РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 461/2013 НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилентерефталат (ПЕТ) с произход от Индия след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 18 от Регламент (ЕО) № 597/2009
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основният регламент“), и по-специално член 18 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилентерефталат (ПЕТ) с произход, inter alia, от Индия. С Регламент (ЕО) № 1645/2005 (3) Съветът измени нивото на действащите изравнителни мерки срещу вноса на ПЕТ от Индия. Измененията са следствие от ускорено преразглеждане, започнато в съответствие с член 20 от основния регламент. След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките, с Регламент (ЕО) № 193/2007 (4) Съветът наложи окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени впоследствие с Регламент (ЕО) № 1286/2008 (5) и с Регламент за изпълнение (ЕС) № 906/2011 (6) след провеждане на частични междинни преразглеждания. Частичното междинно преразглеждане, проведено на по-късен етап, бе прекратено без изменение на действащите мерки с Регламент за изпълнение (ЕС) № 559/2012 (7). С Решение 2000/745/ЕО (8) Комисията прие гаранциите за спазване на минимален ценови праг на вноса, предложени от трима производители износители от Индия.
(2)
Тези изравнителни мерки се състоят от специфично мито. Ставката на митото е между 0 EUR до 106,5 EUR за тон за поименно изброените индийски производители, а остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от всички други производители, е в размер на 69,4 EUR за тон.
2. Съществуващи антидъмпингови мерки
(3)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (9) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ПЕТ с произход, inter alia, от Индия. След преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на съществуващите мерки с Регламент (ЕО) № 192/2007 (10) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито за нов период от пет години.
3. Искане за преразглеждане с оглед изтичането на срока на действие на мерките
(4)
След публикуването на известие за предстоящото изтичане на срока на действие (11) на действащите окончателни изравнителни мерки на 25 ноември 2011 г. Комисията получи искане за започване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на посочените мерки в съответствие с член 18 от основния регламент (наричано по-долу „преразглеждането с оглед изтичане на срока“). Искането бе подадено от Комитета на производителите на полиетилентерефталат в Европа (наричанпо-долу „заявителят“) от името на производители, които представляват близо 95 % от общото производство в Съюза на полиетилентерефталат.
(5)
Искането се основаваше на твърдението, че изтичането на срока на действие на мерките вероятно ще доведе до продължаване или повторно възникване на субсидирането и на причинената от него вреда на индустрията на Съюза.
(6)
Преди да започне преразглеждането с оглед изтичането на срока на действие и в съответствие с член 22, параграф 1 и член 10, параграф 7 от основния регламент, Комисията уведоми правителството на Индия („ПИ“), че е получила надлежно документирано искане за преразглеждане, и отправи покана към ПИ за консултации с цел изясняване на положението във връзка със съдържанието на искането за преразглеждане и вземането на взаимно договорено решение. Правителството на Индия обаче не отговори на отправената му от Комисията покана за консултации.
4. Започване на преразглеждане с оглед изтичането на срока на действие
(7)
След като се консултира с Консултативния комитет и установи, че са налице достатъчно доказателства за започване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие, Комисията обяви на 24 февруари 2012 г. с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (12) (наричано по-долу „известието за започване на преразглеждане“), започването на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 18 от основния регламент.
5. Успоредно разследване
(8)
На 24 февруари 2012 г. Комисията също така започна преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 с оглед изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на вноса на ПЕТ с произход от Индия, Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд (13).
6. Разследване
6.1. Разследване период в рамките на преразглеждането и разглеждан период
(9)
Разследването във връзка с вероятността от продължаване или повторно възникване на субсидирането обхвана периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2011 г. (наричан по-долу „разследваният период в рамките на преразглеждането“ или „ПРП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вероятността за продължаване или повторно възникване на вредата, обхвана периода от 1 януари 2008 г. до края на ПРП (наричан по-долу „разглежданият период“).
6.2. Страни, засегнати от разследването
(10)
Комисията официално уведоми заявителя, другите известни производители от Съюза, производителите износители от засегнатата държава, несвързаните вносители, ползвателите в Съюза, за които е известно, че са засегнати, както и представителите на засегнатата държава за започването на преразглеждането с оглед на изтичане на срока на действие.
(11)
На заинтересованите страни бе предоставена възможност да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на преразглеждане. На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и посочиха особени съображения в подкрепа на това свое искане, беше осигурено изслушване.
(12)
С оглед на видимо големия брой производители износители в Индия, както и несвързани производители и вносители в Съюза, бе счетено за целесъобразно да се прецени дали следва да се използва представителна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент. За да може Комисията да реши дали е необходимо използване на представителна извадка и - ако това е така - да изготви такава, производителите вносители и несвързаните вносители бяха приканени да заявят своя интерес в срок от 15 дни от започването на преразглеждането и да предоставят на Комисията информацията, поискана в известието за започване.
(13)
Седем производители износители отговориха във връзка с изготвянето на представителната извадка и изразиха желание да сътрудничат на разследването в рамките на преразглеждането. Въз основа на обема на техния износ за Съюза беше изготвена представителна извадка от трима производители износители от Индия. По отношение на посочената представителна извадка не бяха направени възражения от включените в извадката производители, от невключени в извадката производители или от съответните органи на Индия.
(14)
На тримата включени в представителната извадка производители износители бяха надлежно изпратени въпросници за попълване и бяха получени отговори от всички тях. Отговорите на въпросника на един индийски производител, включен в извадката, обаче разкриха, че той е изнасял само незначителни количества от разглеждания продукт по време на ПРП и поради това не бе целесъобразно да се изчисляват проценти на субсидиите за това дружество. Поради това посещенията за проверка бяха извършени при останалите двама производители износители, които заедно представляват 99 % от общия внос от Индия за Съюза по време на ПРП.
(15)
След разгласяването на съществените факти и съображения (наричано по-долу „разгласяването“) един съдействащ индийски производител поиска изчисляване не неговия марж на субсидия. В това отношение беше потвърдено отново, че износът от страна на това дружество е бил незначителен и следователно не е оказал въздействие върху определянето на вероятността от продължаване или повторно възникване на субсидирането при настоящото преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие. Поради това искането беше отхвърлено.
(16)
Комисията обяви в известието за започване на преразглеждане, че тя е изготвила предварителна извадка от производители от Съюза. Тази извадка се състоеше от четири дружества от тринадесетте производители от Съюза, които бяха известни преди започването на разследването, като те бяха подбрани въз основа на най-големия представителен обем на производство и продажби, който е възможно да бъде разследван в рамките на наличното време. Извадката представляваше над 50 % от общото производство и продажби на Съюза по време на ПРП по разчетни данни. Заинтересованите страни бяха поканени да се запознаят с преписката и да изразят становището си относно целесъобразността на този подбор в срок от 15 дни от датата на публикуване на известието за започване на преразглеждане. На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и посочиха особени съображения в подкрепа на това свое искане, беше осигурено изслушване.
(17)
Някои заинтересовани страни изказаха възражения по отношение на извадката от производители от Съюза. Те твърдяха, че: (i) Комисията не следва да изготвя представителна извадка, по-специално поради факта, че не е била използвана такава при предишното разследване; (ii) методът, използван за изготвянето на извадката, беше оспорен на основание, че той „смесва три различни етапа“, а именно подкрепата за започването на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие, определянето на индустрията на Съюза и изготвянето на извадки; (iii) предварителната извадка е била изготвена въз основа на неточна и непълна информация; (iv) изготвената предварителна извадка не е била представителна, тъй като включва отделни образувания, а не групи; също така се твърдеше, че включването на дружество, преминало през неотдавнашно изтегляне на инвестициите, или дружество, което е претърпяло свързани продажби, е намалило представителността на извадката.
(18)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва:
-
решението за използване на извадка се прави поотделно за всяко разследване в зависимост от конкретните обстоятелства във всеки отделен случай и член 22, параграф 6 от основния регламент не урежда използването на такава извадка за установяване на вреда в контекста на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие. За разлика от предишните разследвания, когато разследването на всички дружества, заявили своя интерес и оказали съдействие, бе възможно, Комисията е взела решение в настоящото преразглеждане, че с оглед на големия им брой, не е възможно всички производители от Съюза да бъдат разследвани в рамките на наличното време, и че условията на член 27 са следователно изпълнени.
-
Комисията не е „смесила“ определянето на подкрепата за започване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие, определянето на индустрията на Съюза, и подбора на предварителната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за тях е било взето решение поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза в контекста на разследване на подкрепата за започване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие, е оказало въздействие върху представителността на извадката.
-
извадката беше изготвена въз основа на наличната информация към момента на подбора в съответствие с член 27 от основния регламент. Представителността на извадката беше преразгледана вследствие на коментарите на страните относно данните за конкретни дружества. Нито един от направените коментари не беше счетен за обоснован.
-
както се изисква по член 27 от основния регламент, извадката беше изготвена въз основа на най-големия представителен обем на производството и продажбите, който е възможно да бъде разследван в рамките на наличното време. Образуванията, принадлежащи към по-големи групи, за които беше установено, че действат независимо от други дъщерни дружества в една и съща група, бяха счетени за представителни за индустрията на Съюза и в резултат на това не беше необходимо разследване на цялата група на консолидирана основа. Същевременно дружествата бяха включени в представителната извадка като икономически субекти, като се гарантира, че всички съответни данни да могат да бъдат проверени. Освен това изтеглянето на инвестиции и наличието на свързани продажби са част от характеристиките на сектора през разглеждания период и следователно нито един от тези елементи не беше определен като намаляващ представителността на извадката.
(19)
След разгласяването страните повториха горепосочените аргументи, които вече бяха разгледани.
(20)
Изготвянето на извадка от несвързани вносители бе предвидено в известието за започване на преразглеждане. Нито един от двадесет и четиримата несвързани вносители, с които беше установена връзка, не оказа съдействие по време на настоящото разследване.
(21)
Всичките петима известни доставчици на суровини бяха потърсени при започването и получиха съответния въпросник. Двама доставчици заявиха интерес и отговориха на въпросника.
(22)
При започването на процедурата беше установена връзка с всички известни ползватели и сдружения на ползватели. Седемнадесет ползватели отговориха на въпросника. Двадесет сдружения на ползвателите от 16 държави членки заявиха интерес и предоставиха коментари.
7. Проверка на получената информация
(23)
Комисията издири и провери цялата информация, която сметна за необходима за определяне на вероятността от продължаване или повторно възникване на субсидирането и на произтичащата от него вреда, както и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните заинтересовани страни:
а)
Производители износители
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Калкута, Индия;
-
Reliance Industries Limited, Нави Мумбай, Индия;
б)
Производители от Съюза
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Нидерландия;
-
Equipolymers, Италия, Германия;
-
Neo Group, UAB, Литва;
-
Novapet SA, Испания.
в)
Ползватели в Съюза
-
Coca-Cola Europe, Белгия;
-
Nestle Waters France, Франция.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(24)
Продуктът, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като този при първоначалното разследване, а именно ПЕТ с вискозитетен индекс 78 ml/g или повече, съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от Индия. Понастоящем той е класиран в код по КН 3907 60 20.
2. Подобен продукт
(25)
Както в първоначалното разследване и в разследването по повод на преразглеждането, беше установено, че разглежданият продукт, т.е. ПЕТ, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в засегнатите страни, както и ПЕТ, произвеждан и продаван в Съюза от производители от Съюза, имат еднакви основни физически и химически характеристики и употреба. Поради това те бяха счетени за подобни продукти в съответствие с член 2, буква в) от основния регламент.
В. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПРОДЪЛЖАВАНЕ ИЛИ ПОВТОРНО ВЪЗНИКВАНЕ НА СУБСИДИРАНЕТО
1. Въведение
(26)
Въз основа на информацията, съдържаща се в искането за преразглеждане и в отговорите на въпросника на Комисията, бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускане на субсидии.
Схеми на национално равнище
а)
Схема за кредитиране на вносни мита на материали, използвани в изнесени стоки („DEPBS“);
б)
Схема за възстановяване на мита („DDS“);
в)
Схема за фокусиране върху пазара („FMS“);
г)
Схема за фокусиране върху продукта („FPS“);
д)
Схема за стимулиране на титулярите със статут на износители („SHIS“)
е)
Схема на предварителни разрешителни („AAS“);
ж)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“);
з)
Схема на звеното с експортна ориентация/специални икономически зони („SEZ/EOU“);
и)
Схема за експортно кредитиране („ECS“)
й)
Схема за освобождаване от подоходен данък („ITES“).
Регионални схеми
к)
Схема за стимулиране на Западен Бенгал („WBIS“);
л)
Схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции;
м)
Насърчителна схема спрямо данъка върху продажбите в Гуджарат („GSTIS“);
н)
Схема за освобождаване от данък върху продажбите на електроенергия в Гуджарат („GEDES“);
о)
Схема с пакет от насърчителни мерки („PSI“) на правителството на Махаращра.
(27)
Схемите от буква а) и букви б) - з), посочени по-горе, са основани на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Съгласно закона за външната търговия ПИ има право да отправя уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политика за външната търговия“, издавани на всеки пет години и редовно актуализирани от Министерството на търговията. Документът относно политиката за външната търговия, който е от значение за ПРП в настоящото разследване, е „Външнотърговска политика за периода 2009-2014 г. („ВТП 2009-2014 г.“). Освен това ПИ определя процедурите, уредени с ВТП 2009 - 2014 г. в наръчник на процедурите, том I („НП I 2009-2014 г.“). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(28)
Схемата, посочена в буква б) по-горе, се основава на раздел 75 от Закона за митниците от 1962 г., на раздел 37 от Закона за централните акцизи от 1944 г., на раздели 93A и 94 от Закона за финансите от 1994 г. и на Правилника за митниците, централните акцизи и данъка върху услугите от 1995 г. Ставките за възстановяване на митата се публикуват редовно; приложимите ставки за възстановяване на мито през ПРП са ставките „всички отрасли“ (AIR) за периода 2011-2012 г., публикувани в уведомление № 68/2011- Customs (N.T.) с дата 22 септември 2011 г. Схемата за възстановяване на мита е наричана също така схема за освобождаване от мита в глава 4 от ВТП 2009-2014 г.
(29)
Схемата, посочена в буква и) по-горе, се основава на раздели 21 и 35А от Закона за регулиране на банковото дело от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия („РБИ“) да дава указания на търговските банки в областта на експортното кредитиране.
(30)
Посочената в буква й) схема се основава на Закона за данъка върху доходите от 1961 г., изменян ежегодно със Закона за финансите.
(31)
Схемата, посочена в буква к), се управлява от правителството на Западен Бенгал и е създадена с известие № 580-CI/H от 22 юни 1999 г. на Министерството на търговията и индустрията на Западен Бенгал, последно заменено от известие № 134-CI/О/Incentive/17/03/I от 24 март 2004 г.
(32)
Схемата, посочена в буква л), се управлява от правителството на Гуджарат и се основава на неговата политика за насърчаване на индустрията.
(33)
Схемата, посочена в буква м), се управлява от правителството на Гуджарат и се основава на неговата политика за насърчаване на индустрията.
(34)
Схемата, посочена в буква н) по-горе, се основава на Закона за данъчно облагане на електроенергията на Мумбай от 1958 г.
(35)
Схемата, посочена в буква о), се управлява от щата Махаращра и се основава на решенията на Министерството на индустрията, енергетиката и заетостта на правителството на Махаращра.
(36)
Разследването разкри, че включените в представителната извадка производители са получили ползи от следните схеми по време на ПРП по отношение на разглеждания продукт:
Схеми на национално равнище
а)
Схема за кредитиране на вносни мита на материали, използвани в изнесени стоки („DEPBS“);
б)
Схема за възстановяване на мита („DDS“);
в)
Схема за фокусиране върху пазара („FMS“);
г)
Схема за стимулиране на титулярите със статут на износители („SHIS“);
д)
Схема на предварителни разрешителни („AAS“).
Регионални схеми
е)
Схема за стимулиране на Западен Бенгал („WBIS“);
2. Схема за кредитиране на вносни мита на материали, използвани в изнесени стоки („DEPBS“)
а) Правно основание
(37)
Подробното описание на DEPBS се съдържа в глава 4.3 от ВТП 2009-2014 г., както и в глава 4 от НП I 2009-2014 г.
б) Право на участие
(38)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(39)
Износител може да подаде молба за отпускане на кредит по DEPBS, който се изчислява като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставките на кредитите по DEPBS са установени от индийските органи за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те се определят въз основа на стандартните норми за съотношението между суровини и крайни продукти („SION“), като се отчита предполагаемото съдържание в изнасяния продукт на вносни суровини и митото върху този предполагаем внос, независимо от това дали вносните мита са били действително платени. Ставката по DEPBS за разглеждания продукт по време на ПРП за настоящото разследване е била 8 % с максимална горна граница от 58 INR/kg.
(40)
За да може да участва в схемата, дадено дружество трябва да осъществява износна дейност. По време на сделката за износ износителят трябва да подаде декларация до индийските власти, в която да посочи, че осъществява износ по схемата DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, в хода на процедурата по изпращането индийските митнически власти издават товарителница за износ. Документът посочва, inter alia, размера на кредитите по DEPBS за конкретната експортна сделка. Към този момент износителят знае точно каква полза ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответната ставка на кредита по DEPBS за изчисляване на ползата е прилаганата към момента на подаване на декларацията за износа.
(41)
Бе установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по DЕРВЅ могат да бъдат осчетоводени при текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на мита при последващ внос на каквито и да било стоки, с изключение на производствено оборудване и на стоки, за които са въведени ограничения върху вноса. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по DEPBS са свободно прехвърляеми и са валидни в рамките на 24 месеца от датата на отпускане.
(42)
Заявки за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой сделки за износ. Срокът за подаване на заявления е 3 месеца след износа, но както ясно е предвидено в параграф 9.3 от НП I 2009-2014 г., заявленията, получени след крайния срок за подаването им, винаги могат да бъдат разгледани, ако се заплати минимална такса за забава (т.е. 10 % от размера на кредита).
(43)
Беше установено, че и двете включени в извадката дружества са използвали тази схема през първите три тримесечия на ПРП.
г) Заключение по отношение на схемата DEPBS
(44)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това кредитите по DEPBS водят до ползи за износителя, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(45)
Освен това DEPBS е законово обусловена от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(46)
Тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да участва в схемата DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се възползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да получат ползи от схемата DEPBS.
д) Отмяна на схемата DEPBS и преминаване към схема за възстановяване на мита („DDS“)
(47)
Чрез публично известие № 54 (RE-2010)/2009-2014 от 17 юни 2011 г. прилагането на схемата DEPBS беше удължено за последен път с три месеца - до 30 септември 2011 г. Тъй като не бе публикувано последващо удължаване на прилагането, схемата DEPBS реално е преустановена от 30 септември 2011 г. насам. Поради това беше счетено за необходимо да се провери дали могат да бъдат наложени мерки с оглед на член 15, параграф 1 от основния регламент.
(48)
ПИ обясни на Комисията, че при отмяна на DEPBS схемата, дружествата могат да изберат други схеми за освобождаване/опрощаване на мито, определени съгласно глава 4 от ВТП 2009-2014 г., т.е. схема на предварителните разрешения (AAS) или схема за възстановяване на мита (DDS).
(49)
Разследването показа, че и двете дружества, включени в извадката, са започнали да се възползват от DDS непосредствено след преустановяването на DEPBS. Трябва да се отбележи, че DDS бе въведена през 1995 г. и е съществувала едновременно с DEPBS през първите три тримесечия на ПРП и за няколко години преди ПРП. Не е било възможно обаче износителите да използват едновременно DDS и DEPBS по отношение на един и същ износ. През първите три тримесечия на ПРП ставката по DDS възлиза на 2,2 % с горна граница от 1,5 INR/kg, което прави схемата по-малко благоприятна, а оттам - и по-малко привлекателна от DEPBS. Трябва да се отбележи, че ПИ е предприело стъпки за организиране на плавен преход от DEPBS към DDS, както се посочва в циркулярно писмо №. 42/2011-Customs от 22 септември 2011 г. В циркулярното писмо е обяснено, че „графикът за възстановяване [на мита] през настоящата година включва позиции, които до този момент са били по схемата DEPBS“. Същото циркулярно писмо посочва, че за секторите, действащи по DEPBS, „бе решено да се осигури гладък преход за позиции в тези секторипри включването им в графика за възстановяване на мита. Като временна мярка ставките по тези позиции ще бъдат леко намалени в сравнение с тези по DEPBS в рамките на 1 % до 3 % за повечето изделия.“ С други думи циркулярното писмо посочва, че действащите ставки за възстановяване на мито (процентите за възстановяване) от 1 октомври 2011 г. са определени, така че да предоставят сходна полза като тази по отменената схема DEPBS.
(50)
От 1 октомври 2011 г. ставката по DDS, приложима за разглеждания продукт, е нараснала от 2,2 % на 5,5 % от стойността франко борд и съответната горна граница се е покачила от 1,5 INR/kg на 5,5 INR/kg. За тази нова ставка бе установено, че предоставя сходни нива на субсидиране като тези по схемата DEPBS до 30 септември 2011 г.- със ставката си от 8 % и с максимална горна граница от 58 INR/kg. В зависимост от цените на ПЕТ, преобладаващи по време на ПРП, максималната горна граница по DEPBS е била като цяло приложима, което е довело до предполагаема полза от 4.64 INR/kg или 5,8 %. В случая на DDS, максималната горна граница не е приложима, т.е. предполагаемата полза възлиза на 5,5 %.
(51)
Разследването потвърди обосновката на предходното съображение. Средните годишни маржове на субсидиите на включените в извадката дружества са били 5,5 % и 6 % съответно по DEPBS и DDS.
(52)
Сравнението на двете схеми показва също, че имат много сходни характеристики по прилагането си.
(53)
Съображения 47, 48 - 51 по-горе доказват, че независимо от преустановяването на схемата DEPBS, произтичащите по нея ползи са продължени без прекъсване на почти същото равнище, като е осъществен плавен преход към схемата за възстановяване на мита. Поради тази причина се прави заключението, че субсидиите не са били отменени по смисъла на член 15, параграф 1, и че схемата DEPBS подлежи на изравнителни мерки.
(54)
След разгласяването на основните факти и съображения, един производител износител заяви, че DEPBS е отменена и поради това не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. В отговор на това се отбелязва, че, както е обяснено в съображение 47 по-горе, DEPBS е прекратена на 30 септември 2011 г. Въпреки това субсидирането е продължило и износителите имат възможност да използват алтернатива на DEPBS, т.е. да кандидатствар и за получават ползи, например, по DDS или AAS. Следователно този аргумент беше отхвърлен.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(55)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, бе изчислен от гледна точка на ползата за получателя, за която е установено, че е налице през разследвания период в рамките на преразглеждането. В това отношение бе прието, че ползата е произтекла за получателя към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се задължава да се откаже от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница за износ, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, който следва да се предостави за тази сделка за износ, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Предвид гореизложеното се счита за целесъобразно оценката на ползата от DEPBS да се извършва чрез сумиране на кредитите от сделките за износ, осъществени по тази схема по време на ПРП.
(56)
При отправени обосновани искания таксите, които са били необходими за получаването на субсидията, бяха приспаднати от така установените кредити, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидиите беше отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е предоставена във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(57)
Въз основа на гореописаното нивото на субсидията, установено за включените в извадката дружества във връзка с тази схема, възлиза съответно на 3,78 % и 4,42 %.
3. Схема за възстановяване на мита („DDS“);
а) Правно основание
(58)
Подробното описание на DDS се съдържа в Правилника за възстановяване на митата и централните акцизи от 1995 г., както е изменен с последващи уведомления.
б) Право на участие
(59)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(60)
Износител, който има право да се ползва от тази схема, може да подаде молба за възстановяване на мито, изчислено като процент от стойността франко борд на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставките на възстановяване са установени от ПИ за редица продукти, включително и за разглеждания продукт. Те се определят въз основа на средното количество или стойност на материалите, вложени в производството на даден продукт, и средният размер на митата, платени върху суровините. Те се прилагат независимо дали вносните мита са действително платени или не. Ставката по DDS за разглеждания продукт през ПРП за настоящото разследване е била 5,5 % от стойността франко борд, с максимална горна граница от 5,5 INR/kg.
(61)
За да има право дадено дружество да използва тази схема, то трябва да извършва износ. В момента на вписването на данните за пратка в митническия сървър (ICEGATE) се посочва, че износът се осъществява по DDS и размерът на субсидията се определя окончателно. След като изпращащото дружество е подало манифест за износ и митническата служба е направила задоволително сравнение на този документ с данните в товарителницата, са изпълнени всички условия, за да се разреши изплащането на сумата за възстановяване - чрез директно плащане по банкова сметка на износителя или с менителница.
(62)
Износителят също така трябва да представи доказателства за реализиране на постъпленията от износа чрез банково удостоверение. Този документ може да се представи и след изплащането на сумата за възстановяване, но ПИ ще си възстанови изплатената сума, ако износителят не предостави банково удостоверение в рамките на определен срок.
(63)
Стойността за възстановяване може да бъде използвана за всякаква цел.
(64)
Беше установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти субсидията по схемата може да бъде осчетоводена при текущо начисляване като приход по търговските сметки, след като е изпълнено задължението за износ.
(65)
За включените в извадката дружества беше установено, че са прилагали схемата DDS през последното тримесечие на ПРП.
г) Заключение по отношение на схемата DDS
(66)
В рамките на DDS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Стойността за възстановяването на мита представлява финансово участие от страна на ПИ. Освен това със стойността за възстановяване на мита се облагодетелства износителят, тъй като се подобрява неговата ликвидност.
(67)
Също така DDS е законово обусловена от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(68)
Тази схема не може да бъде считана за допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент.
(69)
Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да участва в DDS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се възползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се възползват от DDS.
(70)
Това се потвърждава от циркулярно писмо № 24/2001 на ПИ, в което е ясно посочено, че „[ставките за възстановяване на мита] нямат връзка с модела на действителното потребление и с действителното мито върху суровините на конкретен износител или индивидуалните доставките […]“ и информира регионалните власти, че „местните поделения не могат да изискват представянето на доказателства по отношение на действителните мита, наложени върху внесени суровини или суровини с местен характер […], заедно с [искането на възстановяване], подадено от износителите.“.
(71)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че субсидиите по схемата подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(72)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, бе изчислен от гледна точка на ползата за получателя, за която е установено, че е налице през разследвания период в рамките на преразглеждането. В това отношение бе устновена полза за получателя към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ следва да изплати стойността за възстановяване на мита, която представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителницата за износ, в която, inter alia, е посочена стойността за възстановяване на мита, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Предвид гореизложеното се счита за целесъобразно оценката на ползата от DDS да се извършва чрез сумиране на възстановените мита по сделките за износ, осъществени по тази схема по време на ПРП.
(73)
При отправени обосновани искания таксите, които са били необходими за получаването на субсидията, бяха приспаднати от така установените кредити, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тези субсидии беше отнесен към общия оборот от износа на разглеждания продукт през разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износа и не се предоставя във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(74)
Въз основа на гореописаното нивото на субсидията, установено за включените в извадката дружества във връзка с тази схема, възлиза съответно на 1,65 % и 1,32 %.
4. Схема за фокусиране върху пазара („FMS“)
а) Правно основание
(75)
Подробно описание на схемата FMS се съдържа в параграф 3.14 от ВТП 2009 - 2014 г. и в параграф 3.8 от НП I 2009 - 2014 г.
б) Право на участие
(76)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(77)
При тази схема износът на всички продукти за държавите, изброени в таблици 1 и 2 в приложение 37(C) към НП I 2009 - 2014, има право на митнически кредит, който се равнява на 3 % от стойността франко борд. Считано от 1 април 2011 г., износът на всички продукти до държавите, изброени в таблица 3 на приложение 37(C) (Special Focus Markets), има право на митнически кредит, който се равнява на 4 % от стойността франко борд. От режима са изключени някои видове експортни дейности, като износът на внесени или претоварени стоки, планираният износ, износът на услуги и оборотът за износ на структури, работещи в специални икономически зони/експортно ориентирани структури. От схемата са изключени и определени видове продукти, като например диаманти, благородни метали, руда, зърнени храни, захар и нефтопродукти.
(78)
Митническите кредити по схемата FMS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на издаване на съответното удостоверение за разрешаване на кредита. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване.
(79)
Удостоверението за разрешаване на кредита се издава от пристанището, от което е направен износът, след извършването на износа или изпращането на стоките. Ако заявителят представи пред органите копия на всички съответни документи за износа (например заявка за износ, фактури, товарителници, банкови удостоверения), ПИ няма право на преценка при предоставянето на митническия кредит.
(80)
Бе установено, че включените в извадката дружества са използвали тази схема по време на ПРП.
г) Заключение по отношение на схемата FMS
(81)
В рамките на FMS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Митническият кредит по схемата за FMS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение митническите кредити по FMS водят до полза за износителя, тъй като подобряват неговата ликвидност.
(82)
Освен това FMS е законово обусловена от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(83)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Даден износител има право да използва FMS независимо дали изобщо внася суровини. За да може да се възползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износителите, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от FMS. Освен това даден износител може да се възползва от митническите кредити по FMS, за да внася производствено оборудване, въпреки че то не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, посочени в приложение I, буква и) към основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(84)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии бе изчислен въз основа на ползата за получателя, за която по време на ПРП бе установено, че съществува и която е осчетоводявана от съдействащия производител износител на принципа на текущото начисляване като приход при осъществяване на сделката по износ. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) бе отнесен към оборота от износа по време на ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(85)
Процентът на субсидията, установен по време на ПРП за включените в извадката дружества във връзка с тази схема, възлиза съответно на 0,19 % и 0,87 %.
5. Схема за стимулиране на титулярите със статут на износители („SHIS“)
а) Правно основание
(86)
Подробно описание на схемата SHIS се съдържа в параграф 3.16 от ВТП 2009-2014 г. и в параграф 3.10 от НП I 2009-2014 г. Подробно описание на категориите на статут се съдържа в параграфи 3.10.1-3.10.4 от ВТП 2009-2014 г., както и в параграфи 3.1 - 3.5 от НП I 2009 - 2014 г.
б) Право на участие
(87)
Производителите износители или търговците износители, които имат т.нар. признат статут на титуляр със статут на износител, имат право на участие в тази схема.
в) Практическо приложение
(88)
Право да получат статут имат търговските износители, както и производителите износители. В зависимост от техните експортни резултати през текущата година заедно с редица предходни години, заявителите получават един от следните статути: „Export House“, „Star Export House“, „Trading House“, „Star Trading House“ и „Premier Trading House“.
(89)
В рамките на схемата SHIS титулярите на статут имат право на митнически кредит, който се равнява на 1 % от стойността франко борд на износа в секторите, посочени в параграф 3.16.4 от ВТП 2009-2014 г., т.е. кожният сектор (с изключение на обработени кожи), секторът за текстил и юта, занаятите, машиностроителният отрасъл (с изключение на някои подсектори), пластмаси и основни химически продукти (с изключение на фармацевтичните продукти). Разглеждания продукт, представляващ вид пластмаса, е обхванат от схемата.
(90)
Митническите кредити по схемата SHIS не са прехвърляеми и трябва да бъдат използвани за плащане на мито върху производствено оборудване, използвано за производството на продукти, попадащи в някой от обхванатите сектори.
(91)
Ако даден заявител се е възползвал от нулево мито по схемата EPCG през дадена година, той не отговаря на условията за участие по схемата SHIS за износ, извършен през тази година.
(92)
Схемата е въведена през 2009 г. за износа за периода 2009-2010 г. и 2010-2011 г. и срокът й на действие се удължава ежегодно след това. С последното удължаване (вж. известие № 07/2012 - Customs от 9 март 2012 г.) валидността на схемата беше удължена до 31 март 2013 г.
(93)
Беше установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти, митническите кредити по SHIS могат да бъдат осчетоводени при текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ.
(94)
Разследването разкри, че едното включено в представителната извадка дружество е използвало тази схема по време на ПРП, а другото дружество е нямало право на участие съгласно разпоредбата, описана в съображение 90 по-горе.
г) Заключение по отношение на схемата SHIS
(95)
В рамките на SHIS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Митническият кредит по схемата SHIS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение митническите кредити по SHIS представляват ползи за износителя, тъй като подобряват неговата ликвидност.
(96)
Освен това SHIS е законово обусловена от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(97)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Митническият кредит се използва в крайна сметка при вноса на производствено оборудване, което не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, посочени в приложение I, буква и) към основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(98)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии бе изчислен въз основа на предоставената полза за получателя, за която по време на ПРП бе установено, че съществува и която е осчетоводявана от съдействащия производител износител на принципа на текущото начисляване като приход при осъществяване на сделката по износ. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) отнесен към оборота от износа по време на ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(99)
Процентът на субсидията, установен по отношение на тази схема по време на ПРП за единственото дружество, включено в извадката, което се е възползвало от нея, възлиза на 1 %.
6. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“)
а) Правно основание
(100)
Подробното описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от ВТП 2009-2014 г. както и в глава 5 от НП I 2009-2014 г.
б) Право на участие
(101)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани“ с доставчици производители и доставчици на услуги, имат право на участие в тази схема.
в) Практическо приложение
(102)
В случай че е изпълнено задължението за износ, дадено дружество има право да внася производствено оборудване (ново и употребявано, но не по-старо от 10 години) с намалена ставка на митото. За тази цел след подаване на заявление и заплащане на такса ПИ издава лиценз по EPCGS. Схемата предвижда намалена митническа ставка от 3 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по тази схема. С цел да бъде спазено задължението за износ внесеното производствено оборудване трябва да бъде използвано за производството на определено количество стоки за износ в рамките на определен период от време. Съгласно ВТП 2009 - 2014 г. производственото оборудване може да бъде внесено с митническа ставка от 0 % по схемата EPCGS, но в този случай срокът за изпълнението на задължението за износ е по-кратък.
(103)
Титулярят на лиценз по EPCGS може да си набави производственото оборудване и на местния пазар. В такъв случай местният производител на производствено оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването му. Като алтернатива местният производител може да поиска да получи ползите за планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на титуляря на лиценз по EPCGS.
г) Заключение по отношение на схемата EPCGS
(104)
В рамките на EPCGS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение намалението на митото предоставя ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността на дружеството.
(105)
Освен това схемата EPCGS е законово обусловена от извършването на износ, тъй като тези лицензи не могат да бъдат получени без поемането на задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(106)
EPCGS не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, посочени в приложение I, буква и) към основния регламент, защото не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(107)
Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатеното мито върху внесеното производствено оборудване, разпределено в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова производствено оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, бе коригиран с добавянето на лихвите за този период, за да представя общата стойност на ползите през това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия по време на разследвания период. Когато бяха отправени основателни искания, таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(108)
В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към съответния оборот от износа през ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износа и не е била отпусната във връзка с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(109)
Нивото на субсидията, установено по време на ПРП за включените в извадката дружества във връзка с тази схема, възлиза съответно на 0,55 % и 0,56 %.
7. Схема на предварителни разрешителни („AAS“)
(110)
Бе установено, че само едно от включените в извадката дружества е използвало тази схема по време на ПРП. Разследването установи обаче, че ползата за заявителя е била незначителна, в резултат на което схемата AAS не бе анализирана допълнително.
8. Схема за стимулиране на Западен Бенгал 1999 г. („WBIS 1999“)
а) Правно основание
(111)
Подробно описание на тази схема, прилагана от правителството на Западен Бенгал („ПЗБ“), се съдържа в уведомление № 580-CI/H от 22 юни 1999 г. на Министерството на търговията и индустрията на ПЗБ.
б) Право на участие
(112)
Дружествата, които основават ново промишлено предприятие или извършват мащабно разширение на съществуващо промишлено предприятие в изостанали райони, имат право на участие в тази схема. Независимо от това има изчерпателен списък с промишлени отрасли, които не отговарят на критериите за участие (негативен списък от отрасли), поради което предприятията в някои сфери не могат да се ползват от стимулирането.
в) Практическо приложение
(113)
Щат Западен Бенгал предоставя стимули на отговарящите на критериите промишлени предприятия под формата на редица ползи, включително освобождаване от централния данък върху продажбите (CST) и от централния ДДС върху продажбите на крайни продукти (CENVAT), с цел да поощри промишленото развитие в икономически изостаналите райони на щата.
(114)
В рамките на тази схема дружествата се задължават да инвестират в изостанали райони. Тези райони, които представляват определени териториални единици в Западен Бенгал, се класифицират в съответствие с икономическото си развитие в различни категории, като същевременно някои развити райони са изключени от прилагането на схемите за стимулиране. Основните критерии за установяването на размера на поощряването са размерът на инвестициите и районът, в който е или ще бъде разположено предприятието.
(115)
Бе установено, че само едно от включените в извадката дружества е използвало тази схема през ПРП.
г) Заключение
(116)
Чрез тази схема се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Тя представлява финансово участие от страна на ПЗБ, тъй като извършеното посредством нея поощряване - в настоящия случай освобождаване от данъка върху продажбите (CST) и от централния ДДС върху продажбите на крайни продукти (CENVAT) - намалява постъпленията от данъци, които иначе биха били дължими. Още повече това поощряване предоставя ползи на дадено дружество, тъй като подобрява финансовото му състояние, поради факта че не се плащат данъци, които иначе биха били дължими.
(117)
Освен това схемата е специфична за всеки определен район по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставя само на някои дружества, които са инвестирали в определени географски райони в рамките на юрисдикцията на съответния щат. Тя не се предоставя на дружества, които са разположени извън тези райони, като освен това равнището на ползите е различно в зависимост от съответния район.
(118)
Следователно WBIS 1999 подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(119)
Размерът на субсидията беше изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите и централния ДДС върху продажбите на крайни продукти (CENVAT), който по правило се дължи по време на разследвания период в рамките на преразглеждането, но който не е платен по тази схема. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) бе отнесен към общите продажби по време на разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от износа и не се отпуска във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Полученото по този начин ниво на субсидията възлиза на 1,36 %.
9. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(120)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за включените в извадката производители износители, определен в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен адвалорно, е съответно 7,53 % и 8,17 %.
СХЕМА
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
ОБЩО
ДРУЖЕСТВО
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
няма
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
няма
8,17
10. Заключение за вероятността от продължаване или повторно възникване на субсидирането
(121)
В съответствие с член 18, параграф 2 от основния регламент беше разгледана вероятността от продължаване или повторно възникване на субсидирането, ако изтече срокът на действащите мерки.
(122)
Съгласно посоченото в съображения 26 - 118 по-горе бе установено, че през ПРП индийските износители на разглеждания продукт са продължили да се ползват от подлежащо на изравнителни мерки субсидиране от страна на индийските власти.
(123)
Разглежданите схеми за субсидиране осигуряват постоянни ползи и няма признаци тези ползи да отпаднат в близко бъдеще. Всеки износител има право на участие в няколко от схемите за субсидиране.
(124)
Беше проучен и въпросът дали износът за Съюза би бил осъществяван в значителни количества, ако мерките бъдат отменени.
(125)
Индия е голям производител на разглеждания продукт. От данните, събрани по време на разследването, личи Индия е имала производствен капацитет от около 700,000 - 900,000 тона по време на ПРП и планира да го увеличи, вследствие на което общият капацитет на страната ще достигне 1 600 000 - 1 800 000 тона до 2014 г. В резултат на това свръхкапацитетът ще изпревари вътрешното търсене и се очаква той да достигне около 600 000-700 000 тона през 2014 г., които би представлявало 21 - 25 % от потреблението на Съюза по време на ПРП.
(126)
При тези обстоятелства, индийските производители на разглеждания продукт са силно зависими от експортните продажби и има вероятност обемът на износа за Съюза - вече значителен по размер по време на ПРП, да нарасне, в случай че мерките бъдат отменени.
(127)
Един производител износител заяви, че свръхкапацитетът ще намалее след 2014 г., следователно ситуацията, свързана със свръхкапацитета, е само временна. Отбелязва се, че предполагаемият спад на свръхкапацитета след 2014 г. съвпада с прогнозите, посочени в доклада относно състоянието на пазара. Следователно беше достигнато до заключението, че характерът на тази информация не би могъл да промени анализа по отношение на развитието на свръхкапацитета.
(128)
След разгласяването един производител износител заяви, че наличието на важен временен свръхкапацитет е неизбежно, поради факта, че като цяло нарастването на производствения капацитет може да се осъществява само под формата на големи увеличения поради малкия размер на съвременните заводи за ПЕТ. В отговор на това следва да се отбележи, че през ПРП и годината след това е настъпило увеличение на производствения капацитет в рамките на най-малко 150 000 до 200 000 тона. Следователно посочените мотиви сами себе си не обясняват свръхкапацитета, който може да се използва за износ, посочен в съображение 125 по-горе. Във всеки случай в този контекст причината за свръхкапацитета, който може да се използва за износ, е без значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(129)
Някои страни изказаха твърдението, че свръхкапацитетът, който може да се използва за износ, който възниква в Индия, може да бъде усвоен също така от други трети държави и следователно този изчислен от Комисията свръхкапацитет не е правилно оценен. Не се е предполагало по никакъв начин, че целият обем на свръхкапацитета, който може да се използва за износ, е щял да бъде насочен към Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното може да се направи заключение, че има вероятност от продължаване на субсидирането.
Е. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ИНДУСТРИЯТА НА СЪЮЗА
(131)
Подобният продукт се произвежда от 13 известни производители от Съюза. Те представляват индустрията на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще се наричат по-долу „индустрията на Съюза“.
(132)
Дванадесет известни производители от Съюза, представлявани от жалбоподателя в настоящия случай, оказаха съдействие и подкрепиха разследването. Един друг известен производител от Съюза не оказа съдействие при настоящото преразглеждане.
(133)
Цялата налична информация относно индустрията на Съюза, като отговорите на въпросника, данни от Евростат и от искането за преразглеждане, беше използвана за установяване на общото производство на Съюза по време на ПРП.
(134)
Пазарът на Съюза за ПЕТ се характеризира с относително голям брой производители, обикновено принадлежащи към по-големи групи, чиито централи са разположени извън Съюза. Между 2000 г. и 2012 г. секторът на ПЕТ на Съюза е преминал през няколко преходни етапа. Пазарът е в процес на консолидация с редица неотдавнашни поглъщания и закривания. Разработването на нови продукти, като например рециклиран ПЕТ и екологично съобразен ПЕТ, продължава успоредно със сравнително скорошното възникване на отрасъл за рециклиране.
(135)
След разгласяването някои страни заявиха, че описанието на състоянието на индустрията на Съюза е неточно, тъй като пет производители са били в действителност част от една голяма транснационална група, а други трима производители са били свързани с дружествата за производство на опаковки от ПЕТ. Нито един от тези факти не противоречи на описанието, представено в съображение 134, където ясно се посочва, че производителите от Съюза обикновено са част от по-големи групи, както е разгласено. Въздействието на тази концентрация е разгледано в съображение 207 по-долу. Оценката на въздействието на затворения пазар е анализирана в съображения 202-204 по-долу.
(136)
Както е посочено по-горе, предвид относително високия брой оказали съдействие производители от Съюза, е изготвена представителна извадка от четирима производители от Съюза, които представляват над 50 % от производството и продажбите на общото производство на Съюза на подобния продукт по време на ПРП.
Д. СЪСТОЯНИЕ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА
1. Потребление на Съюза
(137)
Потреблението в Съюза бе установено въз основа на обема на продажбите на индустрията на Съюза, осъществени на пазара на Съюза, данните на Евростат за обема на вноса за пазара на Съюза, а по отношение на неоказващия съдействие производител от Съюза - чрез приблизителни оценки, направени въз основа на искането за преразглеждане.
(138)
След първоначално увеличение през 2009 г. и 2010 г. се наблюдава лек спад на потреблението от 2 % по време на ПРП в сравнение с 2008 г., възлизащо общо на 2,802 милиона тона по време на ПРП.
Таблица 1
Потребление
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Обем (в тонове)
Потребление
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Индекс (2008 г. = 100)
100
102
102
98
Източник:
отговори на въпросника, данни от Евростат и от искането за преразглеждане
2. Обем, пазарен дял и цени на вноса от Индия
(139)
Въпреки действащите мерки вносът с произход от Индия се е увеличил повече от два пъти през разглеждания период, като е достигнал от 46 313 тона през 2008 г. до 96 678 тона по време на ПРП.
(140)
Пазарният дял на Индия се е увеличил съответно от 1,6 % през 2008 г. на 3,5 % през ПРП, достигайки равнище значително над пазарния дял, установен в последното преразглеждане с оглед изтичане срока на действие (0,3 %).
(141)
Средната цена се е била 1 285 EUR/тон през ПРП. Това е вследствие на 22-процентно увеличение на цените през разглеждания период, което е реализирано през ПРП след първоначалния спад от 21 % през 2009 г.
Таблица 2
Внос от Индия
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Обем на вноса (в тонове)
46 313
44 482
83 691
96 678
Индекс (2008 г. = 100)
100
96
181
209
Средна цена
1 054
834
1 031
1 285
Индекс (2008 г. = 100)
100
79
98
122
Пазарен дял на вноса (%)
1,6
1,5
2,9
3,5
Източник:
Евростат
3. Внос от други трети държави
а) Внос от Тайланд, Тайван, Малайзия и Индонезия
(142)
Както бе посочено по-горе, успоредно с настоящото разследване бе проведено преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на вноса от Индия, Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд.
(143)
Вносът от Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд се е увеличил с 56 % през разглеждания период въпреки спада с 59 % до 2010 г. Независимо от това общият обем на вноса е бил под нивото de minimis.
(144)
Съответният пазарен дял се е увеличил съответно от 0,7 % през 2008 г. на 1,1 % през ПРП.
(145)
Средната цена е била 1 310 EUR/тон през ПРП - 1,5 % под средната езинична цена на индустрията на Съюза. Това е вследствие на 27-процентно увеличение на цените през разглеждания период, което е реализирано през ПРП след първоначалния спад от 18 % през 2009 г.
Таблица 3
Внос от Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Обем на вноса от Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд (в тонове)
19 078
12 127
7 762
29 836
Индекс (2008 г. = 100)
100
64
41
156
Пазарен дял на вноса от Индонезия, Малайзия, Тайван и Тайланд (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Индекс (2008 г. = 100)
100
62
40
160
Цена на вноса (EUR/тон)
1 030
843
1 055
1 310
Индекс (2008 г. = 100)
100
82
102
127
Източник:
Евростат
б) Внос от Китай, Обединените арабски емирства (ОАЕ), Иран и Пакистан
(146)
Вносът от други трети държави при действащи антидъмпингови мерки е намалял с 69 % през разглеждания период след увеличение с 49 % през 2009 г. Единствено вносът от Китай се е задържал на стабилни нива.
(147)
Пазарният дял на въпросните държави е намалял от 8,2 % през 2008 г. на 2,6 % през ПРП, включващ основно Обединените арабски емирства (1,7 % през ПРП) и Китай (0,6 % през ПРП).
(148)
Средната цена е била 1 258 EUR/тон през ПРП - 5,5 % под средната единична цена на индустрията на Съюза. Това е вследствие на 24-процентно увеличение на цените през разглеждания период, което е реализирано през ПРП след първоначалния спад от 22 % през 2009 г.
Таблица 4
Внос от Китай, ОАЕ, Иран и Пакистан
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Обем на вноса от Китай, ОАЕ, Иран и Пакистан (в тонове)
235 913
351 798
188 776
72 054
Индекс (2008 г. = 100)
100
149
80
31
Пазарен дял на вноса от Китай, ОАЕ, Иран и Пакистан (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Индекс (2008 г. = 100)
100
146
79
31
Цена на вноса (EUR/тон)
1 016
789
949
1 258
Индекс (2008 г. = 100)
100
78
93
124
Източник:
Евростат
в) Внос от други трети държави без действащи мерки
(149)
Обемът на вноса от други трети държави без действащи мерки, включително Оман, Южна Корея, Русия, Мексико и Саудитска Арабия, се е увеличил с 59 % през разглеждания период след ръст от 71 % през 2009 г. В периода между 2009 г. и ПРП Оман се превръща в най-голямата държава износител за Съюза.
(150)
Пазарният дял на въпросните държави е нараснал от 9,7 % през 2008 г. на 15,8 % през ПРП, което се дължи основно на ръста от 4,3 % на вноса от Оман. Пазарният дял на Южна Корея е възлизал на 4 % през ПРП - 5 % под най-високото си ниво, достигнато през 2009 г.
(151)
Средната цена е била 1 273 EUR/тон- 4,3 % под средната единична цена на индустрията на Съюза. Това е вследствие на 10-процентно увеличение на цените през разглеждания период, което е реализирано през 2010 г. и ПРП след първоначалния спад от 24 % през 2009 г. Средната цена на вноса от Оман е била 1 310 EUR/тон през ПРП - 1,5 % под средната единична цена на индустрията на Съюза. Средната цена на вноса от Южна Корея е била 1 294 EUR/тон през ПРП - 2,7 % под средната единична цена на индустрията на Съюза.
Таблица 5
Внос от други трети държави
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Обем на вноса от други трети държави (в тонове)
279 188
478 570
469 753
442 692
Индекс (2008 г. = 100)
100
171
168
159
Пазарен дял на вноса от други трети държави(%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Индекс (2008 г. = 100)
100
168
165
162
Цена на вноса (EUR/тон)
1 156
879
997
1 273
Индекс (2008 г. = 100)
100
76
86
110
Основни износители (в тонове)
Оман
0
52 632
95 646
120 286
Южна Корея
177 341
254 451
183 801
114 346
Русия
546
546
3
50 427
Мексико
2 650
1 879
29 039
29 409
Саудитска Арабия
230
20 454
50 108
24 756
Други
98 422
148 609
111 156
103 468
Източник:
Евростат
4. Икономическо състояние на индустрията на Съюза
(152)
В съответствие с член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички икономически фактори и показатели, които имат отношение към състоянието на индустрията на Съюза през разглеждания период.
(153)
За целите на анализа на вредата показателите за наличие на вреда бяха установени на следните две равнища:
-
макроикономическите показатели (производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост и производителност, размер на маржове на субсидиите и възстановяване от последиците от предишно субсидиране) бяха оценени на равнището на цялото производство на Съюза на всички производители от Съюза въз основа на информацията, събрана от страна на индустрията на Съюза, информацията в искането за преразглеждане, както и публично достъпни статистически данни;
-
микроикономически показатели (запаси, средни единични цени, възнаграждения, рентабилност, възвръщаемост на инвестициите, паричен поток, способност за привличане на капитали и инвестиции) бяха оценени на ниво включени в извадката производители от Съюза въз основа на предоставената от тях информация.
(154)
Един включен в извадката производител от Съюза е продал един от производствените си обекти през юни 2010 г. Обектът е бил придобит от друг производител от Съюза. Тъй като анализът на макроикономическите показатели се основава на данните, събрани от всички производители от Съюза, продажбата не се е отразила на обхвата или на отделни показатели за анализа на вредата.
(155)
Предварително следва да се обясни, че определени световни икономически събития от края на 2010 г. и началото на 2011 г. са имали отражение върху състоянието на пазара на Съюза, по-специално по отношение на цените и обема на продажбите на подобния продукт. В този период предлагането на памук намалява вследствие на засиленото търсене на полиестерни влакна на азиатския пазар. ПЕТ и полиестерните влакна са зависими в голяма степен нагоре по веригата от една и съща суровина, а именно от пречистената терефталова киселина (ПТК). Увеличеното търсене на полиестерни влакна е довело до недостатъчно предлагане на ПТК, което е предизвикало покачването на цените на ПЕТ. Тъй като производителите на ПЕТ в Близкия изток също зависят от ПТК от Азия, вносът на ПЕТ в Съюза е спаднал рязко. Същевременно основните доставчици на ПТК в Съюза са обявили наличие на "непреодолима сила", което на свой ред е довело до допълнително свиване на вътрешното производство на ПЕТ.
4.1. Коментари на страните
(156)
Някои от страните оспориха валидността на анализа на вредата на основанието, че той се основава на недостатъчна информация, което от своя страна се е отразило на правото на защита на заинтересованите страни. По-специално бяха изтъкнати аргументите, изложени по-долу.
(157)
Някои страни заявиха, че информацията, събрана от производителите от Съюза, не е съобразена с указанията за попълване на въпросника, в който се изисква данните от различни дружества да не се обобщават. Поради това се изказа твърдението, че събраната информация е неточна и непълна, тъй като представените данни са били обобщени за всяка включено в извадката дружество. Следва да се отбележи, че информацията е събрана надлежно и е проверена на място. Бе установено, че събраната информация осигурява достатъчно точна представа за индустрията на Съюза и поради това горепосоченото твърдение трябваше да бъде отхвърлено. След разгласяването страните повториха твърдението си. Не са предоставени нови аргументи или доказателства. Някои страни повториха твърдението си, че данните, предоставени от едно от включените в извадката дружества, са непълни, тъй като не се отнасят до цялата група, а до отделно образувание в нея. Този коментар беше разгледан при изготвянето на извадката, както е посочено в съображение 18 по-горе.
(158)
Същите страни заявиха, че Комисията се е опитала да запълни предполагаемите пропуски в събраната информация, изпращайки допълнителни въпросници. В това отношение следва да се поясни, че Комисията действително изпрати допълнителни въпросници, но те бяха адресирани само до невключени в извадката производители от Съюза, за да се събере информация за макроикономическите показатели, които са от значение за оценката на вредата; следователно, това е направено с цел да се допълни информацията, предоставена от включените в извадката производители от Съюза. След разгласяването някои страни повториха твърдението си, без да представят нови аргументи или нови доказателства. Поради това твърдението на страните трябваше да бъде отхвърлено.
(159)
Освен това същите страни заявиха, че предоставената информация от включените в извадката производители противоречи на задълженията по член 29 от основния регламент, тъй като информация, която не е с поверителен характер, е била предоставена като поверителна информация и по този начин е била изключена от неповерителната преписка. В тази връзка следва да се отбележи, че информацията е била класифицирана като поверителна в съответствие с искането на страната. По искане на страните поверителността на предоставената информация бе преразгледана и в случаите, в които бе целесъобразно, информацията бе прекласифицирана като достъпна за проверка от заинтересовани страни след одобрение от страна на засегнатите дружества. Следователно и това твърдение беше отхвърлено.
4.2. Макроикономически показатели
а) Производство
(160)
В съответствие със загубата на пазарен дял от индустрията на Съюза (разгледана в съображение 164 по-долу), производството на Съюза е намаляло с 11 % между 2008 г. и ПРП. Производството на Съюза не е отбелязало спад само през 2010 г., когато се е увеличило в сравнение с 2009 г., но въпреки това е останало с 4 % под нивото си от 2008 г. През ПРП производството е продължило да намалява.
Таблица 6
Общо производство в Съюза
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Производство (в тонове)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Индекс (2008 г.=100)
100
91
96
89
Източник:
Отговори на въпросника и данни от искането за преразглеждане
б) Производствен капацитет и използване на капацитета
(161)
Производственият капацитет на индустрията на Съюза е намалял с 23 % между 2008 г. и ПРП. Тази тенденция е свързана със закриването на няколко производствени обекта, което е било частично компенсирано от откриването на нови заводи.
(162)
Използването на капацитета се е увеличило от 75 % през 2008 г. на 86 % през ПРП. Увеличеното използване на капацитета трябва да се разглежда в контекста на усилията за преструктуриране на промишлеността на Съюза, както е посочено в съображение 134 по-горе.
Таблица 7
Производствен капацитет и използване на капацитета
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Производствен капацитет (в тонове)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Индекс
100
87
84
77
Използване на капацитета (%)
75
77
85
86
Индекс (2008 г. = 100)
100
104
114
116
Източник:
Отговори на въпросника и данни от искането за преразглеждане
в) Обем на продажбите
(163)
Обемът на продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза се е развивал по същия начин като производството - наблюдава се свиване със 6 % през разглеждания период.
Таблица 8
Общо продажби на индустрията на Съюза в рамките на Съюза
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Продажби (в тонове)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Индекс (2008 г. = 100)
100
89
95
94
Източник:
Отговори на въпросника и данни от искането за преразглеждане
г) Пазарен дял
(164)
След първоначален спад от 13 % през 2009 г. индустрията на Съюза отново е заела част от пазарния дял, изгубен от ОАЕ, Южна Корея, Иран и Пакистан въпреки нарастващия обем на вноса от Индия, Оман и други трети държави (Русия, Мексико и Саудитска Арабия) през същия период. Като цяло пазарният дял на индустрията на Съюза е намалял с 3 % през разглеждания период.
Таблица 9
Пазарен дял на индустрията на Съюза
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Пазарен дял на индустрията на Съюза(%)
80
70
74
77
Индекс (2008 г. = 100)
100
87
93
97
Източник:
Отговори на въпросника, данни от искането за преразглеждане и данни на Евростат
д) Растеж
(165)
Пазарът е бил в стагнация през разглеждания период. Не е имало растеж, от който индустрията на Съюза да извлече полза, напротив, въпреки усилията за преструктуриране, индустрията на Съюза е изгубила допълнителен пазарен дял поради нарастването на вноса, по-специално от държавите без действащи мерки. Лекият спад на потреблението през ПРП следва да се разглежда във връзка с временния недостиг на суровината (ПТК) в Съюза, както и на световния пазар.
е) Заетост и производителност
(166)
Равнището на заетостта в индустрията на Съюза е намаляло с 41 % в периода между 2008 г. и ПРП. Спадът е бил постоянен през разглеждания период, включително през 2010 г., когато производството се е увеличило (вж. съображение 160 по-горе). В контекста на нарастващата производителност този спад отразява усилията за преструктуриране на редица производители от Съюза.
(167)
През разглеждания период производителността на работната сила на индустрията на Съюза, измерена като продукция (в тонове) на заето лице за една година, е нараснала с 50 %. Това нарастване отразява факта, че производството е намаляло с по-бавно темпо от нивото на заетостта и е показател за нарасналата ефективност на индустрията на Съюза. Това особено ясно се забелязва през 2010 г., когато производството се е увеличило, като същевременно нивото на заетост е спаднало и производителността е била с 37 % по-висока в сравнение с 2008 г.
Таблица 10
Заетост и производителност
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Брой служители
2 060
1 629
1 449
1 218
Индекс
100
79
70
59
Производителност (тон/заето лице)
1 130
1 294
1 545
1 698
Индекс (2008 г. = 100)
100
115
137
150
Източник:
Отговори на въпросника и данни от искането за преразглеждане
ж) Размер на действителния марж на субсидиране
(168)
Що се отнася до въздействието на размера на действителния марж на субсидиране на индийския внос върху индустрията на Съюза и предвид чувствителността на пазара спрямо този продукт, това въздействие не може да се приеме за пренебрежимо. Следва да се отбележи, че този показател е по-значим в контекста на анализа за вероятното повторно възникване на вредата. При отпадане на мерките е вероятно субсидираният внос да бъде подновен в обем и на цени, при които въздействието на маржа на субсидиите ще бъде значително.
з) Възстановяване от последиците на предходно субсидиране
(169)
Докато разгледаните по-горе показатели показват известно подобрение в някои икономически показатели на индустрията на Съюза след налагането на окончателни изравнителни мерки през 2001 г., те също така свидетелстват, че индустрията на Съюза е все още уязвима.
4.3. Микроикономически показатели
а) Запаси
(170)
Нивото на запасите е било с 24 % по-високо през ПРП в сравнение с равнищата от 2008 г. Въпреки това запасите са запазили установените по-рано нива по отношение на продукцията, т.е. между 5 % и 6 %.
Таблица 11
Запаси
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Крайни запаси
51 495
54 808
54 314
64 069
Индекс (2008 г. = 100)
100
106
105
124
Източник:
Отговори на въпросника
б) Развитие на цените
(171)
Що се отнася до развитието на цените, след първоначален спад през 2009 г. (с 16 %), който се дължи основно на икономическата криза, цените през 2010 г. почти са достигнали равнището от 2008 г. Последвало е рязко покачване на средната единична цена през ПРП, което е довело до 25 % увеличение през разглеждания период.
(172)
Внезапното покачване на цените през ПРП следва да бъде разглеждано в контекста на неочакваните промени на пазара на памук в края на 2010 г. и през първото тримесечие на 2011 г. Както е посочено по-горе (съображение 155), рекордните цени на памука са довели до преминаване към полиестерни влакна, които се конкурират с ПЕТ за същата суровина. Нарасналото търсене на суровината, по-специално ПТК, е довело до скок в цените на ПЕТ в Азия и Близкия изток, като това е засегнало и цените на ПЕТ в Съюза. Увеличението на цените в Съюза в този момент е било допълнително подсилено от краткия недостиг на ПТК в Съюза поради обявената "непреодолима сила" от един от производителите на ПТК в Съюза.
Таблица 12
Единични продажни цени в Съюза
2008
2009
2010
ПРП
Единична продажна цена в Съюза (EUR/тон)
1 066
891
1 045
1 330
Индекс (2008 г. = 100)
100
84
98
125
Източник:
Отговори на въпросника
в) Фактори, които засягат продажните цени
(173)
Обикновено продажните цени на ПЕТ следват ценовите тенденции на основните използвани суровини (основно ПТК и етиленгликол (ЕГ), тъй като те съставляват до 90 % от общите разходи за ПЕТ. ПТК е нефтопродукт, в чиято цена се наблюдават колебания въз основа на цените на суровия нефт. Това води до голяма нестабилност на цените на ПЕТ.
(174)
Освен това ПЕТ се конкурира с полиестерните влакна за същата суровина, като производството и на двете е еднакво зависимо от наличието на ПТК. Тъй като полиестерните влакна са алтернатива на памука за текстилната индустрия, цената на ПЕТ е чувствителна спрямо развитието на пазара на памука.
г) Възнаграждения
(175)
Средните възнаграждения са намалели със 7 % през разглеждания период. Това намаление е настъпило през ПРП и е довело до по-голямо повишаване на производителността (вж. съображение 167 по-горе).
Таблица 13
Възнаграждения
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Заплати (средно на лице)
54 512
56 014
54 876
50 784
Индекс (2008 г. = 100)
100
103
101
93
Източник:
Отговори на въпросника.
д) Рентабилност и възвръщаемост на инвестициите
(176)
Рентабилността и възвръщаемостта на инвестициите са се подобрили значително между 2008 г. и ПРП. Приходите от продажбите на пазара на Съюза са се увеличили от - 7,9 % през 2008 г. до равнище от 5,3 % през ПРП, а възвръщаемостта на инвестициите се е повишила от - 9,6 % до 10,6 %. През 2008 г. са отбелязани особено лоши резултати от страна на един производител от Съюза. Независимо от това, подобряването на финансовото състояние на индустрията на Съюза през 2009 г. и 2010 г., когато цените са били под нивата си от 2008 г., показва слаба зависимост между цените и рентабилността. В действителност увеличаването на рентабилността изглежда тясно свързано с по-доброто използване на капацитета и с повишаването на производителността, посочени по-горе.
(177)
Благодарение на развитието на световните пазари между 2010 г. и 2011 г., в съчетание с усилията за преструктуриране и повишаването на ефективността, описани по-горе, индустрията на Съюза е успяла да подобри своята рентабилност през 2010 г. и да достигне нивото от 5,3 % през ПРП.
(178)
Една от заинтересованите страни заяви че това развитие е било неочаквано и необичайно, съответно не следва да се счита за представително за общото състояние на индустрията на Съюза.
(179)
В това отношение е необходимо да се отбележи, че индустрията на Съюза е успяла да извлече полза от увеличението на цените на ПЕТ в края на 2011 г. и началото на 2012 г., тъй като тя е фиксирала цената на ПТК преди настъпването на тези пазарни явления. Въз основа на статистическите източници относно развитието след ПРП, представени от страните, маржовете на печалбата на производителите на ПЕТ значително са се понижили през 2012 г. Това потвърждава, че рентабилността през 2011 г. (ПРП) е била наистина силно повлияна от неочаквани и временни глобалните икономически събития (съображение 155), които е малко вероятно те да се повторят и следователно не може да се считат за постоянни и представителни за състоянието на индустрията на Съюза.
Таблица 14
Рентабилност и възвръщаемост на инвестициите
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Рентабилност на продажбите на Съюза (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Индекс
100
221
261
267
Възвръщаемост на инвестициите (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Индекс (2008 г. = 100)
100
224
292
310
Източник:
Отговори на въпросника.
е) Паричен поток и способност за привличане на капитали
(180)
Паричните потоци значително са се повишили през разглеждания период, което отразява скорошното подобряване на рентабилността на индустрията на Съюза.
Таблица 15
Паричен поток
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Паричен поток (в евро)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Индекс (2008 г. = 100)
100
269
363
375
% от оборота
-5,9
4,5
8,3
7,5
Индекс (2008 г. = 100)
100
176
242
229
Източник:
Отговори на въпросника
(181)
Не са съществували конкретни признаци, че индустрията на Съюза е изпитвала затруднения при привличането на капитал, главно поради това, че производителите от Съюза са част от по-големи групи.
ж) Инвестиции
(182)
Равнището на инвестициите като цяло е намаляло с 35 % през разглеждания период. Първоначалните инвестиции, извършени през 2008 г., са намалели чувствително през 2009 г. и досега не са напълно възстановени.
Таблица 16
Инвестиции
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПРП
Инвестиции (в хиляди евро)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Индекс (2008 г. = 100)
100
7
22
65
Източник:
Отговори на въпросника
5. Заключение относно състоянието на индустрията на Съюза
(183)
Анализът на макроикономическите данни показва, че по време на разглеждания период производството и продажбите на индустрията на Съюза са намаляли. Пазарният дял на индустрията на Съюза не се е възстановил напълно от момента на първоначалния спад през 2009 г. и е отбелязал общ спад от 3 процентни пункта през разглеждания период (до 77 % през ПРП). Спадът в заетостта и капацитета е резултат от текущото преструктуриране и трябва да се разглежда в контекста на нарастващо използване на капацитета и производителността.
(184)
В същото време по-голямата част от съответните микроикономически показатели показват признаци за подобрение. Рентабилността, възвращаемостта на инвестициите и паричният поток са се увеличили значително, по-специално през 2010 г. и по време на ПРП. От друга страна, инвестициите рязко са се понижили през 2009 г. и досега не са се възстановили.
(185)
Като цяло икономическото състояние на индустрията се е подобрило. Тези подобрения обаче са относително скорошни и до известна степен се основават на непредвидено и временно развитие на пазара в периода между 2010 г. и 2011 г. (вж. съображение 155 по-горе). Това изглежда се потвърждава от наличната информация относно развитието на маржа на индустрията на Съюза през 2012 г. (вж. съображение 179 по-горе), която показва спад в сравнение с ПРП.
(186)
От горния анализ личи, че състоянието на индустрията на Съюза се е подобрило и не е установена съществена вреда. Независимо от това и въпреки явните положителни тенденции и значителни усилия за преструктуриране, състоянието на индустрията на Съюза все още е нестабилно.
(187)
След разгласяването някои страни оспориха заключението, че индустрията на Съюза е все още нестабилна, като заявиха, че индустрията на Съюза е в добро състояние и значително се е променила след 1999 г. Отбелязва се, че както е посочено по-горе (съображение 184), въпреки общото подобрение и консолидиране, не всички икономически показатели са се развили в положителна посока през разглеждания период. Например производството и продажбите, както и пазарният дял, са намалели. Освен това подобренията са сравнително скорошни, а със спада на рентабилността през 2012 г. изглеждат неустойчиви. На тази основа беше заключено, че макар и да не е доказано наличието на съществена вреда през ПРП, индустрията на Съюза е все още в нестабилно състояние. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(188)
След разгласяването някои страни оспориха използването на данни, отнасящи се за периода след ПРП, с цел анализиране на икономическото състояние на индустрията на Съюза. В отговор на това твърдение се потвърждава, че състоянието на индустрията на Съюза е било оценено за разглеждания период и въз основа на това не е установена съществена вреда. Въпреки това развитието на рентабилността на индустрията на Съюза след ПРП е от значение в този случай основно в контекста на особеното естество на развитието на световния пазар в периода между 2010 г. и 2011 г. Това също така показва нестабилността на нивата на печалба, типични за сектора. Поради това този аргумент се отхвърля.
Е. ВЕРОЯТНОСТ ОТ ПОВТОРНО ВЪЗНИКВАНЕ НА ВРЕДАТА
1. Въздействие на прогнозния обем на вноса и на ценовия ефект, в случай че мерките бъдат отменени
(189)
Разследването показа, че вносът от Индия е продължил да бъде субсидиран и няма признаци, че субсидирането може да се намали или прекрати в бъдеще.
(190)
Прогнозен анализ на вероятния обем на износа от Индия разкри, че, предвид наличния свръхкапацитет, който може да се използва за износ (вж. съображение 125 по-горе), ценовите равнища в Съюза и привлекателността на пазара на Съюза, е вероятно вносът от Индия да нарасне до равнища, значително над достигнатите през ПРП, ако мерките бъдат отменени. С планираното разширяване на капацитета, общият свръхкапацитет, който може да се използва за износ, се очаква да достигне между 600 000-700 000 тона, т.е. около 21 - 25 % от потреблението на Съюза (през ПРП) в близко бъдеще.
(191)
Предвид продължаването на субсидирането цените на вноса от Индия се очаква да продължат да намаляват, ако мерките по отношение на Индия бъдат отменени. Освен това, тъй като износителите ще трябва да се конкурират с ниските цени на вноса от други държави, те вероятно ще намалят допълнително цените си с цел увеличаване на пазарния дял на пазара на Съюза.
(192)
Предвид това има вероятност индустрията на Съюза да бъде изложена на значителни обеми на внос от Индия на субсидирани цени, по-ниски от нейните средни цени, засягащ неотдавна настъпилото подобрение в икономическото й положение. В резултат на това има вероятност от повторно настъпване на съществена вреда, в случай че мерките срещу Индия бъдат отменени.
2. Производствен капацитет и свръхкапацитет, които могат да се използват за износ
(193)
Както е посочено по-горе (вж. съображение 125 по-горе), производителите износители в Индия могат да увеличат обема на своя износ за пазара на Съюза. Индия бележи значителен растеж на производствения си капацитет през разглеждания период (вж. съображение 125 по-горе). Според наличната информация се очаква капацитетът ѝ да нарасне, което да доведе до значителна разлика в близко бъдеще между вътрешното потребление и производствения капацитет, който може да се използваза износ, от 600 000-700 000 тона. Такъв свръхкапацитет, който може да се използва за износ в близко бъдеще, следва да се разглежда като значителен, тъй като представлява около 21-25 % от текущото потребление на Съюза през ПРП.
(194)
Следователно, макар и вносът в Съюза да е бил на относително ниско равнище, той се е увеличил повече от два пъти през разглеждания период и съществува риск значителна част на износа от Индия да бъде пренасочен към Съюза.
3. Загуба на експортни пазари
(195)
Понастоящем в Турция и Южна Африка са въведени мерки за търговска защита срещу вноса от Индия. Възможната следваща от това загуба на тези експортни пазари за Индия е друг показател, че е вероятно насочване към пазара на Съюза, ако се допусне отпадане на мерките.
(196)
След разгласяването някои страни оспориха заключенията относно загубата на експортни пазари за Индия. Твърди се, че тези пазари са незначителни експортни пазари, следователно няма значителни обеми на износа, които биха могли да бъдат пренасочени към пазара на Съюза, ако мерките бъдат отменени. Следва да се отбележи, че самото съществуване на търговски защитни мерки на някои пазари изключва като безсмислено сравнението на относителното значение на пазарите със и без действащи мерки за дадена държава. Освен това, противно на твърдението, не беше направено заключението, че обемът на износа от тези пазари ще бъде пренасочен към пазара на Съюза. В действителност беше счетено, че наличието на мерки за търговска защита на други трети пазари ограничава капацитета на трети пазари за усвояване на предвиденото нарастване на свръхкапацитета в Индия, който може да се използва за износ. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(197)
Съществуването на мерки за търговска защита в други трети държави също е показател, че е вероятно ценовото поведение на Индия да бъде възпроизведено на пазара на Съюза.
4. Привлекателност на пазара на Съюза
(198)
Пазарът на ПЕТ на Съюза е привлекателен от гледна точка на неговия размер и цена, също така е третият най-голям в света пазар, със структурна необходимост от внос и по-високи цени в сравнение с тези на други пазари. В случая с Индия цените на вноса в Съюза обикновено са по-високи от цените за други трети държави, което свидетелства за привлекателността на пазара на Съюза за износ от Индия. Това ясно личи от факта, че независимо от действащите мерки вносът от Индия се е увеличил повече от два пъти през разглеждания период.
(199)
Привлекателността на пазара на Съюза се потвърждава също така от факта, че индустрията на Съюза е загубила пазарен дял поради увеличаващия се внос от държавите без действащи мерки. Това важи по-специално в случая с Южна Корея, която значително е увеличила износа си за пазара на Съюза през 2012 г. след изтичането на срока на действие на мерките срещу нея.
5. Други фактори
(200)
Въздействието на вноса от други трети държави, за които се прилагат мерки, върху състоянието на индустрията на Съюза, е било определено като ниско, поради ниския обем на вноса и значителното намаляване на техния пазарен дял през ПРП.
(201)
Обемът на вноса от други трети държави, за които не се прилагат никакви мерки, се е увеличил по време на разглеждания период, но съответната средна цена на вноса за същия период се е запазила близка до средната цена на индустрията на Съюза. Следователно въздействието на вноса от тези държави и върху състоянието на индустрията на Съюза се счита за ограничено.
6. Затворен пазар
(202)
След разгласяването някои страни заявиха, че поради вертикалната интеграция между производителите на ПЕТ и преработващите предприятия, значителна част от ПЕТ се продава на затворени пазари, на които няма конкуренция от страна на вноса. Също така се твърди, че делът на затворения пазар е значителен, което оказва влияние върху резултатите от анализа.
(203)
Въз основа на събраната информация на ниво включени в извадката производители от Съюза, делът на продажбите на затворения пазар бе определен като незначителен (под 10 %). Следва да се подчертае, че въпросните страни определят присъствието на производителите на ПЕТ в опаковъчната промишленост въз основа на наличния производствен капацитет за ПЕТ, а не на пазарния им дял в този сектор. Следователно твърдението относно значителния дял на ПЕТ за вътрешна употреба не беше обосновано. По отношение на ценовите равнища бе установено, че цените на свързаните и несвързаните продажби са в еднакъв диапазон.
(204)
На тази основа беше заключено, че не е необходим отделен анализ на въздействието на продажбите на затворения пазар, а твърденията на страните бяха отхвърлени.
7. Коментари на страните
(205)
Някои страни заявиха, че вредата, нанесена от вноса от Индия, не е била налице по време на ПРП, което личи от относително доброто икономическо състояние и приходите на индустрията на Съюза. Трябва да се отбележи, че в настоящия случай действително не беше установено продължаване на вредата и поради това твърдението на страните съответства на констатациите от разследването.
(206)
Някои страни заявиха, че други фактори, като например структурната неефективност на индустрията на Съюза и липсата на инвестиции, както и сезонните и конюнктурни фактори (като лошото време и икономическите кризи) може да са оказали въздействие върху състоянието на индустрията на Съюза. По отношение на първия въпрос трябва да се отбележи, че преструктурирането на индустрията на Съюза вече е в ход, а постигнатото повишаване на ефективността показва, че твърдението на страните е неоснователно. Що се отнася до конюнктурните фактори, въпреки че икономическата криза действително е оказала въздействие върху състоянието на индустрията на Съюза през 2009 г., както бе посочено по-горе (вж. съображение 171 по-горе), съответните последици изглежда вече не съществуват; що се отнася до въздействието на неблагоприятните метеорологични условия, това може отчасти да обясни свиването на потреблението през ПРП, но въпреки това тяхното предполагаемо въздействие върху състоянието на индустрията на Съюза, от една страна, не бе обосновано, а от друга, лекият спад през 2011 г. изглежда тясно свързан с временния недостиг на суровини, дължащ се на развитието на световните пазари през 2011 г. Следователно нито едно от тези твърдения не изглежда обосновано предвид констатациите от разследването.
(207)
Освен това някои страни заявиха, че повторно възникване на вредата в този случай е малко вероятно при изтичане на срока на действие на мерките, тъй като благодарение на своята структура (концентрация и вертикална интеграция) индустрията на Съюза е защитена от влиянието на вноса. Освен това се изказа твърдението, че преминаването към вносен ПЕТ нито е желано, нито възможно в близко бъдеще, най-вече защото договорите и политиките за закупуване, както и процедурата за одобряване на големите притежатели на търговски марки (потребителите надолу по веригата) затрудняват смяната на доставчиците на ПЕТ. Следва да се отбележи, че от констатациите от разследването личи, че индустрията на Съюза е продължила да губи пазарен дял в полза на вноса през разглеждания период; това показва, от една страна, че индустрията на Съюза не е защитена от влиянието на вноса и, от друга страна, че преминаването към внос не е хипотетично, а действително се случва в настоящия момент. Следователно тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(208)
След разгласяването някои страни повториха твърдението си, че индустрията на Съюза е била защитена от потенциалната конкуренция на вноса поради своята структура. На първо място, по отношение на твърдението за господстващо положение на една от групите производители на пазара на Съюза, която упражнява контрол върху петима производители, се отбелязва, че пазарът на Съюза е отворен пазар с още осем производители, които осъществяват дейност извън тази група, като нараства и конкуренцията от страна на вноса от трети държави - със и без действащи мерки. Освен това концентрацията е типична за този сектор, произвеждащ продукт, силно зависим от определена суровина, който разчита на икономиите от мащаба за своята конкурентоспособност. На трето място, не е установено водещо предприятие в ценово отношение на пазара на Съюза. В заключение страните повториха твърдението си, че въздействието от страна на вноса от трите засегнати държави в контекста на вертикалната интеграция на някои производители от Съюза с опаковъчната промишленост или с производителите на ПТК, не е било анализирано. Както е установено в съображение 205 по-горе, тези аспекти в действителност бяха анализирани и счетени за необосновани. Освен това проверката на дружествата, засегнати от вертикална интеграция с производителите на суровини потвърди, че не е съществувало сравнително конкурентно предимство, тъй като прехвърлянията са били осъществявани на пазарна цена. Въз основа на горепосоченото твърдението, че индустрията на Съюза би била защитена от конкуренцията, беше отхвърлено.
(209)
Освен това някои страни заявиха, че няма елементи, подкрепящи заключението, че капацитетът за износ на Индия може да бъде насочен към пазара на Съюза на „ниски цени“, като се има предвид, че i) търсенето на вътрешния пазар в Индия нараства и се очаква да продължи да нараства; ii) съществуват излишъци от ПЕТ над потреблението на вътрешния пазар, но конкуренцията на експортните пазари все още не е довела до износ на необичайно ниски цени; iii) увеличаването на производствения капацитет в Азия е в отговор на очакваното нарастване на търсенето в световен мащаб. Следва да се отбележи, че констатациите в настоящото разследване доказват, че прогнозният растеж на капацитета е показател за нарастващ производствен свръхкапацитет над търсенето на вътрешния пазар. Освен това цените на Индия на трети пазари са били по-ниски в сравнение с цените на нейния внос в Съюза. Въз основа на констатациите, посочени в съображения 189-199 по-горе, има вероятност субсидираният внос от Индия да бъде насочен към пазара на Съюза в голям обем и на по-ниска от средната цена на индустрията на Съюза, ако се допусне отпадане на изравнителните мерки. Въз основа на горепосоченото аргументите на страните се отхвърлят.
8. Заключение относно повторното възникване на вреда
(210)
Въз основа на горепосоченото се стигна до заключението, че е вероятно значителен обем субсидиран внос от Индия да бъдат пренасочен към Съюза, ако изравнителните мерки бъдат отменени. Вследствие на продължаващото субсидиране цените на вноса най-вероятно ще подбиват цените на индустрията на Съюза. Освен това цените на този внос вероятно ще намалеят още повече, ако индийските производители износители се опитат да увеличат пазарните си дялове. Това по всяка вероятност би довело до засилване на ценовия натиск върху индустрията на Съюза, като се очаква това да има отрицателно въздействие върху състоянието на индустрията на Съюза.
(211)
През разглеждания период състоянието на индустрията на Съюза се е подобрило, по-специално по отношение на производителността и използването на капацитета, както и на маржовете на печалба, достигнати през ПРП, на ниво близо до целевата печалба, установена при първоначалното разследване. Следователно може да се заключи, че индустрията на Съюза, макар и все още в нестабилно състояние, не е понесла съществена вреда по време на ПРП. Като се има предвид обаче вероятното значително увеличение на субсидирания внос от Индия, който вероятно ще подбива продажните цени на индустрията на Съюза, се стигна до заключението, че е много вероятно ситуацията да се влоши и съществената вреда да възникне отново, ако се допусне отпадане на мерките.
Ж. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(212)
В съответствие с член 31 от основния регламент бе проучен въпросът, дали продължаването на съществуващите изравнителни мерки би било в интерес на Съюза като цяло. Определянето на интереса на Съюза бе основано на оценка на всички различни засегнати интереси. На всички заинтересовани страни бе предоставена възможност да изразят становището си съгласно член 31, параграф 2 от основния регламент.
(213)
Следва да се припомни, че приемането на мерки не беше определено като противоречащо на интереса на Съюза нито по време на първоначалното разследване, нито в последното преразглеждане с оглед изтичане срока на действие. Освен това анализът в последното преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие беше извършен в ситуация, при която мерките са били вече въведени, и по този начин в оценката е взето под внимание всяко неоправдано отрицателно въздействие върху страните, засегнати от въпросните мерки.
(214)
На тази основа бе проучено дали, въпреки заключенията относно продължаването на субсидирането и вероятността от повторното възникване на вредата от него, съществуват наложителни причини, които да доведат до заключението, че в този конкретен случай не е в интерес на Съюза мерките да се запазят.
1. Интерес на индустрията на Съюза
(215)
Продължаването на срока на действие на изравнителните мерки спрямо вноса от Индия ще помогне на индустрията на Съюза да продължи текущото преструктуриране и ще благоприятства подобреното ѝ едва наскоро икономическо състояние, тъй като ще се избегне излагането на индустрията на Съюза на натиска от значителни обеми субсидиран внос от Индия, с който индустрията на Съюза не би могла да се справи. Поради това запазването на съществуващите изравнителни мерки би продължило да оказва благоприятно въздействие върху индустрията на Съюза.
(216)
Съответно бе направено заключението, че запазването на изравнителните мерки срещу Индия ще бъде в интерес на индустрията на Съюза.
2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(217)
Нито един от несвързаните вносители не оказа съдействие при настоящото преразглеждане. Независимо от действащите мерки вносът от Индия е продължил и почти се е удвоил през разглеждания период.
(218)
Осъществяван е внос също така от други трети държави без действащи мерки, като той е достигнал значителен пазарен дял по време на ПРП (вж. съображение 149 по-горе). Поради това, дори при наличието на действащите мерки, вносителите са имали достъп до алтернативни източници на доставка.
(219)
Като се има предвид, че няма доказателства действащите мерки да са засегнали съществено вносителите, се достигна до заключението, че запазването на мерките не противоречи на интереса на вносителите от Съюза.
3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(220)
Суровината за производството на разглеждания продукт, е ПТК/ЕГ. Двама от общо петимата известни доставчици на суровината (един доставчик на ПТК и един на ЕГ) оказаха съдействие при разследването, като представиха попълнен въпросник. И двамата доставчици на суровината изразиха своята подкрепа за запазването на мерките.
(221)
Разследването показа, че съдействащият производител на ПТК представлява значителна част от покупките на ПТК, осъществени от включените в извадката производители от Съюза по време на ПРП. Разумно е да се допусне, че предвид употребата на ПТК единствено за производство на ПЕТ в Съюза производителите на ПТК са зависими до голяма степен от сектора на ПЕТ.
(222)
Що се отнася до съдействащия доставчик на ЕГ, тази суровина представлява сравнително малка част от общия му оборот през ПРП. По отношение на ЕГ производството на ПЕТ не е единственото или основното възможно приложение, поради което производителите на ЕГ са зависими в по-малка степен от състоянието на сектора на ПЕТ. Вследствие на това се смята, че запазването на мерките срещу субсидирания внос на ПЕТ от Индия би оказало положително, макар и по всяка вероятност ограничено, въздействие върху доставчиците на ЕГ.
(223)
Изказано бе твърдението, че доставчиците на суровина не са зависими от производителите на ПЕТ от Съюза, и по-специално че двама от четиримата включени в извадката производители от Съюза в действителност са осъществявали внос на суровини.
(224)
По отношение на това твърдение при разследването се установи, че внесената суровина е предимно ЕГ, който може да бъдат използван с приложение различно от производството на ПЕТ. Не бяха открити данни, които да свидетелстват, че вносът на ПТК в Съюза е значителен. Следователно това твърдение не оказва въздействие на заключенията по отношение на зависимостта на производителите на ПТК от производство на ПЕТ в Съюза.
(225)
Вследствие на това се смята, че запазването на мерките срещу субсидирания внос на ПЕТ от Индия би било от полза за производителите на ПТК, както и за доставчиците на ЕГ макар и в по-малка степен. В резултат на това запазването на мерките срещу вноса от Индия няма да противоречи на интересите на доставчиците на суровини.
(226)
След разгласяването някои страни заявиха, че ПТК е била изнасяна и следователно, че производителите на ПТК не са зависими от индустрията на Съюза. Не бяха открити доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това аргументът на страните беше отхвърлен като необоснован.
(227)
Освен това същите страни заявиха, че отмяната на мерките няма да окаже никакво въздействие върху производителите на ПТК, тъй като се предполага, че съдействащите ползватели няма да преминат към внос, а ще продължат да използват ПЕТ от индустрията на Съюза. Следователно нивото на потребление на ПТК в Съюза ще се запази същото. От констатациите от разследването следва, че индустрията на Съюза е продължила да губи пазарен дял в полза на вноса през разглеждания период. Това показва, че преминаването към внос не е хипотетично (вж. съображение 164 по-горе). Поради това аргументът на страните беше отхвърлен.
4. Интерес на сектора за рециклиране на ПЕТ
(228)
Индустрията на Съюза изказа твърдението, че състоянието на сектора за рециклиране на ПЕТ зависи от устойчивостта на цената на необработения ПЕТ (нерециклирания ПЕТ) на пазара на Съюза. Това твърдение беше подкрепено от съобщение за медиите на едно сдружение на предприятията за рециклиране на пластмаси в Европа, според което евентуалната отмяна на мерките по отношение на необработения ПЕТ би могла допълнително да влоши състоянието на сектора за рециклиране.
(229)
Някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че състоянието на сектора за рециклиране зависи от устойчивостта на цената на необработения ПЕТ на пазара на Съюза с аргумента, че цените на необработения и съответно на рециклирания ПЕТ не са взаимосвързани. Заявено бе, че рециклираният ПЕТ се използва основно за производството на полиестерни влакна и поради това не зависи от измененията в цената на необработения ПЕТ. Освен това бе отбелязано, че рециклираният ПЕТ се поддържа изцяло от бутилиращите предприятия и по този начин секторът не е зависим от производителите на ПЕТ. На последно място беше отбелязано също, че секторът за рециклиране не е заявил интереса си като заинтересована страна в рамките на настоящото разследване.
(230)
Тъй като секторът за рециклиране не е заявил интереса си в настоящото разследване, нито едно от горепосочените твърдения не можа да бъде проверено спрямо действителните стойности. Поради тази причина се счита, че като цяло действащите мерки не биха противоречали на интереса на сектора за рециклиране в Съюза.
5. Интерес на ползвателите
(231)
Разглежданият продукт се използва предимно за производството на бутилки за вода и безалкохолни напитки. Използването му за производство на други опаковки (за храни, листове и др.) е относително ограничено. Бутилките от ПЕТ се произвеждат в два етапа: i) първо се прави заготовка чрез шприцформа за ПЕТ и ii) по-късно заготовката се нагрява и раздува в бутилка. Производството на бутилки може да бъде интегриран процес (т.е. едно и също дружество купува ПЕТ, произвежда заготовки и ги раздува в бутилки) или ограничено до втория етап (раздуване на заготовката в бутилка). Заготовките може да бъдат транспортирани относително лесно, тъй като са малки и компактни, докато празните бутилки са нестабилни и, поради своя размер, много скъпи за транспортиране.
(232)
На тази основа бяха установени две основни групи на потребителите надолу по веригата с цел проучване на въздействието на действащите мерки: i) преработващи предприятия и/или производители на бутилки, които преобразуват ПЕТ гранули в заготовки (или бутилки) и ги продават за преработка надолу по веригата; и ii) бутилиращи предприятия, които нагряват (и раздуват) в бутилки заготовките чрез шприцформа; към тази група принадлежат предимно производителите на минерална вода и безалкохолни напитки. Бутилиращите предприятия често участват в търговската дейност с ПЕТ или чрез интегрираните операции по производство на бутилките, или чрез договори за ишлеме с преработващи предприятия и/или производители на бутилки, за които те договарят цената на ПЕТ с производителя (полуишлеме) или дори купуват ПЕТ за своите собствени бутилки (пълно ишлеме).
(233)
Седемнадесет (пет преработващи предприятия и дванадесет бутилиращи предприятия) оказаха съдействие при разследването и предоставихаинформацията, събирана чрез въпросника. Тези съдействащи преработващи предприятия са представлявали около 22,7 %, а бутилиращите - 13 % от общото потребление на ПЕТ в Съюза. Отговорите на бутилиращите предприятия са получени от различни подразделения на мултинационални дружества (известни като притежатели на лиценз за търговска марка).).
(234)
Установено бе, че съдействащите ползватели са се снабдявали с ПЕТ предимно от производители от Съюза и съответно само малка част - от внос. Вносът от Индия е приблизително половината от този внос и следователно представлява минимален дял от използвания ПЕТ. Осъществяван е обаче внос от други трети държави без действащи мерки, който е достигнал значителен пазарен дял по време на ПРП (вж. съображение 149 по-горе). Поради това, дори при наличието на действащите мерки, вносителите са имали достъп до алтернативни източници на доставка.
6. Аргументи на отрасъла на ползвателите
(235)
Ползвателите заявиха, че са сериозно засегнати от значителни увеличения на цената на ПЕТ през последните години, които не може да бъдат прехвърлени на търговците на дребно и потребителите в настоящата икономическа обстановка. Твърди се, че посочените увеличения на цените са резултат от натрупан ефект от многогодишно прилагане на мерки за търговска защита, които са предпазвали производителите от Съюза от конкуренцията на вноса в период, когато секторът на ПЕТ в Съюза е станал по-концентриран и интегриран. В резултат на това ползвателите твърдят, че действащите мерки -чрез предполагаемото им въздействие върху цената на ПЕТ, са в основата на влошаването във връзка със заетостта в отрасъла надолу по веригата, научноизследователската и развойна дейност, конкурентоспособността на експортните пазари, както и че те имат особено остро въздействие върху МСП. Също така бе заявено, че броят на закритите работни места поради действащите мерки надвишава броя на заетите лица в сектора на ПЕТ на Съюза.
6.1. Ценова чувствителност и структура на разходите на ползвателите
(236)
Що се отнася до чувствителността на преработващите предприятия спрямо цената на ПЕТ, бе установено, че тя представлява около 80 % от общите разходи. Поради това се счита, че ПЕТ е изключително важен ценови елемент за този вид дейност. Освен това бе установено, че секторът на преработващите предприятия е доста фрагментиран и с относително слаби позиции при договаряне с големите бутилиращи предприятия, както и че е засегнат от присъщите за този сектор структурни проблеми - типични за сектори, силно зависими от определена суровина. В резултат на това за сектора се наблюдава нарастваща тенденция към вертикални интегрирани операции с бутилиращите предприятия и използване на договори за ишлеме, за които таксите за преработката са гарантирани и цената на ПЕТ в крайна сметка се договаря и плаща от бутилиращите предприятия. Счита се, че значителна част от покупките на ПЕТ на пазара на Съюза се контролират пряко от големите бутилиращи предприятия. Тъй като в договорите за заготовки често е заложен механизъм за корекция в зависимост от колебанията на цените на ПЕТ, преработващите предприятия са все по-неутрални по отношение на развитието на цената на ПЕТ.
(237)
След разгласяването някои ползватели оспориха заключението относно нарасналото използване на договори за ишлеме и ценови формули. Информацията в преписката потвърждава същестуването на подобни тенденции. Следователно твърдението беше отхвърлено.
(238)
Беше заявено, че действащите мерки не биха засегнали преработващите предприятия, ако подобни мерки са приложени върху вноса на заготовките в Съюза. Беше заявено, че в области, близки до границата със Съюза с трети държави, в които не съществуват мерки срещу вноса на ПЕТ от Индия, има облекчения при преместване на производства за заготовки и за вноса им, върху който не се прилагат изравнителните мерки върху ПЕТ в Съюза. Признава се, че до известна степен съществува икономическа обосновка за този процес. Въпреки това, предвид транспортните разходи, преместването на производство се очаква да се осъществи само в ограничени разстояния. Поради това предполагаемото отрицателно въздействие на въпросните мерки върху някои преработващи предприятия като цяло може да се разглежда като незначително.
(239)
Що се отнася до въздействието на цената на ПЕТ върху бутилиращите предприятия, въз основа на съобщените данни, се смята, че на средно претеглена база цената на ПЕТ представлява 9 % от общия размер на разходите за бутилиране на безалкохолни напитки и 12 % от общия размер на разходите за бутилиране на минерална вода. Това показва, че производството на ПЕТ не е основният разходен елемент за бутилиращата промишленост.
(240)
В допълнение към това разследването установи, че ПЕТ е предпочитаният макар и не единствен опаковъчен материал на бутилиращите предприятия. ПЕТ продуктите са съставлявали 75 % от оборота на предприятията, които бутилират вода, и 50 % от оборота на производителите на безалкохолни напитки. Освен това разследването показа, че в договорите между много големи бутилиращи предприятия (притежатели на лиценз за търговска марка) и производители на ПЕТ е използвана формула, при която цената се коригира спрямо колебанията на цената на суровините за ПЕТ. Това потвърждава съществуващата силна позиция за водене на преговори на големите бутилиращи предприятия, които са и най-представителните за сектора, по отношение на маржа за преработка на производителите на ПЕТ.
(241)
След разгласяването някои ползватели повториха аргумента си, че ПЕТ е основен разходен елемент за преработващите предприятия и предприятията, бутилиращи безалкохолни напитки и вода, а констатациите в това отношение са неточни и не се основават на предоставените данни. Отбелязва се, че състоянието на преработващите предприятия е било анализирано отделно и в такъв случай този коментар е неоснователен (вж. съображение 236 по-горе). По отношение на оценката на състоянието на бутилиращите предприятия се потвърждава, че съотношенията на разходите, установени по време на разследването, се основават на цифрите, представени от съдействащите бутилиращи предприятия съгласно методология на разположение на всички страни. Установените съотношения на разходите са били в съответствие с констатациите от предишни разследвания във връзка със същия разглеждан продукт (14). Поради това твърденията на страните бяха отхвърлени като необосновани.
(242)
След разгласяването някои ползватели заявиха, че съществени данни относно конкретните дружества и предоставената от тях информация, не са взети предвид в анализа на интереса на Съюза. Потвърждава се, че са използвани данните, предоставени от ползвателите в техните отговори на въпросника. Методологията за изчисляване е била предоставена на всички засегнати страни. На тези основания твърдението беше отхвърлено.
(243)
При разследването също така се установи, че въз основа на очаквания и/или търсен спад в цената на ПЕТ, съгласно приблизителна оценка на проверените бутилиращи предприятия, отмяната на мерките би довела до незначително намаляване на разходите за бутилиращите предприятия Въз основа на тези предварителни изчисления на спада в цената на ПЕТ и установените съотношения на разходите бе изчислено, че съответното намаляване на разходите би било в диапазона между 0,3-0,7 % от общите разходи на бутилиращите предприятия за дейностите им, свързани с ПЕТ.
(244)
След разгласяването някои ползватели оспориха заключението, като заявиха, че икономиите в разходите ще бъдат значителни. Някои ползватели предоставиха нови приблизителни оценки в коментарите си, без да ги подкрепят с нови доказателства. Подчертава се, че бъдещите икономии са хипотетични, както признаха и самите ползватели. По отношение на преработващите предприятия не са предоставени точни цифри относно бъдещите икономии за този сегмент. По отношение на бутилиращите предприятия се счита, че ако твърденията за спада на цените на ПЕТ се реализират, с оглед на структурата на разходите на бутилиращите предприятия, икономия от 0,3 %-0,7 % от общите разходи не може да се определя като „значителна“. Тъй като не бяха предоставени нови доказателства, твърдението беше отхвърлено като необосновано.
(245)
Беше заявено, че някои производители на бутилирана вода са засегнати от вътрешни структурни слабости, произтичащи от правните изисквания, наложени за изворната вода - да бъде бутилирана при източника и при ограничени обеми на производство. В сектора преобладават МСП, което оказва въздействие върху структурата на разходите на въпросните дружества. Също така се наблюдават промени в равнищата на цените на крайните продукти в държавите членки в зависимост от покупателната способност на местното население. Въз основа на това се счита, че въздействието от евентуалния спад в цената на ПЕТ, ако мерките бъдат отменени, би било по-ясно изразено за този сегмент на бутилиращата промишленост.
6.2. Твърдение за завишени цени и печалби на индустрията на Съюза
(246)
Някои страни изказаха твърдението, че съществуват завишени цени и завишени маржове, практикувани от производителите на ПЕТ в Съюза, като заявиха, че те са в основата на увеличенията на цените през 2011 г. Това твърдение беше подкрепено и от направеното сравнение между цените на ПЕТ и връзката им с цената на суровината в Съюза, и ситуацията на азиатския пазар и в САЩ. Бе заявено, че това положение е резултат от натрупването на средства за търговска защита.
(247)
Следва да се отбележи, че увеличението на цената на ПЕТ през 2011 г., както и нейния спад през 2009 г., е явление в световен мащаб в резултат на развитието на цените на суровините (вж. съображение 155). Данни, представени от страните, систематично показаха много тясна връзка между развитието на цените на ПЕТ в Европа, Азия и САЩ. Независимо от това, действително са налице различия в цените на ПЕТ в целия свят поради различни причини, по-специално специфичната структура на разходите във всеки регион. По отношение на аргумента на съществуващ завишен марж в Съюза, следва да се отбележи, че дори при извънредните обстоятелства в края на 2010 г. и началото на 2011 г. индустрията на Съюза е постигнала единствено рентабилността, която се счита за разумна за този вид отрасъл. Не бяха открити доказателства за наличие на завишена печалба. Поради това аргументът за съществуващи завишени цени и завишени маржове на ПЕТ в Съюза, дължащи се на съществуването на въпросните мерки, трябваше да бъде отхвърлен.
(248)
След разгласяването някои ползватели повториха аргумента си, че цените в Съюза са били необосновано високи, в резултат на въздействието на натрупването на антидъмпингови мерки на пазар с концентрация сред производителите от Съюза, вертикална интеграция и ограничено производство, което не може да удовлетвори търсенето. Също така се твърдеше, че данните за цените показват, че по-високите цени в Съюза не съответстват на по-високите разходи за суровини. Отбелязва се, че аргументите относно концентрацията, вертикалната интеграция и производствения капацитет на индустрията на Съюза са разгледани съответно в съображения 207 и 259. По отношение на твърдението за въздействие на тези фактори върху цените на ПЕТ в Съюза, се припомня, че развитието на цените на ПЕТ е следствие от цената на суровините, които възлизат на до 90 % от разходите за ПЕТ (вж. съображение 173 по-горе). Освен това увеличението на цените на ПЕТ в периода между 2010 и 2011 г. е явление в световен мащаб (вж. съображение 172 по-горе). Поради това твърденията на страните бяха определени за необосновани.
(249)
По отношение на аргумента относно разликата между цените на ПЕТ в Съюза и цените в Азия и САЩ, както и в допълнение на констатациите, вече посочени в съображение 244 по-горе, беше установено, че разликата в цените между пазара на САЩ и на Съюза е нестабилна, но умерена. Цените в Съюза не са били систематично по-високи, както се твърди. Беше установено, че пазарът на Съюза и азиатският пазар са много различни от гледна точка на структурата на разходите, по-специално поради размера на пазара и икономиите от мащаба, достъпа до суровини и капацитета. Следователно сравняването на средните цени между тези два пазара не беше целесъобразно. Поради това аргументът на страните беше отхвърлен като необоснован.
(250)
Също така някои страни заявиха, че цените в Съюза са резултат от по-тясната им връзка с цената на суровината в сравнение със САЩ или Азия. Сравнението на тази взаимозависимост следва същата логика като сравнението на цените на различни регионални пазара, като разликата е, че се разглеждат колебанията на цените на суровините между различните регионални пазари. Въпреки това съществуващите структурни разлики между пазарите могат да обосноват разликата в таксите за преработка. Извънредните печалби на индустрията на Съюза в периода между 2010 и 2011 г. са пояснени в съображение 179 по-горе. Мерките не са имали никакво въздействие в нито една от посочените ситуации. Поради това аргументът на страните беше отхвърлен.
(251)
Същите страни заявиха, че най-големият производител в Съюза е определил по-високи цени за Съюза в сравнение с останалите пазари и е регистрирал по-високи печалби през 2010 г. в Съюза в сравнение с другаде. В този контекст се счита, че е икономически оправдано едно транснационално дружество да използва различни структури на разходите и следователно различни цени на различните регионални пазари. Извънредните нива на рентабилност в периода между 2010 и 2011 г. са пояснени в съображение 179 по-горе. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
6.3. Икономическо състояние на ползвателите и предполагаемо въздействие на мерките
(252)
Бяха направени допълнителни твърдения по отношение на влошаването на икономическото положение на отрасъла на ползвателите, като например закриването на обекти и съкращаването на работни места. Твърдеше се, това се дължи на увеличението на цената на ПЕТ. Освен това бе заявено, че конкурентоспособността на водещите европейски търговски марки е била засегната, тъй като износът им в трети държави е в пряка конкуренция с бутилираните продукти, базирани на ПЕТ по международни цени.
(253)
Следва да се отбележи, че въз основа на информацията, предоставена от оказалите съдействие ползватели, бе установено, че сегментът на ползвателите е бил губещ въпреки наблюдавания спад в цялостното ниво на рентабилност през ПРП. Беше установено, че маржът на печалбата на отрасъла на ползвателите, определен въз основа на отговорите на въпросника съгласно методологията, предоставена на всички страни, е на подобно ниво като рентабилността, установена за индустрията на Съюза през ПРП. Двете проверени дружества (бутилиращи предприятия) съобщиха за допълнителни увеличения в производствените обеми и увеличена рентабилност през разглеждания период. За някои преработващи предприятия бе установено, че работят при много тесни маржове, като в някои случаи са изправени и пред структурни и финансови затруднения. Въпреки това в това отношение не може да се установи пряка връзка с действащите мерки. По подобен начин влошаването на икономическото положение на бутилиращите предприятия в известна степен е свързано и с внезапното увеличение на цената на ПЕТ вследствие на свиването на търсенето през 2011 г., което не е можело да бъде прехвърлено на търговците на дребно при настоящата икономическа криза. Въпреки че бе установено, че състоянието на отрасъла на ползвателите е било влошено в известна степен през 2011 г., връзката между спада и съществуването на мерките не бе доказана, особено предвид факта, че мерките са в действие от 2000 г. насам.
(254)
След разгласяването някои страни изразиха несъгласие със заключението, че отрасълът на ползвателите не е губещ. Страните също така заявиха, че маржовете на печалбата на ползвателите са били по-ниски от тези на индустрията на Съюза. По отношение на оценката на рентабилността на отрасъла на ползвателите, събраната от съдействащите ползватели информация противоречи на твърдението. Въпреки че някои съдействащи ползватели може да са били губещи, отрасълът на ползвателите е бил като цяло рентабилен. Във всеки случай, дори и увеличението на цените на ПЕТ да е било един от елементите, оказали въздействие върху рентабилността на ползвателите, не бе установена връзка между мерките и рентабилността на въпросните дружества. Що се отнася до сравнението на маржовете на печалбата на ползвателите и на индустрията на Съюза, това твърдение не бе обосновано. Поради нестабилните нива на рентабилността на индустрията на Съюза (вж. съображения 176-179 по-горе), сравнението между двата сегмента не бе определено като решаващо. Във всеки случай и двата сегмента показват сходни нива на рентабилност през ПРП (вж. съображение 253). В този контекст коментарите на страните бяха отхвърлени като необосновани.
(255)
Що се отнася до предполагаемото отрицателно влияние върху конкурентоспособността на износа на производителите от Съюза на бутилирана минерална вода/безалкохолни напитки, това твърдение не беше обосновано и не бе установена връзка със съществуването на действащите мерки в този контекст.
(256)
След разгласяването страните повториха твърдението си, че увеличаващите се цени на ПЕТ имат отрицателно въздействие върху конкурентоспособността на износа на бутилирана вода. Признава се, че увеличението на цените на ПЕТ, наред с други фактори, може да окаже отрицателно въздействие върху конкурентоспособността на износа на бутилирана вода. Независимо от това, тъй като няма установена връзка между увеличението на цените на ПЕТ и въпросните мерки, понеже цените на ПЕТ са на първо място свръзани с цените на суровините, твърдението за въздействие на мерките върху влошената конкурентоспособност беше отхвърлено.
(257)
На последно място, що се отнася до твърдението за въздействието на мерките върху заетостта, разследването разкри, че потвърдените закрити работни места в отрасъла на ползвателите са предизвикани най-вече от повишаването на производителността и ефективността, а някои от тях касаят съкращаването на временно нает персонал.
(258)
След разгласяването някои страни оспориха тази констатация на основание, че не е взето предвид състоянието на целия сектор. В допълнение на констатациите, посочени в съображение 254 по-горе, се отбелязва, че общият брой на работните места, съобщен от преработващите предприятия, значително се е увеличил, а нито едно от тях не е съобщило за закриване на такива. Бутилиращите предприятия твърдят, че закритите работни места са резултат от увеличените цени на ПЕТ. Въпреки това, тъй като увеличението в цените на ПЕТ е явление в световен мащаб, не беше установена връзка между закритите работни места и мерките. Освен това 90 % от закритите работни места, съобщени от ползвателите в техните отговори на въпросника, са били в концентрирани в три дружества. Едно от тях, проверен ползвател, с който е свързана значителна част от съобщените закрити работни места, е увеличил значително обемите си през разглеждания период, съответно тези закрити работни места са свързани с повишаването на производителността. По отношение на другите две дружества беше установено, че те имат едни от най-високите маржове на печалба сред съдействащите страни в техния сегмент и над целевите печалби, предвидени в този случай за индустрията на Съюза. Следователно твърденията бяха отхвърлени.
6.4. Други аргументи
(259)
След разгласяването някои страни заявиха, че производителите от Съюза нямат достатъчен капацитет, за да отговорят на съществуващото търсене. Отбелязва се, че индустрията на Съюза е функционирала с 86 % от производствения си капацитет през ПРП и разполага с достатъчен неизползван капацитет, за да осигури цялото вътрешно потребление на ПЕТ. Освен това вносът от други държави със или без действащи мерки продължава да съществува и то с възходяща тенденция. Действащите мерки са изтекли по отношение на Южна Корея и са отменени за вноса на разглеждания продукт от Малайзия и Индонезия. В допълнение, секторът за рециклиране на ПЕТ може да бъде още един източник на ПЕТ, за да се отговори на търсенето в Съюза. По тези причини твърдението за проблемите, пред които са изправени ползвателите поради недостатъчно производство в Съюза, не се счита за обосновано.
(260)
След разгласяването някои ползватели заявиха, че в анализа не се разглежда твърдението за отрицателно въздействие на натрупването на мерки върху разглеждания в рамките на настоящото преразглеждане продукт. В отговор на този аргумент се отбелязва, че изравнителните мерки отстраняват единствено вредата, нанесена от установеното субсидиране. Съществуването на „натрупаното“ съгласно твърдението въздействие не беше доказано. Напротив, въпреки действащите мерки, вносът от държавите с действащи мерки продължава и обемът му дори се е увеличил през разглеждания период. Също така се наблюдава внос от държави без действащи мерки с възходяща тенденция и в значителен обем. Поради това аргументът на страните беше отхвърлен.
7. Заключение относно интереса на Съюза
(261)
В заключение се очаква, че удължаването на срока на действие на изравнителните мерки спрямо вноса от Индия ще даде възможност на индустрията на Съюза да подобри и стабилизира икономическото си състояние след направените инвестиции и консолидирането през последните години.
(262)
Смята се също така, че подобряването на икономическото състояние на индустрията на Съюза може да бъде в интерес на производителите на ПТК, както и за производителите на ЕГ от Съюза, макар и в по-малка степен.
(263)
Икономическото състояние на някои ползватели се е влошило след последното преразглеждане, по-специално при по-малките предприятия, бутилиращи вода, които изглежда са повлияни отрицателно, наред с други причини, от последното покачване на цената на ПЕТ, което не са могли да прехвърлят на търговците на дребно предвид настоящата икономическа обстановка. Изключителното развитие на цените и маржовете през 2011 г. на индустрията на Съюза обаче беше счетено за световно явление, дължащо се основно на увеличението на цените на суровините. Следователно твърденията за съществуващи завишени цени и завишени маржове, свързани с наличието на въпросните мерки, бе сметнато за неоправдано. Същевременно пазарът на Съюза продължава да е отворен пазар със съществуващи алтернативни източници на доставки от други трети държави без действащи мерки.
(264)
В този контекст не беше установена връзка между увеличението на цената на ПЕТ и съществуващите мерки. Икономическото състояние на преработващите предприятия беше определено като стабилно независимо от действащите мерки. Значението на ПЕТ като дял от общите разходи на бутилиращите предприятия беше определено като ограничено. Освен това не беше установена връзка между колебанията в цената на ПЕТ и съществуващите мерки. На това основание се установи, че мерките нямат непропорционално въздействие върху ползвателите.
(265)
Като се вземат предвид всички горепосочени фактори, не може да се заключи категорично, че не е в интерес на Съюза да запази настоящите изравнителни мерки.
З. ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(266)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча запазването на съществуващите мерки. На тези страни бе предоставен и срок, в който те имаха възможност да представят коментарите си след разгласяването. Изявленията и коментарите бяха надлежно взети предвид, когато това бе обосновано.
(267)
От горния анализ следва, че изравнителните мерки, приложими към вноса на ПЕТ с произход от Индия, следва да бъдат запазени в съответствие с член 18, параграф 1 от основния регламент. Следва да се припомни, че тези мерки се състоят от специфични мита.
(268)
Посочените в настоящия регламент изравнителни митнически ставки, приложими за отделни дружества, се прилагат изключително за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от посочените конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1, параграф 2 от настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително образувания, свързани с конкретно посочените, не може да се ползват от тези ставки и се облагат с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(269)
Всякакви искания за прилагане на тези индивидуални изравнителни митнически ставки (напр. след промяна на наименованието на образуванието или след създаване на нови производствени или търговски структури) следва да се отправят към Комисията с цялата съответна информация, по-специално всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, вътрешните и експортните продажби, свързани с, примерно, тази промяна на наименованието или промяната в производствените и търговските структури. Ако е необходимо, регламентът ще бъде съответно изменен и допълнен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални митнически ставки.
(270)
За да се осигури правилното прилагане на изравнителните мита, нивото на остатъчното мито следва не само да се прилага спрямо неоказалите съдействие износители, но също и спрямо дружествата, които не са осъществявали никакъв износ в рамките на ПРП. Последните обаче се приканват, когато изпълнят изискванията на член 20 от основния регламент, да представят искане за преразглеждане в съответствие с посочения член, за да може тяхното положение да бъде разгледано отделно,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилентерефталат с вискозен индекс от 78 ml/g или повече, съгласно стандарт ISO 1628-5, класиран понастоящем в код по КН 3907 60 20 и с произход от Индия.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо към продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от изброените по-долу дружества, е както следва:
Държава
Дружество
Изравнително мито
(EUR/тон)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Индия
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Индия
Senpet Ltd
22,0
A183
Индия
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Индия
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Индия
Всички останали дружества.
69,4
A999
3. Когато стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и следователно съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (15) за определянето на митническата стойност се използва част от действително платената или платима цена, размерът на изравнителното мито, изчислено на основата на горните суми, се намалява с процент, който отговаря на съответната част от действително платената или платима цена.
4. Независимо от разпоредбите на параграфи 1 и 2, окончателното изравнително мито няма да бъде прилагано към вноса, допуснат до свободно обращение в съответствие с член 2.
5. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митата, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
1. Вносът се освобождава от наложените с член 1 изравнителни мита, при условие че стоките са произведени и директно изнесени (т.е. фактурирани и експедирани) за дружество вносител в Съюза от дружествата, изброени в Решение 2000/745/ЕО и последващите му изменения, декларирани са под съответния допълнителен код по ТАРИК и са изпълнени условията на параграф 2.
2. Когато е представено искане за допускане до свободно обращение, освобождаването от мита зависи от представянето пред митническите органи на въпросната държава членка на валидна „Фактура за поета гаранция“, издадена от дружествата износители с приета гаранция, която съдържа основните елементи, изброени в приложението. Освен това освобождаването от мито зависи и от условието обявените и представени пред митницата стоки да съответстват напълно на описанието във „Фактурата за поета гаранция“.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 май 2013 година.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 461/2013 DES RATES
vom 21. Mai 2013
zur Einführung eines endgültigen Ausgleichszolls auf die Einfuhren von bestimmtem Polyethylenterephthalat (PET) mit Ursprung in Indien nach einer Überprüfung wegen bevorstehenden Außerkrafttretens gemäß Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 597/2009 des Rates
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 597/2009 des Rates vom 11. Juni 2009 über den Schutz gegen subventionierte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) ("Grundverordnung"), insbesondere auf Artikel 18,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. Geltende Maßnahmen
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 2603/2000 (2) führte der Rat einen endgültigen Ausgleichszoll auf die Einfuhren von Polyethylenterephthalat ("PET") mit Ursprung unter anderem in Indien ein. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1645/2005 (3) änderte der Rat die Höhe der Ausgleichsmaßnahmen gegen PET-Einfuhren aus Indien. Die Änderungen ergaben sich aus einer beschleunigten Überprüfung nach Artikel 20 der Grundverordnung. Nach einer Auslaufüberprüfung führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 193/2007 (4) für einen weiteren Fünfjahreszeitraum einen endgültigen Ausgleichszoll ein. Die Ausgleichsmaßnahmen wurden daraufhin nach teilweisen Interimsüberprüfungen mit der Verordnung (EG) Nr. 1286/2008 (5) und der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 906/2011 (6) geändert. Eine spätere teilweise Interimsüberprüfung wurde eingestellt, ohne die durch die Durchführungsverordnung (EU) Nr. 559/2012 (7) geltenden Maßnahmen zu ändern. Mit dem Beschluss 2000/745/EG (8) nahm die Kommission Verpflichtungsangebote an, in denen die Einhaltung eines Mindesteinfuhrpreises von drei ausführenden Herstellern in Indien zugesagt wurde.
(2)
Bei den Ausgleichsmaßnahmen handelt es sich um einen spezifischen Zoll. Der Zollsatz beträgt zwischen 0 und 106,5 EUR/t für namentlich genannte indische Hersteller, während für die Einfuhren aller anderen Hersteller ein residualer Zollsatz von 69,4 EUR/t gilt.
2. Derzeit geltende Antidumpingmaßnahmen
(3)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 2604/2000 (9) führte der Rat einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren von PET mit Ursprung unter anderem in Indien ein. Im Anschluss an eine Auslaufüberprüfung führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 192/2007 (10) einen endgültigen Antidumpingzoll für weitere fünf Jahre ein.
3. Antrag auf Auslaufüberprüfung
(4)
Nach der Veröffentlichung einer Bekanntmachung des bevorstehenden Außerkrafttretens der endgültigen Ausgleichsmaßnahmen (11) erhielt die Kommission am 25. November 2011 einen Antrag auf Einleitung der Überprüfung ("Auslaufüberprüfung") nach Artikel 18 der Grundverordnung. Der Antrag wurde vom Polyethylenterephthalat-Ausschuss des Herstellerverbands in Europa ("Antragsteller") im Namen von Unionsherstellern eingereicht, auf die nahezu 95 % der Produktion von bestimmtem Polyethylenterephthalat in der Union entfällt.
(5)
Der Antrag wurde damit begründet, dass beim Außerkrafttreten der Maßnahmen mit einem Anhalten oder erneuten Auftreten der Subventionierung wie auch der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union zu rechnen sei.
(6)
Vor der Einleitung der Auslaufüberprüfung unterrichtete die Kommission nach Artikel 10 Absatz 7 und Artikel 22 Absatz 1 der Grundverordnung die indische Regierung darüber, dass sie einen ordnungsgemäß belegten Überprüfungsantrag erhalten hatte, und gab der indischen Regierung Gelegenheit zu Konsultationen, um die Lage hinsichtlich des Inhalts des Überprüfungsantrags zu klären und zu einer einvernehmlichen Lösung zu gelangen. Die Kommission erhielt jedoch von der indischen Regierung keine Antwort auf ihr Konsultationsangebot.
4. Einleitung einer Auslaufüberprüfung
(7)
Die Kommission kam nach Anhörung des Beratenden Ausschusses zu dem Schluss, dass genügend Beweise für die Einleitung einer Auslaufüberprüfung vorlagen; daher leitete sie am 24. Februar 2012 im Wege einer im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlichten Bekanntmachung (12) ("Einleitungsbekanntmachung") eine Auslaufüberprüfung nach Artikel 18 der Grundverordnung ein.
5. Parallele Untersuchung
(8)
Am 24. Februar 2012 eröffnete die Kommission ebenfalls eine Überprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegen Einfuhren von PET mit Ursprung in Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan und Thailand (13).
6. Untersuchung
6.1. Untersuchungszeitraum der Überprüfung und Bezugszeitraum
(9)
Die Untersuchung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens der Subventionierung betraf den Zeitraum von 1. Januar 2011 bis zum 31. Dezember 2011 ("Untersuchungszeitraum der Überprüfung" oder "UZÜ"). Die Untersuchung der Entwicklungen, die für die Beurteilung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2008 bis zum Ende des UZÜ ("Bezugszeitraum").
6.2. Von der Untersuchung betroffene Parteien
(10)
Die Kommission unterrichtete den Antragsteller, die ausführenden Hersteller im betroffenen Land, die Einführer, die bekanntermaßen betroffenen Verwender und die Vertreter des betroffenen Landes offiziell über die Einleitung der Auslaufüberprüfung.
(11)
Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist zur Sache schriftlich Stellung zu nehmen und eine Anhörung zu beantragen. Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
(12)
Angesichts der offensichtlichen Vielzahl von ausführenden Herstellern in Indien sowie Unionsherstellern und Einführern erschien es angezeigt, nach Artikel 27 der Grundverordnung zu prüfen, ob mit einer Stichprobe gearbeitet werden sollte. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die ausführenden Hersteller und die unabhängigen Einführer aufgefordert, binnen 15 Tagen nach Einleitung der Überprüfung mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr die in der Einleitungsbekanntmachung geforderten Informationen zu übermitteln.
(13)
Sieben ausführende Hersteller meldeten sich im Rahmen des Stichprobenverfahrens und bekundeten ihre Bereitschaft, bei der Überprüfung mitzuarbeiten. Auf dieser Grundlage wurde eine Stichprobe mit drei ausführenden Herstellern auf der Basis der Ausfuhrmengen in die Union gebildet. Gegen diese Stichprobe wurden weder von den in die Stichprobe einbezogenen Herstellern selbst, noch von den nicht in die Stichprobe einbezogenen Herstellern oder den zuständigen indischen Behörden Einwände erhoben.
(14)
Den drei in die Stichprobe einbezogenen Herstellern wurden ordnungsgemäß Fragebogen zugesandt, die von allen beantwortet wurden. Allerdings ging aus den Antworten eines in die Stichprobe einbezogenen indischen Herstellers hervor, dass er im UZÜ nur geringfügige Mengen der betroffenen Ware ausgeführt hatte und die Berechnung von Subventionsspannen für dieses Unternehmen somit nicht sinnvoll war. Kontrollbesuche wurden schließlich bei den beiden verbleibenden ausführenden Herstellern durchgeführt, auf die im UZÜ 99 % der Gesamtmenge der Einfuhren aus Indien in die Union entfielen.
(15)
Nach der Unterrichtung über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen ("Unterrichtung") beantragte ein mitarbeitender indischer Hersteller die Berechnung einer Subventionsspanne. Im Zusammenhang damit wurde erneut bekräftigt, dass die Ausfuhren dieses Unternehmens geringfügig waren und somit keinen Einfluss auf die Bestimmung der Wahrscheinlichkeit des Anhaltens oder Wiederauftretens der Subventionierung in der vorliegenden Auslaufuntersuchung hatten. Der Antrag wurde daher abgelehnt.
(16)
In der Einleitungsbekanntmachung gab die Kommission bekannt, dass sie eine vorläufige Stichprobe mit Unionsherstellern gebildet hatte. Diese Stichprobe umfasste vier Unternehmen von dreizehn vor der Einleitung der Untersuchung bekannten Unionsherstellern und wurde auf der Grundlage des größten repräsentativen Produktions- und Verkaufsvolumens gebildet, das in angemessener Weise in der zur Verfügung stehenden Zeit untersucht werden konnte. In der Stichprobe waren mehr als 50 % der geschätzten Gesamtproduktion und Gesamtverkäufe der Union im UZÜ vertreten. Die interessierten Parteien wurden aufgefordert, die Akte einzusehen und innerhalb von 15 Tagen nach Veröffentlichung der Einleitungsbekanntmachung zur Angemessenheit dieser Auswahl Stellung zu nehmen. Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
(17)
Einige interessierte Parteien brachten gegen die Auswahl der Stichprobe unter den Unionsherstellern Einwände vor. Sie behaupteten: i) die Kommission sollte nicht mit einer Stichprobe arbeiten, insbesondere weil in der vorausgegangenen Untersuchung keine Stichprobe verwendet wurde; ii) die für die Auswahl der Stichprobe verwendete Methode wurde mit der Begründung in Frage gestellt, dass dabei drei unterschiedliche Schritte vermischt würden, nämlich Repräsentativitätsprüfung, Definition des Wirtschaftszweigs der Union und Stichprobenverfahren; iii) die vorläufige Stichprobe sei auf der Grundlage falscher und unvollständiger Informationen gebildet worden; iv) die ausgewählte vorläufige Stichprobe sei nicht repräsentativ, da sie Einheiten und keine Gruppen umfasse; ferner wurde vorgebracht, dass die Aufnahme von Unternehmen, die in einem Fall kürzlich veräußert wurden und in einem anderen Fall über ein verbundenes Unternehmen Verkäufe abwickelten, die Repräsentativität der Stichprobe verringere.
(18)
Den Argumenten der Parteien wurde wie folgt begegnet:
-
Die Entscheidung, eine Stichprobe aus Unionsherstellern heranzuziehen, wird für jede Untersuchung unabhängig getroffen, abhängig von den besonderen Umständen des jeweiligen Falls, und in Artikel 22 Absatz 6 der Grundverordnung fnden sich keine Bestimmungen zur Verwendung einer solchen Stichprobe für die Feststellung der Schädigung im Rahmen einer Auslaufüberprüfung. Abweichend von den vorherigen Untersuchungen, in denen die Untersuchung aller Unternehmen, die sich meldeten und mitarbeiteten, machbar war, war die Kommission bei der derzeitigen Überprüfung der Auffassung, dass angesichts der großen Zahl nicht alle Unionshersteller in angemessener Weise in der zur Verfügung stehenden Zeit untersucht werden konnten und dass den Bedingungen des Artikels 27 daher entsprochen wurde.
-
Die Kommission hat die Repräsentativitätsprüfung, Definition des Wirtschaftszweigs der Union und die Auswahl der vorläufigen Stichprobe nicht "vermischt", da diese Schritte unabhängig voneinander vorgenommen wurden und gesondert darüber entschieden wurde. Es wurde nicht belegt, inwieweit die Verwendung von Produktions- und Verkaufsdaten, die von den Unionsherstellern im Rahmen der Repräsentativitätsprüfung vorgelegt wurden, die Repräsentativität der Stichprobe beeinträchtigt hatte.
-
Die Stichprobe wurde auf der Grundlage der zum Zeitpunkt der Auswahl vorliegenden Informationen im Sinne von Artikel 27 der Grundverordnung gebildet. Die Repräsentativität der Stichprobe wurde nach den Stellungnahmen der Parteien zu den jeweiligen Unternehmensdaten geprüft. Keine der Stellungnahmen wurde als begründet angesehen.
-
Wie in Artikel 27 der Grundverordnung vorgeschrieben, wurde die Stichprobe so gebildet, dass sie das größte repräsentative Produktions- und Verkaufsvolumen umfasst, das in angemessener Weise in der zur Verfügung stehenden Zeit untersucht werden kann. Die Einheiten, die größeren Gruppen angehören, die unabhängig von anderen Tochtergesellschaften derselben Gruppe operieren, galten als repräsentativ für den Wirtschaftszweig der Union, weswegen es nicht erforderlich war, die gesamte Gruppe auf konsolidierter Basis zu untersuchen. Gleichzeitig wurden die Unternehmen als wirtschaftliche Einheit in die Stichprobe einbezogen, wodurch sichergestellt wurde, dass alle relevanten Daten überprüft werden konnten. Außerdem waren Veräußerungen und die Existenz von über ein verbundenes Unternehmen abgewickelten Verkäufen Merkmale des Wirtschaftszweigs im Bezugszeitraum, weshalb keines dieser Element zur Verringerung der Repräsentativität der Stichprobe beitragen konnte.
(19)
Im Anschluss an die Unterrichtung brachten die Parteien die erwähnten Argumente, auf die bereits eingegangen wurde, erneut vor.
(20)
In der Einleitungsbekanntmachung war die Einbeziehung unabhängiger Einführer in die Stichprobe vorgesehen. Keiner der vierundzwanzig kontaktierten unabhängigen Einführer arbeitete bei dieser Untersuchung mit.
(21)
Alle fünf bekannten Rohstofflieferanten wurden bei der Einleitung des Verfahrens kontaktiert und erhielten entsprechende Fragebogen. Zwei Lieferanten meldeten sich und beantworteten den Fragebogen.
(22)
Alle bekannten Verwender und Verwenderverbände wurden bei der Einleitung kontaktiert. Siebzehn Verwender beantworteten den Fragebogen. Zwanzig Verwenderverbände aus 16 Mitgliedstaaten meldeten sich und gaben Stellungnahmen ab.
7. Überprüfung der vorgelegten Informationen
(23)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie für die Ermittlung der Wahrscheinlichkeit des Anhaltens oder erneuten Auftretens von Subventionierung und daraus resultierender Schädigung sowie für die Untersuchung des Unionsinteresses benötigte, und überprüfte sie. Bei der indischen Regierung in Delhi und den folgenden interessierten Parteien wurden Kontrollbesuche vor Ort durchgeführt:
a)
Ausführende Hersteller
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indien;
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indien;
b)
Unionshersteller
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Niederlande;
-
Equipolymers, Italien, Deutschland;
-
Neo Group, UAB, Litauen;
-
Novapet SA, Spanien;
c)
Verwender in der Union
-
Coca-Cola Europe, Belgien;
-
Nestle Waters France, Frankreich.
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. Betroffene Ware
(24)
Bei der in dieser Überprüfung betroffenen Ware handelt es sich um dieselbe Ware wie in der Ausgangsuntersuchung, nämlich um PET mit einem Viskositätskoeffizienten von 78 ml/g oder mehr gemäß ISO-Norm 1628-5 mit Ursprung in Indien. Die Ware wird derzeit unter dem KN-Code 3907 60 20 eingereiht.
2. Gleichartige Ware
(25)
Wie die Ausgangsuntersuchung und die frühere Überprüfung ergab die Untersuchung, dass die betroffene Ware, d. h. das im betroffenen Land hergestellte und auf dem dortigen Inlandsmarkt verkaufte PET sowie das von den Unionsherstellern produzierte und verkaufte PET, dieselben grundlegenden materiellen und chemischen Eigenschaften und Verwendungszwecke aufwies. Es wurde daher als gleichartige Ware im Sinne des Artikels 2 Buchstabe c der Grundverordnung angesehen.
C. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS ODER ERNEUTEN AUFTRETENS DER SUBVENTIONIERUNG
1. Einleitung
(26)
Anhand der im Überprüfungsantrag enthaltenen Informationen und der Antworten auf den Fragebogen der Kommission wurden die nachstehenden Regelungen untersucht, in deren Rahmen angeblich Subventionen gewährt werden:
Landesweite Regelungen
a)
"Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB-Regelung) - Rückerstattung von Einfuhrabgaben auf Vorleistungen für Ausfuhrwaren
b)
"Duty Drawback Scheme" (DD-Regelung) - Zollrückerstattung
c)
"Focus Market Scheme" (FM-Regelung) - Zollgutschrift für Ausfuhren in bestimmte Länder
d)
"Focus Product Scheme" (FP-Regelung) - Zollgutschrift für Ausfuhren bestimmter Waren
e)
"Status Holder Incentive Scrip" (SHIS) - Anreizberechtigungsschein für Statusinhaber
f)
"Advance Authorisation Scheme" (AA-Regelung) - Vorabgenehmigung
g)
"Export Promotion Capital Goods Scheme" (EPCG-Regelung) -Exportförderprogramm mit präferenziellen Einfuhrzöllen auf Investitionsgüter
h)
"Export Oriented Units/Export Processing Zones/Special Economic Zones" - Exportorientierte Betriebe/ Freie Exportzonen/Sonderwirtschaftszonen
i)
"Export Credit Scheme" (EC-Regelung) - Ausfuhrkreditregelung
j)
"Income Tax Exemption Scheme" (ITE-Regelung) - Einkommen-/Körperschaftsteuerbefreiung)
Regionale Regelungen
k)
"West Bengal Incentive Scheme" (WBI-Regelung) - Anreizregelung des Bundesstaats Westbengalen)
l)
"Capital Investment Incentive Scheme" (Anreizregelung der Regierung von Gujarat)
m)
"Gujarat Sales Tax Incentive Scheme" (GSTI-Regelung) - Regelung zur Verkaufssteuervergünstigung im Bundesstaat Gujarat)
n)
"Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme" (GEDE-Regelung) - Regelung zur Befreiung von der Elektrizitätsabgabe im Bundesstaat Gujarat
o)
"Package Scheme of Incentives" (PSI) - Anreizpaket der Regierung des Bundesstaates Maharashtra
(27)
Rechtsgrundlage für die unter den Buchstaben a und c bis h genannten Regelungen ist das Außenhandelsgesetz Nr. 22 von 1992 ("Foreign Trade Development and Regulation Act 1992"), das am 7. August 1992 in Kraft trat ("Außenhandelsgesetz"). Das Außenhandelsgesetz ermächtigt die indische Regierung, Notifikationen zur Aus- und Einfuhrpolitik herauszugeben. Diese werden in "Foreign Trade Policy"-Dokumenten (FTP - außenhandelspolitische Dokumente) zusammengefasst, die alle fünf Jahre vom Handelsministerium herausgegeben und regelmäßig aktualisiert werden. Bei dem für den Untersuchungszeitraum dieser Überprüfung relevanten FTP-Dokument handelt es sich um "Foreign Trade Policy 2009-2014" (FTP 09-14). Außerdem hat die indische Regierung die Verfahren für FTP 09-14 in einem Verfahrenshandbuch festgelegt, dem "Handbook of Procedures, Volume I" (HOP I 09-14). Das Verfahrenshandbuch wird regelmäßig aktualisiert.
(28)
Die unter Buchstabe b aufgeführte Regelung basiert auf Abschnitt 75 des Zollgesetzes von 1962, auf Abschnitt 37 des "Central Excise Act" (Zentrales Verbrauchsteuergesetz) von 1944, auf den Abschnitten 93A und 94 des "Financial Act" (Haushaltsgesetz) von 1994 und auf den "Customs, Central Excise Duties" (Zoll- und zentrale Verbrauchsabgaben) und den "Service Tax Drawback Rules" (Dienstleistungssteuer-Erstattungsregeln) von 1995. Die Erstattungssätze werden regelmäßig veröffentlicht; bei den für den UZÜ geltenden Sätzen handelte es sich um die "All Industry Rates" (AIR - Abgabenrückerstattung für alle Unternehmen) der Zollrückerstattung 2011-12, die in der Mitteilung Nr. 68 / 2011- Customs (N.T.) vom 22. September 2011 veröffentlicht wurde. Das Zollrückerstattungssystem wird in Kapitel 4 des FTP 2009-2014 auch als "duty remission scheme" bezeichnet.
(29)
Die unter Buchstabe i aufgeführte Regelung stützt sich auf die Abschnitte 21 und 35A des "Banking Regulation Act" (Gesetz zur Regulierung des Bankwesens) von 1949, wonach die "Reserve Bank of India" (RBI - indische Zentralbank) befugt ist, Geschäftsbanken Weisungen im Ausfuhrkreditbereich zu erteilen.
(30)
Die unter Buchstabe j aufgeführte Regelung basiert auf dem "Income Tax Act" (Körperschaftsteuergesetz) von 1961, das jährlich durch das "Finance Act" (Finanzgesetz) aktualisiert wird.
(31)
Die unter Buchstabe k aufgeführte Regelung wird von der Regierung des Bundesstaats Westbengalen verwaltet und ist in der Mitteilung Nr. 580-CI/H vom 22. Juni 1999 des westbengalischen Ministeriums für Handel und Industrie niedergelegt, die durch die Mitteilung Nr. 134-CI/O/Incentive/17/03/I vom 24. März 2004 ersetzt wurde.
(32)
Die unter Buchstabe l aufgeführte Regelung wird von der Regierung des Bundesstaats Gujarat verwaltet und basiert auf der Industrieentwicklungspolitik von Gujarat.
(33)
Die unter Buchstabe m aufgeführte Regelung wird von der Regierung des Bundesstaats Gujarat verwaltet und basiert auf ihrer Industrieentwicklungspolitik.
(34)
Die unter Buchstabe n aufgeführte Regelung basiert auf dem "Bombay Electricity Duty Act" (Elektrizitätsabgabegesetz) von 1958.
(35)
Die unter Buchstabe o aufgeführte Regelung wird von der Regierung des Bundesstaats Maharashtra verwaltet und basiert auf Resolutionen des Ministeriums für Industrie, Energie und Arbeit des Bundesstaats Maharashtra.
(36)
Die Untersuchung ergab, dass den ausführenden Herstellern in der Stichprobe im UZÜ in Bezug auf die betroffene Ware im Rahmen der folgenden Regelungen Vorteile gewährt wurden:
Landesweite Regelungen
a)
"Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB-Regelung)
b)
"Duty Drawback Scheme" (DD-Regelung) - Zollrückerstattungsregelung
c)
"Focus Market Scheme" (FMS - Zollgutschrift für Ausfuhren in bestimmte Länder)
d)
"Status Holder Incentive Scrip" (SHIS - Anreizberechtigungsschein für Statusinhaber)
e)
"Advance Authorisation Scheme" (AAS - Vorabgenehmigungsregelung)
Regionale Regelungen
f)
"West Bengal Incentive Scheme" (WBIS - Regelung für Investitionsanreize im Bundesstaat Westbengalen)
2. "Duty Entitlement Passbook Scheme" (DEPB-Regelung)
a) Rechtsgrundlage
(37)
Die DEPB-Regelung wird in Kapitel 4.3 FTP 09-14 sowie in Kapitel 4 HOP I 09-14 ausführlich erläutert.
b) Begünstigte
(38)
Alle ausführenden Hersteller und ausführenden Händler können diese Regelung in Anspruch nehmen.
c) Praktische Durchführung
(39)
Ein Ausführer kann DEPB-Gutschriften beantragen, in deren Berechnung ein Prozentsatz des Werts der im Rahmen dieser Regelung ausgeführten Waren einfließt. Die indischen Behörden haben für die meisten Waren, so auch für die betroffene Ware, entsprechende DEPB-Prozentsätze festgelegt. Sie werden auf der Grundlage der "Standard Input/Output Norms" (SION) unter Berücksichtigung des mutmaßlichen Anteils eingeführter Vorleistungen an der Ausfuhrware und anhand der Zollbelastung der Einfuhren bestimmt, und zwar unabhängig davon, ob tatsächlich Zölle entrichtet wurden oder nicht. Während des UZÜ dieser Untersuchung betrug der DEPB-Prozentsatz für die betroffene Ware 8 %, mit einem Höchstwert von 58 INR/kg.
(40)
Damit ein Unternehmen diese Regelung in Anspruch nehmen kann, muss es Waren ausführen. Zum Zeitpunkt der Ausfuhr muss der Ausführer den indischen Behörden melden, dass die Ausfuhr im Rahmen der DEPB-Regelung erfolgt. Bei der Zollabfertigung stellen die indischen Zollbehörden ein Ausfuhrbegleitpapier aus. Dieses Papier weist unter anderem die für dieses Ausfuhrgeschäft zu gewährende DEPB-Gutschrift aus. Zu diesem Zeitpunkt weiß der Ausführer, mit welchem Betrag er rechnen kann. Wenn die Zollbehörden ein Ausfuhrbegleitpapier ausstellen, ist die indische Regierung verpflichtet, die DEPB-Gutschrift zu gewähren. Maßgeblich für die Berechnung des Vorteils ist jeweils der zum Zeitpunkt der Ausfuhranmeldung der Waren geltende DEPB-Satz.
(41)
Wie die Untersuchung ergab, können DEPB-Gutschriften nach den indischen Rechnungslegungsgrundsätzen periodengerecht als Ertrag verbucht werden, sobald die Ausfuhrverpflichtung erfüllt wurde. Solche Gutschriften können für die Zahlung von Zöllen auf spätere Einfuhren von Waren, ausgenommen Investitionsgüter und einfuhrbeschränkte Waren, verwendet werden. Die unter Inanspruchnahme solcher Gutschriften eingeführten Waren können auf dem Inlandsmarkt verkauft (wobei sie der Verkaufssteuer unterliegen) oder einer anderen Verwendung zugeführt werden. DEPB-Gutschriften sind frei übertragbar und ab dem Ausstellungsdatum 24 Monate gültig.
(42)
Anträge auf DEPB-Gutschriften werden auf elektronischem Wege eingereicht und können für eine unbegrenzte Zahl von Ausfuhrgeschäften gestellt werden. Die Frist für die Einreichung von Anträgen beträgt zwar 3 Monate nach der Ausfuhr, die Bestimmungen des Kapitels 9.3 HOP I 09-14 räumen jedoch ausdrücklich die Möglichkeit ein, verspätet eingereichte Anträge nach Zahlung einer geringen Strafgebühr (10 % der Anspruchssumme) doch noch zu berücksichtigen.
(43)
Es wurde festgestellt, dass beide in die Stichprobe einbezogene Unternehmen diese Regelung in den ersten drei Quartalen des UZÜ in Anspruch nahmen.
d) Schlussfolgerungen zur DEPB-Regelung
(44)
Im Rahmen der DEPB-Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Bei der DEPB-Gutschrift handelt es sich um eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung, da die Gutschrift letztlich zur Verrechnung mit Einfuhrzöllen verwendet wird und die indische Regierung somit auf Abgaben verzichtet, die ansonsten zu entrichten wären. Darüber hinaus erwächst dem Ausführer durch die DEPB-Gutschrift ein Vorteil, da sie die Liquidität des Unternehmens verbessert.
(45)
Außerdem ist die DEPB-Regelung rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig und gilt daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar.
(46)
Diese Regelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungssystem oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden. Sie genügt nicht den strengen Vorgaben in Anhang I Buchstabe i, Anhang II (Definition und Regeln für Rückerstattung) und Anhang III (Definition und Regeln für Ersatzrückerstattung) der Grundverordnung. Ein Ausführer ist nicht verpflichtet, die zollfrei eingeführten Waren bei der Herstellung tatsächlich zu verbrauchen; ferner wird die Gutschrift nicht auf der Grundlage der tatsächlich verwendeten Vorleistungen berechnet. Außerdem fehlt ein System oder Verfahren, mit dem nachgeprüft werden könnte, welche Vorleistungen bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden oder ob eine übermäßige Erstattung von Einfuhrabgaben im Sinne des Anhangs I Buchstabe i und der Anhänge II und III der Grundverordnung stattgefunden hat. Schließlich kann ein Ausführer die DEPB-Regelung unabhängig davon in Anspruch nehmen, ob er überhaupt Vorleistungen einführt. Er muss lediglich Waren ausführen, nicht aber nachweisen, dass er tatsächlich Vorleistungen eingeführt hat. Somit können die Vorteile der DEPB-Regelung selbst von Ausführern in Anspruch genommen werden, die sämtliche Vorleistungen vor Ort beziehen und keinerlei Waren einführen, die als Vorleistungen verwendet werden können.
e) Abschaffung der DEPB-Regelung und Übergang zur DD-Regelung
(47)
Mit der öffentlichen Bekanntmachung Nr. 54 (RE-2010)/2009-2014 vom 17. Juni 2011 wurde die DEPB-Regelung ein letztes Mal um drei Monate verlängert, wodurch sie bis zum 30. September 2011 galt. Danach wurde keine weitere Verlängerung bekanntgegeben; somit wurde die DEPB-Regelung zum Stichtag 30. September 2011 tatsächlich abgeschafft. Deshalb musste geprüft werden, ob nach Artikel 15 Absatz 1 der Grundverordnung Maßnahmen eingeführt werden konnten.
(48)
Die indische Regierung erklärte der Kommission, dass sich Unternehmen nach Rücknahme der DEPB-Regelung für andere Regelungen zur Abgabenbefreiung/-erstattung entscheiden konnten, die in Kapitel 4 FTP 09-14 festgelegt sind, d. h. "Advance Authorisation Scheme" (AA-Regelung) oder "Duty Drawback Scheme" (DD-Regelung).
(49)
Die Untersuchung zeigte, dass beide Unternehmen in der Stichprobe sofort nach Rücknahme der DEPB-Regelung die DD-Regelung für sich in Anspruch nahmen. Es ist anzumerken, dass die DD-Regelung 1995 eingeführt wurde und während der ersten drei Quartale des UZÜ und mehrere Jahre vor dem UZÜ parallel zur DEPB-Regelung Bestand hatte. Ausführer konnten die DD-Regelung jedoch nicht gleichzeitig mit der DEPB-Regelung für dieselben Ausfuhren in Anspruch nehmen. In den ersten drei Quartalen des UZÜ betrug der DD-Prozentsatz 2,2 % mit einem Höchstwert von 1,5 INR/kg; die DD-Regelung war somit weniger großzügig und daher auch weniger attraktiv als die DEPB-Regelung. Die indische Regierung ergriff Maßnahmen für einen reibungslosen Übergang von der DEPB-Regelung zur DD-Regelung, wie aus dem Runderlass Nr. - 42 /2011-Customs vom 22. September 2011 hervorgeht. In diesem Runderlass wird dargelegt, dass die Planung für die Rückerstattung Waren beinhaltet, die bis dato unter die DEPB-Regelung fielen. Im selben Runderlass wird ebenfalls festgehalten, dass für Wirtschaftszweige, die unter der DEPB-Regelung operieren, entschieden wurde, für Waren in diesen Bereichen für einen reibungslosen Übergang zu sorgen, wobei diese in die Planung für die Rückerstattung aufgenommen werden. Ferner heißt es dort, dass es als Übergangsregelung bei diesen Waren im Vergleich zu ihren DEPB-Sätzen zu einer geringfügigen Senkung kommen wird, die für die meisten Waren zwischen 1 % und 3 % liegt. Mit anderen Worten wird in diesem Runderlass gesagt, dass die mit Wirkung vom 1. Oktober 2011 geltenden Rückerstattungssätze so festgelegt wurden, dass ein ähnlicher Vorteil gewährt wird wie im Rahmen der zurückgenommenen DEPB-Regelung.
(50)
Mit Wirkung vom 1. Oktober 2011 wurde der DDS-Prozentsatz für die betroffene Ware von 2,2 % auf 5,5 % des FOB-Wertes und der entsprechende Höchstwert von 1,5 INR/kg auf 5,5 INR/kg erhöht. Durch diesen neuen Prozentsatz kam es zu ähnlich hohen Subventionierungen wie durch die bis zum 30. September 2011 geltende DEPB-Regelung mit ihrem Prozentsatz von 8 % und ihrem Höchstwert von 58 INR/kg. In Bezug auf die im UZÜ vorherrschenden PET-Preise galt allgemein der DEPBS-Höchstwert, was zu einem theoretischen Vorteil von 4,64 INR/kg oder 5,8 % führte. Im Falle der DD-Regelung galt der Höchstwert nicht, so dass der theoretische Vorteil bei 5,5 % lag.
(51)
Die Untersuchung bestätigte die Begründung des vorherigen Erwägungsgrunds. Die auf Jahresbasis gewogenen durchschnittlichen Subventionsspannen der Unternehmen in der Stichprobe lagen bei 5,5 % bzw. 6 % für die DEPB- und die DD-Regelung.
(52)
Ein Vergleich der beiden Regelungen macht auch deutlich, dass sie zahlreiche gemeinsame Durchführungsmerkmale aufweisen.
(53)
Die Erwägungsgründe 47 und 48 bis 51 zeigen, dass, obwohl die DEPB-Regelung zurückgezogen wurde, die damit einhergehenden Vorteile nach wie vor ohne Unterbrechung in nahezu gleicher Höhe gewährt wurden, indem ein nahtloser Übergang zur DD-Regelung vollzogen wurde. Daher wird der Schluss gezogen, dass die Subventionen nicht im Sinne von Artikel 15 Absatz 1 zurückgezogen wurden und dass die DEPB-Regelung anfechtbar ist.
(54)
Nach der Unterrichtung über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen machte ein ausführender Hersteller geltend, die DEPB-Regelung sei zurückgenommen worden und sollte daher nicht angefochten werden. Hierzu wird angemerkt, dass die DEPB-Regelung, wie auch im Erwägungsgrund 47 erläutert wird, am 30. September 2011 ausgelaufen ist. Die Subventionierung wurde jedoch fortgesetzt, und Ausführer haben die Möglichkeit, alternativ zu DEPB-Gutschriften Zuwendungen nach der DD- oder der AA-Regelung zu beantragen und zu erhalten. Das Argument wurde daher zurückgewiesen.
f) Berechnung der Höhe der Subvention
(55)
Im Einklang mit Artikel 3 Absatz 2 und Artikel 5 der Grundverordnung wurde die Höhe der anfechtbaren Subventionen anhand des dem Empfänger erwachsenden Vorteils berechnet, der im Untersuchungszeitraum der Überprüfung festgestellt wurde. In diesem Zusammenhang wurde berücksichtigt, dass nach dieser Regelung dem Empfänger der Vorteil zum Zeitpunkt der Abwicklung eines Ausfuhrgeschäfts erwächst. Zu diesem Zeitpunkt ist die indische Regierung verpflichtet, auf die Zölle zu verzichten, was nach Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung einer finanziellen Beihilfe entspricht. Sobald die Zollbehörden ein Ausfuhrbegleitpapier ausstellen, in dem unter anderem die Höhe der für dieses Ausfuhrgeschäft zu gewährenden DEPB-Gutschrift ausgewiesen ist, hat die indische Regierung keinen Ermessensspielraum mehr, was die Gewährung der Subvention betrifft. Daher wird es als angemessen erachtet, bei der Berechnung des DEPB-bedingten Vorteils die Summe aller DEPB-Gutschriften zugrunde zu legen, die im UZÜ für Ausfuhrgeschäfte nach dieser Regelung ausgestellt wurden.
(56)
Auf begründeten Antrag wurden nach Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung die zwecks Erhalt der Subvention aufgewendeten Kosten von den Gutschriften abgezogen, um die Gesamthöhe der Subvention (Zähler) zu ermitteln. Die Subventionsbeträge wurden nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung den gesamten im UZÜ mit der betroffenen Ware erzielten Ausfuhrumsätzen in angemessener Weise (Nenner) zugerechnet, da die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(57)
Auf dieser Berechnungsgrundlage betrugen die für diese Regelung ermittelten Subventionsspannen im UZÜ für die Unternehmen in der Stichprobe 3,78 % bzw. 4,42 %.
3. "Duty Drawback Scheme" (DD-Regelung)
a) Rechtsgrundlage
(58)
Eine ausführliche Beschreibung der DD-Regelung ist in den "Custom & Central Excise Duties Drawback Rules" von 1995 enthalten, die durch nachfolgende Notifikationen geändert wurden.
b) Begünstigte
(59)
Alle ausführenden Hersteller und ausführenden Händler können diese Regelung in Anspruch nehmen.
c) Praktische Durchführung
(60)
Ein Ausführer, der die entsprechenden Bedingungen erfüllt, kann eine Erstattung beantragen, die als Prozentsatz des FOB-Wertes der im Rahmen dieser Regelung ausgeführten Waren berechnet wird. Die indische Regierung hat für mehrere Waren, so auch für die betroffene Ware, die Erstattungssätze festgelegt. Sie werden auf der Grundlage der durchschnittlichen Menge oder des Werts der zur Herstellung der betroffenen Ware verwendeten Vorleistungen und der durchschnittlich für Vorleistungen gezahlten Abgaben ermittelt. Sie gelten unabhängig davon, ob tatsächlich Einfuhrabgaben entrichtet wurden oder nicht. Während des UZÜ betrug der Prozentsatz der DD-Regelung für die betroffene Ware 5,5 % des FOB-Wertes, mit einem Höchstwert von 5,5 INR/kg.
(61)
Bedingung für die Inanspruchnahme dieser Regelung ist die Ausfuhr von Waren. Bei der Eingabe der Versanddetails in den Zollserver (ICEGATE) wird angegeben, dass die Ausfuhren im Rahmen der DD-Regelung erfolgen, wonach der DDS-Betrag unwiderruflich festgelegt wird. Wenn das Transportunternehmen das "Export General Manifest" (EGM - allgemeine Ausfuhrerklärung) eingereicht und die Zollbehörde das Dokument zu ihrer Zufriedenheit mit den Ausfuhrbegleitdaten verglichen hat, sind alle Bedingungen für die Genehmigung der Auszahlung des Erstattungsbetrags durch Direktüberweisung auf das Konto des Ausführers oder mittels Bankscheck erfüllt.
(62)
Der Ausführer muss auch anhand eines "Bank Realisation Certificate" (BRC - Bankbescheinigung) nachweisen, dass er die Ausfuhren tatsächlich getätigt hat. Dieses Dokument kann nach der Auszahlung des Erstattungsbetrags vorgelegt werden, doch wird die indische Regierung den gezahlten Betrag zurückfordern, falls der Ausführer die BRC nicht innerhalb einer bestimmten Frist vorlegt.
(63)
Der Erstattungsbetrag kann beliebig verwendet werden.
(64)
Wie die Untersuchung ergab, kann der Erstattungsbetrag nach den indischen Rechnungslegungsgrundsätzen periodengerecht als Ertrag verbucht werden, sobald die Ausfuhrverpflichtung erfüllt wurde.
(65)
Wie sich gezeigt hat, nutzten die Unternehmen in der Stichprobe die DD-Regelung im letzten Quartal des UZÜ.
d) Schlussfolgerungen zur DD-Regelung
(66)
Im Rahmen der DD-Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Bei der Erstattung handelt es sich um eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung. Darüber hinaus erwächst dem Ausführer durch die Erstattung ein Vorteil, da sie die Liquidität des Unternehmens verbessert.
(67)
Außerdem ist die DD-Regelung rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig und gilt daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar.
(68)
Diese Regelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungssystem oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden. Sie genügt nicht den strengen Vorgaben in Anhang I Buchstabe i, Anhang II (Definition und Regeln für Rückerstattung) und Anhang III (Definition und Regeln für Ersatzrückerstattung) der Grundverordnung.
(69)
Es gibt kein System oder Verfahren, mit dem nachgeprüft werden könnte, welche Vorleistungen bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden oder ob eine übermäßige Erstattung von Einfuhrabgaben im Sinne des Anhangs I Buchstabe i und der Anhänge II und III der Grundverordnung stattgefunden hat. Schließlich kann ein Ausführer die DD-Regelung unabhängig davon, ob er überhaupt Vorleistungen einführt, in Anspruch nehmen. Er muss lediglich Waren ausführen, nicht aber nachweisen, dass er tatsächlich Vorleistungen eingeführt hat. Somit können die Vorteile der DD-Regelung sogar von Ausführern in Anspruch genommen werden, die sämtliche Vorleistungen vor Ort beziehen und keine Waren einführen, die als Vorleistungen verwendet werden können.
(70)
Dies wird im Runderlass Nr. 24/2001 der indischen Regierung bestätigt, in dem es eindeutig heißt, dass Erstattungssätze keinen Bezug zum tatsächlichen Vorleistungsverbrauchsmuster und zu den tatsächlichen Belastungen durch Vorleistungen eines bestimmten Ausführers oder einzelner Sendungen haben, und in dem die regionalen Behörden angewiesen werden, mit den von den Ausführern eingereichten Erstattungsanträgen seitens der zuständigen Stellen keine Belege für tatsächlich gezahlte Abgaben auf eingeführte Vorleistungen oder Vorleistungen inländischer Herkunft zu fordern.
(71)
Aus den vorstehenden Gründen wird der Schluss gezogen, dass die DD-Regelung anfechtbar ist.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(72)
Im Einklang mit Artikel 3 Absatz 2 und Artikel 5 der Grundverordnung wurde die Höhe der anfechtbaren Subventionen anhand des dem Empfänger erwachsenden Vorteils berechnet, der im Untersuchungszeitraum der Überprüfung festgestellt wurde. In diesem Zusammenhang wurde berücksichtigt, dass nach dieser Regelung dem Empfänger der Vorteil zum Zeitpunkt der Abwicklung eines Ausfuhrgeschäfts erwächst. Zu diesem Zeitpunkt ist die indische Regierung verpflichtet, den Erstattungsbetrag zu zahlen, was nach Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung einer finanziellen Beihilfe entspricht. Die indische Regierung hat nach Ausstellung der Ausfuhrbegleitpapiere durch die Zollbehörden, auf denen unter anderem der für das Ausfuhrgeschäft zu gewährende Erstattungsbetrag ausgewiesen ist, keinen Ermessensspielraum mehr, was die Gewährung der Subvention betrifft. Daher wird es als angemessen erachtet, bei der Berechnung des durch die DD-Regelung bedingten Vorteils die Summe aller Erstattungsbeiträge zugrunde zu legen, die im UZÜ für Ausfuhrgeschäfte nach dieser Regelung ausgestellt wurden.
(73)
Auf begründeten Antrag wurden nach Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung die zwecks Erhalt der Subvention aufgewendeten Kosten von den Gutschriften abgezogen, um die Gesamthöhe der Subvention (Zähler) zu ermitteln. Die Höhe dieser Subvention wurde nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung dem gesamten während des Untersuchungszeitraums der Überprüfung mit der betroffenen Ware erzielten Ausfuhrumsatz (Nenner) in angemessener Weise zugerechnet, da die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(74)
Auf dieser Berechnungsgrundlage betrugen die für diese Regelung ermittelten Subventionsspannen im UZÜ für die betroffenen Unternehmen in der Stichprobe 1,65 % bzw. 1,32 %.
4. Focus Market Scheme ("FM-Regelung") - Zollgutschrift für Ausfuhren in bestimmte Länder
a) Rechtsgrundlage
(75)
Die FM-Regelung wird in Abschnitt 3.14 FTP 09-14 und in Abschnitt 3.8 HOP I 09-14 ausführlich erläutert.
b) Begünstigte
(76)
Alle ausführenden Hersteller und ausführenden Händler können diese Regelung in Anspruch nehmen.
c) Praktische Durchführung
(77)
Im Rahmen dieser Regelung besteht für Ausfuhren sämtlicher Waren in die Länder, die in den Tabellen 1 und 2 von Anhang 37(C) HOP I 09-14 notifiziert werden, ein Anspruch auf eine Zollgutschrift in Höhe von 3 % des FOB-Werts. Ab dem 1. April 2011 besteht für Ausfuhren sämtlicher Waren in die in Tabelle 3 von Anhang 37(C) notifizierten Länder ("Special Focus Markets") ein Anspruch auf eine Zollgutschrift in Höhe von 4 % des FOB-Wertes. Von dieser Regelung sind bestimmte Ausfuhrgeschäfte ausgeschlossen, z. B. Ausfuhren von eingeführten oder umgeladenen Waren, vorgesehene Ausfuhren ("Deemed Exports"), Ausfuhren von Dienstleistungen und Ausfuhrumsätze von Betrieben in Sonderwirtschaftszonen oder von exportorientierten Betrieben. Ebenfalls ausgeschlossen von dieser Regelung sind bestimmte Warentypen wie Diamanten, Edelmetalle, Erze, Getreide, Zucker und Erdölerzeugnisse.
(78)
Die FM-Zollgutschriften sind frei übertragbar und ab dem Datum der Ausstellung der entsprechenden Berechtigungsbescheinigung 24 Monate gültig. Sie können für die Zahlung von Zöllen auf spätere Einfuhren aller Vorleistungen oder Waren, einschließlich Investitionsgütern, verwendet werden.
(79)
Die Berechtigungsbescheinigung wird nach Abschluss des Ausfuhrgeschäftes beziehungsweise nach dem Versand der Waren vom Hafen ausgestellt, über den die Ausfuhr abgewickelt wurde. Solange der Antragsteller den Behörden Kopien der erforderlichen Ausfuhrunterlagen vorlegen kann (z. B. der Exportaufträge, Rechnungen, Frachtbriefe, Bankbescheinigungen), hat die indische Regierung keinen Einfluss auf die Gewährung der Zollgutschriften.
(80)
Es wurde festgestellt, dass die Stichprobenunternehmen diese Regelung im UZÜ in Anspruch nahmen.
d) Schlussfolgerungen zur FM-Regelung
(81)
Im Rahmen der FM-Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Bei der FM-Zollgutschrift handelt es sich um eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung, da die Gutschrift letztendlich zur Aufrechnung von Einfuhrzöllen verwendet wird und die indische Regierung somit auf Abgaben verzichtet, die ansonsten zu entrichten wären. Darüber hinaus wird dem Ausführer durch die FM-Zollgutschrift ein Vorteil gewährt, da sie die Liquidität des Unternehmens verbessert.
(82)
Außerdem ist die FM-Regelung rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig und gilt daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar.
(83)
Diese Regelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungssystem oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden. Sie genügt nicht den strengen Vorgaben in Anhang I Buchstabe i, Anhang II (Definition und Regeln für Rückerstattung) und Anhang III (Definition und Regeln für Ersatzrückerstattung) der Grundverordnung. Ein Ausführer ist nicht verpflichtet, die zollfrei eingeführten Waren bei der Herstellung tatsächlich zu verbrauchen; ferner wird die Gutschrift nicht auf der Grundlage der tatsächlich verwendeten Vorleistungen berechnet. Es gibt kein System oder Verfahren, mit dem nachgeprüft werden könnte, welche Vorleistungen bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden oder ob eine übermäßige Erstattung von Einfuhrabgaben im Sinne des Anhangs I Buchstabe i und der Anhänge II und III der Grundverordnung stattgefunden hat. Ein Ausführer kann die FM-Regelung unabhängig davon in Anspruch nehmen, ob er überhaupt Vorleistungen einführt. Er muss lediglich Waren ausführen, nicht aber nachweisen, dass er tatsächlich Vorleistungen eingeführt hat. Somit können die Vorteile der FM-Regelung selbst von Ausführern in Anspruch genommen werden, die sämtliche Vorleistungen vor Ort beziehen und keinerlei Waren einführen, die als Vorleistungen verwendet werden können. Außerdem kann ein Ausführer die FM-Zollgutschriften für die Einfuhr von Investitionsgütern verwenden, obwohl diese nicht unter die zulässigen Zollrückerstattungssysteme wie in Anhang I Buchstabe i der Grundverordnung dargelegt fallen, weil sie bei der Herstellung der Ausfuhrwaren nicht verbraucht werden.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(84)
Die Höhe der anfechtbaren Subventionen wurde anhand des dem Empfänger gewährten Vorteils berechnet, der für den UZÜ festgestellt und vom mitarbeitenden ausführenden Hersteller zum Zeitpunkt des Ausfuhrgeschäfts periodengerecht als Ertrag verbucht wurde. Die Höhe der Subvention (Zähler) wurde nach Artikel 7 Absätze 2 und 3 der Grundverordnung dem im UZÜ erzielten Ausfuhrumsatz (Nenner) in angemessener Weise zugerechnet, da die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(85)
Die in Bezug auf diese Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug im UZÜ bei den Stichprobenunternehmen 0,19 % beziehungsweise 0,87 %.
5. Status Holder Incentive Scrip (SHIS - Anreizberechtigungsschein für Statusinhaber)
a) Rechtsgrundlage
(86)
Die SHIS-Regelung wird in Kapitel 3.16 FTP 09-14 und in Abschnitt 3.10 HOP I 09-14 ausführlich erläutert. Die Statuskategorien werden in den Abschnitten 3.10.1 bis 3.10.4 FTP 09-14 und in den Abschnitten 3.1 bis 3.5 HOP I 09-14 ausführlich erläutert.
b) Begünstigte
(87)
Als sogenannte Statusinhaber anerkannte ausführende Hersteller oder ausführende Händler können diese Regelung in Anspruch nehmen.
c) Praktische Durchführung
(88)
Sowohl ausführenden Händlern als auch ausführenden Herstellern kann ein Status zugesprochen werden. Je nach ihrer Ausfuhrleistung während des laufendes Jahres und einer Reihe von vorangegangenen Jahren wird Antragstellern eine der folgenden Statuskategorien zuerkannt: "Export House", "Star Export House", "Trading House", "Star Trading House", "Premier Trading House".
(89)
Im Rahmen der SHIS-Regelung haben Statusinhaber Anspruch auf eine Zollgutschrift in Höhe von 1 % des FOB-Werts der Ausfuhren, die in den in Abschnitt 3.16.4 FTP 09-14 genannten Wirtschaftszweigen (Erzeugung von Lederwaren (außer von Fertigwaren aus Leder), Textil- und Juteerzeugung, Kunsthandwerk, Maschinenbau (mit Ausnahme einiger Teilbranchen), Erzeugung von Kunststoffen und chemischen Grundstoffen (außer von Arzneimitteln)) getätigt werden. Die Regelung gilt für die betroffene Ware, da es sich dabei um eine Art von Kunststoff handelt.
(90)
Die SHIS-Zollgutschriften sind nicht übertragbar und müssen zur Zahlung der Einfuhrzölle auf jene Investitionsgüter verwendet werden, mit denen Waren in einer der genannten Branchen hergestellt werden.
(91)
Falls ein Antragsteller in einem Jahr den EPCG-Zollsatz von Null in Anspruch genommen hat, kommt er für die im selben Jahr getätigten Ausfuhren nicht in den Genuss der SHIS-Regelung.
(92)
Diese Regelung gilt seit 2009 für Ausfuhren, die im Zeitraum 2009-2010 beziehungsweise 2010-2011 getätigt wurden, und wurde seitdem jeweils um ein Jahr verlängert. Aufgrund der letzten Verlängerung (siehe "Notification No. 07/2012 - Customs" vom 9. März 2012) ist die Regelung bis 31. März 2013 in Kraft.
(93)
Wie die Untersuchung ergab, kann eine SHIS-Zollgutschrift nach den indischen Rechnungslegungsgrundsätzen periodengerecht als Ertrag verbucht werden, sobald die Ausfuhrverpflichtung erfüllt wurde.
(94)
Der Untersuchung zufolge wurde diese Regelung von einem der beiden Stichprobenunternehmen im UZÜ in Anspruch genommen, was bei dem anderen Unternehmen infolge der in Erwägungsgrund 90 beschriebenen Bestimmung nicht möglich war.
d) Schlussfolgerungen zur SHIS-Regelung
(95)
Im Rahmen der SHIS-Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Bei der SHIS-Zollgutschrift handelt es sich um eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung, da die Gutschrift letztendlich zur Aufrechnung von Einfuhrzöllen verwendet wird und sie somit die normalerweise fälligen Zolleinnahmen der indischen Regierung verringert. Darüber hinaus wird dem Ausführer durch die SHIS-Zollgutschrift ein Vorteil gewährt, da sie seine Liquidität verbessert.
(96)
Ferner ist die SHIS-Regelung rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig und gilt daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar.
(97)
Diese Regelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungssystem oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden. Sie genügt nicht den strengen Vorgaben in Anhang I Buchstabe i, Anhang II (Definition und Regeln für Rückerstattung) und Anhang III (Definition und Regeln für Ersatzrückerstattung) der Grundverordnung. Die Zollgutschrift wird letztendlich für die Zahlung der Zölle auf die Einfuhren von Investitionsgütern verwendet, die nicht unter die zulässige Zollrückerstattung gemäß Anhang I Buchstabe i der Grundverordnung fallen, weil sie bei der Herstellung der Ausfuhrwaren nicht verbraucht werden.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(98)
Die Höhe der anfechtbaren Subventionen wurde anhand des dem Empfänger gewährten Vorteils berechnet, der für den UZÜ festgestellt und vom mitarbeitenden ausführenden Hersteller zum Zeitpunkt des Ausfuhrgeschäfts periodengerecht als Ertrag verbucht wurde. Die Höhe der Subvention (Zähler) wurde nach Artikel 7 Absätze 2 und 3 der Grundverordnung dem im UZÜ erzielten Ausfuhrumsatz (Nenner) in angemessener Weise zugerechnet, da die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(99)
Die in Bezug auf diese Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug im UZÜ bei dem einzigen Stichprobenunternehmen 1 %.
6. Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCG-Regelung" - Exportförderprogramm mit präferenziellen Einfuhrzöllen auf Investitionsgüter)
a) Rechtsgrundlage
(100)
Die EPCG-Regelung wird in Kapitel 5 FTP 09-14 sowie in Kapitel 5 HOP I 09-14 ausführlich erläutert.
b) Begünstigte
(101)
Die Begünstigten dieser Regelung sind ausführende Hersteller sowie ausführende Händler, die an zuliefernde Hersteller und Dienstleister "gebunden" sind.
c) Praktische Durchführung
(102)
Besteht für ein Unternehmen eine Ausfuhrverpflichtung, so ist es befugt, neue und auch gebrauchte, bis zu zehn Jahre alte Investitionsgüter zu einem ermäßigten Zollsatz einzuführen. Hierfür erteilt die indische Regierung auf Antrag und nach Entrichtung einer Gebühr eine EPCG-Genehmigung. Für alle im Rahmen dieser Regelung eingeführten Investitionsgüter gilt ein ermäßigter Zollsatz von 3 %. Damit die Ausfuhrverpflichtung erfüllt wird, müssen die eingeführten Investitionsgüter für einen bestimmten Zeitraum zur Herstellung einer bestimmten Menge von Ausfuhrwaren verwendet werden. Gemäß FTP 09-14 können Investitionsgüter im Rahmen der EPCG-Regelung zu einem Zollsatz von 0 % eingeführt werden, wobei dann aber die Frist für die Erfüllung der Ausfuhrverpflichtung kürzer ist.
(103)
Der Inhaber der EPCG-Genehmigung kann die Investitionsgüter auch im Inland beziehen. In diesem Fall kann der inländische Investitionsgüterhersteller die Teile, die er für die Herstellung solcher Investitionsgüter benötigt, zollfrei einführen. Ersatzweise kann der inländische Hersteller den Vorteil der "Deemed Exports"-Regelung (vorgesehene Ausfuhren) für die Lieferung von Investitionsgütern an einen EPCG-Genehmigungsinhaber in Anspruch nehmen.
d) Schlussfolgerungen zur EPCG-Regelung
(104)
Im Rahmen der EPCG-Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Die Zollermäßigung ist eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung, da die Regierung mit diesem Zugeständnis auf ansonsten zu entrichtende Abgaben verzichtet. Darüber hinaus wird dem Ausführer mit der Zollermäßigung ein Vorteil gewährt, da durch die eingesparten Einfuhrabgaben die Liquidität des Unternehmens verbessert wird.
(105)
Des Weiteren ist die EPCG-Regelung rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig, da die entsprechenden Genehmigungen ohne Ausfuhrverpflichtung nicht erteilt werden. Es handelt sich somit um eine spezifische und anfechtbare Subvention im Sinne des Artikels 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung.
(106)
Die EPCG-Regelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungssystem oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden. Investitionsgüter fallen gemäß Anhang I Buchstabe i der Grundverordnung nicht in den Anwendungsbereich derartiger zulässiger Systeme, da sie bei der Herstellung der Ausfuhrwaren nicht verbraucht werden.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(107)
Die Höhe der Subvention wurde auf der Grundlage der für die eingeführten Investitionsgüter nicht entrichteten Zölle berechnet, wobei dieser Betrag nach Artikel 7 Absatz 3 der Grundverordnung über einen Zeitraum verteilt wurde, der dem normalen Abschreibungszeitraum für solche Investitionsgüter in dem betreffenden Wirtschaftszweig entspricht. Dem auf diese Weise für den UZÜ berechneten Betrag wurden Zinsen für den betreffenden Zeitraum aufgeschlagen, um der vollen Wertentwicklung des Vorteils über die Zeit Rechnung zu tragen. Hierfür wurde der im Untersuchungszeitraum in Indien marktübliche Zinssatz als angemessen betrachtet. Auf begründeten Antrag wurden nach Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung die zwecks Erhalt der Subvention zwangsläufig aufgewendeten Kosten abgezogen.
(108)
Nach Artikel 7 Absätze 2 und 3 der Grundverordnung wurde der Wert dieser Subvention ins Verhältnis zum Ausfuhrumsatz im UZÜ (Nenner) gesetzt, weil die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(109)
Die in Bezug auf diese Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug im UZÜ bei den betreffenden Stichprobenunternehmen 0,55 % beziehungsweise 0,56 %.
7. Advance Authorisation Scheme ("AA-Regelung" - Vorabgenehmigungsregelung)
(110)
Wie die Untersuchung ergab, nahm nur ein Stichprobenunternehmen diese Regelung im UZÜ in Anspruch. Bei der Untersuchung wurde aber auch festgestellt, dass der dem Unternehmen erwachsene Vorteil geringfügig war, weshalb die AA-Regelung nicht weiter geprüft wurde.
8. West Bengal Incentive Scheme 1999 ("WBI-Regelung 1999" - Anreizregelung des Bundesstaats Westbengalen aus dem Jahr 1999
a) Rechtsgrundlage
(111)
Diese Regelung und ihre Anwendung durch die Regierung des Bundesstaats Westbengalen wird in der "Notification No 580-CI/H" vom 22. Juni 1999 des westbengalischen Handels- und Industrieministeriums ausführlich beschrieben.
b) Begünstigte
(112)
Unternehmen, die sich in wirtschaftlich rückständigen Gebieten neu ansiedeln oder ihre dort bestehenden Anlagen in großem Umfang ausbauen, können die Vorteile aus dieser Regelung in Anspruch nehmen. Gleichwohl besteht eine abschließende Liste nicht anspruchsberechtigter Unternehmen (Negativliste), die bewirkt, dass Unternehmen bestimmter Wirtschaftsbereiche nicht in den Genuss dieser Regelung kommen.
c) Praktische Durchführung
(113)
Der Bundesstaat Westbengalen bietet anspruchsberechtigten Industrieunternehmen zahlreiche Anreize, z. B. in Form einer Befreiung von der zentralstaatlichen Verkaufssteuer (CST) sowie eines Erlasses der zentralstaatlichen Mehrwertsteuer (CENVAT) auf Fertigerzeugnisse, um die industrielle Entwicklung wirtschaftlich rückständiger Gebiete in diesem Bundesstaat zu fördern.
(114)
Unternehmen, die diese Regelung in Anspruch nehmen wollen, müssen in wirtschaftlich rückständigen Gebieten investieren. Die betreffenden westbengalischen Gebietseinheiten sind entsprechend ihrem wirtschaftlichen Entwicklungsstand in bestimmte Kategorien eingeteilt; gleichzeitig gibt es wirtschaftlich entwickelte Gebiete, die von den Anreizregelungen ausgenommen sind. Die Höhe der Anreize richtet sich in erster Linie nach dem Umfang der Investitionen und nach dem Gebiet, in dem das Unternehmen angesiedelt ist beziehungsweise sein wird.
(115)
Wie die Untersuchung ergab, nahm ein Stichprobenunternehmen diese Regelung im UZÜ in Anspruch.
d) Schlussfolgerung
(116)
Im Rahmen dieser Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Es handelt sich um finanzielle Beihilfen der Regierung des Bundesstaats Westbengalen, da die gebotenen Anreize - in diesem Fall eine Befreiung von der zentralen Verkaufssteuer (CST) und ein Erlass der zentralstaatlichen Mehrwertsteuer (CENVAT) auf Fertigerzeugnisse - die Steuereinnahmen des betreffenden Bundesstaates verringern. Darüber hinaus entsteht einem begünstigten Unternehmen durch diese Anreize ein Vorteil, da die Steuereinsparungen seine finanzielle Lage verbessern.
(117)
Außerdem handelt es sich bei dieser Regelung um eine regional spezifische Subvention im Sinne des Artikels 4 Absatz 2 Buchstabe a und des Artikels 4 Absatz 3 der Grundverordnung, weil sie nur bestimmten Unternehmen offensteht, die in bestimmten geografischen Gebieten im Zuständigkeitsbereich der Behörden des betreffenden Bundesstaates investieren. Die Regelung bleibt Unternehmen, die nicht in diesen Gebieten ansässig sind, verschlossen; außerdem richtet sich der Umfang der Vorteile nach dem jeweils betroffenen Gebiet.
(118)
Die WBI-Regelung 1999 ist somit anfechtbar.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(119)
Die Höhe der Subvention wurde auf der Grundlage der Verkaufssteuer (sales tax) und der zentralstaatlichen Mehrwertsteuer (CENVAT) auf Fertigerzeugnisse berechnet, die normalerweise im Untersuchungszeitraum der Überprüfung zu entrichten gewesen wäre, aber aufgrund dieser Regelungen nicht entrichtet wurde. Die Höhe der Subvention (Zähler) wurde nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung in angemessener Weise den gesamten im Untersuchungszeitraum der Überprüfung getätigten Verkäufen (Nenner) zugerechnet, da die Subvention nicht von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde. Die Subventionspanne betrug 1,36 %.
9. Höhe der anfechtbaren Subventionen
(120)
Gemäß der Grundverordnung ergaben sich für die in die Stichprobe aufgenommenen ausführenden Hersteller anfechtbare Subventionen in Höhe von 7,53 % beziehungsweise 8,17 % (ad valorem).
REGELUNG
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Insgesamt
UNTERNEHMEN
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
Null
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
Null
8,17
10. Schlussfolgerungen zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens beziehungsweise erneuten Auftretens der Subventionierung
(121)
Nach Artikel 18 Absatz 2 der Grundverordnung wurde untersucht, ob im Falle des Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen ein Anhalten oder erneutes Auftreten der Subventionierung wahrscheinlich wäre.
(122)
Wie in den Erwägungsgründen 26 bis 118 erläutert, wurde festgestellt, dass indische Ausführer der betroffenen Ware im UZÜ weiterhin Vorteile im Rahmen anfechtbarer Subventionsregelungen von indischen Behörden in Anspruch nahmen.
(123)
Mit den Subventionsregelungen werden wiederholt Vorteile gewährt, und es gibt keine Anzeichen dafür, dass diese Zuwendungen in nächster Zukunft eingestellt würden. Außerdem kommt jeder Ausführer für mehrere Subventionsregelungen in Betracht.
(124)
Ferner wurde geprüft, ob bei einer Aufhebung der Maßnahmen in erheblichem Umfang Ausfuhren in die Union getätigt würden.
(125)
Indien ist ein großer Hersteller der betroffenen Ware. Legt man die im Zuge der Untersuchung eingeholten Daten zugrunde, wies Indien im UZÜ eine Produktionskapazität von etwa 700 000 bis 900 000 t auf und verfolgte Pläne zur Erweiterung seiner Gesamtkapazität auf 1 600 000 bis 1 800 000 t bis zum Jahr 2014. Infolgedessen würde 2014 die über der Binnennachfrage liegende Überkapazität geschätzte 600 000 bis 700 000 t erreichen, was 21 % bis 25 % der gesamten Unionsproduktion während des UZÜ entspräche.
(126)
Unter diesen Umständen sind indische Hersteller der betroffenen Ware stark von den Ausfuhrverkäufen abhängig, und wahrscheinlich würden die bereits im UZÜ mengenmäßig erheblichen Ausfuhren in die Union bei einer Aufhebung der Maßnahmen noch weiter ansteigen.
(127)
Ein ausführender Hersteller brachte vor, die Überkapazitäten würden nach 2014 abnehmen und bestünden somit nur vorübergehend. Hierzu wird angemerkt, dass die angebliche Abnahme der Überkapazitäten nach 2014 den Voraussagen des Marktinformationsberichts entsprach. Es wurde daher der Schluss gezogen, dass dieses Vorbringen keinen Anlass bot, die Analyse im Hinblick auf die Entwicklung von Überkapazitäten zu ändern.
(128)
Nach der Unterrichtung machte ein ausführender Hersteller geltend, vorübergehende Überkapazitäten in erheblichem Ausmaß seien unvermeidbar, da eine Erhöhung der Produktionskapazität aufgrund der Mindestgröße PET-Fabriken generell nur in großen Schritten erfolgen könne. Hierzu sei angemerkt, dass im UZÜ und im folgenden Jahr die Produktionskapazität um mindestens 150 000 bis 200 000 Tonnen erhöht wurde. Die angeführte Begründung kann daher die im Erwägungsgrund 125 genannten für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten allein nicht erklären. In diesem Zusammenhang ist jedoch der Grund für die für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten ohnehin unerheblich. Das Vorbringen wurde daher zurückgewiesen.
(129)
Einige Parteien machten geltend, die Produktion der sich entwickelnden, für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten in Indien könnte auch von anderen Drittländern aufgenommen werden, diese für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten würden daher in der Berechnung der Kommission nicht angemessen bewertet. Es wurde keineswegs davon ausgegangen, dass die gesamte Produktion aus für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten in die Union gelenkt würde. Das Vorbringen wurde daher zurückgewiesen.
(130)
Aus den vorstehenden Gründen ist von einem Anhalten der Subventionierung auszugehen.
D. DEFINITION DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(131)
Die gleichartige Ware wird von 13 bekannten Herstellern in der Union gefertigt. Diese bilden den Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 9 Absatz 1 der Grundverordnung und werden nachstehend als "Wirtschaftszweig der Union" bezeichnet.
(132)
Die zwölf bekannten Unionshersteller, die vom Antragsteller im vorliegenden Fall vertreten werden, arbeiteten bei der Untersuchung mit und unterstützten diese. Ein weiterer bekannter Unionshersteller arbeitete bei dieser Untersuchung nicht mit.
(133)
Zur Ermittlung der Gesamtproduktion der Union im UZÜ wurden alle verfügbaren Informationen über Unionshersteller, etwa Fragebogenantworten sowie von Eurostat und aus dem Überprüfungsantrag stammende Daten, herangezogen.
(134)
Der Unionsmarkt für PET zeichnet sich durch eine verhältnismäßig große Zahl von Herstellern aus, die in der Regel größeren Unternehmensgruppen mit Sitz außerhalb der Union angehören. Im Zeitraum 2000-2012 erlebte der PET-Wirtschaftszweig der Union mehrere Umbrüche. Der Markt durchläuft zurzeit eine Konsolidierung, die in jüngster Zeit mit einigen Übernahmen und Stilllegungen einherging. Einhergehend mit dem vor relativ kurzer Zeit erfolgten Entstehen einer Recyclingwirtschaft wird weiterhin an der Entwicklung neuer Produkte wie Recycling-PET und Bio-PET gearbeitet.
(135)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten einige Parteien geltend, die Lage des Wirtschaftszweigs der Union werde nicht korrekt beschrieben, da fünf Hersteller in Wahrheit zu einer großen transnationalen Gruppe gehörten und drei weitere mit PET-Verpackungsunternehmen verbunden seien. Keine dieser Tatsachen widerspricht der Darstellung im Erwägungsgrund 134, in der ausdrücklich festgehalten wird, dass die Unionshersteller, wie offengelegt wurde, in der Regel größeren Gruppen angehören. Auf die Auswirkungen dieser Konzentration wird im Erwägungsgrund 207 eingegangen. Die Bewertung der Auswirkungen des Eigenbedarfsmarktes wird in den Erwägungsgründen 202 bis 204 analysiert.
(136)
Wie bereits dargelegt, wurde aufgrund der relativ hohen Zahl mitarbeitender Unionshersteller eine aus vier von ihnen bestehende Stichprobe ausgewählt, auf die über 50 % der Produktion und der Verkäufe der gesamten Unionsproduktion der gleichartigen Ware im UZÜ entfallen.
E. LAGE AUF DEM UNIONSMARKT
1. Unionsverbrauch
(137)
Der Unionsverbrauch wurde anhand der Menge der Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt, anhand der von Eurostat übermittelten Daten zu den Einfuhrmengen und im Fall des nicht mitarbeitenden Unionsherstellers anhand von Schätzungen, die auf den Daten aus dem Überprüfungsantrag basierten, ermittelt.
(138)
Nachdem der Verbrauch in den Jahren 2009 und 2010 zunächst anstieg, kam es im UZÜ gegenüber 2008 zu einem leichten Rückgang (um 2 %) auf 2,802 Mio. t.
Tabelle 1
Verbrauch
2008
2009
2010
UZÜ
Menge (in Tonnen)
Verbrauch
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Quelle:
Fragebogenantworten, Daten von Eurostat und aus dem Überprüfungsantrag
2. Menge, Marktanteil und Preise der Einfuhren aus Indien
(139)
Trotz der geltenden Maßnahmen nahmen die Einfuhren aus Indien im Bezugszeitraum auf mehr als das Doppelte von 46 313 t im Jahr 2008 auf 96 678 t im UZÜ zu.
(140)
Der Marktanteil Indiens stieg somit von 1,6 % im Jahr 2008 auf 3,5 % im UZÜ und liegt damit deutlich über dem bei der letzten Auslaufüberprüfung festgestellten Wert von 0,3 %.
(141)
Der Durchschnittspreis betrug 1 285 EUR/t im UZÜ. Daraus ergibt sich für den Bezugszeitraum ein Preisanstieg um 22 %, der sich nach einem Rückgang von zunächst 21 % im Jahr 2009 im Wert für den UZÜ niederschlug.
Tabelle 2
Einfuhren aus Indien
2008
2009
2010
UZÜ
Einfuhren (in Tonnen)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Durchschnittspreis
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Marktanteil der Einfuhren (in %)
1,6
1,5
2,9
3,5
Quelle:
Eurostat
3. Einfuhren aus anderen Drittländern
a) Einfuhren aus Thailand, Taiwan, Malaysia und Indonesien
(142)
Parallel zu dieser Untersuchung wurde, wie bereits erwähnt, eine Auslaufüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren aus Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan und Thailand durchgeführt.
(143)
Die Einfuhren aus Indonesien, Malaysia, Taiwan und Thailand stiegen im Bezugszeitraum um 56 % an, obwohl bis 2010 ein Rückgang von 59 % verzeichnet wurde. Dennoch lag die Gesamteinfuhrmenge unter der Geringfügigkeitsschwelle.
(144)
Der Marktanteil dieser Einfuhren stieg somit von 0,7 % im Jahr 2008 auf 1,1 % im UZÜ.
(145)
Der Durchschnittspreis lag mit 1 310 EUR/t im UZÜ um 1,5 % unter dem durchschnittlichen Stückpreis des Wirtschaftszweigs der Union. Daraus ergibt sich für den Bezugszeitraum ein Preisanstieg um 27 %, der sich nach einem Rückgang von zunächst 18 % im Jahr 2009 im Wert für den UZÜ niederschlug.
Tabelle 3
Einfuhren aus Indonesien, Taiwan, Malaysia und Thailand
2008
2009
2010
UZÜ
Einfuhren aus Indonesien, Taiwan, Malaysia und Thailand (in Tonnen)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Marktanteil der Einfuhren aus Indonesien, Taiwan, Malaysia und Thailand (in %)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Einfuhrpreis (EUR/t)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Quelle:
Eurostat
b) Einfuhren aus China, den Vereinigten Arabischen Emiraten (VAE), Iran und Pakistan
(146)
Die Einfuhren aus anderen Drittländern, für die Antidumpingmaßnahmen in Kraft sind, gingen im Bezugszeitraum um 69 % zurück, nachdem 2009 ein Anstieg von 49 % verzeichnet wurde. Nur die Einfuhren aus China blieben stabil.
(147)
Der Marktanteil der betreffenden Länder sank von 8,2 % im Jahr 2008 auf 2,6 % im UZÜ, wobei hauptsächlich die Anteile der VAE (1,7 % im UZÜ) und Chinas (0,6 % im UZÜ) zu Buche schlugen.
(148)
Der Durchschnittspreis war mit 1 258 EUR/t im UZÜ um 5,5 % niedriger als der durchschnittliche Stückpreis des Wirtschaftszweigs der Union. Daraus ergibt sich für den Bezugszeitraum ein Anstieg um 24 %, der sich nach einem Rückgang von zunächst 22 % im Jahr 2009 im Wert für den UZÜ niederschlug.
Tabelle 4
Einfuhren aus China, den VAE, Iran und Pakistan
2008
2009
2010
UZÜ
Einfuhren aus China, den VAE, Iran und Pakistan (in Tonnen)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
Marktanteil der Einfuhren aus China, den VAE, Iran und Pakistan (in %)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Einfuhrpreis (EUR/t)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Quelle:
Eurostat
c) Einfuhren aus anderen Drittländern, in denen keine Maßnahmen in Kraft sind
(149)
Die Einfuhren aus anderen Drittländern, für die keine Maßnahmen in Kraft sind, d. h. aus Oman, Südkorea, Russland, Mexiko und Saudi-Arabien, stiegen im Bezugszeitraum um 59 %, nachdem 2009 ein Zuwachs von 71 % verzeichnet worden war. Von 2009 bis zum UZÜ entwickelte sich der Oman zum größten Ausführer der betroffenen Ware in die Union.
(150)
Der Marktanteil der betreffenden Länder stieg von 9,7 % im Jahr 2008) auf 15,8 % im UZÜ, was vor allem darauf zurückzuführen ist, dass die Einfuhren aus Oman um 4,3 % zunahmen. Der Marktanteil Südkoreas von 4 % im UZÜ lag um 5 % unter seinem Höchststand im Jahr 2009.
(151)
Der Durchschnittspreis war mit 1 273 EUR/t im UZÜ um 4,3 % niedriger als der durchschnittliche Stückpreis des Wirtschaftszweigs der Union. Daraus ergibt sich für den Bezugszeitraum ein Anstieg um 10 %, der sich 2010 nach einem Rückgang von zunächst 24 % im Jahr 2009 im Wert für den UZÜ niederschlug. Der Durchschnittspreis lag bei den Einfuhren aus Oman mit 1 310 EUR/t im UZÜ um 1,5 % unter dem durchschnittlichen Stückpreis des Wirtschaftszweigs der Union. Bei den Einfuhren aus Südkorea betrug der Durchschnittspreis mit 1 294 EUR/t um 2,7 % weniger als der durchschnittliche Stückpreis des Wirtschaftszweigs der Union.
Tabelle 5
Einfuhren aus anderen Drittländern
2008
2009
2010
UZÜ
Einfuhren aus anderen Drittländern (in Tonnen)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Marktanteil der Einfuhren aus anderen Drittländern (in %)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Einfuhrpreis (EUR/t)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
Haupteinführer (Tonnen)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Südkorea
177 341
254 451
183 801
114 346
Russland
546
546
3
50 427
Mexiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudi-Arabien
230
20 454
50 108
24 756
Andere
98 422
148 609
111 156
103 468
Quelle:
Eurostat
4. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union
(152)
Nach Artikel 8 Absatz 4 der Grundverordnung wurden alle wirtschaftlichen Faktoren und Indizes, die die Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum beeinflussten, untersucht.
(153)
Für die Zwecke der Schadensanalyse wurden die Schadensindikatoren auf zwei Ebenen wie folgt betrachtet:
-
die makroökonomischen Indikatoren (Produktion, Produktionskapazität, Kapazitätsauslastung, Verkaufsmenge, Marktanteil, Wachstum, Beschäftigung, Produktivität, Höhe der Subventionsspannen sowie Erholung von den Auswirkungen früherer Subventionen) wurden auf der Ebene der gesamten Unionsproduktion für alle Unionshersteller beurteilt; Grundlage hierfür waren die Angaben des Wirtschaftszweigs der Union sowie Daten aus dem Überprüfungsantrag und öffentlich zugängliche Statistiken;
-
die mikroökonomischen Indikatoren (Lagerbestände, durchschnittliche Stückpreise, Löhne, Rentabilität, Kapitalrendite, Cashflow, Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten und Investitionen) wurden anhand von Informationen der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller analysiert.
(154)
Ein in die Stichprobe aufgenommener Unionshersteller veräußerte im Juni 2010 eine seiner Produktionsanlagen. Diese wurde von einem anderen Unionshersteller erworben. Da die Analyse der makroökonomischen Indikatoren auf bei allen Unionsherstellern eingeholten Daten beruht, hatte die Veräußerung keinen Einfluss auf den Umfang der Schadensanalyse oder die jeweils dafür herangezogenen Indikatoren.
(155)
Bezüglich der Analyse sei vorausgeschickt, dass bestimmte weltwirtschaftliche Vorgänge Ende 2010 und Anfang 2011 Auswirkungen auf die Situation auf dem Unionsmarkt und insbesondere auf die Preise und Verkaufsmengen der gleichartigen Ware nach sich gezogen hatten. In diesem Zeitraum ging aufgrund der erhöhten Nachfrage nach Polyesterfasern auf dem asiatischen Markt das Angebot an Baumwolle zurück. Bei PET und Polyesterfasern ist man weitgehend auf den denselben als Vorprodukt dienenden Rohstoff, nämlich auf reine Terephthalsäure (PTA), angewiesen. Die gestiegene Nachfrage nach Polyesterfasern führte zu einer Verknappung von PTA und trieb die PET-Preise in die Höhe. Da die PET-Hersteller im Nahen Osten auch von PTA-Lieferungen aus Asien abhängen, kam es zu einem plötzlichen Einbruch bei den PET-Einfuhren in die Union. Zur gleichen Zeit meldeten die größten PTA-Lieferanten in der Union, dass die PET-Produktion in der EU aufgrund von höherer Gewalt zusätzlich eingeschränkt worden sei.
4.1. Stellungnahmen der Parteien
(156)
Einige Parteien zogen die Gültigkeit der Schadensanalyse in Zweifel und begründeten dies damit, dass sie auf mangelhaften Informationen beruhe, wodurch wiederum die Verteidigungsrechte der interessierten Parteien beeinträchtigt würden. Insbesondere wurden die nachstehenden Argumente vorgebracht.
(157)
Einigen Parteien zufolge waren bei den von Unionsherstellern stammenden Angaben die Anweisungen für das Ausfüllen des Fragebogens nicht eingehalten worden, wonach die Daten unterschiedlicher Unternehmen nicht aggregiert werden dürften. Demnach seien diese Angaben inkorrekt und unvollständig, weil die gemeldeten Zahlen pro Stichprobenunternehmen aggregiert worden seien. Hierzu ist anzumerken, dass die Angaben ordnungsgemäß erhoben und vor Ort überprüft wurden. Da diese Angaben ein hinreichend korrektes Bild des Wirtschaftszweigs der Union vermitteln, musste dieses Vorbringen zurückgewiesen werden. Nach der Unterrichtung wiederholten die Parteien ihr Vorbringen. Es wurde keine neuen Argumente oder Beweise vorgelegt. Einige Parteien brachten erneut vor, die Daten, die ein in die Stichprobe einbezogenes Unternehmen geliefert hätte, seien unvollständig, da sie sich nicht auf die gesamte Gruppe, sondern auf ein ausgewähltes Unternehmen innerhalb der Gruppe bezögen. Auf diese Anmerkung war, wie in Erwägungsgrund 18 ausgeführt, in der Phase der Stichprobenbildung eingegangen worden.
(158)
Denselben Parteien zufolge hatte die Kommission versucht, die angeblichen Mängel bei diesen Angaben durch den Versand zusätzlicher Fragebogen zu beseitigen. Diesbezüglich sei klargestellt, dass die Kommission zwar tatsächlich zusätzliche Fragebogen versandte, allerdings nur an die nicht in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, um für die Schadensuntersuchung relevante Daten zu makroökonomischen Indikatoren zu erheben und somit die Angaben der in die Stichprobe aufgenommenen Unionshersteller zu ergänzen. Nach der Unterrichtung wiederholten einige Parteien dasselbe Vorbringen, ohne irgendwelche neuen Argumente oder Beweise vorzulegen. Das Vorbringen der Parteien musste aus diesem Grund zurückgewiesen werden.
(159)
Darüber hinaus brachten dieselben Parteien noch vor, dass die Angaben, die von den in die Stichprobe aufgenommenen Herstellern stammten, den in Artikel 29 der Grundverordnung festgelegten Verpflichtungen zuwiderliefen, da ihrer Natur nach nicht vertrauliche Informationen als solche übermittelt worden seien und daher keinen Eingang in die einsehbare Akte gefunden hätten. Dazu ist anzumerken, dass die Informationen, wie von der Partei, die sie übermittelt hat, verlangt, als Informationen zur eingeschränkten Verwendung eingestuft wurden. Auf Wunsch der Parteien wurde die Vertraulichkeit der übermittelten Angaben erneut geprüft, und die Informationen wurden, falls dies angebracht war, nach Zustimmung der betroffenen Unternehmen wieder zur Einsichtnahme durch interessierte Parteien freigegeben. Dieses Vorbringen wurde daher ebenfalls zurückgewiesen.
4.2. Makroökonomische Indikatoren
a) Produktion
(160)
Parallel zu dem (in Erwägungsgrund 164 erläuterten) Verlust an Marktanteilen des Wirtschaftszweigs der Union ging die Produktion der Union von 2008 bis zum UZÜ um 11 % zurück. Diese Entwicklung war nur 2010 unterbrochen, als die Produktion der Union gegenüber 2009 zwar anstieg, aber 4 % unter dem Niveau von 2008 blieb. Im Verlauf des UZÜ nahm die Produktion weiter ab.
Tabelle 6
Gesamtproduktion der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Produktion (in Tonnen)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Quelle:
Fragebogenantworten, Daten aus dem Überprüfungsantrag
b) Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(161)
Die Produktionskapazität des Wirtschaftszweigs der Union nahm von 2008 bis zum UZÜ um 23 % ab. Dieser Trend ist durch die Schließung mehrerer Produktionsanlagen bedingt und wurde durch die Inbetriebnahme neuer Fabriken teilweise ausgeglichen.
(162)
Die Kapazitätsauslastung stieg von 75 % im Jahr 2008 auf 86 % im UZÜ an. Die höhere Kapazitätsauslastung ist im Kontext der in Erwägungsgrund 134 erläuterten Bemühungen zur Umstrukturierung des Wirtschaftszweigs der Union zu sehen.
Tabelle 7
Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
2008
2009
2010
UZÜ
Produktionskapazität (in Tonnen)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index
100
87
84
77
Kapazitätsauslastung (in %)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Quelle:
Fragebogenantworten, Daten aus dem Überprüfungsantrag
c) Verkaufsmenge
(163)
Die Verkaufsmenge des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt machte dieselbe Entwicklung wie die Produktion durch; hier kam es im Bezugszeitraum zu einem Rückgang um 6 %.
Tabelle 8
Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union in der Union (insgesamt)
2008
2009
2010
UZÜ
Verkäufe (in Tonnen)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Quelle:
Fragebogenantworten, Daten aus dem Überprüfungsantrag
d) Marktanteil
(164)
Der Wirtschaftszweig der Union konnte, nachdem sein Marktanteil 2009 zunächst um 13 % zurückgegangen war, von den VAE, Südkorea, Iran und Pakistan verlorene Marktanteile teilweise übernehmen, obwohl im selben Zeitraum die Einfuhren aus Indien, Oman und anderen Drittländern (Russland, Mexiko und Saudi-Arabien) zunahmen. Insgesamt ging der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum um 3 % zurück.
Tabelle 9
Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union (in %)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Quelle:
Fragebogenantworten, Daten aus dem Überprüfungsantrag und Eurostat-Daten
e) Wachstum
(165)
Der Markt stagnierte im Bezugszeitraum. Der Wirtschaftszweig der Union erlebte kein Wachstum, sondern verlor vielmehr trotz der Umstrukturierungsbemühungen weitere Marktanteile aufgrund der steigenden Einfuhren vor allem aus jenen Ländern, für die keinerlei Maßnahmen gelten. Der leichte Rückgang des Verbrauchs im UZÜ ist vor dem Hintergrund einer vorübergehenden Verknappung des Rohstoffs PTA zu sehen, zu der es sowohl in der Union als auch auf dem Weltmarkt kam.
f) Beschäftigung und Produktivität
(166)
Die Zahl der im Wirtschaftszweig der Union beschäftigten Arbeitnehmer sank von 2008 bis zum UZÜ um 41 %. Dieser Rückgang blieb den Bezugszeitraum hindurch konstant, was selbst für das Jahr 2010 zutrifft, in dem die Produktion zugenommen hat (siehe Erwägungsgrund 160). Angesichts steigender Produktivität ist dieser Rückgang eine Konsequenz der Umstrukturierungsbemühungen bei einer Reihe von Unionsherstellern.
(167)
Die Produktivität der Belegschaft des Wirtschaftszweigs der Union, gemessen als Produktion (in Tonnen) je Beschäftigten pro Jahr, nahm im Bezugszeitraum um 50 % zu. Hieraus ist ersichtlich, dass die Produktion langsamer als die Beschäftigung zurückging, was auf eine gesteigerte Effizienz des Wirtschaftszweigs der Union hinweist. Besonders deutlich tritt dies für das Jahr 2010 zutage, als die Produktion bei sinkender Beschäftigtenzahl zunahm und die Produktivität um 37 % höher als 2008 war.
Tabelle 10
Beschäftigung und Produktivität
2008
2009
2010
UZÜ
Zahl der Beschäftigten
2 060
1 629
1 449
1 218
Index
100
79
70
59
Produktivität (in Tonnen/Beschäftigten)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Quelle:
Fragebogenantworten, Daten aus dem Überprüfungsantrag
g) Höhe der tatsächlichen Subventionsspanne
(168)
Die Auswirkungen der Höhe der tatsächlichen Subventionsspanne für die indischen Einfuhren auf den Wirtschaftszweig der Union können angesichts der Preisempfindlichkeit des Marktes für diese Ware nicht als unerheblich angesehen werden. Es sei darauf hingewiesen, dass dieser Indikator eher für die Analyse der Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens der Schädigung ausschlaggebend ist. Sollten die Maßnahmen außer Kraft treten, würden wahrscheinlich erneut subventionierte Waren in solchen Mengen und zu solchen Preisen eingeführt, dass die Subventionsspanne erhebliche Auswirkungen haben dürfte.
h) Erholung von früherer Subventionierung
(169)
Die vorstehend geprüften Indikatoren zeigen zwar, dass sich die wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union nach Einführung endgültiger Ausgleichsmaßnahmen im Jahr 2001 verbesserte, sie belegen jedoch auch, dass er weiterhin anfällig und gefährdet ist.
4.3. Mikroökonomische Indikatoren
a) Lagerbestände
(170)
Die Lagerbestände lagen im UZÜ um 24 % über dem Niveau des Jahres 2008. Sie bewegten sich aber weiterhin innerhalb der zuvor im Verhältnis zur Produktion festgelegten Anteile von 5 % bis 6 %.
Tabelle 11
Lagerbestände
2008
2009
2010
UZÜ
Schlussbestände
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Quelle:
Fragebogenantworten
b) Preisentwicklung
(171)
Was die Entwicklung der Preise betrifft, so kamen sie 2010 wieder an das Niveau von 2008 heran, nachdem sie 2009 - hauptsächlich aufgrund der Wirtschaftskrise - zunächst (um 16 %) gesunken waren. Danach hat der durchschnittliche Stückpreis im UZÜ so stark zugelegt, dass im Bezugszeitraum ein Anstieg von 25 % verzeichnet wurde.
(172)
Der plötzliche Preisanstieg im UZÜ sollte im Kontext der unerwarteten Entwicklungen betrachtet werden, zu denen es Ende 2010 und im ersten Quartal 2011 auf dem Baumwollmarkt kam. Wie bereits in Erwägungsgrund 155 erwähnt, führten die Rekordpreise für Baumwolle zu einem Umstieg auf Polyesterfasern, zu deren Herstellung derselbe Rohstoff wie für PET benötigt wird. Die gestiegene Nachfrage vor allem nach dem Rohstoff PTA trieb die PET-Preise in Asien und im Nahen Osten in die Höhe und blieb auch nicht ohne Auswirklungen auf die PET-Preise in der Union. Der damalige Preisanstieg in der Union wurde noch durch die kurzzeitige Verknappung von PTA in der Union verstärkt, nachdem einer der PTA-Hersteller in der Union einen Fall höherer Gewalt gemeldet hatte.
Tabelle 12
Verkaufspreis je Einheit in der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Verkaufspreis je Einheit in der Union (EUR/t)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Quelle:
Fragebogenantworten
c) Die Verkaufspreise beeinflussende Faktoren
(173)
Die Verkaufspreise für PET folgen in der Regel der Preisentwicklung bei den wichtigsten für seine Herstellung verwendeten Rohstoffen (hauptsächlich PTA und Monoethylenglykol (MEG)), da diese bis zu 90 % der Gestehungskosten von PET ausmachen. Bei PTA handelt es sich um ein Mineralölerzeugnis, das die Schwankungen des Rohölpreises mitmacht. Dies führt wiederum zur hohen Volatilität der PET-Preise.
(174)
Darüber hinaus wird für PET derselbe Rohstoff wie für Polyesterfasern benötigt, für deren Herstellung man im selben Ausmaß wie bei PET auf die Verfügbarkeit von PTA angewiesen ist. Da Polyesterfasern für die Textilindustrie eine Alternative zur Baumwolle darstellen, wirken sich Entwicklungen auf dem Baumwollmarkt auch auf den PET-Preis aus.
d) Löhne
(175)
Die Durchschnittslöhne sanken im Bezugszeitraum um 7 %. Durch diesen Rückgang, zu dem es im UZÜ kam, verstärkten sich die zuvor erläuterten Produktivitätszuwächse (siehe Erwägungsgrund 167).
Tabelle 13
Löhne
2008
2009
2010
UZÜ
Löhne (Durchschnitt pro Person)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Quelle:
Fragebogenantworten
e) Rentabilität und Kapitalrendite
(176)
Von 2008 bis zum UZÜ haben sich Rentabilität und Kapitalrendite deutlich verbessert. Der Gewinn bei den Verkäufen auf dem Unionsmarkt stieg von - 7,9 % im Jahr 2008 auf 5,3 % im UZÜ, die Kapitalrendite von - 9,6 % auf 10,6 %. Im Jahr 2008 wirkte sich das ausgesprochen schlechte Ergebnis eines Unionsherstellers negativ aus. Allerdings belegt die Verbesserung der finanziellen Lage des Wirtschaftszweigs der Union in den Jahren 2009 und 2010, in denen die Preise niedriger als 2008 waren, dass Preise und Rentabilität kaum miteinander zusammenhängen. Vielmehr scheint die gestiegene Rentabilität mit der besseren Kapazitätsauslastung und den oben erläuterten Produktivitätszuwächsen in engem Zusammenhang zu stehen.
(177)
Die globale Marktentwicklung Ende 2010 und Anfang 2011 sorgte zusammen mit den oben beschriebenen Umstrukturierungsbemühungen und Effizienzgewinnen dafür, dass der Wirtschaftszweig der Union seine Rentabilität im Jahr 2010 verbessern konnte, so dass sie im UZÜ bei 5,3 % lag.
(178)
Eine interessierte Partei machte geltend, es handele sich um eine unerwartete und außergewöhnliche Entwicklung, die nicht als repräsentativ für die Gesamtlage des Wirtschaftszweigs der Union gelten könne.
(179)
Hierzu ist anzumerken, dass der Wirtschaftszweig der Union vom Anstieg des PET-Preises Ende 2011, Anfang 2012 profitieren konnte, da er den PTA-Preis vor Eintreten der beschriebenen Marktereignisse festgelegt hatte. Nach den von den Parteien vorgelegten statistischen Quellen zur Entwicklung nach dem UZÜ nahmen die Gewinnspannen der PET-Hersteller im Jahr 2012 erheblich ab. Dies bestätigt die Auffassung, dass die Rentabilität im Jahr 2011 (UZÜ) in der Tat in hohem Maße durch unerwartete und vorübergehende weltwirtschaftliche Vorgänge (siehe Erwägungsgrund 155) beeinflusst wurde, welche kaum wiederkehren dürften und nicht als dauerhaft und repräsentativ für die Lage des Wirtschaftszweigs der Union gelten können.
Tabelle 14
Rentabilität und Kapitalrendite
2008
2009
2010
UZÜ
Rentabilität der Unionsverkäufe (in %)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index
100
221
261
267
Kapitalrendite (in %)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Quelle:
Fragebogenantworten
f) Cashflow und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(180)
Der Cashflow verbesserte sich im Bezugszeitraum beträchtlich, was Ausdruck der in letzter Zeit verbesserten Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union ist.
Tabelle 15
Cashflow
2008
2009
2010
UZÜ
Cashflow (EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
in % v. Umsatz
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Quelle:
Fragebogenantworten.
(181)
Es gab keine besonderen Hinweise auf Schwierigkeiten des Wirtschaftszweigs der Union bei der Kapitalbeschaffung, was vor allem daran liegt, dass die Unionshersteller zu größeren Unternehmensgruppen gehören.
g) Investitionen
(182)
Die Investitionen sanken im Bezugszeitraum insgesamt um 35 %. Die anfängliche Investitionstätigkeit im Jahr 2008 brach 2009 abrupt ab und hat sich seither nicht erholt.
Tabelle 16
Investitionen
2008
2009
2010
UZÜ
Investitionen (in Tausend EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Quelle:
Fragebogenantworten.
5. Schlussfolgerung zur Lage des Wirtschaftszweigs der Union
(183)
Die Analyse der makroökonomischen Daten zeigt, dass Produktion und Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum abnahmen. Der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union hat sich seit dem ersten Rückgang im Jahr 2009 nicht vollständig erholt und ging im Bezugszeitraum insgesamt um 3 Prozentpunkte (auf 77 % im UZÜ) zurück. Der Rückgang der Beschäftigtenzahl und der Produktionskapazität ist Ergebnis der laufenden Umstrukturierung und muss im Zusammenhang mit dem Anstieg der Kapazitätsauslastung und der Produktivität gesehen werden.
(184)
Gleichzeitig waren bei den meisten maßgeblichen mikroökonomischen Indikatoren Anzeichen für Verbesserungen festzustellen. Rentabilität, Kapitalrendite und Cashflow stiegen beträchtlich, insbesondere im Jahr 2010 und im UZÜ. Die Investitionen sanken dagegen im Jahr 2009 drastisch und erholten sich seitdem nicht.
(185)
Insgesamt hat sich die wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs verbessert. Diese Verbesserungen sind jedoch relativ neuen Datums und beruhen in gewissem Maße auf unvorhergesehenen und vorübergehenden Marktentwicklungen Ende 2010 und Anfang 2011 (siehe Erwägungsgrund 155). Die vorliegenden Informationen zur Entwicklung der Gewinnspanne des Wirtschaftszweigs der Union im Jahr 2012 (siehe Erwägungsgrund 179) scheinen diese Auffassung zu stützen, da hier im Vergleich zum UZÜ ein Rückgang festzustellen ist.
(186)
Nach der vorstehenden Analyse hat sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Union verbessert, und er wird anscheinend nicht bedeutend geschädigt. Dennoch ist die Lage des Wirtschaftszweigs der Union trotz einiger offenbar positiver Entwicklungen und trotz der beträchtlichen Umstrukturierungsbemühungen nach wie vor prekär.
(187)
Nach der Unterrichtung erhoben einige Parteien Einwände gegen die Schlussfolgerung, der Wirtschaftszweig der Union sei immer noch anfällig, und machten geltend, er sei gesund und habe sich seit 1999 wesentlich gewandelt. Hierzu wird angemerkt, dass zwar insgesamt eine Verbesserung und Konsolidierung stattgefunden hat, sich jedoch, wie weiter oben (Erwägungsgrund 184) ausgeführt, nicht alle wirtschaftlichen Indikatoren im Bezugszeitraum positiv entwickelt haben. Beispielsweise nahmen Produktions- und Verkaufsmengen sowie der Marktanteil ab. Zudem traten die Verbesserungen erst vor relativ kurzer Zeit ein und waren, angesichts eines Abfallens der Rentabilität im Jahr 2012, wohl nur von kurzer Dauer. Auf dieser Grundlage wurde die Auffassung vertreten, dass der Wirtschaftszweig der Union immer noch anfällig war, obwohl sich im UZÜ keine bedeutende Schädigung nachweisen ließ. Das Argument wurde daher zurückgewiesen.
(188)
Im Anschluss an die Unterrichtung erhoben einige Parteien Einwände gegen die Analyse der wirtschaftlichen Lage des Wirtschaftszweigs der Union anhand von Daten, die sich auf die Zeit nach dem UZÜ bezogen. Hierzu wird bestätigt, dass die Bewertung der Lage des Wirtschaftszweigs der Union für den Bezugszeitraum erfolgte und dass auf dieser Grundlage keine bedeutende Schädigung festgestellt wurde. Die Entwicklung der Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union nach dem UZÜ ist in diesem Fall jedoch relevant; dies gilt vor allem im Zusammenhang mit der außergewöhnlichen Art der weltweiten Marktentwicklungen Ende 2010 und Anfang 2011. Sie macht auch die typische Volatilität deutlich, die in diesem Sektor herrscht. Das Argument wird daher zurückgewiesen.
F. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ERNEUTEN AUFTRETENS DER SCHÄDIGUNG
1. Auswirkungen der voraussichtlichen Einfuhrmengen und Preise im Falle einer Aufhebung der Maßnahmen
(189)
Die Untersuchung ergab, dass die Einfuhren aus Indien weiterhin subventioniert wurden und dass nichts auf eine Verringerung oder Einstellung der Subventionierung in der Zukunft hindeutet.
(190)
Eine zukunftsorientierte Analyse der wahrscheinlichen Menge der Einfuhren aus Indien in die Union ergab, dass diese bei einer Aufhebung der Maßnahmen angesichts der für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten (siehe Erwägungsgrund 125), des Preisniveaus in der Union und der Attraktivität des Unionsmarktes größere Volumina als im UZÜ erreichen dürften. Mit den geplanten Kapazitätserweiterungen wird die für Ausfuhren zur Verfügung stehende Überkapazität in naher Zukunft geschätzte 600 000 t-700 000 t erreichen; dies entspräche etwa 21 % bis 25 % der gesamten Unionsproduktion im UZÜ.
(191)
Angesichts der fortgesetzten Subventionierung wird ein weiterer Preisrückgang der Einfuhren aus Indien erwartet, falls die Maßnahmen gegenüber Indien aufgehoben werden. Zudem werden die Ausführer im Wettbewerb mit Einfuhren zu niedrigen Preisen aus anderen Ländern stehen und dürften daher ihre Preise weiter senken, um ihren Marktanteil auf dem Unionsmarkt zu vergrößern.
(192)
Der Wirtschaftszweig der Union dürfte daher mit erheblichen Mengen von Einfuhren aus Indien konfrontiert sein, die seine neuerdings verbesserte wirtschaftliche Lage untergraben würden, da ihre subventionierten Preise unter den Durchschnittspreisen des Wirtschaftszweigs der Union lägen. Ein Wiederauftreten der bedeutenden Schädigung ist daher wahrscheinlich, sollten die Maßnahmen gegen Indien aufgehoben werden.
2. Produktionskapazität und für Ausfuhren zur Verfügung stehende Überkapazitäten
(193)
Wie weiter oben (Erwägungsgrund 125) angegeben, verfügen die ausführenden Hersteller in Indien über das Potenzial für eine Erhöhung der Menge ihrer Ausfuhren auf den Unionsmarkt. Indien verzeichnete im Bezugszeitraum einen beträchtlichen Anstieg seiner Produktionskapazität (siehe Erwägungsgrund 125). Nach den vorliegenden Informationen ist ein weiterer Ausbau seiner Produktionskapazität zu erwarten, so dass die für Ausfuhren zur Verfügung stehende Produktionskapazität den einheimischen Verbrauch in naher Zukunft um 600 000 t bis 700 000 t übertreffen dürften. Eine solche für Ausfuhren zur Verfügung stehende Überkapazität ist als erheblich anzusehen, da sie etwa 21 % bis 25 % des derzeitigen Unionsverbrauchs im UZÜ entspricht.
(194)
Obwohl die Einfuhrmengen in die Union relativ niedrig waren, haben sie sich im Bezugszeitraum mehr als verdoppelt, und es besteht das Risiko der Umlenkung beträchtlicher Mengen von Ausfuhren aus Indien in die Union.
3. Verlust von Ausfuhrmärkten
(195)
Derzeit unterliegen Einfuhren aus Indien in der Türkei und in Südafrika handelspolitischen Schutzmaßnahmen. Der infolgedessen mögliche Verlust dieser Ausfuhrmärkte spricht ebenfalls dafür, dass der Unionsmarkt bei einem Auslaufen der Maßnahmen ins Visier geraten dürfte.
(196)
Nach der Unterrichtung erhoben einige Parteien Einwände gegen die Schlussfolgerungen zum Verlust von Ausfuhrmärkten für Indien. Es wurde geltend gemacht, beide Märkte hätten als Ausfuhrmärkte nur marginale Bedeutung, so dass bei einer Aufhebung der Maßnahmen keine nennenswerten Ausfuhrmengen von diesen Märkten in die Union umgelenkt werden könnten. Es wird angemerkt, dass allein durch die Existenz handelspolitischer Schutzmaßnahmen auf einem Markt jeder sinnvolle Vergleich der relativen Bedeutung der Märkte mit und ohne Maßnahmen für ein bestimmtes Land ausgeschlossen ist. Zudem wurde, anders als behauptet, nicht die Auffassung vertreten, dass die auf diesen Märkten in Verkehr gebrachten Ausfuhrmengen aus Indien auf den Unionsmarkt umgelenkt würden. Stattdessen wurde die Auffassung vertreten, dass durch das Vorhandensein handelspolitischer Schutzmaßnahmen auf anderen Drittmärkten die Aufnahmekapazität von Drittmärkten im Hinblick auf den vorausgesehenen Anstieg der für Ausfuhren zur Verfügung stehenden Überkapazitäten in Indien beschränkt wird. Das Argument wurde daher zurückgewiesen.
(197)
Geltende handelspolitische Schutzmaßnahmen in Drittländern deuten auch darauf hin, dass auf dem Unionsmarkt mit einem ähnlichen Preisbildungsverhalten der indischen Ausführer zu rechnen wäre.
4. Attraktivität des Unionsmarktes
(198)
Der PET-Markt der Union ist der drittgrößte der Welt, es besteht ein struktureller Bedarf an Einfuhren, und die Preise sind höher als auf anderen Märkten; er ist somit aufgrund seiner Größe und seines Preisniveaus attraktiv. Im Fall Indiens sind die Einfuhrpreise in der Union tendenziell höher als die Preise in anderen Drittländern, was ein Hinweis auf die Attraktivität des Unionsmarktes für indische Ausfuhren ist. Dies lässt sich gut daran ablesen, dass die Einfuhren aus Indien sich im Bezugszeitraum trotz der geltenden Maßnahmen verdoppelt haben.
(199)
Die Attraktivität des Unionsmarktes für Ausführer wird auch durch die Tatsache bestätigt, dass der Wirtschaftszweig der Union weiterhin Marktanteile an die steigenden Einfuhren aus Ländern, die keinen Maßnahmen unterliegen, verloren hat. Insbesondere gilt dies für Südkorea, das seine Ausfuhren auf den Unionsmarkt im Jahr 2012 erheblich steigerte, nachdem die Maßnahmen gegen das Land ausgelaufen waren.
5. Andere Faktoren
(200)
Die Auswirkungen der Einfuhren aus anderen Maßnahmen unterliegenden Drittländern auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union wurden als unbedeutend eingestuft, da die entsprechenden Einfuhrmengen gering waren und ihr Marktanteil im UZÜ erheblich gesunken war.
(201)
Die Menge der Einfuhren aus anderen Drittländern, für die keinerlei Maßnahmen gelten, nahm im Bezugszeitraum zu, allerdings lag der jeweilige durchschnittliche Einfuhrpreis nah am Durchschnittspreis des Wirtschaftszweigs der Union. Es wird daher die Auffassung vertreten, dass die Einfuhren aus diesen Ländern nur begrenzte Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union hatten.
6. Eigenbedarfsmarkt
(202)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten einige Parteien geltend, aufgrund der vertikalen Integration von PET-Herstellern und Verarbeitungsunternehmen (sogenannten Konvertern) werde ein beträchtlicher Teil des PET für den Eigenbedarf verkauft und stehe nicht im Wettbewerb mit Einfuhren. Weiterhin wurde geltend gemacht, der Anteil des Eigenbedarfsmarktes sei erheblich, er beeinflusse somit die Analyseergebnisse.
(203)
Anhand der Informationen, die von den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern eingeholt wurden, wurde festgestellt, dass der Anteil der Verkäufe auf dem Eigenbedarfsmarkt (unter 10 %) nicht erheblich war. Hierzu sei besonders darauf hingewiesen, dass die Beteiligung von PET-Herstellern am Verpackungsgeschäft von den fraglichen Parteien in Bezug auf die installierte PET-Produktionskapazität und nicht in Bezug auf den Marktanteil im Verpackungsgeschäft angegeben wurde. Das Vorbringen, dass die Eigenverwendung ein beträchtlichen Anteil ausmachte wurde daher für unbegründet befunden. Was die Preisniveaus betrifft, so wurde festgestellt, dass die Verkäufe an verbundene und unabhängige Abnehmer innerhalb derselben Preisspanne lagen.
(204)
Auf dieser Grundlage wurde die Schlussfolgerung gezogen, dass eine gesonderte Analyse der Auswirkungen der Verkäufe auf dem Eigenbedarfsmarkt nicht erforderlich ist; die Vorbringen der Parteien wurden somit zurückgewiesen.
7. Stellungnahmen der Parteien
(205)
Einigen Parteien zufolge beweisen die relative wirtschaftliche Gesundheit und die Gewinne des Wirtschaftszweigs der Union, dass die Einfuhren aus Indien im UZÜ keine schädigende Wirkung gehabt hätten. Hierzu ist anzumerken, dass im vorliegenden Fall tatsächlich kein Anhalten der Schädigung festgestellt wurde und das Vorbringen der Parteien somit den Untersuchungsergebnissen entspricht.
(206)
Einige Parteien machten geltend, andere Faktoren wie strukturelle Effizienzmängel des Wirtschaftszweigs der Union, fehlende Investitionen sowie jahreszeitliche und konjunkturelle Einflüsse (z. B. schlechtes Wetter oder Wirtschaftskrisen) hätten die Lage des Wirtschaftszweigs der Union beeinflussen können. Zu dem ersten angesprochenen Punkt ist zu bemerken, dass die Umstrukturierung des Wirtschaftszweigs der Union bereits im Gange ist und die Effizienzgewinne nahelegen, dass die Vorbringen der Parteien unbegründet sind. Was die konjunkturellen Faktoren betrifft, so hat sich die Wirtschaftskrise, wie weiter oben (Erwägungsgrund 171) ausgeführt, im Jahr 2009 in der Tat auf den Wirtschaftszweig der Union ausgewirkt, doch scheinen sich die relevanten Einflüsse inzwischen nicht mehr bemerkbar zu machen. Das schlechte Wetter könnte den sinkenden Verbrauch im UZÜ teilweise erklären, doch wurden seine angeblichen Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs einerseits nicht belegt, und der leichte Rückgang 2011 scheint andererseits eher mit einer vorübergehenden Rohstoffknappheit aufgrund der weltweiten Marktentwicklungen im Jahr 2011 zusammenzuhängen. Im Hinblick auf die Feststellungen der Untersuchung sind daher beide Vorbringen unbegründet.
(207)
Weiterhin machten einige Parteien geltend, ein erneutes Auftreten der Schädigung bei Auslaufen der Maßnahmen sei in diesem Fall unwahrscheinlich, da der Wirtschaftszweig durch seine Struktur (Konzentration und vertikale Integration) vor den Auswirkungen der Einfuhren geschützt sei. Außerdem wurde geltend gemacht, es bestehe in naher Zukunft weder das Bestreben noch die Möglichkeit, zu eingeführtem PET überzugehen, insbesondere weil ein Wechsel der PET-Lieferanten aufgrund der Kaufverträge sowie aufgrund der Einkaufspolitik und des Zulassungsverfahrens der großen Markeneigentümer (nachgelagerte Verwender) aufwändig sei. Hierzu ist anzumerken, dass der Wirtschaftszweig der Union den Untersuchungsergebnissen zufolge im Bezugszeitraum weiterhin Marktanteile zugunsten der Einfuhren verloren hat; dies beweist einerseits, dass der Wirtschaftszweig der Union vor den Auswirkungen der Einfuhren nicht geschützt ist und andererseits, dass der Übergang zu Einfuhren keine hypothetische Annahme ist, sondern bereits stattfindet. Diese Vorbringen mussten daher zurückgewiesen werden.
(208)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten einige Parteien erneut geltend, der Wirtschaftszweig der Union sei aufgrund seiner Struktur vor der möglichen Konkurrenz durch Einfuhren geschützt. Zunächst wird, im Hinblick auf die behauptete marktbeherrschende Stellung einer der Herstellergruppen, die fünf Hersteller kontrolliert, angemerkt, dass der Unionsmarkt - mit und ohne geltende Maßnahmen - ein offener Markt ist, auf dem acht weitere, nicht dieser Gruppe angehörende Hersteller tätig sind und auf dem ein sich verschärfender Wettbewerb durch Einfuhren aus Drittländern herrscht. Zweitens ist Konzentration typisch für diesen, durch die große Bedeutung von Grunderzeugnissen geprägten Geschäftszweig, dessen Wettbewerbsfähigkeit auf Größenvorteilen beruht. Drittens wurde auf dem Unionsmarkt kein Preisführer festgestellt. Schließlich machten die Parteien erneut geltend, bei der Analyse der Auswirkungen der Einfuhren aus den drei betroffenen Ländern sei die vertikale Integration einiger Unionshersteller mit der Verpackungsindustrie oder mit PTA-Herstellern nicht berücksichtigt worden. Wie in Erwägungsgrund 205 ausgeführt wird, wurden diese Aspekte sehr wohl analysiert und für unbegründet befunden. Überdies ergab die Überprüfung von Unternehmen, die mit Herstellern von Rohstoffen integriert waren, dass ihnen daraus keine Wettbewerbsvorteile erwuchsen, da die Lieferungen zum Marktpreis erfolgten. Aus diesen Gründen wurde das Vorbringen, der Wirtschaftszweig der Union sei vor Konkurrenz geschützt, zurückgewiesen.
(209)
Schließlich machten einige Parteien geltend, nichts lasse den Schluss zu, Indien könnte mit seiner Ausfuhrkapazität den Unionsmarkt zu "billigen Preisen" ins Visier nehmen, da i) die Inlandsnachfrage in Indien zunehme und mit einer weiteren Zunahme gerechnet werde, ii) zwar PET über den Inlandsverbrauch hinaus produziert werde, der Wettbewerb auf den Ausfuhrmärkten jedoch keine Ausfuhren zu abnorm niedrigen Preisen zur Folge gehabt habe und iii) die steigenden Produktionskapazitäten in Asien eine Antwort auf den erwarteten Anstieg der weltweiten Nachfrage seien. Hierzu ist anzumerken, dass aus der vorliegenden Untersuchung im Hinblick auf den voraussichtlichen Kapazitätsanstieg wachsende Überkapazitäten gegenüber der Inlandsnachfrage hervorgehen. Überdies waren die Preise der indischen Ausführer auf Drittmärkten niedriger als die Preise der indischen Einfuhren in die Union. Aufgrund der in den Erwägungsgründen 189 bis 199 beschriebenen Feststellungen ist es wahrscheinlich, dass der Unionsmarkt bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen Ziel subventionierter indischer Einfuhren in erheblichen Mengen und zu Preisen unterhalb des Durchschnittspreises des Wirtschaftszweigs der Union wird. Die Vorbringen der Parteien werden daher zurückgewiesen.
8. Schlussfolgerung zum Wiederauftreten der Schädigung
(210)
In Anbetracht des vorstehend beschriebenen Sachverhalts wird der Schluss gezogen, dass beträchtliche Mengen subventionierter Einfuhren aus Indien auf den Unionsmarkt umgelenkt würden, sollten die Ausgleichsmaßnahmen aufgehoben werden. Durch die fortgesetzte Subventionierung würden die Preise dieser Einfuhren die des Wirtschaftszweigs der Union höchstwahrscheinlich unterbieten. Sollten die indischen ausführenden Hersteller versuchen, ihre Marktanteile auszubauen, dürften die Preise dieser Einfuhren sogar noch weiter sinken. Dies würde den Preisdruck auf den Wirtschaftszweig der Union aller Wahrscheinlichkeit nach weiter verstärken und sich nachteilig auf seine Lage auswirken.
(211)
Im Bezugszeitraum verbesserte sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Union insbesondere im Hinblick auf die Produktivität und die Kapazitätsauslastung sowie im Hinblick auf die Gewinnspannen, welche im UZÜ eine Höhe nahe der in der Ausgangsuntersuchung ermittelten Zielgewinnspanne erreichten. Es kann daher der Schluss gezogen werden, dass der Wirtschaftszweig der Union sich zwar nach wie vor in einer prekären Lage befand, im UZÜ jedoch nicht bedeutend geschädigt wurde. Dennoch wird angesichts des wahrscheinlichen erheblichen Anstiegs der subventionierten Einfuhren aus Indien, die die Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Union unterbieten dürften, der Schluss gezogen, dass seine Lage sich bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen höchstwahrscheinlich verschlechtern und die bedeutende Schädigung wieder auftreten würde.
G. UNIONSINTERESSE
(212)
Nach Artikel 31 der Grundverordnung wurde geprüft, ob eine Aufrechterhaltung der geltenden Ausgleichsmaßnahmen dem Interesse der Union insgesamt zuwiderliefe. Bei der Prüfung des Unionsinteresses wurde den Interessen aller Beteiligten Rechnung getragen. Alle interessierten Parteien erhielten nach Artikel 31 Absatz 2 der Grundverordnung Gelegenheit, ihren Standpunkt darzulegen.
(213)
Es sei daran erinnert, dass die Einführung von Maßnahmen weder in der Ausgangsuntersuchung noch in der letzten Auslaufüberprüfung als dem Unionsinteresse zuwiderlaufend erachtet wurde. Überdies wurde die Untersuchung im Rahmen der letzten Auslaufüberprüfung durchgeführt, als die Maßnahmen bereits in Kraft waren, so dass ungebührliche negative Auswirkungen der Maßnahmen auf die betroffenen Parteien bei der Bewertung berücksichtigt wurden.
(214)
Auf dieser Grundlage wurde geprüft, ob ungeachtet der Schlussfolgerungen zur anhaltenden Subventionierung und der Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens der Schädigung zwingende Gründe dafür sprachen, dass die Aufrechterhaltung von Maßnahmen in diesem besonderen Fall nicht im Interesse der Union läge.
1. Interesse des Wirtschaftszweigs der Union
(215)
Die Fortschreibung der Ausgleichsmaßnahmen gegenüber Ausfuhren aus Indien würde den laufenden Umstrukturierungsprozess des Wirtschaftszweigs der Union und die erst vor kurzem eingetretene Besserung seiner wirtschaftlichen Lage unterstützen, indem sie dazu beitrüge, subventionierte Einfuhren aus Indien in erheblichen Mengen, denen der Wirtschaftszweig der Union nicht widerstehen könnte, zu verhindern. Der Wirtschaftszweig der Union würde mithin auch künftig von der Aufrechterhaltung der geltenden Ausgleichsmaßnahmen profitieren.
(216)
Folglich wird der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung der Ausgleichsmaßnahmen gegenüber Indien im Interesse des Wirtschaftszweigs der Union läge.
2. Interesse der unabhängigen Einführer in der Union
(217)
Keiner der unabhängigen Einführer arbeitete bei der vorliegenden Überprüfung mit. Trotz der geltenden Maßnahmen gingen die Einfuhren aus Indien weiter und verdoppelten sich im Bezugszeitraum nahezu.
(218)
Einfuhren aus Drittländern, die keinen Maßnahmen unterlagen, waren ebenfalls erhältlich und erreichten im UZÜ einen erheblichen Marktanteil (siehe Erwägungsgrund 149). Die Einführer hatten somit trotz der geltenden Maßnahmen Zugang zu alternativen Bezugsquellen.
(219)
Da kein Beweis dafür vorliegt, dass die geltenden Maßnahmen erhebliche Auswirkungen auf die Einführer hatten, wird der Schluss gezogen, dass auch die Aufrechterhaltung der Maßnahmen dem Interesse der Einführer in der Union nicht zuwiderlaufen wird.
3. Interesse der Rohstofflieferanten in der Union
(220)
Der Rohstoff für die Herstellung der betroffenen Ware ist PTA/MEG. Zwei der fünf bekannten Rohstofflieferanten (ein PTA- und ein MEG-Lieferant) arbeiteten bei der Untersuchung mit, indem sie den Fragebogen beantworteten. Beide Rohmateriallieferanten bekundeten ihre Unterstützung für die Fortschreibung der Maßnahmen.
(221)
Die Untersuchung zeigte, dass auf den mitarbeitenden PTA-Hersteller im UZÜ ein erheblicher Anteil der PTA-Käufe der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller entfiel. Da PTA in der Union keinen anderen Verwendungszweck als die PET-Herstellung hat, kann vernünftigerweise angenommen werden, dass die PTA-Hersteller in hohem Maße von der PET-Industrie abhängig sind.
(222)
Was den mitarbeitenden MEG-Lieferanten betrifft, so machte MEG einen relativ kleinen Teil seines Gesamtumsatzes im UZÜ aus. Für MEG ist PET nicht die einzige oder die Hauptanwendung, und MEG-Hersteller sind weniger abhängig von der Lage der PET-Industrie. Es wird daher die Auffassung vertreten, dass eine Fortschreibung der Maßnahmen gegen subventionierte PET-Einfuhren aus Indien positive Auswirkungen auf die MEG-Lieferanten hätte, auch wenn diese sich in Grenzen halten dürften.
(223)
Es wurde geltend gemacht, die Rohstofflieferanten seien nicht abhängig von den PET-Herstellern in der Union; dies liege vor allem daran, dass zwei der vier in die Stichprobe einbezogenen Hersteller die Rohstoffe einführten.
(224)
Hierzu hat die Untersuchung ergeben, dass es sich bei den eingeführten Rohstoffen vor allem um MEG handelte, das außer zur PET-Herstellung auch zu anderen Verwendungszwecken dienen kann. Es gab keine Hinweise auf nennenswerte PTA-Einfuhren in die Union. Dieses Vorbringen ändert daher nichts an den Schlussfolgerungen zur Abhängigkeit der PTA-Hersteller von der PET-Produktion in der Union.
(225)
Es wird daher die Auffassung vertreten, dass die Fortschreibung der Maßnahmen gegen subventionierte PET-Einfuhren aus Indien positive Auswirkungen auf die PTA- und, wenngleich in geringerem Ausmaß, auf die MEG-Lieferanten hätte. Die Fortschreibung der Maßnahmen gegen Einfuhren aus Indien würde somit dem Interesse der Rohstofflieferanten nicht zuwiderlaufen.
(226)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten einige Parteien geltend, PTA werde ausgeführt, damit seien die PTA-Hersteller nicht vom Wirtschaftszweig der Union abhängig. Es wurden keine Beweise für dieses Vorbringen vorgelegt. Das Vorbringen der Parteien wurde daher als unbegründet zurückgewiesen.
(227)
Dieselben Parteien machten zudem geltend, die Aufhebung der Maßnahmen werde sich nicht auf die PTA-Hersteller auswirken, da die mitarbeitenden Verwender nicht auf Einfuhren umsteigen und PET weiterhin vom Wirtschaftszweig der Union beziehen würden. Der PTA-Verbrauch in der Union werde daher gleichbleiben. Den Untersuchungsergebnissen zufolge hat der Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum weiterhin Marktanteile an Einfuhren abgegeben. Dies zeigt, dass der Umstieg auf Einfuhren keine hypothetische Annahme ist (siehe Erwägungsgrund 164). Das Vorbringen der Parteien wurde daher zurückgewiesen.
4. Interesse der PET-Recyclingindustrie
(228)
Der Wirtschaftszweig der Union machte geltend, die Lage der Recyclingindustrie sei davon abhängig, dass der Preis für PET-Neuware (d. h. für nicht recyceltes PET) auf einem rentablen Niveau liege. Ihr Vorbringen wurde durch eine Pressemitteilung eines Verbandes von Kunststoffrecyclern in Europa untermauert, der zufolge eine mögliche Aufhebung der Maßnahmen gegenüber PET-Neuware die Lage der Recyclingindustrie weiter verschlechtern könnte.
(229)
Einige interessierte Parteien bestritten, dass die Lage der Recyclingindustrie von einem rentablen Preis für PET-Neuware auf dem Unionsmarkt abhängig sei und machten geltend, die Preise für PET-Neuware und für recyceltes PET seien nicht miteinander verknüpft. Es wurde geltend gemacht, recyceltes PET werde hauptsächlich für die Herstellung von Polyesterfasern verwendet, es könne daher kein Zusammenhang mit der Entwicklung des Preises für PET-Neuware angenommen werden. Zudem wurde angemerkt, recyceltes PET werde vollständig von Abfüllern abgenommen, so dass die Recyclingindustrie nicht von den PET-Herstellern abhängig sei. Schließlich wurde auch angemerkt, die Recyclingindustrie habe sich in der vorliegenden Untersuchung nicht als interessierte Partei gemeldet.
(230)
Da die Recyclingindustrie sich in dieser Untersuchung nicht gemeldet hatte, konnte keine der genannten Behauptungen anhand echter Zahlen überprüft werden. Es wird daher die Auffassung vertreten, dass die geltenden Maßnahmen insgesamt dem Interesse der Recyclingindustrie in der Union nicht zuwiderlaufen würden.
5. Interesse der Verwender
(231)
Die betroffene Ware wird vorwiegend zur Herstellung von Flaschen für Wasser und andere Erfrischungsgetränke verwendet. Für sonstige Verpackungen (Lebensmittel, Folien usw.) wird es nur in relativ begrenztem Maße verwendet. PET-Flaschen werden in zwei Stufen hergestellt: i) Zunächst wird eine Vorform durch Spitzgießen von PET hergestellt, ii) anschließend wird die Vorform erhitzt und erhält im Blasverfahren die Form einer Flasche. Die Flaschen werden entweder in einem integrierten Verfahren hergestellt (d. h. ein und dasselbe Unternehmen kauft PET, stellt den Vorformling her und bläst diesen zur fertigen Flasche auf), oder das betreffende Unternehmen beschränkt sich auf die zweite Stufe (Herstellung der Flaschen aus dem Vorformling). Da die Vorformen klein und kompakt sind, lassen sie sich relativ problemlos transportieren; dagegen sind die Transportkosten für leere Flaschen aufgrund ihrer Instabilität und Größe sehr hoch.
(232)
Auf dieser Grundlage wurden zwei Hauptgruppen nachgelagerter Verwender ermittelt, an denen die Auswirkungen der geltenden Maßnahmen studiert wurden: i) Weiterverarbeitungsunternehmen und/oder Flaschenhersteller, die PET-Chips zu Vorformen (oder Flaschen) verarbeiten und für die nachgelagerte Verarbeitung verkaufen, und ii) Abfüller, die Flaschen befüllen (und aus Vorformen blasen); hierzu zählen vor allem Produzenten von Mineralwasser und Erfrischungsgetränken. Die Abfüller sind in das PET-Geschäft häufig durch integrierte Flaschenherstellungsvorgänge oder über Weiterverarbeitungsvereinbarungen (Tolling Agreements) mit als Unterauftragnehmer agierenden Weiterverarbeitungsunternehmen und/oder Flaschenherstellern einbezogen, für die sie den PET-Preis mit dem PET-Hersteller aushandeln (Soft Tolling) oder sogar PET für die eigenen Flaschen kaufen (Hard Tolling).
(233)
Siebzehn Verwender (fünf Konverter und zwölf Abfüller) arbeiteten bei der Untersuchung mit und lieferten Informationen mithilfe des Fragebogens. Auf die mitarbeitenden Konverter entfielen 22,7 %, auf die Abfüller 13 % des gesamten Unionsverbrauchs an PET. Die Antworten der Abfüller stammten aus zahlreichen Zweigen der multinationalen Unternehmen (bekannt als Markeneigentümer).
(234)
Es wurde festgestellt, dass die mitarbeitenden Verwender PET vorwiegend von den Unionsherstellern und nur zu einem kleinen Teil aus Einfuhren bezogen. Etwa die Hälfte dieser Einfuhren und damit ein äußerst geringer Teil des bezogenen PET kam aus Indien. Allerdings waren auch Einfuhren aus Drittländern, die keinen Maßnahmen unterlagen, erhältlich, welche im UZÜ einen erheblichen Marktanteil erreichten (siehe Erwägungsgrund 149). Die Verwender hatten somit trotz der geltenden Maßnahmen Zugang zu alternativen Bezugsquellen.
6. Argumentation der Verwenderindustrie
(235)
Von Verwendern wurde geltend gemacht, sie seien von dem erheblichen Preisanstieg für PET in den letzten Jahren, der im derzeitigen wirtschaftlichen Umfeld nicht an Einzelhändler und Verbraucher weitergegeben werden könne, beträchtlich in Mitleidenschaft gezogen worden. In dieser Preissteigerung schlage sich die angesammelte Wirkung einer langjährigen Anwendung handelspolitischer Schutzmaßnahmen nieder; diese hätten die Unionshersteller in der Zeit, in der die Konzentration und Integration der PET-Industrie der Union stärker geworden seien, vor der Konkurrenz durch Einfuhren geschützt. Damit sind, den Verwendern zufolge, die geltenden Maßnahmen durch ihre angeblichen Auswirkungen auf den PET-Preis verantwortlich für die Verschlechterung der Lage der nachgelagerten Branchen in Bezug auf Beschäftigtenzahl, Forschungs- und Entwicklungstätigkeiten und Wettbewerbsfähigkeit auf Ausfuhrmärkten, wobei sich die Auswirkungen bei KMU am deutlichsten bemerkbar machen. Weiterhin wurde vorgebracht, infolge der geltenden Maßnahmen seien mehr Arbeitsplätze verloren gegangen, als die PET-Industrie der Union derzeit an Beschäftigten zähle.
6.1. Preisempfindlichkeit und Kostenstruktur der Verwender
(236)
Im Hinblick auf die Empfindlichkeit der Konverter für den PET-Preis wurde festgestellt, dass PET etwa 80 % ihrer Gesamtkosten ausmacht. PET wird daher als entscheidender Kostenfaktor für diese Tätigkeit angesehen. Zusätzlich wurde festgestellt, dass die Konverterindustrie recht zersplittert ist, woraus eine relativ schwache Verhandlungsposition gegenüber den großen Abfüllern und inhärente strukturelle Probleme resultieren, wie sie für die Wirtschaftszweige typisch sind, in denen Rohstoffe eine große Rolle spielen. Der Sektor wies daher eine steigende Tendenz zur vertikalen Integration mit Abfüllern auf, und es kommen in immer stärkerem Maße Weiterverarbeitungsvereinbarungen zum Einsatz, die dafür sorgen, dass die Weiterverarbeitungsgebühren garantiert sind und der PET-Preis letztlich von den Abfüllern ausgehandelt und gezahlt wird. Schätzungen zufolge erfolgt ein erheblicher Teil der PET-Käufe auf dem Unionsmarkt unter direkter Kontrolle der großen Abfüller. Da die Verträge über Vorformen oft einen Mechanismus enthalten, mit dem den Schwankungen des PET-Preises Rechnung getragen werden soll, sind die Konverter von der Entwicklung des PET-Preises in immer geringerem Maße betroffen.
(237)
Im Anschluss an die Unterrichtung erhoben einige Verwender Einwände gegen die Schlussfolgerung über den steigenden Einsatz von Weiterverarbeitungsvereinbarungen und Preisformeln. Die Informationen im Dossier bestätigten, dass eine solche Tendenz besteht. Das Vorbringen wurde daher zurückgewiesen.
(238)
Es wurde vorgebracht, die geltenden Maßnahmen würden die Konverter nicht schädigen, wenn die Einfuhr von Vorformen in die Union ähnlichen Maßnahmen unterläge. Dem Vorbringen zufolge bestehen in Gebieten nahe der Grenze der Union zu Drittländern, in denen keine Maßnahmen gegen PET-Einfuhren aus Indien gelten, Anreize, die Herstellung von Vorformen zu delokalisieren und diese frei von den Ausgleichsmaßnahmen gegenüber PET in die Union einzuführen. Es wird eingeräumt, dass ein solches Verfahren wirtschaftlich in gewisser Hinsicht folgerichtig wäre. Angesichts der Transportkosten dürften Delokalisierungen jedoch nur erfolgen, wenn die Entfernung sich in Grenzen hält. Insgesamt werden die geltend gemachten nachteiligen Auswirkungen der fraglichen Maßnahmen auf einige Konverter daher als marginal angesehen.
(239)
Was die Auswirkungen des PET-Preises auf Abfüller betrifft, so wird aufgrund der mitgeteilten Zahlen geschätzt, dass PET im gewogenen Durchschnitt 9 % der Gesamtkosten von Erfrischungsgetränken in Flaschen und 12 % der Gesamtkosten von Mineralwasser in Flaschen ausmacht. PET ist somit nicht der Hauptkostenfaktor für die Abfüllindustrie.
(240)
Die Untersuchung ergab zudem, dass PET zwar der bevorzugte, aber nicht der einzige von den Abfüllern verwendete Packstoff ist. PET-Produkte machten 75 % des Umsatzes von Wasserabfüllern und 50 % des Umsatzes der Hersteller von Erfrischungsgetränken aus. Die Untersuchung ergab überdies, dass die Verträge zwischen verschiedenen großen Abfüllern (Markeneigentümern) und PET-Herstellern auf einer Formel beruhten, mit der der Preis entsprechend den Schwankungen des Rohstoffpreises für PET angepasst wurde. Dies bestätigt, dass die großen und somit repräsentativsten Abfüller über ihre bestehende Verhandlungsmacht Einfluss auf die Weiterverarbeitungsspanne der PET-Hersteller haben.
(241)
Im Anschluss an die Untersuchung brachten einige Verwender erneut vor, PET sei ein wesentlicher Kostenbestandteil für die Konverter sowie für die Abfüller von Erfrischungsgetränken und Wasser und die diesbezüglichen Feststellungen seien inkorrekt und beruhten nicht auf den übermittelten Daten. Hierzu wird angemerkt, dass die Lage der Konverter bereits separat analysiert wurde und die Stellungnahme, soweit sie sich auf die Konverter bezieht, unbegründet ist (siehe Erwägungsgrund 236). Was die Bewertung der Lage der Abfüller betrifft, so wird bestätigt, dass die in der Untersuchung ermittelten Kostenquoten auf den Zahlen beruhen, die von den mitarbeitenden Abfüllern übermittelt wurden, wobei die verwendete Methode für alle Parteien einsehbar ist. Die ermittelten Kostenquoten entsprachen den Ergebnissen der vorherigen Untersuchungen zur selben betroffenen Ware (14). Die Vorbringen der Parteien wurden daher für unbegründet befunden.
(242)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten einige Verwender geltend, die wesentliche Aussage der von ihnen gelieferten unternehmensspezifischen Daten und Informationen schlage sich in der Analyse des Unionsinteresses nicht nieder. Es wird bestätigt, dass die von den Verwendern in ihren Fragebogenantworten gemeldeten Daten verwendet wurden. Die Berechnungsmethode wurde allen betroffenen Parteien zugänglich gemacht. Angesichts dessen wurde das Vorbringen zurückgewiesen.
(243)
Die Untersuchung ergab außerdem, dass nach der eigenen Schätzung der überprüften Abfüller der erwartete und/oder erhoffte Rückgang der PET-Preise nur zu einer geringfügigen Verringerung der Kosten für die Abfüller führen würde. Auf der Grundlage dieser Schätzungen des PET-Preisrückgangs und der festgestellten Kostenquotienten wurde für die jeweiligen Abfüller eine Senkung von 0,3 %-0,7 % der Gesamtkosten ihrer Tätigkeiten im Zusammenhang mit PET errechnet.
(244)
Im Anschluss an die Unterrichtung erhoben einige Verwender Einwände gegen diese Schlussfolgerung und argumentierten, dass die gegebenenfalls eingesparten Kosten erheblich wären. Einige Verwender legten in ihren Vorbringen neue Schätzungen jedoch keine Beweise vor. Es wird betont, dass die prognostizierten Einsparungen hypothetisch sind, wie auch einige Verwender zugaben. Für das Segment der Konverter wurden die prognostizierten Einsparungen nicht beziffert. Was die Abfüller betrifft, so wurde die Auffassung vertreten, dass Einsparungen von 0,3 % bis 0,7 %, falls der behauptete Rückgang des PET-Preises tatsächlich erfolgen sollte, angesichts der Kostenstruktur der Abfüller nicht als "erheblich" angesehen werden können. Da keine neuen Beweise vorgelegt wurden, wurde das Vorbringen als unbegründet zurückgewiesen.
(245)
Es wurde geltend gemacht, einige Hersteller von in Flaschen abgefülltem Wasser wiesen eine ihrer Tätigkeit inhärente Anfälligkeit auf, da Quellwasser aufgrund rechtlicher Vorgaben nah an der Quelle abgefüllt werden müsse und nur in begrenzten Mengen entnommen werden dürfe. In diesem Sektor sind hauptsächlich KMU tätig, was sich in der Kostenstruktur der betreffenden Unternehmen niederschlägt. Außerdem wurde beobachtet, dass der Preis für das Endprodukt von einem Mitgliedstaat zum anderen je nach Kaufkraft der Bevölkerung unterschiedlich hoch ist. Es wird daher die Ansicht vertreten, dass ein eventueller Rückgangs des PET-Preises im Fall der Aufhebung der Maßnahmen sich in diesem Segment der Abfüllindustrie stärker auswirken würde.
6.2. Angebliche Hochpreispolitik und Gewinne des Wirtschaftszweigs der Union
(246)
Einigen Parteien zufolge wird von PET-Herstellern in der Union eine Hochpreispolitik mit hohen Gewinnspannen praktiziert, auf die die Preissteigerungen im Jahr 2011 zurückgehen. Dieses Vorbringen wurde auch durch den Vergleich zwischen den PET-Preisen und den Rohstoffpreisen in der Union sowie auf dem asiatischen und dem US-amerikanischen Markt untermauert. Angeblich ist für diese Lage die Kumulierung handelspolitischer Schutzmaßnahmen verantwortlich.
(247)
Hierzu ist anzumerken, dass der Anstieg des PET-Preises im Jahr 2011 ebenso wie der Preisverfall im Jahr 2009 ein weltweites Phänomen mit der Entwicklung der Rohstoffkosten als treibender Kraft war (siehe Erwägungsgrund 155). Die von den Parteien übermittelten Daten zeigten systematisch eine sehr enge Korrelation zwischen der Entwicklung der PET-Preise in Europa, Asien und den Vereinigten Staaten. Dennoch bestehen weltweit in der Tat Preisunterschiede bei PET, die mit verschiedenen Gründen zusammenhängen, insbesondere mit der besonderen Kostenstruktur in jeder Region. Zu dem Argument der hohen Gewinnspannen in der Union wird angemerkt, dass der Wirtschaftszweig der Union selbst unter den außergewöhnlichen Umständen Ende 2010 und Anfang 2011 lediglich die Gewinnspanne erreicht hat, die für diesen Wirtschaftszweig als angemessen gilt. Es wurden keine Belege für außergewöhnlich hohe Gewinnspannen gefunden. Das Argument, nach dem mit PET in der Union besonders hohe Preise und Gewinnspannen erzielt werden, welche auf die fraglichen Maßnahmen zurückgehen, ist daher zurückzuweisen.
(248)
Im Anschluss an die Unterrichtung wiederholten einige Parteien ihren Einwand, die Preise in der Union seien ungebührlich hoch, worin sich die kumulierten Auswirkungen von Antidumpingmaßnahmen auf einem Markt niederschlügen, der sich durch eine Konzentration unter den Unionsherstellern auszeichne, ferner durch eine vertikale Integration und eine begrenzte Produktion, die den Verbrauch nicht decken könne. Weiterhin wurde geltend gemacht, aus den Preisdaten ginge hervor, dass die höheren Preise in der Union nicht Ausdruck der höheren Rohstoffkosten seien. Hierzu wird angemerkt, dass auf die Argumente zur Konzentration, zur vertikalen Integration und zur Produktionskapazität des Wirtschaftszweigs der Union bereits in den Erwägungsgründen 207 und 259 eingegangen wurde. Was die behaupteten Auswirkungen dieser Faktoren auf den PET-Preis in der Union betrifft, so wird daran erinnert, dass die Entwicklung des PET-Preises vom Rohstoffpreis abhängt, der bis zu 90 % der Kosten für PET ausmacht (siehe Erwägungsgrund 173). Zudem war der Anstieg der PET-Preise 2010/2011 ein weltweites Phänomen (siehe Erwägungsgrund 172). Die Vorbringen der Parteien waren somit unbegründet.
(249)
Was das Argument des Unterschiedes zwischen den PET-Preisen in der Union einerseits und in Asien und den Vereinigten Staaten anderseits betrifft, so wurde, zusätzlich zu den bereits im Erwägungsgrund 244 dargelegten Ergebnissen, festgestellt, dass die Preisdifferenz zwischen dem US-amerikanischen und dem Unionsmarkt zwar Schwankungen unterworfen war aber mäßig ausfiel. Die Preise in der Union waren nicht wie behauptet systematisch höher. Zwischen dem Unionsmarkt und dem asiatischen Markt wurden starke Unterschiede bei den Kostenstrukturen festgestellt, welche insbesondere mit der Marktgröße und den Größenvorteilen, dem Zugang zu Rohstoffen und den Kapazitäten zusammenhingen. Ein Vergleich der Durchschnittspreise auf diesen beiden Märkten war somit nicht sinnvoll. Das Vorbringen der Parteien wurde daher für unbegründet befunden.
(250)
Einige Parteien machten außerdem geltend, die Preise in der Union seien im Vergleich zu den Rohstoffkosten höher als in den Vereinigten Staaten oder in Asien. Der Vergleich dieses Preisunterschiedes folgt derselben Logik wie der Vergleich der Preise auf verschiedenen regionalen Märkten mit dem Unterschied, dass die Schwankungen des Rohstoffpreises zwischen verschiedenen regionalen Märkten berücksichtigt werden. Dennoch können die bestehenden strukturellen Unterschiede zwischen den Märkten den Unterschied bei den Weiterverarbeitungsgebühren begründen. Die Gründe für die außergewöhnlichen Gewinne des Wirtschaftszweigs der Union Ende 2010 und Anfang 2011 wurden im Erwägungsgrund 179 erläutert. In keinem der Fälle wurde ein Einfluss der Maßnahmen festgestellt. Das Vorbringen der Parteien wurde daher zurückgewiesen.
(251)
Dieselben Parteien machten weiterhin geltend, der größte Hersteller in der Union berechne in der Union höhere Preise als auf anderen Märkten und hätte 2010 in der Union höhere Einnahmen verzeichnet als anderswo. In diesem Zusammenhang wird die Auffassung vertreten, dass unterschiedliche Preise infolge unterschiedlicher Kostenstrukturen auf verschiedenen regionalen Märkten bei einem transnationalen Unternehmen wirtschaftlich gerechtfertigt sind. Die außergewöhnlich hohe Rentabilität Ende 2010 und Anfang 2011 wurde im Erwägungsgrund 179 erklärt. Angesichts dessen wurde das Vorbringen zurückgewiesen.
6.3. Wirtschaftliche Lage der Verwender und behauptete Auswirkungen der Maßnahmen
(252)
Weitere Vorbringen bezogen sich auf die sich verschlechternde wirtschaftliche Lage der Verwenderindustrie, etwa auf Betriebsschließungen und eine abnehmende Beschäftigtenzahl. Dies sei Ergebnis des gestiegenen Preises für PET. Weiterhin wurde geltend gemacht, die Wettbewerbsfähigkeit der führenden europäischen Marken habe abgenommen, da sie bei Ausfuhren in Drittländer im direkten Wettbewerb mit Abfüllern stünden, die PET zu internationalen Preisen beziehen könnten.
(253)
Hierzu sei darauf hingewiesen, dass aus den von den mitarbeitenden Verwendern vorgelegten Informationen nicht hervorging, dass im Segment der Verwender Verluste erwirtschaftet würden, auch wenn die Gesamtrentabilität im UZÜ gesunken ist. Es wurde festgestellt, dass die auf der Grundlage der Fragebogenantworten nach der allen Parteien zugänglich gemachten Methode ermittelte Gewinnspanne der Verwenderindustrie ähnlich hoch war wie die im UZÜ für den Wirtschaftszweig der Union ermittelte Rentabilität. Die beiden überprüften Unternehmen (Abfüller) berichteten von weiteren Erhöhungen der Produktionsmenge und einer gestiegenen Rentabilität im Bezugszeitraum. Einige Konverter arbeiten, wie festgestellt wurde, mit knappen Margen und haben in einigen Fällen mit strukturellen und finanziellen Schwierigkeiten zu kämpfen. Hierbei konnte jedoch kein direkter Zusammenhang mit den geltenden Maßnahmen hergestellt werden. In ähnlicher Weise wurde eine gewisse Verschlechterung der wirtschaftlichen Lage der Abfüller mit der Belastung durch den plötzlichen Anstieg des PET-Preises im Jahr 2011, der angesichts des wirtschaftlichen Abschwungs nicht an die Einzelhändler weitergegeben werden konnte, in Verbindung gebracht. Obwohl bei der Lage der Verwenderindustrie eine gewisse Verschlechterung im Jahr 2011 festgestellt wurde, konnte jedoch kein Zusammenhang zwischen dieser Verschlechterung und dem Bestehen der Maßnahmen nachgewiesen werden, zumal diese seit dem Jahr 2000 galten.
(254)
Im Anschluss an die Unterrichtung erhoben einige Parteien Einwände gegen die Schlussfolgerung, die Verwenderindustrie erwirtschafte keine Verluste. Die Parteien machten zudem geltend, die Gewinnspannen der Verwender seien niedriger als die des Wirtschaftszweigs der Union. Was die Bewertung der Rentabilität der Verwenderindustrie betrifft, so widersprachen die bei den mitarbeitenden Verwendern eingeholten Informationen diesem Vorbringen. Die Methodik wurde allen Parteien zugänglich gemacht. Obwohl einige mitarbeitende Verwender möglicherweise Verluste erwirtschafteten, wurde festgestellt, dass die Verwenderindustrie insgesamt Gewinne erzielte. Auch wenn festgestellt wurde, dass der Anstieg der PET-Preise als einer von mehreren Faktoren die Rentabilität der Verwender beeinträchtigt hat, wurde in keinem Fall ein Zusammenhang zwischen den Maßnahmen und der Rentabilität der fraglichen Unternehmen nachgewiesen. Was den Vergleich zwischen den Gewinnspannen der Verwender und denen des Wirtschaftszweigs der Union betrifft, so war das Vorbringen unbegründet. Aufgrund der schwankenden Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union (siehe die Erwägungsgründe 176 bis 179) wurde die Auffassung vertreten, dass ein Vergleich zwischen den beiden Segmenten nicht aussagekräftig wäre. Ohnehin war die Rentabilität in beiden Segmenten im UZÜ ähnlich hoch (siehe Erwägungsgrund 253). Angesichts dessen wurden die Stellungnahmen der Parteien als unbegründet zurückgewiesen.
(255)
Was die angeblich geringere Wettbewerbsfähigkeit der Unionshersteller bei Ausfuhren von Mineralwasser oder Erfrischungsgetränken in Flaschen betrifft, so wurde dieses Vorbringen weder begründet, noch wurde ein Zusammenhang mit den geltenden Maßnahmen nachgewiesen.
(256)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten die Parteien erneut geltend, die Wettbewerbsfähigkeit der Ausfuhren von Wasser in Flaschen werde durch die steigenden PET-Preise beeinträchtigt. Es wird eingeräumt, dass der Anstieg des PET-Preises zusammen mit anderen Faktoren die Wettbewerbsfähigkeit der Ausfuhren von Wasser in Flaschen negativ beeinflussen kann. Da kein Zusammenhang zwischen dem Anstieg des PET-Preises - welcher in erster Linie von den Rohstoffpreisen abhängt - und den fraglichen Maßnahmen festgestellt wurde, wurde das Vorbringen zu den angeblichen Auswirkungen der Maßnahmen auf die geringere Wettbewerbsfähigkeit jedoch zurückgewiesen.
(257)
Zu der geltend gemachten Beeinflussung der Beschäftigung durch die Maßnahmen ergab die Untersuchung schließlich, dass der nachgewiesene Abbau von Arbeitsplätzen in der Verwenderindustrie hauptsächlich mit Produktivitäts- und Effizienzgewinnen zusammenhing und teilweise auf die Verringerung des Zeitpersonals zurückging.
(258)
Im Anschluss an die Unterrichtung erhoben einige Parteien Einwände gegen diese Feststellung, da sie nicht die Lage der gesamten Branche widerspiegele. Zusätzlich zu den im Erwägungsgrund 254 dargelegten Feststellungen wird angemerkt, dass die Gesamtzahl der von den Konvertern angegebenen Arbeitsplätze erheblich gestiegen ist und dass keiner von ihnen von einem Arbeitsplatzabbau berichtete. Von Abfüllern wurden Arbeitsplatzverluste infolge gestiegener PET-Preise geltend gemacht. Da der Anstieg des PET-Preises ein weltweites Phänomen war, konnte jedoch kein Zusammenhang zwischen dem Verlust von Arbeitsplätzen und den Maßnahmen nachgewiesen werden. Zudem entfielen 90 % der abgebauten Arbeitsplätze, von denen die Verwender in ihren Fragebogenantworten berichteten, auf lediglich drei Unternehmen. Eines von ihnen, ein überprüfter Verwender, auf den ein erheblicher Teil des berichteten Arbeitsplatzabbaus entfiel, vergrößerte seine Produktionsmenge im Bezugszeitraum erheblich; der Arbeitsplatzabbau hängt daher mit einer gestiegenen Produktivität zusammen. Bei den beiden übrigen Unternehmen wurde festgestellt, dass sie zu den mitarbeitenden Parteien mit der höchsten Rentabilität ihres Segments zählen, welche in diesem Fall über der Zielgewinnspanne des Wirtschaftszweigs der Union liegt. Die Vorbringen wurde daher zurückgewiesen.
6.4. Sonstige Einwände
(259)
Im Anschluss an die Unterrichtung machte einige Parteien geltend, die Unionshersteller besäßen nicht genügend Kapazitäten, um die bestehende Nachfrage zu befriedigen. Hierzu wird angemerkt, dass der Wirtschaftszweig der Union im UZÜ 86 % seiner Produktionskapazität nutzte und über genügend Kapazitätsreserven verfügt, um den gesamten Inlandsverbrauch an PET zu decken. Außerdem wird weiterhin und in steigendem Maße PET aus anderen Ländern mit und ohne Maßnahmen eingeführt. Zudem sind die geltenden Maßnahmen im Fall Südkoreas ausgelaufen; ferner werden sie für Einfuhren der betroffenen Ware aus Malaysia und Indonesien aufgehoben. Auch könnte die PET-Recyclingindustrie eine weitere Quelle zur Deckung der PET-Nachfrage in der Union darstellen. Aus diesen Gründen wurden die Vorbringen zu den angeblichen Problemen der Verwender aufgrund der behaupteten ungenügenden Produktion in der Union für unbegründet befunden.
(260)
Im Anschluss an die Unterrichtung machten einige Verwender geltend, in der Analyse werde auf die mutmaßlichen nachteiligen Auswirkungen mehrfacher Maßnahmen auf die betroffene Ware, die Gegenstand der vorliegenden Überprüfung ist, nicht eingegangen. Hierzu wird darauf hingewiesen, dass die Ausgleichsmaßnahmen lediglich Abhilfe für die schädigende Wirkung der festgestellten Subventionierung schaffen. Das Vorhandensein der angeblichen "Mehrfachauswirkungen" wurde nicht bewiesen. Vielmehr gehen trotz der geltenden Maßnahmen die Einfuhren aus den ihnen unterliegenden Ländern weiter, und ihre Menge hat im Bezugszeitraum sogar zugenommen. Zudem sind auch Einfuhren aus Ländern, die keinen Maßnahmen unterliegen, in wachsendem Maße und in beträchtlichen Mengen verfügbar. Das Vorbringen der Parteien wurde daher zurückgewiesen.
7. Schlussfolgerung zum Unionsinteresse
(261)
Abschließend wird davon ausgegangen, dass die Verlängerung der Ausgleichsmaßnahmen gegenüber Einfuhren aus Indien dem Wirtschaftszweig der Union die Chance bieten würde, seine wirtschaftliche Lage im Anschluss an die Investitionen und Umstrukturierungen der letzten Jahre zu verbessern und zu stabilisieren.
(262)
Es wird weiterhin die Auffassung vertreten, dass eine Verbesserung der wirtschaftlichen Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Interesse der PTA-Hersteller und, in geringerem Maße, der MEG-Hersteller in der Union liegen könnte.
(263)
Die wirtschaftliche Lage einiger Verwender hat sich seit der letzten Überprüfung verschlechtert, wobei festgestellt wurde, dass insbesondere kleinere Produzenten von Wasser in Flaschen in Mitleidenschaft gezogen wurden; dies liegt anscheinend vor allem am Preisanstieg für PET in der letzten Zeit, da sie diesen in der derzeitigen Wirtschaftslage nicht an die Einzelhändler weitergeben konnten. Es wurde jedoch festgestellt, dass es sich bei der außergewöhnlichen Entwicklung der Preise und Gewinnspannen des Wirtschaftszweigs der Union im Jahr 2011 um ein weltweites Phänomen handelte, das hauptsächlich auf die gestiegenen Rohstoffpreise zurückzuführen war. Die Behauptungen, die fraglichen Maßnahmen hätten besonders hohe Preise und Gewinnspannen zur Folge, wurden daher für unbegründet befunden. Gleichzeitig bleibt der Unionsmarkt ein offener Markt, auf dem alternative Bezugsquellen aus Drittländern, die keinen Maßnahmen unterliegen, zur Verfügung stehen.
(264)
Vor diesem Hintergrund konnte kein Zusammenhang zwischen dem Preisanstieg für PET und den geltenden Maßnahmen nachgewiesen werden. Es wurde festgestellt, dass die wirtschaftliche Lage der Konverter trotz der geltenden Maßnahmen stabil war. Der PET-Anteil an den Gesamtkosten der Abfüller ist den Untersuchungsergebnissen zufolge beschränkt. Zudem wurde kein Zusammenhang zwischen den Preisschwankungen bei PET und den Maßnahmen nachgewiesen. Es wurde daher keine unverhältnismäßige Beeinträchtigung der Verwender durch die Maßnahmen festgestellt.
(265)
Unter Berücksichtigung aller oben genannten Faktoren kann nicht eindeutig geschlossen werden, dass eine Aufrechterhaltung der geltenden Ausgleichsmaßnahmen nicht im Unionsinteresse läge.
H. AUSGLEICHSMASSNAHMEN
(266)
Alle Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen zu empfehlen. Gleichzeitig wurde ihnen eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt. Die Stellungnahmen und Sachäußerungen wurden, soweit begründet, gebührend berücksichtigt.
(267)
Auf der Grundlage der vorstehenden Analysen sollten die Ausgleichsmaßnahmen gegenüber Einfuhren von PET mit Ursprung in Indien nach Artikel 18 Absatz 1 der Grundverordnung aufrechterhalten werden. Bei den Maßnahmen handelt es sich bekanntlich um spezifische Zölle.
(268)
Die in dieser Verordnung aufgeführten unternehmensspezifischen Ausgleichszölle gelten ausschließlich für die Einfuhren der betroffenen Ware, die von den namentlich genannten juristischen Personen hergestellt werden. Eingeführte betroffene Waren, die von anderen, nicht mit Name und Anschrift in Artikel 1 Absatz 2 genannten Unternehmen (einschließlich der mit den ausdrücklich genannten Unternehmen verbundenen Unternehmen) gefertigt werden, unterliegen nicht diesen unternehmensspezifischen Zöllen, sondern dem für "alle übrigen Unternehmen" geltenden Zoll.
(269)
Anträge auf Anwendung dieser unternehmensspezifischen Ausgleichszölle (z. B. infolge einer Umfirmierung oder nach Gründung neuer Produktions- oder Verkaufseinheiten) sind umgehend unter Beifügung aller relevanten Informationen an die Kommission zu richten; beizufügen sind insbesondere Informationen über etwaige Änderungen der Unternehmenstätigkeit in den Bereichen Produktion, Inlands- und Ausfuhrverkäufe, die z. B. mit der Umfirmierung oder der Gründung von Produktions- und Verkaufseinheiten einhergehen. Sofern erforderlich, wird die Verordnung dann entsprechend geändert und die Liste der Unternehmen, für die unternehmensspezifische Zollsätze gelten, aktualisiert.
(270)
Im Interesse der ordnungsgemäßen Anwendung des Ausgleichszolls sollte der residuale Zoll nicht nur für die nicht kooperierenden Ausführer, sondern auch für jene Unternehmen gelten, die im UZÜ keine Ausfuhren tätigten. Die letztgenannten Unternehmen werden indessen, sofern sie die Anforderungen des Artikels 20 der Grundverordnung erfüllen, aufgefordert, einen Antrag auf individuelle Überprüfung ihrer Lage gemäß diesem Artikel zu stellen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
1. Es wird ein endgültiger Ausgleichszoll auf die Einfuhren von Polyethylenterephthalat mit einer Viskositätszahl von 78 ml/g oder mehr gemäß ISO-Norm 1628-5 mit Ursprung in Indien, das derzeit unter dem KN-Code 3907 60 20 eingereiht wird, eingeführt.
2. Für die in Absatz 1 beschriebene und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellte Ware gelten folgende endgültige Ausgleichszollsätze:
Land
Unternehmen
Ausgleichszoll
(EUR/t)
TARIC-Zusatzcode
Indien
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Indien
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indien
Senpet Ltd
22,0
A183
Indien
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indien
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indien
Alle übrigen Unternehmen
69,4
A999
3. Werden die Waren vor ihrer Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr beschädigt, so dass der tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis gemäß Artikel 145 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission vom 2. Juli 1993 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (15) bei der Ermittlung des Zollwertes verhältnismäßig aufgeteilt wird, so wird der anhand der vorgenannten Beträge berechnete Ausgleichszoll um einen Prozentsatz herabgesetzt, der der verhältnismäßigen Aufteilung des tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises entspricht.
4. Unbeschadet der Absätze 1 und 2 gilt der endgültige Ausgleichszoll nicht für die Einfuhren, die gemäß Artikel 2 in den zollrechtlich freien Verkehr übergeführt werden.
5. Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
1. Von dem mit Artikel 1 eingeführten Antidumpingzoll sind Waren befreit, die von den im Beschluss 2000/745/EG in der jeweils geltenden Fassung aufgeführten Unternehmen hergestellt und von ihnen direkt an ein als Einführer tätiges Unternehmen in der Union ausgeführt (d. h. fakturiert und versandt) und unter dem zutreffenden TARIC-Zusatzcode angemeldet werden, sofern die Voraussetzungen des Absatzes 2 des vorliegenden Artikels erfüllt sind.
2. Bei der Anmeldung zur Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr ist die Zollbefreiung davon abhängig, dass den Zollstellen des betreffenden Mitgliedstaats eine gültige "Verpflichtungsrechnung" vorgelegt wird, die von den Unternehmen, von denen Verpflichtungen angenommen werden, ausgestellt wurde und die im Anhang aufgeführten wesentlichen Angaben enthält. Die Zollbefreiung ist außerdem davon abhängig, dass die bei den Zollstellen angemeldeten und gestellten Waren der Beschreibung auf der "Verpflichtungsrechnung" genau entsprechen.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 21. Mai 2013.