РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 септември 2013 година
относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 5666)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/448/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално членове 10а и 11 от нея,
като има предвид, че:
(1)
По правило от 2013 г. нататък квотите за емисии се разпределят чрез търгове между операторите на инсталации, попадащи в обхвата на схемата за търговия с емисии на Съюза (СТЕ на ЕС). Операторите, отговарящи на определени условия, обаче ще продължат да получават безплатни квоти през периода 2013-2020 г. Количеството квоти, което получава всеки такъв оператор, се определя въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила, посочени в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията (2).
(2)
От държавите членки се изискваше да представят на Комисията до 30 септември 2011 г. своите национални мерки за изпълнение (НМИ), включващи наред с друга задължителна информация списък с инсталациите на тяхната територия, които попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, както и предварително изчисленото въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила количество безплатни квоти, подлежащи на разпределение през периода 2013-2020 г.
(3)
В член 18 от Акта относно условията за присъединяване на Република Хърватия и промените в Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (3) се предвиждат временни мерки, приложими по отношение на Хърватия и посочени в приложение V към този акт. Съгласно точка 10 от посоченото приложение V от Хърватия се изисква да гарантира, че операторите спазват Директива 2003/87/ЕО през цялата 2013 г. Операторите на отговарящите на условията инсталации също получават безплатни квоти за цялата 2013 г., за да им се даде възможност да постигнат пълно съответствие със СТЕ на ЕС и с нейния принцип на годишен мониторинг, докладване и проверка на емисиите и връщане на квоти за емисии. В съответствие с това Хърватия представи на Комисията мерките за изпълнение съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО и член 15, параграф 1 от Решение 2011/278/ЕС.
(4)
С оглед да се гарантира качеството и сравнимостта на данните, Комисията предостави електронен формуляр за представяне на националните мерки за изпълнение. Всички държави членки подадоха в предоставения или в подобен формат списък на инсталациите - таблица, съдържаща всички съответни данни за всяка инсталация - и доклад за методиката, в който се описва процесът на събиране на данни, осъществяван от органите на държавите членки.
(5)
Като се има предвид широкият обхват на представените данни и информация, Комисията първо анализира пълнотата на всички НМИ. В случаите на установяване от Комисията, че представените сведения са непълни, тя поиска допълнителна информация от съответните държави членки. В отговор на тези искания съответните органи представиха допълнителна информация за представените НМИ.
(6)
След това националните мерки за изпълнение, включително предварително определеното общо годишно количество квоти за емисии, подлежащи на безплатно разпределение през периода 2013-2020 г., бяха оценени по критериите, съдържащи се в Директива 2003/87/ЕО, и по-специално член 10а от нея, и в Решение 2011/278/ЕС, като бяха взети предвид изготвените от Комисията документи с насоки за държавите членки, одобрени от Комитета по изменението на климата на 14 април 2011 г. Когато е приложимо, беше взето предвид указанието за тълкуване на приложение I към Директива 2003/87/ЕО.
(7)
Комисията извърши задълбочена оценка на съответствието на НМИ поотделно за всяка държава членка. Като част от тази цялостна оценка Комисията извърши анализ на съгласуваността на самите данни и съответствието на данните с хармонизираните правила за разпределяне. Най-напред Комисията проучи дали инсталациите отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти, както и разделянето на инсталациите на подинсталации и техните граници. След това Комисията анализира дали към съответните подинсталации са приложени правилните стойности на показателите. Като има предвид, че за подинсталации с продуктов показател в Решение 2011/278/ЕС се определя, по принцип, един показател за всеки продукт, Комисията обърна особено внимание на прилагането на стойността на показателя към крайния продукт, произведен в съответствие с определението на продукта и границите на съответната система, установени в приложение I към Решение 2011/278/ЕС. Освен това, като взе предвид значителното въздействие на тези аспекти върху разпределенията, Комисията задълбочено анализира изчисляването на историческите равнища на активност на инсталациите, случаите на значителни промени в капацитета през базовия период, както и случаите с инсталации, пуснати в действие през базовия период, и предварителното изчисляване на броя на квотите за емисии, които ще се разпределят безплатно, при отчитане на заменяемостта между ползването на гориво и на електроенергия, положението с изместването на въглеродни емисии и подаването извън инсталацията на топлинна енергия към частни домакинства. Допълнителни статистически анализи и проверки на достоверността чрез използването на такива показатели, като например сравняване на предложеното разпределение по историческо равнище на активност със стойностите на показателите или сравняване на историческото равнище на активност с производствения капацитет, спомогнаха за установяването на допълнителни потенциални нередности в прилагането на хармонизираните правила за разпределяне.
(8)
Въз основа на резултатите от тези анализи Комисията изготви подробна оценка на инсталации, за които бяха установени потенциални нередности в прилагането на хармонизираните правила за разпределяне, като се обърна към компетентните органи на съответната държава членка за доизясняване.
(9)
С оглед на резултатите от тази оценка на съответствието Комисията счита, че НМИ на Австрия, Белгия, България, Хърватия, Кипър, Дания, Естония, Финландия, Франция, Гърция, Унгария, Ирландия, Италия, Латвия, Литва, Люксембург, Малта, Нидерландия, Полша, Португалия, Румъния, Словакия, Словения, Испания, Швеция и Обединеното кралство са съвместими с Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС. За инсталациите, включени в НМИ от тези държави членки, бе преценено, че те отговарят на условията за предоставяне на безплатни квоти за емисии и не бяха открити несъответствия по отношение на предложените от всяка от тези държави членки предварително определени общи годишни количества на безплатните квоти за емисии.
(10)
С оглед на резултатите от оценката Комисията установи обаче, че някои аспекти от НМИ, представени от Германия и Чешката република, са несъвместими с критериите, съдържащи се в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС, като се вземат предвид изготвените от Комисията документи с насоки за държавите членки, одобрени от Комитета по изменението на климата на 14 април 2011 г.
(11)
Комисията отбелязва, че Германия е предложила 7 инсталации да получат увеличение на равнището на безплатно разпределяне на квоти за емисии, тъй като счита, че така ще се избегне неоправдано затруднение. В съответствие с член 10а от Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС предварително определените количества безплатни квоти, подлежащи на предоставяне като част от НМИ, са изчислени въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила. В Решение 2011/278/ЕС не се предвижда корекцията, която Германия би желала да се направи въз основа на член 9, параграф 5 от германския Закон за търговия с емисии на парникови газове (TEHG) от 28 юли 2011 година. До 2012 г. безплатното разпределяне на квоти за емисии се организираше на национално равнище, но за периода от 2013 г. нататък законодателят умишлено въведе изцяло хармонизирани правила за безплатно разпределяне на квоти за инсталациите, така че всички инсталации да са третирани по еднакъв начин. Всяка едностранна промяна на предварителните количества безплатни квоти, изчислени от държавите членки въз основа на Решение 2011/278/ЕС, би накърнила този хармонизиран подход. Германия не приведе доказателства, че разпределението за въпросните инсталации, изчислено въз основа на Решение 2011/278/ЕС, явно е неподходящо по отношение на целта да се постигне пълна хармонизация на разпределянето. Предоставянето на повече безплатни квоти за емисии на някои инсталации нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и има трансгранични последствия, тъй като Директива 2003/87/ЕО обхваща търговията в целия ЕС във всички сектори. С оглед на принципа на равно третиране на инсталациите по СТЕ на ЕС и на държавите членки, Комисията счита, че поради това е целесъобразно да възрази срещу предварителните количества безплатни квоти за емисии за определени инсталации, съдържащи се в германските НМИ и включени в списъка в буква А от приложение I.
(12)
Комисията счита, че предложените от Германия НМИ противоречат и на Решение 2011/278/ЕС, тъй като прилагането на продуктовия показател за течни черни метали в случаите, включени в списъка в буква Б от приложение I към настоящото решение, е несъвместимо с приложимите правила. В тази връзка Комисията отбелязва, че в германските НМИ в случаите на процеси за производство на стомана в кислородни конвертори (basic oxygen furnace - BOF) и когато течните черни метали от доменната пещ не се рафинират до стомана в рамките на една и съща инсталация, а се подават извън инсталацията за по-нататъшна обработка, на оператора на инсталацията с доменната пещ не се предоставят безплатни квоти за емисии за производството на течни черни метали. Вместо това се предоставят безплатни квоти на инсталацията, където се извършва рафинирането на стоманата.
(13)
Комисията отбелязва, че в Решение 2011/278/ЕС са предвидени продуктови показатели за целите на разпределянето на квоти за емисии, като се вземат предвид определенията за продуктите и сложността на производствените процеси, което дава възможност за проверка на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовите показатели в целия Съюз. Във връзка с прилагането на продуктовите показатели инсталациите се разделят на подинсталации: подинсталацията с продуктов показател се определя като съвкупност от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I към Решение 2011/278/ЕС. По този начин са въведени показатели за продукти, а не за процеси. В съответствие с това е разработен показател за течни черни метали, като съответният продукт е определен като течен чугун, наситен с въглерод и предназначен за по-нататъшна обработка. Фактът, че в границите на системата за предвидения в приложение I към Решение 2011/278/ЕС показател за течни черни метали е включен кислородният конвертор, не дава основание на държавите членки да не спазват правилото, че разпределенията следва да се извършват за производството на даден продукт. Това съображение се потвърждава от факта, че стойностите на показателите следва да обхващат всички преки емисии, свързани със съответното производство. При все това именно производството на течни черни метали в доменната пещ е главният източник на емисии, докато при процеса на рафиниране на течните черни метали до стомана в кислородния конвертор емисиите са относително малко. В съответствие с това стойността на показателя би била много по-ниска, ако той обхваща и инсталации, получаващи отвън течни черни метали и рафиниращи ги до стомана в кислородния конвертор. Освен това с оглед на общата схема за разпределяне, въведена с Решение 2011/278/ЕС, и по-специално по отношение на правилата за значителни промени в капацитета, предложеното от Германия разпределение не може да се счита за съвместимо. Ето защо Комисията счита, че поради липсата на съответстваща подинсталация, която да даде възможност за определяне на разпределението в съответствие с член 10 от Решение 2011/278/ЕС, инсталациите, получаващи отвън течни черни метали за по-нататъшна обработка, не могат да се считат за отговарящи на условията за получаване на безплатни квоти въз основа на показателя за течни черни метали за количеството получени отвън течни черни метали. Поради това Комисията възразява срещу предварително определения общ годишен брой на безплатните квоти, предложен за инсталациите, включени в списъка в буква Б от приложение I към настоящото решение.
(14)
По отношение на прилагането на показателя за течни черни метали в НМИ, предложени от Чешката република, Комисията отбелязва, че разпределените квоти за инсталацията с идентификатор CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M, посочена в буква В, не съответства на произведението от стойността на показателя за течни черни метали по съответното свързано с продукта историческо равнище на активност, както е представено в НМИ, и следователно не е в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) от Решение 2011/278/ЕС. Поради това Комисията възразява срещу разпределението за тази инсталация, докато не бъде коригирана тази грешка. Освен това Комисията отбелязва, че при разпределението за инсталацията с идентификатор CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05, посочена в буква В, са взети предвид процеси, които са обхванати от границите на системата за показателя за течни черни метали. Инсталацията обаче не произвежда, а получава отвън течни черни метали. Поради липсата на производство на течни черни метали в инсталацията с идентификатор CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 и следователно липса на съответна подинсталация с продуктов показател, която да даде възможност за определяне на разпределението в съответствие с член 10 от Решение 2011/278/ЕС, предложеното разпределение не е в съответствие с правилата за разпределяне и може да доведе до двойно отчитане. Поради това Комисията възразява срещу разпределението за инсталациите, включени в списъка в буква В от приложение I към настоящото решение.
(15)
Комисията отбелязва, че инсталациите, посочени в точка Г от приложение I към настоящото решение, получават квоти въз основа на подинсталация с технологични емисии за производството на цинк в доменната пещ и свързаните с това процеси. Във връзка с това Комисията отбелязва, че емисиите, обхванати от подинсталацията с технологични емисии, вече са обхванати от подинсталацията с продуктов показател за течни черни метали, въз основа на което една от инсталациите получава и квоти, така че се отчитат двойно. Подинсталацията с продуктов показател за течни черни метали определено обхваща входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на течни черни метали в доменната пещ и всички свързани с това процеси, предвидени в приложение I към Решение 2011/278/ЕС, включително третирането на шлаката. Следователно предложените от Германия НМИ противоречат на член 10, параграф 8 от Решение 2011/278/ЕС и задължението да се избегне двойното отчитане на емисии, тъй като някои емисии се отчитат два пъти при разпределянето на квоти за тези инсталации. Поради това Комисията възразява срещу разпределянето на квоти за тези инсталации въз основа на подинсталация с технологични емисии за производството на цинк в доменната пещ и свързаните с това процеси.
(16)
Комисията също така отбелязва, че списъкът на инсталации, съдържащ се в германските НМИ, е непълен и следователно противоречи на член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО. Списъкът не включва инсталации, произвеждащи полимери, по-специално суспензионен поливинилхлорид (S-PVC) и емулсионен поливинилхлорид (E-PVC), и винилхлориден мономер (VCM), със съответните количества квоти, които се планира да бъдат разпределени за всяка от тези инсталации, намиращи се на територията на Германия, за които се прилага въпросната директива и които са посочени в раздел 5.1 от насоките на Комисията относно тълкуването на приложение I към Директива 2003/87/ЕО, одобрени от Комитета по изменението на климата на 18 март 2010 г. По отношение на това Комисията е запозната със становището на Германия, че производството на полимери, по-специално S-PVC и E-PVC, и на VCM не попада в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО. Комисията счита, че полимерите, включително S-PVC и E-PVC, и VCM отговарят на определението за съответните дейности (производство на органични химически вещества в насипно или наливно състояние) в приложение I към Директива 2003/87/ЕО. В съответствие с това, в тясно сътрудничество с държавите членки и засегнатите промишлени сектори, бяха определени съответните продуктови показатели за S-PVC, E-PVC и VCM, посочени в приложение I към Решение 2011/278/ЕС.
(17)
Комисията отбелязва, че фактът, че германският списък на инсталациите е непълен, оказва неоправдано въздействие върху разпределението въз основа на подинсталацията с топлинен показател за инсталациите, включени в списъка в буква Д от приложение I към настоящото решение, подаващи топлинна енергия навън към инсталации, произвеждащи органични химически вещества в насипно или наливно състояние. Докато единствено подаването на топлоенергия навън към инсталация или друг обект, които не попадат в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, води до безплатно разпределение на квоти въз основа на подинсталацията с топлинен показател, в германските НМИ за целите на разпределянето на квоти за инсталациите, посочени в буква Д от приложение I към настоящото решение, е взето под внимание подаването на топлоенергия навън към инсталации, които извършват дейности, попадащи в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО. Следователно предложените разпределения на квоти за инсталациите, включени в списъка в буква Д от приложение I, не са в съответствие с правилата за разпределяне на квоти. Поради това Комисията възразява срещу разпределението за инсталациите, включени в списъка в буква Д от приложение I към настоящото решение.
(18)
В съответствие с членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО Комисията публикува с Решение 2010/634/ЕС (4) абсолютното количество квоти за целия Съюз за периода от 2013-2020 г. Във връзка с това, количеството, взето предвид съгласно член 9 от Директива 2003/87/ЕО, се основава на общите количества квоти, издадени от държавите членки в съответствие с приетите от Комисията решения относно техните национални планове за разпределение за периода 2008-2012 г. При все това след края на периода на търгуване 2008-2012 г. Комисията получи допълнителна информация и по-точни данни - по-специално по отношение на количеството на квотите, издадени за нови участници от резервите на държавите членки за нови участници, и за използването на квотите по резервите на държавите членки за проекти за съвместно прилагане, създадени съгласно член 3 от Решение 2006/780/ЕО на Комисията (5). Освен това, във връзка с коригирането на количеството квоти за целия Европейски съюз съгласно член 9а от Директива 2003/87/ЕО, и по-специално параграфи 1 и 4 от посочения член, следва да се вземат предвид най-новите научни данни относно потенциала на парниковите газове да предизвикват глобално затопляне, решенията C(2011) 3798 и C(2012) 497 на Комисията да приеме едностранното включване на допълнителни парникови газове и дейностите на Италия и Обединеното кралство в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО, както и изключването от СТЕ на ЕС на инсталации с малки емисии от страна на Германия, Обединеното кралство, Франция, Нидерландия, Испания, Словения и Италия съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
(19)
В допълнение, абсолютното количество квоти за целия Съюз следва да е съобразено с присъединяването на Хърватия към Европейския съюз, както и с разширяването на обхвата на СТЕ на ЕС, така че да включи държавите от ЕИП-ЕАСТ. Съгласно точка 8 от приложение III към Акта относно условията за присъединяване на Република Хърватия и промените в Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, количеството квоти, взети предвид съгласно член 9 от Директива 2003/87/ЕО, се увеличава в резултат на присъединяването на Хърватия с количеството квоти, за които Хърватия провежда търг съгласно член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО. Включването в Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП) на Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и на Решение 2011/278/ЕС, изменено с Решение 2011/745/ЕС на Комисията (7), което включване бе осъществено с Решение № 152/2012 на Съвместния комитет на ЕИП (8), означава увеличение на общото количество квоти в СТЕ на ЕС като цяло съгласно членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО. Поради това е необходимо да се вземат предвид съответните данни, предоставени от държавите от ЕИП-ЕАСТ в част А от допълнението към посочената директива в Споразумението за ЕИП.
(20)
Поради това Решение 2010/634/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(21)
През 2014 г. и всяка следваща година общото количество квоти, определено за 2013 г. въз основа на членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО, намалява с линеен коефициент от 1,74 % спрямо 2010 г. и възлиза на 38 264 246 квоти.
(22)
В член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО се поставя граница за максималното годишно количество квоти, което служи за основа за изчисляването на безплатните квоти за инсталации, които не попадат в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. Тази граница се състои от два елемента, посочени в букви а) и б) от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, всеки един от които е определен от Комисията въз основа на количествата, определени съгласно членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО, данните, които са публично достъпни в регистъра на ЕС, и информацията, предоставена от държавите членки, по-специално по отношение на дела на емисиите от генераторите на електроенергия и други инсталации, които не отговарят на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, както и проверени емисии за периода 2005-2007 г. от инсталации, попадащи в обхвата на СТЕ на ЕС едва от 2013 г. нататък, ако е налична такава информация, като се отчитат последните научни данни по отношение на потенциала на парниковите газове за глобално затопляне.
(23)
Границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, не може да бъде превишена, като това се осигурява чрез прилагането на годишен коефициент за междусекторна корекция, с който при необходимост се намалява по еднакъв начин броят на безплатните квоти за всички инсталации, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти. Държавите членки трябва да имат предвид този фактор, когато вземат решение въз основа на предварителните разпределения и на настоящото решение относно окончателните годишни количества квоти за разпределение между инсталациите. Съгласно член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС от Комисията се изисква да определи коефициента за междусекторна корекция, което се извършва чрез сравняване на сумата от предварителните общи годишни количества на безплатните квоти, съобщени от държавите членки, с границата, поставена от член 10а, параграф 5, по начина, определен в член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС.
(24)
След включването в Споразумението за ЕИП на Директива 2009/29/ЕО с Решение № 152/2012 на Съвместния комитет на ЕИП, в държавите от ЕИП-ЕАСТ трябва да се прилага границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, хармонизираните правила за разпределяне и коефициентът за междусекторна корекция. Поради това е необходимо да се вземат предвид предварителните годишни количества на безплатните квоти за емисии, подлежащи на разпределяне през периода 2013-2020 г., определени с решенията на Надзорния орган на ЕАСТ от 10 юли 2013 г. относно НМИ на Исландия, Норвегия и Лихтенщайн.
(25)
Границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, възлиза на 809 315 756 квоти през 2013 г. За определянето на тази граница Комисията най-напред събра от държавите членки и държавите от ЕИП-ЕАСТ информация дали инсталациите представляват генератори на електроенергия или други инсталации, попадащи в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО. После Комисията определи дела на емисиите през периода 2005-2007 г. от инсталациите, които не попадат в обхвата на посочената разпоредба, но са включени в СТЕ на ЕС през периода 2008-2012 г. След това Комисията приложи този дял, възлизащ на 34,78289436 %, към количеството, определено въз основа на член 9 от Директива 2003/87/ЕО, от (1 976 784 044 квоти). После към резултата от това изчисление Комисията добави стойността от 121 733 050 квоти въз основа на средните годишни проверени емисии през периода 2005-2007 г. на съответните инсталации, като взе предвид изменения обхват на СТЕ на ЕС от 2013 г. нататък. Във връзка с това Комисията използва информацията, предоставена от държавите членки и държавите от ЕИП-ЕАСТ за коригирането на границата. Когато липсваха данни за годишните проверени емисии през периода 2005-2007 г., Комисията екстраполира, доколкото това беше възможно, съответните данни за емисиите от данните за проверените емисии през следващите години чрез прилагане на коефициента от 1,74 % в обратна посока. Комисията се допита до компетентните органи на държавите членки и получи потвърждение от тях по отношение на информацията и данните, използвани във връзка с това. Съотношението на границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, със сумата на предварителните годишни количества на безплатните квоти без прилагане на коефициентите, посочени в приложение VI към Решение 2011/278/ЕС, дава годишният коефициент за междусекторна корекция, посочен в приложение II към настоящото решение.
(26)
Благодарение на осигуряваната от настоящото решение по-добра представа за броя на квотите, които ще бъдат разпределени безплатно, Комисията е в състояние по-точно да прецени количеството на квотите, за които да бъде проведен търг в съответствие с член 10, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО. Като взема под внимание границата, поставена от член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, разпределението по отношение на производството на топлоенергия съгласно член 10а, параграф 4, посочено в таблицата по-долу, и размера на резерва за нови участници, Комисията счита, че количеството на квотите за продажба на търг през периода 2013-2020 г. възлиза на 8 176 193 157.
(27)
В следващата таблица се посочва годишното разпределение по отношение на производството на топлоенергия съгласно член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО:
Година
Безплатно разпределение съгласно член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Държавите членки следва, въз основа на НМИ, коефициента за междусекторна корекция и линейния коефициент, да пристъпят към определянето на окончателното годишно количество на квотите за емисии, разпределяни безплатно всяка година през периода 2013-2020 г. Окончателното годишно количество на безплатните квоти за емисии следва да бъде определено от държавите членки в съответствие с настоящото решение, Директива 2003/87/ЕО, Решение 2011/278/ЕС и с други съответни разпоредби на правото на Съюза. По подобен начин държавите от ЕИП-ЕАСТ следва да пристъпят към определянето на окончателното годишно количество на квотите за емисии, разпределяни безплатно всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС за инсталациите, намиращи се на тяхна територия, въз основа на своите НМИ, коефициента за междусекторна корекция и линейния коефициент.
(29)
Комисията счита, че безплатното разпределяне на квоти за инсталации, попадащи в обхвата на СТЕ на ЕС, въз основа на валидни за целия Европейски съюз хармонизирани правила не предоставя избирателно икономическо преимущество на предприятия, които имат потенциал да нарушат конкуренцията и да повлияят отрицателно на търговията в рамките на Съюза. Съгласно правото на Съюза държавите членки са задължени да разпределят квоти безплатно и не могат вместо това да решат да продават на търг съответните количества. Следователно решенията на държавите членки по отношение на безплатното разпределение на квоти не могат да се разглеждат като включващи държавна помощ по смисъла на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
НАЦИОНАЛНИ МЕРКИ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 1
1. Отхвърля се вписването на инсталациите, изброени в приложение I към настоящото решение, в списъците на инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, представени на Комисията съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, и съответните предварителни общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за тези инсталации.
2. Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, които са представени за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква А от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво увеличение в разпределението, което не е предвидено в посоченото решение.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква Б от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво разпределение въз основа на показателя за течни черни метали за инсталации, получаващи отвън течни черни метали за по-нататъшна обработка съгласно определението в приложение I към Решение 2011/278/ЕС. Когато това води до увеличение на предварителното общо годишно количество на квотите за емисии за дадена инсталация, произвеждаща и подаваща течни черни метали към инсталация, включена в списъка в буква Б от приложение I към настоящото решение, не се повдигат възражения, ако засегнатата държава членка съответно измени предварителното общо годишно количество за тази инсталация, произвеждаща и подаваща извън инсталацията течни черни метали.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква В от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в привеждането на разпределението в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) от Решение 2011/278/ЕС и изключва всякакво разпределение за процеси, които попадат в границите на системата за продуктовия показател за течни черни метали съгласно определението в приложение I към Решение 2011/278/ЕС, на квоти в полза на инсталации, които не произвеждат, а получават отвън течни черни метали, което в противен случай би довело до двойно отчитане.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква Г от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво разпределение въз основа на подинсталация с технологични емисии за производството на цинк в доменната пещ и свързаните с това процеси. Когато това води до увеличение на предварителното разпределение съобразно подинсталацията с горивен или топлинен показател за инсталация с доменна пещ, включена в списъка в буква Г от приложение I към настоящото решение, не се повдигат възражения, ако засегнатата държава членка съответно измени предварителното общо годишно количество за тази инсталация.
Не се повдигат възражения, ако дадена държава членка измени предварителните общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за инсталациите на нейната територия, включени в списъците, посочени в параграф 1, и изброени в буква Д от приложение I към настоящото решение, преди определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, доколкото изменението се състои в изключването на всякакво разпределение за топлоенергия, подавана към инсталации, произвеждащи полимери, например S-PVC и E-PVC, и VCM.
3. Всяко изменение, посочено в параграф 2, се съобщава на Комисията във възможно най-кратък срок, а съответната държава членка не може да пристъпи към определянето на окончателното общо годишно количество за всяка година през периода 2013-2020 г. в съответствие с член 10, параграф 9 от Решение 2011/278/ЕС, докато не направи приемливи изменения.
Член 2
Без да се засяга член 1, не се повдигат възражения по отношение на списъците на инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, които са представени от държавите членки съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, и на съответните предварителни общи годишни количества на квотите за емисии, разпределяни безплатно за тези инсталации.
ГЛАВА II
ОБЩО КОЛИЧЕСТВО НА КВОТИТЕ
Член 3
Член 1 от Решение 2010/634/ЕС се заменя със следния текст:
„Член 1
Въз основа на членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО общото количество квоти, подлежащи на издаване от 2013 г. нататък и ежегодно намалявани в линейна прогресия съгласно член 9 от Директива 2003/87/ЕО, възлиза на 2 084 301 856 квоти.“
ГЛАВА III
КОЕФИЦИЕНТ ЗА МЕЖДУСЕКТОРНА КОРЕКЦИЯ
Член 4
Единният коефициент за междусекторна корекция, посочен в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО и определен в съответствие с член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС, е посочен в приложение II към настоящото решение.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 5 септември 2013 година.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 5. September 2013
über nationale Umsetzungsmaßnahmen für die übergangsweise kostenlose Zuteilung von Treibhausgasemissionszertifikaten gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2013) 5666)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2013/448/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft und zur Änderung der Richtlinie 96/61/EG des Rates (1), insbesondere auf die Artikel 10a und 11,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Seit 2013 werden Betreibern von Anlagen, die in den Anwendungsbereich des Emissionshandelssystems der Europäischen Union (EU-EHS) fallen, Zertifikate in der Regel durch Versteigerung zugeteilt. Von 2013 bis 2020 allerdings werden Zertifikate weiterhin kostenlos den Betreibern zugeteilt, die hierfür in Betracht kommen. Die Zertifikatmenge, die jeder dieser Betreiber erhält, wird anhand EU-weit harmonisierter Vorschriften bestimmt, die in der Richtlinie 2003/87/EG und im Beschluss 2011/278/EU der Kommission (2) enthalten sind.
(2)
Jeder Mitgliedstaat musste der Kommission bis 30. September 2011 seine nationalen Umsetzungsmaßnahmen unterbreiten, die neben anderen Pflichtangaben das Verzeichnis der in seinem Hoheitsgebiet unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen und die nach EU-weit harmonisierten Vorschriften berechnete vorläufige Menge der im Zeitraum 2013 bis 2020 kostenlos zuzuteilenden Zertifikate umfassten.
(3)
Artikel 18 der Akte über die Bedingungen des Beitritts der Republik Kroatien und die Anpassungen des Vertrags über die Europäische Union, des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union und des Vertrags zur Gründung der Europäischen Atomgemeinschaft (3) sieht in Anhang V der Akte Übergangsmaßnahmen für Kroatien vor. Gemäß Anhang V Ziffer 10 muss Kroatien sicherstellen, dass die Betreiber der Richtlinie 2003/87/EG für das gesamte Jahr 2013 nachkommen. Die Betreiber der in Betracht kommenden Anlagen erhalten eine kostenlose Zuteilung für das gesamte Jahr 2013, damit sie das EU-EHS und seinen Grundsatz der jährlichen Emissionsüberwachung, -berichterstattung und -prüfung in vollem Umfang beachten und Emissionszertifikate abgeben können. Kroatien unterbreitete der Kommission daher seine nationalen Umsetzungsmaßnahmen in Einklang mit Artikel 11 Absatz 1 der Richtlinie 2003/87/EG und Artikel 15 Absatz 1 des Beschlusses 2011/278/EU.
(4)
Um die Qualität und Vergleichbarkeit der Daten zu gewährleisten, stellte die Kommission für die Übermittlung der nationalen Umsetzungsmaßnahmen eine elektronische Vorlage zur Verfügung. Alle Mitgliedstaaten unterbreiteten in diesem oder einem ähnlichem Format ein Verzeichnis der Anlagen, eine Tabelle mit allen sachdienlichen Daten je Anlage und einen Methodikbericht, in dem die von den Behörden des Mitgliedstaats angewandten Datenerhebungsverfahren erläutert werden.
(5)
Angesichts der Bandbreite der übermittelten Angaben und Daten prüfte die Kommission als Erstes die Vollständigkeit aller nationalen Umsetzungsmaßnahmen. In den Fällen, in denen die Kommission feststellte, dass die Mitteilungen unvollständig waren, ersuchte sie die betreffenden Mitgliedstaaten um weitere Angaben. Auf diese Ersuchen hin übermittelten die zuständigen Behörden weitere sachdienliche Angaben, um die übermittelten nationalen Umsetzungsmaßnahmen zu vervollständigen.
(6)
Anschließend wurden die nationalen Umsetzungsmaßnahmen, einschließlich der vorläufigen Jahresgesamtmengen der kostenlos zuzuteilenden Emissionszertifikate für den Zeitraum 2013-2020 unter Berücksichtigung der vom Ausschuss für Klimaänderungen am 14. April 2011 genehmigten Leitfäden der Kommission für die Mitgliedstaaten anhand der Kriterien der Richtlinie 2003/87/EG, insbesondere des Artikels 10a, und des Beschlusses 2011/278/EU bewertet. Soweit erforderlich wurde dem Leitfaden für die Auslegung von Anhang I der Richtlinie 2003/87/EG Rechnung getragen.
(7)
Die Kommission hat die nationalen Umsetzungsmaßnahmen jedes einzelnen Mitgliedstaats eingehend daraufhin geprüft, ob sie den Vorschriften entsprechen. Als Teil dieser umfassenden Prüfung untersuchte die Kommission die Datenkonsistenz an sich und die Übereinstimmung der Daten mit den harmonisierten Zuteilungsvorschriften. Zuerst prüfte die Kommission, ob die Anlagen für eine kostenlose Zuteilung in Betracht kommen, die Gliederung der Anlagen in Anlagenteile und die Anlagengrenzen. Danach untersuchte sie, ob auf den jeweiligen Anlagenteil die korrekten Benchmarkwerte angewandt wurden. Da der Beschluss 2011/278/EU für Anlagenteile mit Produkt-Benchmark grundsätzlich für jedes Produkt eine Benchmark vorsieht, achtete die Kommission besonders darauf, dass der Benchmarkwert auf das Endprodukt angewandt und dass dieses in Einklang mit der Produktdefinition und den Systemgrenzen gemäß Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU hergestellt wird. Angesichts der großen Bedeutung für die Zuteilungen untersuchte die Kommission eingehend die Berechnung der historischen Aktivitätsraten von Anlagen, Fälle wesentlicher Kapazitätsänderungen im Bezugszeitraum sowie Fälle, in denen Anlagen im Bezugszeitraum den Betrieb aufgenommen haben, die Berechnung der vorläufigen Menge kostenlos zuzuteilender Emissionszertifikate unter Berücksichtigung der Austauschbarkeit von Brennstoffen und Strom, das Risiko der Verlagerung von CO2-Emissionen und Wärmeexporte an Privathaushalte. Weitere statistische Analysen und Plausibilitätskontrollen mithilfe von Indikatoren wie beispielsweise der vorgeschlagenen Zuteilung je historische Aktivitätsrate verglichen mit Benchmarkwerten oder je historische Aktivitätsrate verglichen mit der Produktionskapazität trugen dazu bei, zusätzliche potenzielle Unregelmäßigkeiten bei der Anwendung der harmonisierten Zuteilungsvorschriften zu ermitteln.
(8)
Auf der Grundlage der Ergebnisse dieser Untersuchung bewertete die Kommission eingehend solche Anlagen, bei denen bei der Anwendung der harmonisierten Zuteilungsvorschriften potenzielle Unregelmäßigkeiten festgestellt worden waren, wobei sie die zuständigen Behörden des Mitgliedstaats um zusätzliche Erklärungen ersuchte.
(9)
Im Lichte der Ergebnisse dieser Konformitätsbewertung erachtet die Kommission die nationalen Umsetzungsmaßnahmen Belgiens, Bulgariens, Dänemarks, Estlands, Griechenlands, Spaniens, Irlands, Frankreichs, Kroatiens, Italiens, Zyperns, Lettlands, Litauens, Luxemburgs, Ungarns, Maltas, der Niederlande, Österreichs, Polens, Portugals, Rumäniens, Sloweniens, der Slowakei, Finnlands, Schwedens und des Vereinigten Königreichs als mit der Richtlinie 2003/87/EG und dem Beschluss 2011/278/EU vereinbar. Die in die nationalen Umsetzungsmaßnahmen dieser Mitgliedstaaten einbezogenen Anlagen kommen für eine kostenlose Zuteilung in Betracht, und bei der von jedem dieser Mitgliedstaaten vorgeschlagenen vorläufigen Jahresgesamtmenge kostenlos zuzuteilender Emissionszertifikate konnten keine Ungereimtheiten festgestellt werden.
(10)
Im Lichte der Ergebnisse dieser Bewertung stellte die Kommission allerdings fest, dass - unter Berücksichtigung der Leitfäden der Kommission für die Mitgliedstaaten, die der Ausschuss für Klimaänderungen am 14. April 2011 genehmigt hat, - einige Aspekte der von Deutschland und von der Tschechischen Republik unterbreiteten nationalen Umsetzungsmaßnahmen nicht mit den Kriterien der Richtlinie 2003/87/EG und des Beschlusses 2011/278/EU vereinbar sind.
(11)
Die Kommission stellt fest, dass Deutschland vorgeschlagen hat, die kostenlose Zuteilung von Emissionszertifikaten für 7 Anlagen anzuheben, weil dadurch unzumutbare Härten vermieden würden. In Einklang mit Artikel 10a der Richtlinie 2003/87/EG und dem Beschluss 2011/278/EU werden die im Rahmen der nationalen Umsetzungsmaßnahmen unterbreiteten vorläufigen Mengen kostenlos zuzuteilender Zertifikate nach EU-weit harmonisierten Vorschriften berechnet. Im Beschluss 2011/278/EU ist eine Anpassung, wie Deutschland sie auf der Grundlage von § 9 Absatz 5 des deutschen Treibhausgas-Emissionshandelsgesetzes (TEHG) vom 28. Juli 2011 vornehmen möchte, nicht vorgesehen. Während die kostenlose Zuteilung von Emissionszertifikaten bis 2012 auf nationaler Ebene geregelt wurde, hat der Gesetzgeber für die Zeit ab 2013 bewusst vollständig harmonisierte Vorschriften für die kostenlose Zuteilung an Anlagen vorgesehen, damit alle Anlagen gleich behandelt werden. Eine einseitige Änderung der von den Mitgliedstaaten auf der Grundlage des Beschlusses 2011/278/EU berechneten vorläufigen Mengen kostenlos zuzuteilender Zertifikate würde dieses harmonisierte Konzept untergraben. Deutschland hat nicht dargelegt, dass die auf der Grundlage des Beschlusses 2011/278/EU berechnete Zuteilung an die betreffenden Anlagen mit Blick auf das angestrebte Ziel der vollständigen Harmonisierung der Zuteilungen offensichtlich unangemessen war. Die Zuteilung zusätzlicher kostenloser Zertifikate an einige Anlagen würde den Wettbewerb verzerren oder zu verzerren drohen und hätte grenzüberschreitende Folgen, da in allen unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Sektoren EU-weit gehandelt wird. Angesichts des Grundsatzes der Gleichbehandlung der unter das EU-EHS fallenden Anlagen und der Mitgliedstaaten hält die Kommission es für angezeigt, gegen die in den Umsetzungsmaßnahmen Deutschlands vorgesehenen vorläufigen Mengen der kostenlosen Zuteilung an bestimmte Anlagen, die in Anhang I Buchstabe A aufgeführt sind, Einwände zu erheben.
(12)
Nach Auffassung der Kommission verstoßen die von Deutschland vorgeschlagenen nationalen Umsetzungsmaßnahmen auch gegen den Beschluss 2011/278/EU, weil die Anwendung der Produktbenchmark für flüssiges Roheisen in den in Anhang I Buchstabe B aufgeführten Fällen nicht mit den geltenden Vorschriften vereinbar ist. Diesbezüglich bemerkt die Kommission, dass die deutschen Umsetzungsmaßnahmen bei Stahlgewinnungsverfahren mit Sauerstoffkonvertern, bei denen flüssiges Roheisen aus dem Hochofen nicht in derselben Anlage zu Stahl veredelt, sondern zwecks Weiterverarbeitung exportiert wird, dem Betreiber der Anlage mit dem Hochofen für die Gewinnung des flüssigen Roheisens keine Emissionszertifikate kostenlos zuteilen. Stattdessen geht die kostenlose Zuteilung an die Anlage, in der Stahl hergestellt wird.
(13)
Die Kommission stellt fest, dass für die Zwecke der Zuteilung von Emissionszertifikaten im Beschluss 2011/278/EU Produkt-Benchmarks festgelegt wurden, die den Produktdefinitionen und der Komplexität des Produktionsprozesses Rechnung tragen und es ermöglichen, die Produktionsdaten zu überprüfen und die Produkt-Benchmarks EU-weit einheitlich anzuwenden. Für die Anwendung der Produkt-Benchmarks werden die Anlagen in Anlagenteile untergliedert; ein Anlagenteil mit Produkt-Benchmark ist definiert als die Inputs, Outputs und diesbezüglichen Emissionen im Zusammenhang mit der Herstellung eines Produkts, für das in Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU eine Benchmark festgesetzt wurde. Die Benchmarks sind somit für Produkte und nicht für Prozesse festgesetzt. Entsprechend wurde eine Benchmark für flüssiges Roheisen erarbeitet, ein Produkt, das definiert ist als kohlenstoffgesättigte Eisenschmelze für die Weiterverarbeitung. Die Tatsache, dass die Systemgrenzen für die Benchmark für flüssiges Roheisen gemäß Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU den Sauerstoffkonverter einschließen, bedeutet nicht, dass die Mitgliedstaaten ignorieren dürfen, dass Zuteilungen für die Herstellung eines bestimmten Produkts gewährt werden sollten. Diese Überlegung wird durch die Tatsache bestätigt, dass die Benchmarkwerte alle direkten Emissionen aus der Herstellung abdecken sollten. Nun fallen aber Emissionen hauptsächlich bei der Erzeugung von flüssigem Roheisen im Hochofen an, während der Prozess der Verarbeitung von flüssigem Roheisen zu Stahl im Sauerstoffkonverter relativ geringe Emissionen verursacht. Deswegen wäre der Benchmarkwert viel niedriger, wenn er auch Anlagen abdecken würde, die flüssiges Roheisen importieren und im Sauerstoffkonverter zu Stahl verarbeiten. Im Lichte des mit dem Beschluss 2011/278/EU geschaffenen Zuteilungssystems und besonders der Vorschriften für wesentliche Kapazitätsänderungen kann die von Deutschland vorgeschlagene Zuteilung nicht als vorschriftsgetreu angesehen werden. Die Kommission ist daher der Ansicht, dass Anlagen, die flüssiges Roheisen zur Weiterverarbeitung importieren, nicht für eine kostenlose Zuteilung für die Menge importierten flüssigen Roheisens auf Basis der Benchmark für flüssiges Roheisen in Betracht kommen können, weil der entsprechende Anlagenteil fehlt, der es gestatten würde, die Zuteilung in Einklang mit Artikel 10 des Beschlusses 2011/278/EU zu bestimmen. Die Kommission erhebt daher Einwände gegen die vorgeschlagene vorläufige Jahresgesamtmenge der kostenlosen Zuteilung für die in Anhang I Buchstabe B aufgeführten Anlagen.
(14)
Was die in den Umsetzungsmaßnahmen der Tschechischen Republik vorgeschlagene Anwendung der Benchmark für flüssiges Roheisen anbelangt, so stellt die Kommission fest, dass die Zuteilung an die in Buchstabe C mit der Kennung CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M aufgeführte Anlage nicht dem in den tschechischen Umsetzungsmaßnahmen übermittelten Wert der Benchmark für flüssiges Roheisen, multipliziert mit der maßgeblichen produktbezogenen historischen Aktivitätsrate, entspricht und somit nicht mit Artikel 10 Absatz 2 Buchstabe a des Beschlusses 2011/278/EU vereinbar ist. Die Kommission erhebt daher Einwände gegen die Zuteilung an diese Anlage, sofern der Fehler nicht korrigiert wird. Darüber hinaus stellt die Kommission fest, dass die Zuteilung an die unter Buchstabe C mit der Kennung CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 aufgeführte Anlage Prozesse berücksichtigt, die durch die Systemgrenzen der Benchmark für flüssiges Roheisen abgedeckt sind. In der Anlage wird jedoch kein flüssiges Roheisen erzeugt, sondern es wird in die Anlage importiert. Da in der Anlage mit der Kennung CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 kein flüssiges Roheisen hergestellt wird und da es daher auch keinen entsprechenden Anlagenteil mit Produkt-Benchmark gibt, der die Bestimmung der Zuteilung in Einklang mit Artikel 10 des Beschlusses 2001/278/EU ermöglichen würde, verstößt die vorgeschlagene Zuteilung gegen die Zuteilungsvorschriften und könnte zu einer Doppelerfassung führen. Die Kommission erhebt daher Einwände gegen die Zuteilung an die in Anhang I Buchstabe C aufgeführten Anlagen.
(15)
Die Kommission stellt fest, dass die in Anhang I Buchstabe D aufgeführten Anlagen eine Zuteilung auf der Grundlage eines Anlagenteils mit Prozessemissionen für die Herstellung von Zink im Hochofen und die damit in Zusammenhang stehenden Prozesse erhalten. Die Kommission stellt diesbezüglich fest, dass die unter den Anlagenteil mit Prozessemissionen fallenden Emissionen bereits vom Anlagenteil mit der Produkt-Benchmark für flüssiges Roheisen abgedeckt sind, auf deren Grundlage eine der Anlagen ebenfalls eine Zuteilung erhält, und dass diese Emissionen somit doppelt erfasst werden. Der Anlagenteil mit der Produkt-Benchmark für flüssiges Roheisen deckt eindeutig die Inputs, Outputs und diesbezüglichen Emissionen im Zusammenhang mit der Herstellung von flüssigem Roheisen im Hochofen und alle damit in Zusammenhang stehenden Prozesse gemäß Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU, einschließlich Schlackenaufbereitung, ab. Die von Deutschland vorgeschlagenen Umsetzungsmaßnahmen verstoßen somit gegen Artikel 10 Absatz 8 des Beschlusses 2011/278/EU und gegen die Verpflichtung, eine doppelte Erfassung von Emissionen zu vermeiden, da einige Emissionen zweimal durch die Zuteilung an diese Anlagen berücksichtigt werden. Die Kommission erhebt daher Einwände gegen die Zuteilung an diese Anlagen auf der Grundlage des Anlagenteils mit Prozessemissionen für die Herstellung von Zink im Hochofen und die damit im Zusammenhang stehenden Prozesse.
(16)
Die Kommission stellt ferner fest, dass das Anlagenverzeichnis in den deutschen Umsetzungsmaßnahmen unvollständig ist und somit gegen Artikel 11 Absatz 1 der Richtlinie 2003/87/EG verstößt. Nicht enthalten in dem Verzeichnis sind Anlagen zur Herstellung von Polymeren, namentlich S-PVC und E-PVC, und Vinylchloridmonomer (VCM) mit Angabe der Anzahl Zertifikate, die jeder im Hoheitsgebiet Deutschlands gelegenen Anlage zugeteilt werden sollen, auf die die Richtlinie anwendbar ist und die in Abschnitt 5.1 des Leitfadens der Kommission zur Auslegung von Anhang I der Richtlinie 2003/87/EG, den der Ausschuss für Klimaänderungen am 18. März 2010 genehmigt hat, genannt werden. Der Kommission ist der Standpunkt Deutschlands zu diesem Thema bekannt, demzufolge die Herstellung von Polymeren, namentlich S-PVC und E-PVC, und VCM, nicht unter Anhang I der Richtlinie 2003/87/EG fällt. Nach Auffassung der Kommission entsprechen Polymere, einschließlich S-PVC und E-PVC, und VCM der Definition der maßgeblichen Tätigkeit (Herstellung von organischen Grundchemikalien) in Anhang I der Richtlinie 2003/87/EG. Deswegen wurden in enger Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten und den betreffenden Branchen entsprechende Produkt-Benchmarks für S-PVC, E-PVC und VCM abgeleitet, die in Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU enthalten sind.
(17)
Die Kommission stellt fest, dass sich die Tatsache, dass das deutsche Anlagenverzeichnis unvollständig ist, unzulässig auf die Zuteilung auf der Grundlage des Anlagenteils mit Wärme-Benchmark an die in Anhang I Buchstabe E aufgeführten Anlagen auswirkt, die Wärme an Anlagen exportieren, die organische Grundchemikalien herstellen. Während lediglich Wärmeexporte an Anlagen oder andere Einrichtungen, die nicht unter die Richtlinie 2003/87/EG fallen, Anspruch auf eine kostenlose Zuteilung auf der Grundlage des Anlagenteils mit Wärme-Benchmark eröffnen, werden in den deutschen Umsetzungsmaßnahmen Wärmeexporte an Anlagen, die unter Anhang I der Richtlinie 2003/87/EG fallende Tätigkeiten ausüben, für die Zuteilung an die in Anhang I Buchstabe E aufgeführten Anlagen berücksichtigt. Infolgedessen entsprechen die vorgeschlagenen Zuteilungen an die in Anhang I Buchstabe E aufgeführten Anlagen nicht den Zuteilungsvorschriften. Die Kommission erhebt daher Einwände gegen die Zuteilung an die in Anhang I Buchstabe E aufgeführten Anlagen.
(18)
Die Kommission hat gemäß den Artikeln 9 und 9a der Richtlinie 2003/87/EG mit dem Beschluss 2010/634/EU der Kommission (4) die absolute EU-weite Menge der Zertifikate für den Zeitraum 2013-2020 veröffentlicht. Hierbei basiert die gemäß Artikel 9 der Richtlinie 2003/87/EG berücksichtigte Menge auf der Gesamtmenge der Zertifikate, die von den Mitgliedstaaten nach Maßgabe der Entscheidungen der Kommission über die nationalen Zuteilungspläne für den Zeitraum 2008-2012 vergeben wurden. Nach Ablauf des Handelszeitraums 2008-2012 stehen der Kommission nun zusätzliche Informationen und genauere Daten zur Verfügung, insbesondere in Bezug auf die Anzahl der Zertifikate, die an neue Marktteilnehmer aus der Reserve der Mitgliedstaaten für neue Marktteilnehmer ausgegeben wurden, und auf die Nutzung von Zertifikaten aus den Reserven, die die Mitgliedstaaten gemäß Artikel 3 der Entscheidung 2006/780/EG der Kommission (5) für Projekte zur gemeinsamen Umsetzung eingerichtet haben. Im Hinblick auf die Anpassung der EU-weiten Zertifikatmenge gemäß Artikel 9a der Richtlinie 2003/87/EG, insbesondere dessen Absätze 1 und 4, sollte außerdem den neuesten wissenschaftlichen Daten zum Treibhauspotenzial von Treibhausgasen, den Entscheidungen C(2011) 3798 und C(2012) 497 der Kommission zur Billigung der einseitigen Einbeziehung von zusätzlichen Treibhausgasen und Tätigkeiten durch Italien und das Vereinigte Königreich gemäß Artikel 24 der Richtlinie 2002/87/EG sowie dem Ausschluss von Anlagen mit geringen Emissionen aus dem EU-EHS durch Deutschland, das Vereinigte Königreich, Frankreich, die Niederlande, Spanien, Slowenien und Italien gemäß Artikel 27 der Richtlinie 2003/87/EG Rechnung getragen werden.
(19)
Darüber hinaus sollte die absolute EU-weite Zertifikatmenge dem Beitritt Kroatiens zur Europäischen Union sowie der Ausdehnung des EU-EHS auf die EWR-EFTA-Staaten Rechnung tragen. Gemäß Anhang III Ziffer 8 der Akte über die Bedingungen des Beitritts der Republik Kroatien und die Anpassungen des Vertrags über die Europäische Union, des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union und des Vertrags zur Gründung der Europäischen Atomgemeinschaft wird die gemäß Artikel 9 der Richtlinie 2003/87/EG berücksichtigte Menge infolge des Beitritts Kroatiens lediglich um die Menge der Zertifikate erhöht, die Kroatien gemäß Artikel 10 Absatz 1 der Richtlinie 2003/87/EG versteigert. Die mit dem Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 152/2012 (6) erfolgte Aufnahme der Richtlinie 2009/29/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (7) sowie des Beschlusses 2011/278/EU in der durch den Beschluss 2011/745/EU der Kommission (8) geänderten Fassung in das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum (EWR-Abkommen) bewirkt eine Anhebung der Gesamtmenge der Zertifikate im EU-EHS als Ganzes gemäß den Artikeln 9 und 9a der Richtlinie 2003/87/EG. Deswegen muss den in Teil A der Anlage zu dieser Richtlinie im EWR-Abkommen enthaltenen maßgeblichen Zahlenangaben der EWR-EFTA-Staaten Rechnung getragen werden.
(20)
Der Beschluss 2010/634/EU sollte daher entsprechend geändert werden.
(21)
2014 und in jedem nachfolgenden Jahr wird die für 2013 festgelegte Gesamtmenge der Zertifikate auf der Grundlage der Artikel 9 und 9a der Richtlinie 2003/87/EG um einen seit 2010 angewandten linearen Faktor von 1,74 % verringert, das sind 38 264 246 Zertifikate.
(22)
In Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG wird die jährliche Höchstmenge an Zertifikaten begrenzt, die als Grundlage für die Berechnung der kostenlosen Zuteilungen an Anlagen dient, die nicht unter Artikel 10a Absatz 3 der Richtlinie 2003/87/EG fallen. Diese Höchstmenge ist die Summe aus den beiden Elementen in Artikel 10a Absatz 5 Buchstaben a und b der Richtlinie 2003/87/EG, die die Kommission jeweils auf der Grundlage der nach den Artikeln 9 und 9a der Richtlinie 2003/87/EG bestimmten Menge, der im Unionsregister öffentlich zugänglichen Daten und der Angaben der Mitgliedstaaten insbesondere zum Anteil der Emissionen von Stromerzeugern und anderen in Artikel 10a Absatz 3 genannten Anlagen, die nicht für eine kostenlose Zuteilung in Betracht kommen, sowie - soweit verfügbar - der geprüften Emissionen im Zeitraum 2005-2007 aus Anlagen, die erst seit 2013 in das EU-EHS einbezogen werden, und unter Berücksichtigung der neuesten wissenschaftlichen Daten zum Treibhauspotenzial ermittelt hat.
(23)
Die in Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG vorgegebene Höchstmenge darf nicht überschritten werden; gewährleistet wird dies durch einen jährlichen sektorübergreifenden Korrekturfaktor, der nötigenfalls die Anzahl der kostenlosen Zertifikate für alle Anlagen, die für eine kostenlose Zuteilung in Betracht kommen, auf einheitliche Weise verringert. Die Mitgliedstaaten müssen diesen Faktor berücksichtigen, wenn sie auf der Grundlage der vorläufigen Zuteilungen und des vorliegenden Beschlusses über die endgültigen jährlichen Zuteilungsmengen für Anlagen entscheiden. Gemäß Artikel 15 Absatz 3 des Beschlusses 2011/278/EU legt die Kommission den sektorübergreifenden Korrekturfaktor fest, indem sie wie in dem genannten Artikel vorgesehen die Summe der von den Mitgliedstaaten übermittelten vorläufigen Jahresgesamtmengen der kostenlosen Zuteilung mit der in Artikel 10a Absatz 5 festgelegten Höchstmenge vergleicht.
(24)
Nach der mit dem Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 152/2012 erfolgten Aufnahme der Richtlinie 2009/29/EG in das EWR-Abkommen sind die mit Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG festgelegte Höchstmenge, die harmonisierten Zuteilungsvorschriften und der sektorübergreifende Korrekturfaktor in den EWR-EFTA-Ländern anwendbar. Deswegen müssen die vorläufigen Jahresmengen der im Zeitraum 2013-2020 kostenlos zuzuteilenden Emissionszertifikate berücksichtigt werden, die mit den Entscheidungen der EFTA-Überwachungsbehörde vom 10. Juli 2013 die nationalen Umsetzungsmaßnahmen von Island, Norwegen und Liechtenstein betreffend festgesetzt wurden.
(25)
Die in Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG vorgesehene Höchstmenge beträgt 809 315 756 Zertifikate für das Jahr 2013. Um diese Höchstmenge abzuleiten, hat die Kommission zuerst bei den Mitgliedstaaten und bei den EWR-EFTA-Ländern Auskünfte dazu eingeholt, ob Anlagen als Stromerzeuger oder andere unter Artikel 10a Absatz 3 der Richtlinie 2003/87/EG fallende Anlagen einzustufen sind. Danach hat die Kommission den Anteil der im Zeitraum 2005-2007 angefallenen Emissionen der Anlagen bestimmt, die nicht unter diese Bestimmung fallen, die jedoch im Zeitraum 2008-2012 in das EU-EHS einbezogen waren. Daraufhin wandte die Kommission diesen Anteil in Höhe von 34,78289436 % auf die auf der Grundlage von Artikel 9 der Richtlinie 2003/87/EG bestimmte Menge (1 976 784 044 Zertifikate) an. Zu dem Ergebnis dieser Berechnung addierte die Kommission dann 121 733 050 Zertifikate auf der Grundlage der durchschnittlichen geprüften Jahresemissionen maßgeblicher Anlagen im Zeitraum 2005-2007 unter Berücksichtigung des ab 2013 geänderten Geltungsbereichs des EU-EHS. Diesbezüglich zog die Kommission Angaben der Mitgliedstaaten und der EWR-EFTA-Länder zur Anpassung der Obergrenze heran. Lagen für den Zeitraum 2005-2007 keine geprüften Jahresemissionen vor, so extrapolierte die Kommission soweit möglich die entsprechenden Emissionszahlen von geprüften Emissionen späterer Jahre, indem sie den Faktor 1,74 % in umgekehrter Richtung anwandte. Die Behörden der Mitgliedstaaten wurden von der Kommission zu den hierfür herangezogenen Angaben und Daten konsultiert und haben diese bestätigt. Die mit Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG vorgegebene Höchstmenge, verglichen mit der Summe der vorläufigen Jahresmengen kostenloser Zuteilungen ohne Anwendung der in Anhang VI des Beschlusses 2011/278/EU genannten Faktoren ergibt den in Anhang II des vorliegenden Beschlusses enthaltenen jährlichen sektorübergreifenden Korrekturfaktor.
(26)
Da sich aus diesem Beschluss ein besserer Überblick über die Anzahl Zertifikate ergibt, die kostenlos zugeteilt werden, kann die Kommission besser einschätzen, welche Zertifikatmenge in Einklang mit Artikel 10 Absatz 1 der Richtlinie 2003/87/EG zu versteigern ist. Unter Berücksichtigung der mit Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG vorgegebenen Höchstmenge, der in nachstehender Tabelle aufgeführten Zuteilung für die Wärmeerzeugung gemäß Artikel 10a Absatz 4 und des Umfangs der Reserve für neue Marktteilnehmer schätzt die Kommission die Anzahl der im Zeitraum 2013-2020 zu versteigernden Zertifikate auf 8 176 193 157.
(27)
Nachstehende Tabelle enthält die jährliche Zuteilung für Wärmeerzeugung gemäß Artikel 10a Absatz 4 der Richtlinie 2003/87/EG:
Jahr
Kostenlose Zuteilung gemäß Artikel 10a Absatz 4 der Richtlinie 2003/87/EG
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Die Mitgliedstaaten sollten auf der Grundlage ihrer Umsetzungsmaßnahmen, des sektorübergreifenden Korrekturfaktors und des linearen Faktors für jedes Jahr des Zeitraums 2013-2020 die endgültige Jahresmenge der kostenlos zuzuteilenden Emissionszertifikate bestimmen. Die Mitgliedstaaten sollten die endgültige Jahresmenge der kostenlos zuzuteilenden Emissionszertifikate im Einklang mit diesem Beschluss, der Richtlinie 2003/87/EG, dem Beschluss 2011/78/EU und anderen einschlägigen EU-Rechtsvorschriften bestimmen. In gleicher Weise sollten auch die EWR-EFTA-Staaten für jedes Jahr des Zeitraums 2013-2020 in Einklang mit Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU auf der Grundlage ihrer Umsetzungsmaßnahmen, des sektorübergreifenden Korrekturfaktors und des linearen Faktors die endgültige Jahresmenge der Emissionszertifikate bestimmen, die Anlagen in ihrem Hoheitsgebiet kostenlos zuzuteilen sind.
(29)
Nach Auffassung der Kommission verschafft die kostenlose Zuteilung von Zertifikaten an unter das EU-EHS fallende Anlagen aufgrund EU-weit harmonisierter Vorschriften den Unternehmen keinen selektiven wirtschaftlichen Vorteil, der den Wettbewerb verfälschen und den Handel in der Union beeinträchtigen könnte. Nach EU-Recht sind die Mitgliedstaaten verpflichtet, Zertifikate kostenlos zuzuteilen, und können nicht beschließen, die entsprechenden Mengen stattdessen zu versteigern. Die Entscheidungen der Mitgliedstaaten über die kostenlose Zuteilung von Zertifikaten können deswegen nicht als staatliche Beihilfe im Sinne der Artikel 107 und 108 AEUV bewertet werden -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
KAPITEL I
NATIONALE UMSETZUNGSMASSNAHMEN
Artikel 1
(1) Die Aufnahme der in Anhang I dieses Beschlusses aufgeführten Anlagen in die der Kommission gemäß Artikel 11 Absatz 1 der Richtlinie 2003/87/EG unterbreiteten Verzeichnisse von unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen und die entsprechenden vorläufigen Jahresgesamtmengen der Emissionszertifikate, die diesen Anlagen kostenlos zugeteilt werden sollen, wird abgelehnt.
(2) Es werden keine Einwände erhoben, wenn ein Mitgliedstaat - bevor er die endgültige Jahresgesamtmenge für jedes Jahr von 2013 bis 2020 in Einklang mit Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU bestimmt - die vorläufige Jahresgesamtmenge, die er für die in den Verzeichnissen gemäß Absatz 1 enthaltenen und in Anhang I Buchstabe A des vorliegenden Beschlusses aufgeführten Anlagen in seinem Hoheitsgebiet unterbreitet hat, dahingehend ändert, dass jede nicht im Beschluss 2011/278/EU vorgesehene Anhebung der Zuteilung ausgeschlossen wird.
Es werden keine Einwände erhoben, wenn ein Mitgliedstaat - bevor er die endgültige Jahresgesamtmenge für jedes Jahr von 2013 bis 2020 in Einklang mit Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU bestimmt - die vorläufige Jahresgesamtmenge der Emissionszertifikate, die den in den Verzeichnissen gemäß Absatz 1 enthaltenen und in Anhang I Buchstabe B des vorliegenden Beschlusses aufgeführten Anlagen in seinem Hoheitsgebiet kostenlos zugeteilt werden sollen, dahingehend ändert, dass jede auf der Benchmark für flüssiges Roheisen beruhende Zuteilung an Anlagen, die flüssiges Roheisen gemäß der Definition in Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU zur Weiterverarbeitung importieren, ausgeschlossen wird. Führt dies in einer Anlage, die flüssiges Roheisen herstellt und an eine in Anhang I Buchstabe B aufgeführte Anlage exportiert, zu einer Anhebung der vorläufigen Jahresgesamtmenge der Emissionszertifikate, so werden keine Einwände erhoben, wenn der betreffende Mitgliedstaat die vorläufige Jahresgesamtmenge der Anlage, die flüssiges Roheisen herstellt und exportiert, entsprechend anpasst.
Es werden keine Einwände erhoben, wenn ein Mitgliedstaat - bevor er die endgültige Jahresgesamtmenge für jedes Jahr von 2013 bis 2020 in Einklang mit Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU bestimmt - die vorläufige Jahresgesamtmenge der Emissionszertifikate, die den in den Verzeichnissen gemäß Absatz 1 enthaltenen und in Anhang I Buchstabe C des vorliegenden Beschlusses aufgeführten Anlagen in seinem Hoheitsgebiet kostenlos zugeteilt werden sollen, dahingehend ändert, dass die Zuteilung mit Artikel 10 Absatz 2 Buchstabe a des Beschlusses 2011/278/EU in Übereinstimmung gebracht und jede Zuteilung ausgeschlossen wird, die Prozesse innerhalb der Systemgrenzen der Produkt-Benchmark für flüssiges Roheisen gemäß der Definition in Anhang I des Beschlusses 2011/278/EU betrifft und für eine Anlage bestimmt ist, die flüssiges Roheisen nicht herstellt, sondern importiert, und die ansonsten zu einer Doppelzählung führen würde.
Es werden keine Einwände erhoben, wenn ein Mitgliedstaat - bevor er die endgültige Jahresgesamtmenge für jedes Jahr von 2013 bis 2020 in Einklang mit Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU bestimmt - die vorläufige Jahresgesamtmenge der Emissionszertifikate, die den in den Verzeichnissen gemäß Absatz 1 enthaltenen und in Anhang I Buchstabe D des vorliegenden Beschlusses aufgeführten Anlagen in seinem Hoheitsgebiet kostenlos zugeteilt werden sollen, dahingehend ändert, dass jede Zuteilung, die auf einem Anlagenteil mit Prozessemissionen für die Herstellung von Zink im Hochofen und den damit in Zusammenhang stehenden Prozessen beruht, ausgeschlossen wird. Führt dies in einer in Anhang I Buchstabe D dieses Beschlusses aufgeführten Anlage mit einem Hochofen zu einer Anhebung der vorläufigen Zuteilung aufgrund des Anlagenteils mit Brennstoff- oder Wärmebenchmark, so werden keine Einwände erhoben, wenn der betreffende Mitgliedstaat die vorläufige Jahresgesamtmenge dieser Anlage entsprechend anpasst.
Es werden keine Einwände erhoben, wenn ein Mitgliedstaat - bevor er die endgültige Jahresgesamtmenge für jedes Jahr von 2013 bis 2020 in Einklang mit Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU bestimmt - die vorläufige Jahresgesamtmenge der Emissionszertifikate, die den in den Verzeichnissen gemäß Absatz 1 enthaltenen und in Anhang I Buchstabe A des vorliegenden Beschlusses aufgeführten Anlagen in seinem Hoheitsgebiet kostenlos zugeteilt werden sollen, dahingehend ändert, dass jede Zuteilung für Wärme ausgeschlossen wird, die in Anlagen exportiert wird, die Polymere wie S-PVC und E-PVC und VCM herstellen.
(3) Jede Änderung gemäß Absatz 2 ist der Kommission so bald wie möglich mitzuteilen, und ein Mitgliedstaat darf die endgültige Gesamtmenge für jedes Jahr von 2013 bis 2020 gemäß Artikel 10 Absatz 9 des Beschlusses 2011/278/EU erst dann bestimmen, nachdem annehmbare Änderungen vorgenommen wurden.
Artikel 2
Unbeschadet Artikel 1 werden keine Einwände gegen die Verzeichnisse der unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen, die die Mitgliedstaaten gemäß Artikel 11 Absatz 1 der Richtlinie 2003/87/EG unterbreitet haben, und die entsprechenden vorläufigen Jahresgesamtmengen der diesen Anlagen kostenlos zuzuteilenden Emissionszertifikate erhoben.
KAPITEL II
GESAMTMENGE DER ZERTIFIKATE
Artikel 3
Artikel 1 des Beschlusses 2010/634/EU erhält folgende Fassung:
„Artikel 1
Auf der Grundlage der Artikel 9 und 9a der Richtlinie 2003/87/EG beträgt die Gesamtmenge der ab 2013 zu vergebenden Zertifikate, die jährlich linear gemäß Artikel 9 der Richtlinie 2003/87/EG verringert wird, 2 084 301 856 Zertifikate.“
KAPITEL III
SEKTORÜBERGREIFENDER KORREKTURFAKTOR
Artikel 4
Der in Einklang mit Artikel 15 Absatz 3 des Beschlusses 2011/278/EU festgelegte einheitliche sektorübergreifende Korrekturfaktor gemäß Artikel 10a Absatz 5 der Richtlinie 2003/87/EG ist in Anhang II dieses Beschlusses enthalten.
Artikel 5
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 5. September 2013