РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 223/2012 НА КОМИСИЯТА
от 14 март 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно торовете с цел привеждане на приложения I и IV към него в съответствие с техническия прогрес
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. относно торовете (1), и по-специално член 31, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 3 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 се предвижда, че тор, който принадлежи към видовете торове, изброени в приложение I към него, и отговаря на условията, установени в посочения регламент, може да бъде обозначен като „ЕО тор“.
(2)
Сред изброените в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 видове торове са някои, които могат да бъдат продавани единствено под формата на фин прах, както и други, които могат да бъдат продавани и под формата на суспензии. Торовете под формата на суспензии крият по-малко риск за здравето на земеделските производители, когато се използват в условия, в които използването на фини прахове би довело до вдишване на прахови частици. С цел да се намали експозицията на земеделските производители на прахови частици следва да се разшири обхватът на възможността за използване на суспензии, така че тя да се отнася и до видовете торове, съдържащи манган като хранителен микроелемент, както и да се разшири гамата на съставките, разрешени за използване в съществуващите суспензии на торове, съдържащи бор и мед.
(3)
В Регламент (ЕО) № 2003/2003 се предвижда използването на комплексообразуващи агенти като съставки в торове, съдържащи хранителни микроелементи. Такива торове обаче не са обозначени като „ЕО тор“, тъй като в приложение I към посочения регламент все още не е установен списък на разрешените за използване комплексообразуващи агенти, както и защото не съществуват обозначения на вида за тор, съдържащ комплексообразуващи агенти. Като се има предвид, че подходящи такива агенти (соли на лигносулфонова киселина, наричана по-долу „LS“) вече са на разположение, следва те да бъдат включени в списък с разрешени комплексообразуващи агенти и да бъдат създадени съответните обозначения на вида. Съществуващите обозначения на вида за разтвори на тор следва също да бъдат адаптирани, за да се позволи използването на комплексообразуващи агенти. С цел обаче да се улесни официалният контрол, следва всеки разтвор да не съдържа повече от един комплексообразуващ агент.
(4)
С новите правила относно разтворите и суспензиите от хранителни микроелементи се изисква тези видове торове да се преетикетират. За определен период обаче торове, етикетирани в съответствие със старите правила, ще останат като складови наличности. Поради това на производителите следва да бъде предоставено достатъчно време, за да подготвят новите етикети и да продадат всички съществуващи складови наличности.
(5)
В Регламент (ЕО) № 2003/2003 се предвижда набор от правила относно етикетирането на смесите от торове, съдържащи хранителни микроелементи, но в приложение I към него не се предвиждат съответни видове обозначения. С Регламент (ЕС) № 137/2011 в раздел Д.2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 бе въведена таблица Д.2.4, съдържаща съответните обозначения на вида, като също така бяха въведени по-ясни правила относно смесите от хранителни микроелементи. В таблица Д.2.4 се изисква определена информация при етикетирането, която в някои случаи не би била в съответствие с информацията, изисквана съгласно член 6, параграф 6 и член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2003/2003. Поради това таблица Д.2.4 следва да бъде съответно изменена. Следва да бъде предоставен преходен период, за да се даде възможност на икономическите оператори да се адаптират към новите правила и да продадат складовите си наличности от смеси от торове, съдържащи хранителни микроелементи.
(6)
N,N'-ди(2-хидроксибензил)етилендиамин-N,N'-диоцетната киселина (наричана по-долу „HBED“) представлява органичен хелатиращ агент за хранителни микроелементи. По-специално хелатираното с HBED желязо се използва за коригиране на недостига на желязо и за борба с хлорозата при редица видове плодни дръвчета. Премахването на хлорозата и нейните симптоми осигурява развитие на листната маса, добър растеж и развитие на плодовете. Използването на хелатираната с HBED форма на желязо е било разрешено в Полша, без това да доведе до вреди за околната среда. Поради това следва HBED да се добави към списъка с разрешени органични хелатиращи агенти за хранителни микроелементи в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Целесъобразно е обаче да се предвиди преходен период, така че използването на HBED да бъде разрешено след публикуването на съответния EN стандарт.
(7)
Дициандиамид/1,2,4 триазол (наричан по-долу „DCD/TZ“) и 1,2,4 триазол/3-метилпиразол (наричан по-долу „TZ/MP“) са инхибитори на нитрификация, използвани в комбинация с торове, съдържащи хранителния елемент азот под формата на карбамид и/или амониеви соли. Тези инхибитори удължават периода, в който азотът може да се усвоява от земеделските култури, ограничават просмукването на нитрати и намаляват емисиите на азотен оксид в атмосферата.
(8)
Триамид на N-(2-нитрофенил)фосфорната киселина (наричан по-долу „2-NPT“) е инхибитор на уреаза, предназначен за торове, съдържащи карбамид, с цел увеличаване на наличния за растенията азот при същевременно намаляване на емисиите на амоняк в атмосферата.
(9)
От много години DCD/TZ, TZ/MP и 2-NPT се използват в Германия, а DCD/TZ и TZ/MP- в Чешката република, при което са доказали ефективността си и безопасността си за околната среда. Поради това следва DCD/TZ, TZ/MP и 2-NPT да бъдат добавени в списъка на разрешените за използване инхибитори на нитрификация и уреаза в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003, за да могат те да бъдат по-широкодостъпни за земеделските производители на територията на целия Съюз.
(10)
В Регламент (ЕО) № 2003/2003 се изисква контролът на „ЕО торовете“ да се извършва в съответствие с методите за вземане на проби и анализ, описани в приложение IV към него. Някои от тези методи обаче не са признати на международно равнище и следва да бъдат заменени с наскоро разработените от Европейския комитет по стандартизация ЕN стандарти.
(11)
Обикновено EN стандартите се валидират чрез междулабораторно сравнение, при което се цели количествена проверка на възпроизводимостта и повторяемостта на методите за анализ. Поради това следва да се направи разграничаване между EN стандартите и неутвърдените методи, за да се откроят EN стандартите с доказана статистическа надеждност.
(12)
С оглед опростяване на законодателството и за да се улесни бъдещо преразглеждане, е целесъобразно пълният текст на методите за анализ в приложение IV към Регламент (ЕО) № 2003/2003 да се замени с препратки към EN стандартите, публикувани от Европейския комитет по стандартизация.
(13)
Поради това Регламент (ЕО) № 2003/2003 следва да бъде съответно изменен.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден по силата на член 32 от Регламент (ЕО) № 2003/2003,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
1. Приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
2. Приложение IV към Регламент (ЕО) № 2003/2003 се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Точка 1, буква a), буква б), подточка i), буква в), подточки i) и ii), буква г), подточка i), буква д), подточка i), буква е), подточка i) и точка 2 от приложение I се прилагат, считано от 4 април 2013 г.
Приложение I, точка 3, вписване 11 се прилага, считано от 4 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 март 2012 година.
REGULAMENTUL (UE) NR. 223/2012 AL COMISIEI
din 14 martie 2012
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind îngrășămintele, în sensul adaptării anexelor I și IV la progresul tehnic
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 octombrie 2003 privind îngrășămintele (1), în special articolul 31 alineatele (1) și (3),
întrucât:
(1)
Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede că orice îngrășământ care aparține unuia dintre tipurile de îngrășăminte menționate în anexa I și care îndeplinește condițiile prevăzute de regulamentul respectiv poate avea mențiunea „îngrășământ CE”.
(2)
Tipurile de îngrășăminte enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 includ anumite tipuri care pot fi comercializate doar sub formă de pulberi fine, dar și alte tipuri care pot fi comercializate, de asemenea, sub formă de suspensii. Îngrășămintele în suspensie prezintă un risc mai redus pentru sănătatea agricultorilor atunci când sunt utilizate în condiții în care folosirea pulberilor fine ar avea ca rezultat inhalarea de prafuri. Pentru a reduce expunerea agricultori la prafuri, opțiunea utilizării îngrășămintelor în suspensie ar trebui să fie extinsă prin includerea tipurilor de îngrășăminte pe bază de oligoelemente cu mangan; gama de ingrediente autorizate în îngrășămintele în suspensie cu bor și cupru ar trebui, de asemenea, extinsă.
(3)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede utilizarea agenților de complexare ca ingrediente ale îngrășămintelor cu oligoelemente. Cu toate acestea, niciun îngrășământ de acest tip nu a fost clasificat drept „îngrășământ CE”, întrucât, pe de o parte, în anexa I la regulamentul menționat nu a fost încă prevăzută nicio listă a agenților de complexare autorizați și, pe de altă parte, deoarece nu există denumiri pentru tipurile de îngrășăminte care conțin agenți de complexare. Având în vedere că, în prezent, sunt disponibili agenți de complexare adecvați (săruri ale acidului lignosulfonic - denumite în continuare „SL”), aceștia ar trebui adăugați la lista agenților de complexare autorizați și ar trebui create denumirile corespunzătoare ale tipurilor de îngrășăminte. Denumirile existente pentru tipurile de soluții de îngrășăminte ar trebui, de asemenea, adaptate pentru a permite utilizarea agenților de complexare. Cu toate acestea, în vederea facilitării controalelor oficiale, fiecare asemenea soluție nu ar trebui să conțină mai mult de un agent de complexare.
(4)
Noile norme privind soluțiile și suspensiile de oligoelemente impun o nouă etichetare a acestor tipuri de îngrășăminte. Cu toate acestea, îngrășămintele etichetate în conformitate cu normele anterioare vor rămâne în stoc pentru o anumită perioadă de timp. Prin urmare, ar trebui să li se acorde timp suficient producătorilor pentru a pregăti noile etichete și pentru a lichida toate stocurile existente.
(5)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede o serie de norme aplicabile etichetării îngrășămintelor constituite din amestecuri de oligoelemente, însă nu prevede denumirile corespondente ale tipurilor de îngrășăminte în anexa I. Regulamentul (UE) nr. 137/2011 a introdus tabelul E.2.4 în cadrul secțiunii E.2 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 care conține denumirile de tip corespunzătoare și norme mai clare privind îngrășămintele formate din amestecuri de oligoelemente. Cu toate acestea, tabelul E.2.4 necesită unele informații privind etichetarea, care, în anumite cazuri, nu ar fi conforme cu prevederile articolului 6 alineatul (6) și articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Prin urmare, tabelul E.2.4 ar trebui modificat în mod corespunzător. Ar trebui acordată o perioadă de tranziție pentru a permite operatorilor economici să se adapteze la noile norme și să vândă stocurile de îngrășăminte formate din amestecuri de oligoelemente.
(6)
Acidul etilendiamino-N,N’-di(2-hidroxibenzil) N,N'-diacetic (denumit în continuare „HBED”) este un agent chelator organic pentru oligoelemente. În special, fierul chelat cu HBED este folosit pentru corectarea deficitului de fier și eliminarea clorozei ferice pentru o mare varietate de pomi fructiferi. Eliminarea clorozei ferice și a simptomelor aferente asigură un frunziș verde, o bună creștere și dezvoltarea fructului. Forma chelată cu fier a HBED a fost autorizată în Polonia fără a avea efecte negative asupra mediului. Prin urmare, HBED ar trebui adăugat pe lista agenților chelatori autorizați pentru oligoelemente, în cadrul anexei I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Cu toate acestea, este oportun să se prevadă o perioadă de tranziție, astfel încât HBED să fie autorizat după publicarea standardului EN aferent.
(7)
Diciandiamidă/1,2,4 triazol (denumită în continuare „DCD/TZ”) și 1,2,4 triazol/3-metilpirazol (denumit în continuare „TZ/MP”) sunt inhibitori de nitrificare care sunt utilizați în combinație cu îngrășămintele care conțin azot nutritiv sub formă de uree și/sau săruri de amoniu. Acești inhibitori prelungesc prezența azotului în culturi, reduc levigarea nitraților și reduc emisiile de protoxid de azot în atmosferă.
(8)
Triamida acidului N-(2-nitrofenil) fosforic (denumită în continuare „2-NPT”) este un inhibitor de urează menit să sporească concentrația azotului în plante, conceput pentru îngrășămintele azotate cu conținut de uree, și să reducă emisiile de amoniac în atmosferă.
(9)
DCD/TZ, TZ/MP și 2-NPT au fost folosite în Germania, iar DCD/TZ și TZ/MP în Republica Cehă pentru mulți ani, unde s-au dovedit eficiente și nu au prezentat riscuri pentru mediu. Prin urmare, DCD/TZ, TZ/MP și 2-NPT ar trebui adăugate la lista inhibitorilor de nitrificare și de urează autorizați din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003, pentru a-i face accesibili la scară mai largă pentru agricultorii de pe întreg teritoriul Uniunii.
(10)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 impune efectuarea controlului îngrășămintelor CE în conformitate cu metodele de eșantionare și de analiză descrise în anexa IV. Cu toate acestea, unele dintre aceste metode nu sunt recunoscute la nivel internațional și ar trebui înlocuite de standardele EN elaborate recent de Comitetul European de Standardizare.
(11)
De obicei, standardele EN sunt validate printr-o comparație interlaboratoare în vederea cuantificării reproductibilității și repetabilității metodelor analitice. Prin urmare, ar trebui să se facă distincție între standardele EN validate și metodele nevalidate în vederea identificării standardelor EN care s-au dovedit fiabile din punct de vedere statistic.
(12)
Pentru a simplifica legislația și a facilita revizuirile ulterioare, este oportună înlocuirea textului complet al metodelor analitice din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 cu trimiteri la standardele EN publicate de Comitetul European de Standardizare.
(13)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 ar trebui modificat în mod corespunzător.
(14)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 32 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări
(1) Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
(2) Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
Articolul 2
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Punctul 1 literele (a), (b) subpunctul (i), (c) subpunctul (i), (c) subpunctul (ii), (d) subpunctul (i), (e) subpunctul (i), (f) subpunctul (i) și punctul 2 din anexa I se aplică de la 4 aprilie 2013.
Anexa I punctul 3 mențiunea 11 se aplică de la 4 iulie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 14 martie 2012.