării alineatului (3) se pun la dispoziția autorității de gestionare în cel mai scurt termen cu putință și se utilizează doar pentru efectuarea plăților aferente punerii în aplicare a programului operațional.
(6) În contextul raportării anuale în temeiul articolului 67 alineatul (1), statele membre furnizează Comisiei informațiile corespunzătoare în legătură cu utilizarea derogării menționate la alineatul (3) din prezentul articol, demonstrând modul în care valoarea majorată a sprijinului acordat a contribuit la stimularea competitivității, a creșterii economice și a ocupării forței de muncă în statul membru în cauză. Informațiile respective se iau în considerare de către Comisie la întocmirea raportului anual prevăzut la articolul 68 alineatul (1).
Articolul 77
Reguli de calculare a plății soldului
(1) Plățile soldului se limitează la cel mai mic dintre următoarele cuantumuri:
(a)
cuantumul calculat prin aplicarea, asupra contribuției publice declarate în declarația finală de cheltuieli certificată de către autoritatea de certificare în cadrul fiecărei axe prioritare și în cadrul fiecărui obiectiv legat sau nu de convergență a ratei de cofinanțare stabilite în planul de finanțare curent pentru acea axă prioritară și acel obiectiv;
(b)
cuantumul asistenței din partea Uniunii plătit sau datorat beneficiarilor pentru fiecare axă prioritară și pentru fiecare obiectiv. Acest cuantum trebuie specificat de statul membru în declarația definitivă de cheltuieli certificată de autoritatea de certificare pentru fiecare axă prioritară și pentru fiecare obiectiv.
(2) Prin derogare de la articolul 53 alineatul (3), la cererea unui stat membru, plățile soldului sunt majorate cu o valoare echivalentă cu zece puncte procentuale în plus față de rata de cofinanțare aplicabilă fiecărei axe prioritare, până la cel mult 100 %, care trebuie aplicată valorii cheltuielilor publice eligibile nou declarate în fiecare declarație de cheltuieli certificată prezentată în perioada în care statul membru îndeplinește una dintre condițiile stabilite la articolul 76 alineatul (3) literele (a), (b) și (c).
(3) Pentru a calcula plățile soldului după ce statul membru încetează să beneficieze de asistența financiară din partea Uniunii menționată la articolul 76 alineatul (3), Comisia nu ia în considerare sumele majorate plătite în conformitate cu alineatul respectiv.
2.
Se introduce următorul articol:
„Articolul 77a
Limita contribuției Uniunii prin intermediul plăților intermediare și al plăților soldului
(1) Prin derogare de la articolul 76 alineatul (3) și articolul 77 alineatul (2), contribuția Uniunii prin intermediul plăților intermediare și al plății soldului nu poate depăși contribuția publică și suma maximă a intervenției din FEP pentru fiecare axă prioritară și pentru fiecare obiectiv, astfel cum se prevede în decizia Comisiei de aprobare a programului operațional.
(2) Derogarea menționată la articolul 76 alineatul (3) și articolul 77 alineatul (2) este acordată de către Comisie la cererea scrisă a unui stat membru care îndeplinește una dintre condițiile menționate la articolul 76 alineatul (3) literele (a), (b) și (c). Cererea respectivă se înaintează până la 17 iulie 2012 sau în termen de două luni de la data la care un stat membru îndeplinește una dintre condițiile stabilite la articolul 76 alineatul (3) literele (a), (b) și (c).
(3) În solicitarea sa transmisă Comisiei, statul membru justifică necesitatea derogării menționate la articolul 76 alineatul (3) și articolul 77 alineatul (2), furnizând informațiile necesare pentru a se constata:
(a)
pe baza unor date privind situația sa macroeconomică și bugetară, faptul că nu sunt disponibile resurse pentru contrapartida națională;
(b)
faptul că o majorare a plăților menționată la articolul 76 alineatul (3) și articolul 77 alineatul (2) este necesară pentru a garanta continuarea punerii în aplicare a programelor operaționale;
(c)
faptul că problemele persistă chiar dacă sunt folosite plafoanele maxime aplicabile ratelor de cofinanțare prevăzute la articolul 53 alineatul (3);
(d)
faptul că îndeplinește una dintre condițiile menționate la articolul 76 alineatul (3) literele (a), (b) și (c), astfel cum este justificat prin trimiterea la o decizie a Consiliului sau la orice alt act legislativ, precum și data efectivă de la care asistența financiară a fost pusă la dispoziția statului membru.
Comisia verifică dacă informațiile transmise justifică acordarea unei derogări. Comisia formulează eventualele sale obiecțiuni față de respectivele informații în termen de 30 de zile de la data la care a fost înaintată solicitarea. În cazul în care Comisia decide să formuleze obiecțiuni față de solicitarea statului membru, aceasta adoptă, prin intermediul actelor de punere în aplicare, o decizie în acest sens și precizează motivele.
În cazul în care Comisia nu ridică obiecții la solicitarea statului membru, se consideră că solicitarea respectivă este justificată.
(4) De asemenea, în solicitarea statului membru se descrie în detaliu în ce scop va fi folosită derogarea menționată la articolul 76 alineatul (3) și articolul 77 alineatul (2) și se oferă informații în legătură cu măsurile complementare prevăzute pentru a concentra fondurile spre competitivitate, creștere și ocuparea forței de muncă, inclusiv, acolo unde este necesar, modificarea programelor operaționale.
(5) Derogarea prevăzută la articolul 76 alineatul (3) și articolul 77 alineatul (2) nu se aplică în cazul declarațiilor de cheltuieli depuse după 31 decembrie 2013.”.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Cu toate acestea, prezentul regulament se aplică retroactiv pentru următoarele state membre:
(a)
în cazul Irlandei, Greciei și Portugaliei, cu efect de la data în care li s-a pus la dispoziție asistență financiară acestor state membre în conformitate cu articolul 76 alineatul (3);
(b)
în cazul Ungariei, Letoniei și României, cu efect de la 1 ianuarie 2010.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Strasbourg, 19 aprilie 2012.