РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 430/2010 AL COMISIEI
din 20 mai 2010
de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1), în special articolul 247,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (2) a introdus în Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 obligația de a depune declarații sumare de intrare și ieșire prin mijloace electronice. Regulamentul (CE) nr. 273/2009 al Comisiei (3) de derogare de la unele dispoziții ale Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (4) prevede o perioadă de tranziție care expiră la 31 decembrie 2010, în timpul căreia operatorii economici au posibilitatea, dar nu și obligația, de a depune declarațiile sumare de intrare și ieșire prin mijloace electronice.
(2)
Este oportună aducerea anumitor modificări dispozițiilor referitoare la declarațiile sumare de intrare și ieșire, în vederea reducerii sarcinilor administrative pentru cazurile în care, din motive de siguranță și securitate, astfel de declarații nu sunt necesare. În plus, pentru o mai bună analiză de risc, bunurile de uz gospodăresc - așa cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009 al Consiliului din 16 noiembrie 2009 de instituire a unui regim comunitar de scutiri de taxe vamale (5) - nu trebuie exceptate de la aceste declarații dacă sunt transportate în cadrul unui contract de transport.
(3)
În anumite cazuri, comunicarea de date referitoare la siguranță și securitate în declarațiile vamale și respectarea unui termen limită specific pentru depunerea acestor declarații nu sunt necesare din motive de siguranță și securitate, astfel încât trebuie introduse derogări suplimentare în materie; aceste derogări nu trebuie să afecteze însă dispozițiile generale privind declarațiile vamale, indiferent de forma în care sunt depuse.
(4)
În anumite cazuri, atunci când termenele limită referitoare la siguranță și securitate pentru declarațiile de export nu se aplică, cum ar fi aprovizionarea navelor și aeronavelor, autoritățile vamale ar trebui să aibă posibilitatea de a autoriza operatorii economici fiabili să înscrie mărfurile exportate în propriile evidențe și să trimită rapoarte regulate cu privire la operațiunile lor de export, după ce mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
(5)
Regulamentul (CE) nr. 1192/2008 al Comisiei din 17 noiembrie 2008 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 (6) a introdus criterii comune și un formular comun de cerere pentru autorizarea folosirii declarației simplificate și a procedurii de vămuire la domiciliu. Trebuie precizat că aceste reguli se aplică tuturor procedurilor vamale. Același regulament a introdus, la articolul 253a, cerința ca, începând de la 1 ianuarie 2011, utilizarea declarației simplificate sau a procedurii de vămuire la domiciliu să fie condiționată de depunerea de declarații vamale și notificări în format electronic. Anumite state membre au informat Comisia cu privire la faptul că s-ar putea să existe cazuri în care aceste sisteme să nu fie disponibile până la acea dată. Cu condiția efectuării unei analize de risc eficace, respectivele state membre ar trebui să aibă posibilitatea de a accepta, conform propriilor condiții, declarații vamale și notificări depuse într-un format diferit de cel electronic, până la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 450/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2008 de stabilire a Codului vamal comunitar (Codul vamal Modernizat) (7).
(6)
În cazurile în care mărfurile aflate în depozit temporar sau într-o zonă liberă supusă modalităților de control de tip I sunt reexportate de pe teritoriul vamal al Comunității fără să se solicite o declarație sumară de ieșire, este nevoie de stabilirea unei alte modalități de înregistrare sau de notificare a reexportării sau a persoanei responsabile.
(7)
Este oportun să se clarifice faptul că formalitățile de export trebuie îndeplinite nu doar pentru mărfurile UE care trebuie transportate în afara teritoriului vamal al Uniunii, ci și pentru aprovizionarea scutită de taxe a navelor și aeronavelor, astfel încât furnizorii respectivelor servicii de aprovizionare să poată intra în posesia unei dovezi de ieșire de pe teritoriul vamal al Comunității, necesară pentru obținerea scutirii de la plata taxelor. Aceleași reguli trebuie aplicate și în cazul în care mărfuri necomunitare trebuie reexportate în baza unei declarații de reexportare.
(8)
Articolele 278, 279 și 280 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (8) și articolul 3 din Directiva 2008/118/CE a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind regimul general al accizelor și de abrogare a Directivei 92/12/CEE (9) prevăd utilizarea formalităților de import și de export în cazul în care mărfuri din UE sunt transportate înspre și dinspre teritorii făcând parte din teritoriul vamal al Uniunii Europene în care respectivele directive nu se aplică. Este oportun ca pentru aceste deplasări de marfă să se țină cont de respectivele dispoziții și să se aplice scutirea de la obligația de a furniza date privind siguranța și securitatea și de a respecta termenele limită specifice pentru controalele privind siguranța și securitatea, dat fiind că respectivele dispoziții trebuie aplicate doar în cazul mărfurilor transportate înspre și dinspre teritoriul vamal al Comunității. De asemenea, termenele limită specifice pentru controalele privind siguranța și securitatea și comunicarea datelor referitoare la siguranță și securitate nu sunt necesare nici pentru mărfurile transportate înspre Insula Helgoland, Republica San Marino și Vatican, datorită situației geografice a acestor teritorii.
(9)
Trebuie să se specifice biroul vamal la care trebuie depusă declarația sumară de ieșire, precum și persoana responsabilă cu depunerea respectivei declarații. Aceste clarificări sunt necesare și atunci când, în locul unei declarații sumare de ieșire, este depusă o declarație de tranzit care conține datele din declarația sumară de ieșire.
(10)
Pentru a facilita controlul vamal la biroul vamal de ieșire, trebuie specificate obligațiile operatorului care predă mărfurile unui alt operator, înainte ca respectivele mărfuri să părăsească teritoriul vamal al Comunității, precum și obligațiile operatorilor care trebuie să furnizeze biroului vamal de ieșire informațiile privind ieșirea mărfurilor. Aceleași obligații se aplică în cazul în care mărfurile declarate la export și prezentate la biroul vamal de ieșire nu mai sunt destinate transportului în afara teritoriului vamal al Uniunii Europene și părăsesc biroul vamal de ieșire.
(11)
În virtutea Directivei 2008/118/CE, pentru deplasarea mărfurilor accizabile aflate în regim de suspendare a accizelor, începând cu 1 ianuarie 2011, este obligatorie utilizarea Sistemului computerizat pentru deplasarea mărfurilor accizabile (EMCS - Excise Movement Computerized System). Conform respectivei directive, deplasarea mărfurilor comunitare aflate în regim de suspendare a accizelor, având o destinație situată în afara teritoriului vamal al UE, trebuie să se desfășoare conform unei proceduri de export pentru care este necesară utilizarea unui sistem computerizat. Prin urmare, începând cu 1 ianuarie 2011, trebuie eliminate dispozițiile speciale referitoare la utilizarea documentului administrativ de însoțire, prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2719/92 al Consiliului din 11 septembrie 1992 privind documentele administrative de însoțire pentru circulația în regim de suspendare a produsele supuse accizelor (10). Procedurile de export care vor fi început în baza unui document administrativ de însoțire înaintea datei respective trebuie încheiate conform articolului 793c din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 așa cum se aplica la 31 decembrie 2010.
(12)
Aceste modificări nu trebuie să antreneze nicio modificare a sistemelor electronice care sunt sau trebuie să fie operaționale în momentul în care prezentul regulament devine aplicabil.
(13)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului vamal,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 1 se adaugă următorul punct 18:
„18.
Declarație sumară de ieșire înseamnă: Declarația sumară menționată la articolul 182c din cod, care trebuie depusă pentru mărfurile scoase de pe teritoriul vamal al Comunității, sub rezerva unor dispoziții contrare prevăzute de prezentul regulament.”
2.
Articolul 181c se modifică după cum urmează:
(a)
Litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală efectuată prin orice altă acțiune, conform articolelor 230, 232 și 233, cu excepția (în cazul în care sunt transportate în cadrul unui contract de transport) bunurilor de uz gospodăresc așa cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009 al Consiliului (11), a paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial;
(b)
Litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală verbală, conform articolelor 225, 227 și 229 alineatul (1), cu excepția (în cazul în care sunt transportate în cadrul unui contract de transport) bunurilor de uz gospodăresc așa cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009, a paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial;”.
(c)
Litera (m) se înlocuiește cu următorul text:
„(m)
următoarele mărfuri introduse pe teritoriul vamal al Comunității și provenind direct de la platformele de foraj sau de exploatare sau de la turbinele eoliene operate de o persoană stabilită pe teritoriul vamal al Comunității:
(i)
mărfuri care au fost încorporate în astfel de platforme sau în turbine eoliene, în scopul construirii, al reparării, al întreținerii sau al transformării acestora;
(ii)
mărfuri care au fost utilizate pentru dotarea sau echiparea respectivelor platforme sau a respectivelor turbine eoliene;
(iii)
alte mărfuri utilizate sau consumate pe platforme sau pe turbinele eoliene respective; și
(iv)
deșeurile nepericuloase provenind de pe platforme sau de la turbinele eoliene;”.
(d)
Se adaugă litera (o), având următorul text:
„(o)
mărfurile transportate dinspre teritorii situate pe teritoriul vamal al Comunității, în care Directiva 2006/112/CE a Consiliului (12) sau Directiva 2008/118/CE a Consiliului (13) nu se aplică, precum și mărfuri transportate dinspre Insula Helgoland, Republica San Marino și Vatican înspre teritoriul vamal al Comunității.
3.
La articolul 184d alineatul (3) teza „Articolul 181c literele (c)-(i), (l)-(n)” se înlocuiește cu teza „Articolul 181c literele (c)-(i), (l)-(o)”.
4.
La articolul 189 se adaugă următorul alineat:
„Cu toate acestea, mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Comunității, care sunt descărcate și reîncărcate pe același mijloc de transport pe parcursul transportului, pentru a permite descărcarea sau încărcarea altor mărfuri, nu trebuie prezentate în vamă.”
5.
La articolul 253a se adaugă următorul alineat:
„Cu toate acestea, în cazul în care sistemele informatice ale autorităților vamale sau ale operatorilor economici nu sunt operaționale și nu permit depunerea sau recepționarea declarațiilor vamale simplificate sau a notificărilor procedurii de vămuire la domiciliu prin intermediul unui sistem informatic de procesare a datelor, autoritățile vamale pot accepta declarațiile și notificările sub alte forme, stabilite de ele, cu condiția efectuării unei analize de risc eficace.”
6.
La articolul 261, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de folosire a procedurii de declarație simplificată se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la articolele 253, 253a, 253b și 253c.”
7.
La articolul 264, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de utilizare a procedurii de vămuire la domiciliu se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la articolele 253, 253a, 253b și 253c.”
8.
La articolul 269, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de utilizare a procedurii declarației simplificată se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la articolele 253, 253a, 253b, 253c și 270.”
9.
La articolul 272, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de utilizare a procedurii de vămuire la domiciliu se acordă solicitantului dacă sunt îndeplinite condițiile și criteriile menționate la alineatul (2) și la articolele 253, 253a, 253b, 253c și 274.”
10.
Articolul 279 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 279
Formalitățile de export prevăzute la articolele 786 și 796e pot fi simplificate conform dispozițiilor prezentului capitol.”
11.
La articolul 282, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Autorizația de utilizare a procedurii declarației simplificată se acordă conform condițiilor și modalității prevăzute la articolele 253, 253a, 253b, 253c, 261 alineatul (2) și, mutatis mutandis, la articolul 262.”
12.
Articolul 283 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 283
Autorizația de utilizare a procedurii de vămuire la domiciliu se acordă conform condițiilor și modalității prevăzute la articolul 253, 253a, 253b și 253c oricărui operator, denumit în continuare «exportator agreat», care dorește să efectueze formalitățile de export la sediul său sau în alte locuri desemnate sau aprobate de către autoritățile vamale.”
13.
Articolul 284 se elimină.
14.
La articolul 285a, se adaugă următorul alineat (1a):
„(1a) În cazurile în care se aplică articolul 592a sau 592d, autoritățile vamale pot autoriza operatorii economici să înscrie imediat în evidențe proprii fiecare operațiune de export și să notifice periodic biroului vamal ansamblul operațiunilor, printr-o declarație suplimentară, în termen de până la o lună de la data la care mărfurile au părăsit teritoriul vamal al Comunității. Această autorizație se poate acorda în următoarele condiții:
(a)
operatorul economic folosește autorizația doar pentru mărfuri care nu fac obiectul vreunei prohibiții sau restricții;
(b)
operatorul economic furnizează biroului vamal de export toate informațiile pe care acest birou le consideră necesare pentru efectuarea controlului mărfurilor;
(c)
în cazul în care biroul vamal de export este diferit de biroul vamal de ieșire, este necesar ca autoritățile vamale să fi autorizat utilizarea unui astfel de acord, iar informațiile menționate la litera (b) să fi fost puse la dispoziția biroului vamal de ieșire.
Atunci când se utilizează procedura menționată la primul paragraf, înregistrarea mărfurilor în evidențe echivalează cu acordarea liberului de vamă pentru export și ieșire.”
15.
Articolul 592a se modifică după cum urmează:
(a)
Litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală efectuată prin orice altă acțiune, conform articolului 231, articolului 232 alineatul (2) și articolului 233, cu excepția (în cazul în care sunt transportate în cadrul unui contract de transport) bunurilor de uz gospodăresc așa cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009, a paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial;”.
(b)
Litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
mărfurile pentru care este autorizată o declarație vamală verbală, conform articolelor 226, 227 și articolului 229 alineatul (2), cu excepția (în cazul în care sunt transportate în cadrul unui contract de transport) bunurilor de uz gospodăresc așa cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1186/2009, a paleților, a containerelor și a mijloacelor de transport rutier, feroviar, aerian, maritim și fluvial;”.
(c)
Punctul 1 se înlocuiește cu următorul text:
„1.
următoarele mărfuri scoase de pe teritoriul vamal al Comunității și transferate direct pe platforme de foraj sau de exploatare sau pe turbine eoliene operate de o persoană stabilită pe teritoriul vamal al Comunității:
(i)
mărfurile care urmează să fie utilizate la construirea, repararea, întreținerea sau transformarea acestor platforme sau turbine eoliene;
(ii)
mărfurile destinate a fi montate pe sau utilizate pentru a echipa respectivele platforme sau respectivele turbine eoliene;
(iii)
proviziile care urmează să fie utilizate sau consumate pe platforme sau pe turbinele eoliene respective;”.
(d)
Se adaugă literele (n)-(p), având următorul text:
„(n)
mărfurile care beneficiază de scutire în conformitate cu Convenția de la Viena din 18 aprilie 1961 privind relațiile diplomatice, Convenția de la Viena din 24 aprilie 1963 privind relațiile consulare sau alte convenții consulare, precum și cu Convenția de la New York din 16 decembrie 1969 privind misiunile speciale;
(o)
mărfurile care urmează a fi încorporate ca piese sau ca accesorii în nave sau aeronave, carburanții, lubrifianții și gazele necesare funcționării navelor sau aeronavelor, produsele alimentare și alte produse destinate consumului sau vânzării la bord;
(p)
mărfurile având ca destinație teritoriile situate pe teritoriul vamal al Comunității, în care Directiva 2006/112/CE sau Directiva 2008/118/CE nu se aplică și mărfurile expediate dinspre aceste teritorii înspre o altă destinație situată pe teritoriul vamal al Comunității, precum și mărfurile expediate dinspre teritoriul vamal al Comunității înspre Insula Helgoland, Republica San Marino și Vatican.”
16.
Articolul 592b se modifică după cum urmează:
(a)
La alineatul (1), litera (e) se elimină.
(b)
Alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În cazul în care declarația vamală nu se depune printr-un procedeu informatic de prelucrare a datelor, termenele menționate la alineatul (1) litera (a) punctele (iii) și (iv) și literele (b), (c) și (d) este de cel puțin patru ore.”
17.
La articolul 592g, teza „articolul 592a literele (c)-(m)” se înlocuiește cu teza „articolul 592a literele (c)-(p)”.
18.
În titlul IV capitolul 2 se introduce următorul articol 786:
„Articolul 786
(1) Procedura de export, în sensul articolului 161 alineatul (1) din cod, trebuie utilizată în cazul în care mărfurile comunitare trebuie transportate înspre o destinație situată în afara teritoriului vamal al Comunității.
(2) Formalitățile referitoare la declarația de export, stabilite în prezentul capitol, trebuie de asemenea îndeplinite atunci când:
(a)
mărfurile comunitare sunt transportate înspre și dinspre teritorii situate pe teritoriul vamal al Comunității în care Directiva 2006/112/CE sau Directiva 2008/118/CE nu se aplică;
(b)
mărfurile comunitare sunt livrate scutite de taxe, cum este cazul mărfurilor destinate aprovizionării navelor și aeronavelor, indiferent de destinația navei sau a aeronavei.
Cu toate acestea, în cazurile menționate la literele (a) și (b) nu este necesară includerea în declarația de export a datelor cerute pentru declarația sumară de ieșire, așa cum figurează în anexa 30A.”
19.
La articolul 792a alineatul (2), teza „articolul 793a alineatul (6)” se înlocuiește cu teza „articolul 793 alineatul (2) al doilea paragraf litera (b)”.
20.
La articolul 793, se inserează un nou alineat (3):
„(3) În cazurile menționate la alineatul (2) al doilea paragraf litera (b), când mărfurile recepționate în cadrul unui contract de transport unic sosesc la biroul vamal la locul efectiv de ieșire de pe teritoriul vamal al Comunității, transportatorul trebuie să furnizeze, la cererea biroului vamal, unul dintre următoarele elemente:
(a)
numărul de referință al declarației de export, în cazul în care este disponibil; sau
(b)
o copie a contractului de transport unic sau a declarației de export pentru mărfurile în cauză; sau
(c)
numărul de referință unic al transportului sau numărul de referință al documentului de transport și numărul coletelor, precum și numărul de identificare al echipamentului, dacă mărfurile sunt transportate în containere; sau
(d)
informațiile privind contractul de transport unic sau transportul mărfurilor în afara teritoriului vamal al Comunității, care figurează în sistemul de procesare a datelor al operatorului care recepționează mărfurile sau în orice alt sistem comercial de prelucrare a datelor.”
21.
La articolul 793a, alineatul (6) se elimină.
22.
Articolul 793c se elimină.
23.
La articolul 796c, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Această notificare trebuie să conțină numărul de referință al declarației de export.”
24.
Articolul 796d se modifică după cum urmează:
(a)
Alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Fără a aduce atingere articolului 793 alineatul (2) al doilea paragraf litera (b), biroul vamal de ieșire se asigură că mărfurile prezentate corespund cu cele declarate și supraveghează ieșirea fizică a mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității. Eventuala examinare a mărfurilor se efectuează de către biroul vamal de ieșire în baza mesajului «aviz anticipat de export» primit de la biroul vamal de export.
Pentru a permite supravegherea din partea autorităților vamale a mărfurilor care sunt descărcate dintr-un mijloc de transport, livrate unui alt operator care le recepționează și încărcate într-un alt mijloc de transport care va transporta aceste mărfuri în afara teritoriului vamal al Comunității în urma prezentării lor la biroul vamal de ieșire, se aplică următoarele dispoziții:
(a)
cel mai târziu în momentul livrării mărfurilor, deținătorul mărfurilor comunică următorului deținător numărul de referință unic al livrării sau numărul de referință al documentului de transport și numărul de colete sau, în cazul în care mărfurile sunt transportate în containere, numărul de identificare al echipamentului, precum și numărul de referință al declarației de export, în cazul în care acesta a fost emis. Această notificare poate fi transmisă prin mijloace electronice și/sau cu ajutorul sistemelor și al procedeelor comerciale, portuare sau de transport pentru furnizarea informațiilor sau în orice altă formă, în cazul în care niciunul din sistemele menționate mai sus nu este disponibil. Cel mai târziu în momentul livrării mărfurilor, operatorul care le recepționează înregistrează notificarea furnizată de deținătorul precedent al mărfurilor;
(b)
un transportator nu poate încărca mărfuri, în vederea transportării lor în afara teritoriului vamal al Comunității, decât dacă i s-au furnizat informațiile prevăzute la litera (a);
(c)
transportatorul trebuie să notifice ieșirea mărfurilor biroului vamal de ieșire, furnizând informațiile menționate la litera (a), cu excepția cazului în care aceste informații au fost puse la dispoziția autorităților vamale prin intermediul sistemelor sau proceselor comerciale, portuare sau de transport existente. În măsura posibilului, această notificare trebuie să facă parte dintr-un manifest existent sau dintr-un alt set de cerințe de raportare în materie de transport.
În sensul celui de al doilea paragraf, «transportator» înseamnă persoana care scoate mărfurile de pe teritoriul vamal al Comunității sau care își asumă responsabilitatea pentru transportarea lor în afara acestui teritoriu. Cu toate acestea:
-
în cazul transportului combinat - când mijlocul de transport activ care părăsește teritoriul vamal al Comunității transportă doar alte mijloace de transport care, după sosirea mijlocului de transport activ la destinație, vor circula pe cont propriu ca mijloc de transport activ - «transportator» înseamnă persoana care va opera mijlocul de transport care va circula pe cont propriu, odată ce mijlocul de transport care a părăsit teritoriul vamal al Comunității va fi ajuns la destinație;
-
în cazul transportului maritim sau aerian, efectuat în condițiile existenței unui acord de partajare a spațiului navei/aeronavei sau a altor aranjamente contractuale, «transportator» înseamnă persoana care a încheiat un contract și care a emis un conosament sau o scrisoare de transport aerian pentru transportul efectiv al mărfurilor în afara teritoriul vamal al Comunității.”
(b)
Se adaugă alineatul (4), după cum urmează:
„(4) Fără a aduce atingere articolului 792a, în cazul în care mărfurile declarate la export nu mai sunt destinate a fi transportate în afara teritoriului vamal al Comunității, persoana care scoate mărfurile din biroul vamal de ieșire în vederea transportării lor înspre un loc situat în interiorul acestui teritoriu trebui să furnizeze biroului vamal de ieșire informațiile menționate la alineatul (1) al doilea paragraf litera (a). Aceste informații pot fi furnizate sub orice formă.”
25.
La articolul 796da alineatul (4), litera (e) se înlocuiește cu următorul text:
„(e)
evidențe ale operatorilor economici, referitoare la mărfuri furnizate platformelor de foraj sau de producție de petrol și gaze sau turbinelor eoliene.”
26.
La articolul 841 alineatul (1), teza „articolele 787-796e” se înlocuiește cu teza „articolele 786 alineatul (1) și alineatul (2) litera (b) și articolele 787-796e”.
27.
Articolul 841a se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 841a
(1) În alte cazuri decât cele definite la articolul 182 alineatul (3) a treia teză din cod, reexportul trebuie notificat printr-o declarație sumară de ieșire, conform articolelor 842a-842e, cu excepția cazului în care la această obligație se renunță conform articolului 842a alineatul (3) sau (4).
(2) Dacă mărfurile aflate în depozit temporar sau într-o zonă liberă supusă modalităților de control de tip I sunt reexportate și nu se solicită nicio declarație vamală sau declarație sumară de ieșire, reexportarea trebuie notificată biroului vamal competent pentru locul în care mărfurile urmează să părăsească teritoriul vamal al Comunității, înainte de ieșirea mărfurilor, sub forma stabilită de autoritățile vamale.
Persoana prevăzută la alineatul (3) este autorizată, la cerere, să modifice una sau mai multe date din notificare. Aceste modificări nu mai sunt posibile după ce mărfurile menționate în notificare au părăsit teritoriul vamal al Comunității.
(3) Notificarea menționată la alineatul (2) primul paragraf trebuie efectuată de transportator. Cu toate acestea, respectiva notificare trebuie depusă de deținătorul spațiului de depozitare temporară sau de deținătorul spațiului de depozitare situat într-o zonă liberă supusă modalităților de control de tip I, sau de către orice altă persoană în măsură să prezinte mărfurile, atunci când transportatorul a fost informat și și-a dat consimțământul, în cadrul unui acord contractual, cu privire la depunerea notificării de către persoana menționată în prezentul alineat a doua teză. Biroul vamal de ieșire poate presupune, în lipsa unor dovezi contrare, că transportatorul și-a dat consimțământul în cadrul unui acord contractual și că a luat la cunoștință despre depunerea notificării.
În ceea ce privește definiția transportatorului, se aplică articolul 796d alineatul (1) ultimul paragraf.
(4) În cazul în care, după efectuarea notificării menționate la alineatul (2) primul paragraf, mărfurile nu mai sunt destinate scoaterii de pe teritoriul vamal al Comunității, articolul 796d alineatul (4) se aplică mutatis mutandis.”
28.
Articolul 842a se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 842a
(1) Fără a aduce atingere alineatelor (3) și (4), în cazul în care scoaterea mărfurilor de pe teritoriul vamal al Comunității nu necesită o declarație vamală, declarația sumară de ieșire trebuie depusă la biroul vamal de ieșire.
(2) În sensul acestui capitol, «biroul vamal de ieșire» este:
(a)
biroul vamal competent pentru locul de unde mărfurile vor părăsi teritoriul vamal al Comunității; sau
(b)
biroul vamal competent pentru locul în care mărfurile sunt încărcate pe nava sau pe aeronava care le va transporta la o destinație situată în afara teritoriului vamal al Comunității, atunci când mărfurile părăsesc teritoriul vamal al Comunității pe cale aeriană sau maritimă.
(3) Declarația sumară de ieșire nu mai este cerută dacă declarația electronică de tranzit conține datele din declarația sumară de ieșire, cu condiția ca biroul de destinație să fie totodată biroul vamal de ieșire sau ca biroul de destinație să fie în afara teritoriului vamal al Comunității.
(4) O declarație sumară de ieșire nu este cerută în următoarele cazuri:
(a)
existența scutirilor enumerate la articolul 592a;
(b)
atunci când mărfurile sunt încărcate într-un port sau aeroport situat pe teritoriul vamal al Comunității, în vederea descărcării într-un alt port sau aeroport al Comunității, cu condiția ca, la cererea biroului vamal de ieșire, să fie furnizată o dovadă a locului de debarcare, sub forma unui manifest comercial, maritim sau de transport sau a unei liste de încărcare. Această dispoziție se aplică în egală măsură atunci când nava sau aeronava care transportă mărfurile face escală într-un port sau aeroport situat în afara teritoriului vamal al Comunității, iar mărfurile respective trebuie să rămână la bordul navei sau aeronavei pe durata escalei în portul sau aeroportul situat în afara teritoriului vamal al Comunității;
(c)
atunci când, într-un port sau aeroport, mărfurile nu sunt descărcate de pe mijlocul de transport care le-a introdus pe teritoriul vamal al Comunității și care le va scoate de pe acest teritoriu;
(d)
atunci când mărfurile au fost încărcate într-un alt port sau aeroport situat pe teritoriul vamal al Comunității și rămân la bordul mijlocului de transport care le va scoate de pe teritoriul vamal al Comunității;
(e)
atunci când mărfurile aflate în depozit temporar sau într-o zonă liberă supusă modalităților de control de tip I sunt transbordate de pe mijlocul de transport care le-a transportat până la depozitul temporar sau zona liberă respectivă sub supravegherea aceluiași birou vamal pe o navă, o aeronavă sau un tren, care le va transporta din acel depozit temporar sau din acea zonă liberă în afara teritoriului vamal al Comunității, cu condiția ca:
(i)
transbordarea să fie efectuată în termen de paisprezece zile calendaristice de la data prezentării mărfurilor în vederea plasării în depozit temporar sau într-o zonă liberă supusă modalităților de control de tip I; în circumstanțe excepționale, autoritățile vamale pot prelungi acest termen pentru a face față acestor circumstanțe;
(ii)
informațiile referitoare la marfă să fie puse la dispoziția autorităților vamale; și
(iii)
destinația mărfurilor și destinatarul să nu sufere modificări după cunoștința transportatorului;
(f)
atunci când dovada că mărfurile care trebuie scoase de pe teritoriul vamal al Comunității au făcut deja obiectul unei declarații vamale conținând datele din declarația sumară de ieșire este pusă la dispoziția biroului vamal de ieșire, fie prin intermediul sistemului de procesare a datelor aparținând deținătorului spațiului de depozitare temporară, transportatorului sau operatorului portuar/aeroportuar, fie prin intermediul unui alt sistem comercial de procesare a datelor, cu condiția ca acesta să fi fost agreat de autoritățile vamale.
Fără a aduce atingere articolului 842d alineatul (2), în cazurile menționate la literele (a)-(f), controalele vamale trebuie să ia în considerare natura specifică a situației.
(5) Atunci când este cerută, declarația sumară de ieșire trebuie depusă de către transportator. Cu toate acestea, declarația sus-menționată trebuie depusă de deținătorul spațiului de depozitare temporară sau de deținătorul spațiului de depozitare situat într-o zonă liberă supusă modalităților de control de tip I, sau de către orice altă persoană în măsură să prezinte mărfurile, atunci când transportatorul a fost notificat cu privire la faptul că persoana menționată în cea de a doua teză din prezentul alineat depune respectiva declarație și și-a dat consimțământul în cadrul unui acord contractual. Biroul vamal de ieșire poate considera, în lipsa unor dovezi contrare, că transportatorul și-a dat consimțământul în cadrul unui acord contractual și că a luat la cunoștință despre depunerea declarației.
În ceea ce privește definiția transportatorului, se aplică articolul 796d alineatul (1) ultimul paragraf.
(6) În cazul în care, după depunerea unei declarații sumare de ieșire, mărfurile nu mai sunt destinate scoaterii de pe teritoriul vamal al Comunității, articolul 796d alineatul (4) se aplică mutatis mutandis.”
29.
La articolul 842d alineatul (2), paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text:
„În cazul în care mărfurile care fac obiectul uneia dintre scutirile de la obligația de depunere a unei declarații sumare de ieșire prevăzută la articolul 842a alineatul (4) părăsesc teritoriul vamal al Comunității, analiza de risc se efectuează în momentul prezentării acestora, atunci când este cazul, în baza documentației sau a altor informații privind aceste mărfuri.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Punctele 1-13 și 15-29 de la articolul 1 se aplică de la 1 ianuarie 2011. Cu toate acestea, în cazul în care o operațiune de export a început înainte de 1 ianuarie 2011, sub acoperirea unui document administrativ de însoțire conform articolului 793c alineatul (1), biroul vamal de ieșire trebuie să aplice măsurile stabilite la articolul 793c începând cu acea dată.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 20 mai 2010.