РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 ноември 2011 година
за изменение на решения 2010/2/ЕС и 2011/278/ЕС по отношение на отраслите и подотраслите, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии
(нотифицирано под номер C(2011) 8017)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/745/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а, параграф 1 и параграф 13 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2010/2/ЕС на Комисията (2) е определен, в съответствие с Директива 2003/87/ЕО, списък на отраслите и подотраслите, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(2)
С Решение 2011/278/ЕС на Комисията (3) са формулирани валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизирано разпределяне на безплатни квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО.
(3)
Съгласно член 10а, параграф 13, втора алинея от Директива 2003/87/ЕО Комисията може всяка година да добавя определен отрасъл или подотрасъл към списъка на отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии. За тази цел е необходимо да бъде доказано в аналитичен доклад, че съответният отрасъл или подотрасъл съответства на критериите, формулирани в член 10а, параграфи 14-17 от цитираната директива, след настъпването на промяна със значително въздействие върху дейностите в съответния отрасъл или подотрасъл.
(4)
С цел определяне на отраслите или подотраслите, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, Комисията следва да оцени, на равнището на ЕС и при подходяща степен на детайлизиране на данните, до каква степен съответният отрасъл или подотрасъл е в състояние да включи в цената на продукта преките разходи за необходимите квоти за емисии и непреките разходи от повишените цени на електроенергията, произтичащи от прилагането на Директива 2003/87/ЕО, без да понесе значителна загуба на пазарни дялове в полза на инсталации извън ЕС, имащи по-ниска въглеродна ефективност. Тези оценки следва да се основават на средната цена на въглеродните емисии, съгласно изготвената от Комисията оценка на въздействието, придружаваща пакета от мерки за изпълнение на целите на ЕС за периода до 2020 г. в областта на изменението на климата и на енергията от възобновяеми източници, както и на данни, ако има такива, за търговията, производството и добавената стойност във всеки отрасъл или подотрасъл през последните три години.
(5)
Тъй като някои отрасли и подотрасли, като например производството на тухли и керемиди, не бяха цялостно анализирани - поради недостатъчното време и ограниченото качество и разполагаемост на данните, те не бяха включени в списъка, публикуван в приложението към Директива 2010/2/ЕС.
(6)
През 2010 г. бе направена повторна оценка за отрасъла „Производство на тухли, керемиди и други строителни изделия от печена глина“ (с код 2640 по Статистическата класификация на икономическите дейности - NACE). Тази качествена оценка показа наличието на неблагоприятни пазарни характеристики, като например увеличаващ се обем на търговията, по-специално с тенденция за нарастване на вноса от страни с ниски производствени разходи, нарастващ натиск от страна на международната конкуренция, значителен дял на малките и средните предприятия в производството в ЕС, както и много скромни печалби през разгледаните години (в сравнение с допълнителните разходи във връзка с емисиите на CO2), което ограничава възможностите на тези инсталации за инвестиции и намаляване на емисиите. Въз основа на комбинираното въздействие от тези фактори отрасълът следва да се смята за изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(7)
Също така беше доказано, че отрасълът „Производство на сол“ (с код 1440 по NACE) съответства на количествените критерии, формулирани в член 10а, параграфи 14-17 от Директива 2003/87/ЕО, след като бе установено наличието на допълнителни инсталации от този отрасъл в Независимия регистър на Общността за транзакциите (CITL), който бе използван като основен източник на информация при изчисляването на преките разходи за квоти за емисии. Следователно този отрасъл трябва да се добави към списъка на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии. Установяването на допълнителни инсталации в CITL, които принадлежат към този отрасъл, не променя ситуацията по отношение на значителния риск от изместване на въглеродни емисии, съществуващ при други отрасли и подотрасли.
(8)
Някои отрасли, за които при приложеното във връзка с Решение 2010/2/ЕС четирицифрено ниво на детайлизиране в NACE не бе установено да са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, бяха допълнително детайлизирани, което доведе до констатацията, че при няколко от подотраслите редица специфични отличаващи ги характеристики водят до много различни резултати в сравнение с останалата част от съответния отрасъл. В случаите, когато този вид оценки водят до заключението, че някои отрасли или подотрасли могат да бъдат отчетливо разграничени от други отрасли или подотрасли въз основа на специфични характеристики, както и че тези отрасли или подотрасли съответстват на количествените критерии, формулирани в член 10а, параграф 15 или 16 от Директива 2003/87/ЕО, те могат да бъдат добавени към списъка на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на значителен риск от изместване на емисии. Във връзка с горепосоченото към списъка следва да бъдат добавени отраслите „Производство на какаова маса (с изключение на съдържащата добавена захар или друг подсладител)“, „Какаово масло, мазнина и течно масло“ и „Какао на прах, без добавена захар или друг подсладител“.
(9)
Тъй като допълнителният анализ, изискван съгласно член 1, втора алинея от Решение 2010/2/ЕС, вече е проведен, тази алинея следва да отпадне. Комисията не констатира данни за необходимата интензивност на търговията, която би обусловила включване на съответните отрасли в списъка на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(10)
Следователно решения 2010/2/ЕС и 2011/278/ЕС следва да бъдат съответно изменени.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Изменения на Решение 2010/2/ЕС
Решение 2010/2/ЕС се изменя, както следва:
1.
В член 1 втората алинея се заличава.
2.
Приложението към Решение 2010/2/ЕС се изменя в съответствие с приложение I към настоящото решение.
Член 2
Изменения на приложение I към Решение 2011/278/ЕС
Приложение I към Решение 2011/278/ЕС се изменя в съответствие с приложение II към настоящото решение.
Член 3
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 11 ноември 2011 година.
DECYZJA KOMISJI
z dnia 11 listopada 2011 r.
zmieniająca decyzje 2010/2/UE i 2011/278/UE w odniesieniu do sektorów i podsektorów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji
(notyfikowana jako dokument nr C(2011) 8017)
(Tekst mający znaczenie dla EOG)
(2011/745/UE)
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając dyrektywę 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 13 października 2003 r. ustanawiającą system handlu przydziałami do emisji gazów cieplarnianych we Wspólnocie oraz zmieniającą dyrektywę Rady 96/61/WE (1), w szczególności jej art. 10a ust. 1 i 13,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Decyzja Komisji 2010/2/UE (2) ustala, zgodnie z dyrektywą 2003/87/WE, wykaz sektorów i podsektorów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji.
(2)
Decyzja Komisji 2011/278/UE (3) ustanawia przejściowe zasady dotyczące zharmonizowanego przydziału bezpłatnych uprawnień do emisji w całej Unii na mocy art. 10a dyrektywy 2003/87/WE.
(3)
Zgodnie z art. 10a ust. 13 akapit drugi dyrektywy 2003/87/WE Komisja może każdego roku dodać sektor lub podsektor do wykazu sektorów i podsektorów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji. Należy wykazać w sprawozdaniu analitycznym, że dany sektor lub podsektor spełnia kryteria ustanowione w art. 10a ust. 14-17 wymienionej dyrektywy na skutek zmiany, która ma znaczący wpływ na działalność w danym sektorze lub podsektorze.
(4)
W celu określenia sektorów lub podsektorów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji Komisja ocenia na poziomie Unii możliwości przeniesienia przez dany sektor lub podsektor, na odpowiednim poziomie podziału, kosztów bezpośrednich wymaganych uprawnień oraz kosztów pośrednich powodowanych wyższymi cenami energii elektrycznej wynikającymi z wprowadzenia w życie dyrektywy 2003/87/WE do cen produktów bez znaczącej utraty udziału rynkowego na korzyść instalacji poza Unią, które cechuje większa emisyjność CO2. Oceny te powinny opierać się na średniej cenie uprawnienia do emisji CO2, zgodnie z dokonaną przez Komisję oceną skutków dołączoną do pakietu środków wdrażających cele Unii w zakresie zmiany klimatu i energii ze źródeł odnawialnych do roku 2020 oraz, o ile są one dostępne, na danych dotyczących handlu, produkcji i wartości dodanej z trzech ostatnich lat dla każdego sektora lub podsektora.
(5)
Niektóre sektory i podsektory, takie jak sektor produkcji cegieł i dachówek, które nie zostały poddane pełnej analizie ze względu na ograniczenia czasowe i w przypadku których jakość bądź dostępność danych były ograniczone, nie zostały dodane do wykazu opublikowanego w załączniku do decyzji 2010/2/UE.
(6)
Sektor „produkcji cegieł, dachówek i materiałów budowlanych, z wypalanej gliny” (kod NACE 2640) został poddany ponownej ocenie w 2010 r. Ocena jakościowa wykazała skomplikowaną charakterystykę rynkową, taką jak rosnąca wymiana handlowa, w szczególności rosnący import z krajów, w których produkcja jest tania, wzrost presji konkurencji międzynarodowej, znaczący udział małych i średnich przedsiębiorstw w produkcji unijnej, oraz niewielkie w porównaniu do dodatkowych kosztów CO2 marże zysku w latach poddanych ocenie, co ogranicza zdolności instalacji do inwestycji i ograniczania emisji. Biorąc pod uwagę połączony wpływ tych czynników, sektor należy uznać za narażony na znaczące ryzyko ucieczki emisji.
(7)
Wykazano także, że sektor „produkcji soli” (kod NACE 1440) spełnia wymogi ilościowe określone w art. 10a ust. 14-17 dyrektywy 2003/87/WE wskutek wskazania dodatkowych instalacji z sektora w niezależnym dzienniku transakcji Wspólnoty (CITL), który został wykorzystany jako główne źródło do obliczania bezpośrednich kosztów uprawnień. Sektor ten należy zatem dodać do wykazu sektorów lub podsektorów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji. Wskazanie instalacji w CITL jako należących do sektora nie ma pływu na status pod kątem znaczącego ryzyka ucieczki emisji w odniesieniu do pozostałych sektorów i podsektorów.
(8)
Niektóre sektory, których w decyzji 2010/2/UE nie uznano za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji na poziomie NACE-4, zostały podzielone, a następnie ocenie poddano szereg odpowiadających im podsektorów, w przypadku których pewne szczególnie charakterystyczne cechy wywoływały zasadniczo inne skutki niż pozostała część sektora. Jeżeli z oceny można wyciągnąć wniosek, że sektor lub podsektor można wyraźnie odróżnić od innych sektorów lub podsektorów na podstawie szczególnych cech charakterystycznych oraz że spełnia on ilościowe kryteria określone w art. 10a ust. 15 lub 16 dyrektywy 2003/87/WE, taki sektor lub podsektor można włączyć do wykazu produktów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji. Należy zatem dodać do wykazu sektory „miazga kakaowa (z wyłączeniem zawierającej dodatek cukru lub innego środka słodzącego)”, „masło, tłuszcz i olej, kakaowe” oraz „proszek kakaowy, niezawierający dodatku cukru lub innego środka słodzącego”.
(9)
Po dokonaniu dalszej analizy, o której mowa w art. 1 akapit drugi decyzji 2010/2/UE, akapit ten należy usunąć. Komisja nie znalazła dowodów, że istnieje konieczna intensywność wymiany handlowej, która uzasadniałaby ujęcie przedmiotowych sektorów w wykazie sektorów i podsektorów uważanych za narażone na znaczące ryzyko ucieczki emisji.
(10)
Należy zatem odpowiednio zmienić decyzje 2010/2/UE i 2011/278/UE.
(11)
Środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Komitetu ds. Zmian Klimatu,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
Zmiany do decyzji 2010/2/UE
W decyzji 2010/2/UE wprowadza się następujące zmiany:
1)
w art. 1 skreśla się akapit drugi;
2)
załącznik I do decyzji 2010/2/UE zostaje zmieniony zgodnie z załącznikiem I do niniejszej decyzji.
Artykuł 2
Zmiany do załącznika I do decyzji 2011/278/UE
W załączniku I do decyzji 2011/278/UE wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem II do niniejszej decyzji.
Artykuł 3
Adresaci
Niniejsza decyzja skierowana jest do państw członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 11 listopada 2011 r.