РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 421/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за изменение на Директива 2003/87/ЕО за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността, с оглед на изпълнението до 2020 година на международно споразумение за прилагане на единна, основана на пазара глобална мярка за емисиите от международната авиация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Секторът на въздухоплаването е изключително международен по своята същност. Глобалният подход към проблема с емисиите от международната авиация предлага най-добрата перспектива за гарантиране на устойчивост в дългосрочен план.
(2)
Съюзът се стреми да осигури бъдещо международно споразумение за контрол на емисиите на парникови газове от авиацията, като междувременно ограничава въздействията върху изменението на климата от авиационните дейности до и от летища в Съюза чрез самостоятелно действие. С цел да се осигури, че тези цели са взаимно подкрепящи се и не са в противоречие, е целесъобразно да се вземат предвид развитието и становищата, изразени на международни форуми, и по-специално да се вземе предвид резолюцията, която съдържа „Консолидиран отчет за продължаващите политики и практики на ICAO, свързани с опазването на околната среда“, приета на 4 октомври 2013 г. на 38-ата сесия на Асамблеята на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ICAO).
(3)
Вследствие на това, с цел да се запази импулсът, постигнат на 38-ата сесия на Асамблеята на ICAO през 2013 г. и да се улесни постигането на напредък на предстоящата 39-а сесия през 2016 г., е желателно временно изискванията, определени в Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), да се считат за изпълнени за периода до 31 декември 2016 г. по отношение на полети до и от летища в държави извън Европейското икономическо пространство (ЕИП). По този начин Съюзът подчертава, че правните изисквания могат да се прилагат по отношение на полети съответно до и от летища, намиращи се в държави от ЕИП, по същия начин както могат да се прилагат правни изисквания по отношение на емисиите от полети между такива летища. За да се осигури правна сигурност за целите на настоящата дерогация, полетите между летища, намиращи се в държавите от ЕИП, и летища, разположени в държавите, присъединили се към Съюза през 2013 г., следва да се считат за полети между държави от ЕИП.
(4)
Припомня се, че съгласно Директива 2003/87/ЕО държавите членки са тези, които определят как ще се използват приходите от продажбата на квотите чрез търг. Тези приходи или паричната им равностойност следва да се използват за справяне с изменението на климата в Съюза и в трети държави, inter alia, за намаляване на емисиите на парникови газове, за адаптиране към въздействието от изменението на климата в Съюза и в трети държави, по-специално в развиващите се държави, за финансиране на научни изследвания и развойна дейност за ограничаване на вредните последици и за адаптиране, включително по-специално в секторите на въздухоплаването и въздушния транспорт, за намаляване на емисиите чрез транспорт с ниски емисии, както и за покриване на разходите за администриране на схемата на Съюза. Приходите от търговете или паричната им равностойност следва да се използват също така като източник на средства за финансовата вноска в Световния фонд за енергийна ефективност и възобновяема енергия и за мерки за предотвратяване на обезлесяването. Прозрачността при използването на приходите от търгове на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО е от ключова важност в подкрепа на ангажиментите на Съюза. Съгласно Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) държавите членки са тези, които трябва да представят на Комисията доклад за използването на приходите от търговете за такива квоти.
(5)
Дерогациите, предвидени в настоящия регламент, вземат също предвид резултатите от двустранните и многостранните контакти с трети държави, които Комисията ще продължи да осъществява от името на Съюза, за да се насърчи използването на механизми, основаващи се на пазара, за намаляване на емисиите от въздухоплаването.
(6)
Припомня се, че Директива 2003/87/ЕО предвижда възможността да бъдат приети мерки за изменение на дейностите на въздухоплаването, изброени в приложение I към тази директива, при които трета държава въвежда мерки за намаляване на въздействието върху изменението на климата от въздухоплаването.
(7)
Преговорите за сключване на всички споразумения на Съюза с трети държави в областта на въздухоплаването следва да целят запазването на гъвкавостта на Съюза за предприемане на действия по въпроси, свързани с околната среда, включително по отношение на мерки за смекчаване на въздействието на въздухоплаването върху изменението на климата.
(8)
За да се избегне нарушаване на конкуренцията, е важно всички полети по даден маршрут да бъдат третирани еднакво.
(9)
За да се избегнат допълнителни несъразмерни административни тежести за най-малките оператори на въздухоплавателни средства, следва да бъде добавено временно освобождаване към приложение I от Директива 2003/87/ЕО. Нетърговските оператори на въздухоплавателни средства, отделящи по-малко от 10 000 тона CO2 годишно, следва да бъдат освободени от приложното поле на тази директива, считано от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г.
(10)
Целесъобразно е за операторите на въздухоплавателни средства, които са малки емитери, да се разреши използването на алтернативен подход за верификация на техните емисии с оглед намаляване на административната тежест за тях в бъдеще. Държавите членки следва да бъдат в състояние да приложат мерки за опростяване, които да бъдат насочени по-специално към нуждите на нетърговските оператори, които са малки емитери.
(11)
Следва да се обърне специално внимание на смекчаването или дори на премахването на всякакви проблеми, свързани с достъпността и конкурентоспособността, които възникват за най-отдалечените региони на Съюза. Предвид това полетите между летище, намиращо се в даден най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и летище, намиращо се в друг регион на ЕИП, следва също да бъдат включени в дерогацията, установена съгласно настоящия регламент.
(12)
За да се осигури правна сигурност за операторите на въздухоплавателни средства и националните органи, е целесъобразно крайните срокове за връщане и докладване на емисиите за 2013 г. да се удължат до 2015 г.
(13)
За прилагането на настоящата дерогация е важно да се припомни, че методите за разпределянето и издаването на квоти на операторите на въздухоплавателни средства продължават да бъдат тези, установени с Директива 2003/87/ЕО, а именно - да се основават на проверените данни за съотношението тонове - километри за съответните периоди, посочени там.
(14)
След Асамблеята на ICAO през 2016 г. и във връзка с резултата от нея Комисията следва да представи пълен доклад пред Европейския парламент и Съвета. В този доклад Комисията следва, inter alia, да разгледа всички възможности за обхващане на емисиите от въздухоплавателни дейности и, при необходимост, да предложи мерки, за да се осигури, че международното развитие може да бъде взето предвид и че за всички въпроси, свързани с прилагането на дерогацията, може да се търси решение. Комисията следва също така да обърне особено внимание на екологичната ефективност на системата на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ на ЕС) и в тази връзка, на особения принос на въздухоплавателния сектор, в това число на условията и реда за по-добро хармонизиране на правилата, приложими съответно за въздухоплавателните дейности и за стационарните инсталации.
(15)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно въвеждането на временна дерогация за мониторинга, докладването и връщането на квоти от полети до и от държави извън ЕИП от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г., намаляването на административната тежест и опростяването на управлението на схемата, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, a поради мащаба и последиците от действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(16)
Осигуряването на правна сигурност за операторите на въздухоплавателни средства и за националните органи е от основно значение с оглед на крайния срок за връщане на квоти на 30 април 2014 г., посочен в Директива 2003/87/ЕО. Съответно настоящият регламент следва да се прилага от датата на приемането му.
(17)
Директива 2003/87/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Директива 2003/87/ЕО се изменя, както следва:
1)
Вмъква се следният член:
„Член 28а
Дерогация, приложима преди изпълнението до 2020 г. на международно споразумение, прилагащо единна глобална, основана на пазара мярка
1. Чрез дерогация от член 12, параграф 2а, член 14, параграф 3 и член 16 държавите членки приемат, че изискванията, определени в тези разпоредби, са изпълнени, и не предприемат действия срещу операторите на въздухоплавателни средства по отношение на:
а)
всички емисии от полети съответно до и от летища, намиращи се в държави извън Европейското икономическо пространство (ЕИП), за всяка календарна година считано от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г.;
б)
всички емисии от полети между летище, намиращо се в даден най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и летище, намиращо се в друг регион на ЕИП, през всяка календарна година от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г.;
в)
връщането на квоти, съответстващи на проверените емисии за 2013 г. от полети между летища, намиращи се в държави от ЕИП, извършвани до 30 април 2015 г. вместо до 30 април 2014 г., и проверените емисии за 2013 г. за тези полети, докладвани до 31 март 2015 г. вместо до 31 март 2014 г.
За целите на членове 11а, 12 и 14 проверените емисии от полети, различни от посочените в първа алинея, се считат за проверени емисии на оператора на въздухоплавателни средства.
2. Чрез дерогация от член 3д, параграф 5 и член 3е на оператор на въздухоплавателни средства, който се ползва от дерогацията, предвидена в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, се издават безплатни квоти, чийто брой е намален пропорционално на намаляването на задължението за връщане на квоти, предвидено в тези букви.
Чрез дерогация от член 3е, параграф 8 квотите, които не са разпределени вследствие на прилагането на първа алинея от настоящия параграф, се отменят.
По отношение на дейността за периода от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2016 г. държавите членки публикуват броя на безплатните авиационни квоти, разпределени на всеки оператор до 1 август 2014 г.
3. Чрез дерогация от член 3г държавите членки предлагат на търг авиационни квоти, намалени пропорционално на намалението на общия брой издадени квоти.
4. Чрез дерогация от член 3г, параграф 3 броят на квотите за предлагане на търг от всяка държава членка по отношение на периода 1 януари 2013 - 31 декември 2016 г. се намалява, така че да съответства на нейния дял от отредените ѝ авиационни емисии от полети, които не са предмет на дерогацията, предвидена в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член.
5. Чрез дерогация от член 3ж от операторите на въздухоплавателни средства не се изисква да представят план за мониторинг, в който са установени мерките за мониторинг и докладване на данните за емисиите по отношение на полетите, които са предмет на дерогациите, предвидени в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член.
6. Чрез дерогация от членове 3ж, 12, 15 и 18а, когато оператор на въздухоплавателни средства има общи годишни емисии под 25 000 тона CO2, емисиите му се считат за проверени емисии, ако за определянето им е използван инструментът за малките емитери на емисии, одобрен по Регламент (ЕС) № 606/2010 на Комисията (5) и попълнен от Евроконтрол с данни от средството му за подпомагане на СТЕ. Държавите членки могат да използват опростени процедури за нетърговски оператори на въздухоплавателни средства, при условие че точността при тези процедури не е по-малка от предлаганата от инструмента за малките емитери.
7. За целите на настоящия член полетите между летища, намиращи се в държави от ЕИП, и държави, присъединили се към Съюза през 2013 г., се считат за полети между летища, намиращи се в държави от ЕИП.
8. Комисията информира редовно, най-малко веднъж годишно, Европейския парламент и Съвета относно напредъка на преговорите в Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), както и относно усилията ѝ за насърчаване на международното приемане на основани на пазара механизми сред трети държави. След Асамблеята на ИКАО през 2016 г. Комисията ще докладва на Европейския парламент и на Съвета за действията за изпълнение на международно споразумение за глобална мярка, основана на пазара, от 2020 г. нататък, която ще намали емисиите на парникови газове от авиацията по недискриминационен начин, включително за информацията във връзка с използването на приходите, предоставена от държавите членки в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 525/2013.
В своя доклад Комисията разглежда и ако е целесъобразно, в отговор на развитието на ситуацията, включва предложения относно подходящия обхват за покриване на емисиите от дейност до или от летища, намиращи се в държави извън ЕИП, от 1 януари 2017 г. нататък. В доклада си Комисията разглежда също така решения на други въпроси, които могат да възникнат при прилагането на параграфи 1 - 4 от настоящия член, като същевременно запазва еднаквото третиране на всички въздухоплавателни оператори по даден маршрут.
(5) Регламент (ЕС) № 606/2010 на Комисията от 9 юли 2010 г. относно одобрението на опростен инструмент, разработен от Европейската организация за безопасност на въздухоплаването (Евроконтрол) за оценяване на разхода на гориво от някои оператори на въздухоплавателни средства с малки емисии (ОВ L 175, 10.7.2010 г., стр. 25).“" 						
2)
В приложение I, колона „Дейности“ от съдържащата се там таблица, под заглавие „Въздухоплаване“ се добавя следната буква:
„к)
от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г. полети, които при отсъствие на настоящата буква биха попаднали в тази дейност и които се извършват от нетърговски оператор на въздухоплавателни средства, извършващ полети с общи годишни емисии под 1 000 тона на година.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 30 април 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
VERORDNUNG (EU) Nr. 421/2014 DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS UND DES RATES
vom 16. April 2014
zur Änderung der Richtlinie 2003/87/EG über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft zur Umsetzung bis 2020 eines internationalen Übereinkommens über die Anwendung eines einheitlichen globalen marktbasierten Mechanismus auf Emissionen des internationalen Luftverkehrs
(Text von Bedeutung für den EWR)
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 192 Absatz 1,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
nach Zuleitung des Entwurfs des Gesetzgebungsakts an die nationalen Parlamente,
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (1),
nach Anhörung des Ausschusses der Regionen,
gemäß dem ordentlichen Gesetzgebungsverfahren (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Luftverkehrsbranche ist stark international ausgerichtet. Ein globaler Ansatz für den Umgang mit Emissionen aus dem internationalen Luftverkehr bietet die besten Aussichten darauf, dass langfristig für Nachhaltigkeit gesorgt ist.
(2)
Die Union ist bestrebt, den Abschluss eines künftigen internationalen Übereinkommens über die Eindämmung von Treibhausgasemissionen aus dem Luftverkehr zu erreichen, und begrenzt bis dahin durch autonome Maßnahmen die Klimafolgen der Luftverkehrstätigkeiten von und nach Flugplätzen in der Union. Um sicherzustellen, dass sich diese Ziele gegenseitig fördern und nicht im Widerspruch zueinander stehen, sollten Entwicklungen in internationalen Foren und die dort eingenommenen Standpunkte berücksichtigt und besonders der am 4. Oktober 2013 auf der 38. Tagung der Versammlung der Internationalen Zivilluftfahrt-Organisation („ICAO“ für „International Civil Aviation Organisation“) angenommenen Entschließung Rechnung getragen werden, die die konsolidierte Erklärung über die Fortsetzung der ICAO-Maßnahmen und -Strategien auf dem Gebiet des Umweltschutzes enthält.
(3)
Infolgedessen ist es wünschenswert, vorübergehend die Anforderungen der Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (3) für den Zeitraum bis 31. Dezember 2016 hinsichtlich Flügen von und nach Flugplätzen in Ländern außerhalb des Europäischen Wirtschaftsraums (EWR) als erfüllt zu erachten, um die auf der 38. Tagung der Versammlung der ICAO im Jahr 2013 erreichte Dynamik zu erhalten und auf der im Jahr 2016 anstehenden 39. Tagung Fortschritte zu erziel en. Dabei betont die Union, dass rechtliche Anforderungen auf Flüge von und nach Flugplätzen in EWR-Staaten angewandt werden können, wie auch rechtliche Anforderungen auf Emissionen aus Flügen zwischen solchen Flugplätzen angewendet werden können. Um Rechtssicherheit in Bezug auf diese Ausnahme herbeizuführen, sollten Flüge zwischen Flugplätzen in EWR-Staaten und Flugplätzen in Ländern, die 2013 Mitglied der Union geworden sind, als Flüge zwischen EWR-Staaten gelten.
(4)
Nach der Richtlinie 2003/87/EG ist es Sache der Mitgliedstaaten, über die Verwendung der Einkünfte aus der Versteigerung von Zertifikaten zu entscheiden. Diese Einkünfte oder ihr finanzieller Gegenwert sollten verwendet werden, um den Klimawandel in der Union und in Drittländern zu bekämpfen, unter anderem zur Verringerung von Treibhausgasemissionen, zur Anpassung an die Auswirkungen des Klimawandels in der Union und in Drittländern, insbesondere in Entwicklungsländern, zur Finanzierung von Forschung und Entwicklung auf dem Gebiet der Eindämmung und Anpassung, insbesondere auch in den Bereichen Raumfahrt und Luftverkehr, zur Verringerung der Emissionen durch einen emissionsarmen Verkehr und zur Deckung der Kosten für die Verwaltung des Unionssystems. Versteigerungserlöse oder ihr finanzieller Gegenwert sollten auch zur Finanzierung von Beiträgen zum Globalen Dachfonds für Energieeffizienz und erneuerbare Energien und für Maßnahmen gegen die Abholzung von Wäldern eingesetzt werden. Die Verwendung von Einkünften aus der Versteigerung von Zertifikaten gemäß der Richtlinie 2003/87/EG muss transparent sein, um den Zusagen der Union Gewicht zu verleihen. Gemäß der Richtlinie (EU) Nr. 525/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates (4) haben die Mitgliedstaaten der Kommission einen Bericht über die Verwendung der Einkünfte aus der Versteigerung von Zertifikaten vorzulegen.
(5)
Mit den in dieser Verordnung vorgesehenen Ausnahmen wird den Ergebnissen bilateraler und multilateraler Kontakte zu Drittländern Rechnung getragen, die die Kommission im Namen der Union weiter pflegen wird, um die Anwendung marktbasierter Mechanismen zur Verringerung der Emissionen des Luftverkehrs zu fördern,
(6)
In der Richtlinie 2003/87/EG ist die Möglichkeit vorgesehen, Maßnahmen zur Änderung der in Anhang I der genannten Richtlinie aufgelisteten Luftverkehrstätigkeiten zu erlassen, wenn ein Drittland Maßnahmen zur Eindämmung der Auswirkungen von Luftverkehrstätigkeiten auf das Klima einführt.
(7)
In allen Verhandlungen über Luftverkehrsabkommen der Union mit Drittstaaten sollte das Ziel verfolgt werden, die Flexibilität der Union zu sichern, Maßnahmen in Bezug auf Umweltangelegenheiten zu ergreifen, darunter auch Maßnahmen zur Eindämmung der Auswirkungen des Luftverkehrs auf das Klima.
(8)
Damit keine Wettbewerbsverzerrung entsteht, müssen alle Flüge auf derselben Strecke gleich behandelt werden.
(9)
Um auch weiterhin eine unverhältnismäßige Verwaltungslast für die kleinsten Luftfahrzeugbetreiber zu verhindern, sollte in Anhang I der Richtlinie 2003/87/EG eine befristete Ausnahme aufgenommen werden. Nichtgewerbliche Luftfahrzeugbetreiber mit jährlichen Emissionen von weniger als 1 000 Tonnen CO2 sollten deshalb ab dem 1. Januar 2013 bis zum 31. Dezember 2020 vom Anwendungsbereich der genannten Richtlinie ausgenommen werden.
(10)
Luftfahrzeugbetreiber mit geringen Emissionen sollten einen anderen Ansatz zur Überprüfung ihrer Emissionen verfolgen können, um die Verwaltungslast dieser Betreiber weiter zu reduzieren. Den Mitgliedstaaten sollte es möglich sein, Vereinfachungsmaßnahmen umzusetzen, die insbesondere den Anforderungen nichtgewerblicher Luftfahrzeugbetreiber mit geringen Emissionen entsprechen.
(11)
Besondere Beachtung sollte der Eindämmung oder gar Beseitigung von Problemen in Bezug auf die Zugänglichkeit und den Wettbewerb gelten, die für die Gebiete der Union in äußerster Randlage entstehen könnten. Daher sollten auch Flüge zwischen einem Flugplatz in einem Gebiet der Union in äußerster Randlage im Sinne des Artikels 349 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV) und einem Flugplatz in einem anderen Gebiet des EWR unter die aufgrund dieser Verordnung geschaffene Ausnahmeregelung fallen.
(12)
Um Rechtssicherheit für die Luftfahrzeugbetreiber und die einzelstaatlichen Behörden zu gewährleisten, ist es angezeigt, die Fristen für die Abgabe von Zertifikaten und die Berichterstattung in Bezug auf die Emissionen des Jahres 2013 bis 2015 zu verlängern.
(13)
Für die Zwecke der Anwendung dieser Ausnahmeregelung ist darauf hinzuweisen, dass für die Zuteilung an und Vergabe von Zertifikaten für Luftfahrzeugbetreiber nach wie vor die durch die Richtlinie 2003/87/EG festgelegte Methode gilt, d. h. die Berechnung beruht auf den überprüften Tonnenkilometerangaben in Bezug auf die darin genannten relevanten Zeiträume.
(14)
Nach der ICAO-Versammlung von 2016 und unter Beachtung ihrer Ergebnisse sollte die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat einen umfassenden Bericht vorlegen. In diesem Bericht sollte die Kommission unter anderem alle Optionen für die Erfassung von Emissionen infolge von Luftverkehrstätigkeiten darlegen und, falls angemessen, rasch Maßnahmen vorschlagen, um sicherzustellen, dass internationalen Entwicklungen Rechnung getragen und auf Probleme bei der Anwendung der Ausnahmeregelung eingegangen werden kann. Die Kommission sollte darüber hinaus die Umweltwirkung des Emissionshandelssystems der Europäischen Union besonders berücksichtigen und in diesem Zusammenhang den spezifischen Beitrag des Luftverkehrs, einschließlich Verfahren für eine bessere Angleichung der Bestimmungen, die auf Luftverkehrstätigkeiten bzw. auf ortsfeste Anlagen Anwendung finden.
(15)
Da die Ziele dieser Verordnung, nämlich die Schaffung einer befristeten Ausnahmeregelung für die Überwachung, Berichterstattung und Abgabe von Zertifikaten für Emissionen der Flüge von und nach Ländern außerhalb des EWR im Zeitraum vom 1. Januar 2013 bis zum 31. Dezember 2016, die Senkung der Verwaltungslast und die Vereinfachung der Verwaltung des Unionssystems, von den Mitgliedstaaten nicht ausreichend verwirklicht werden können, sondern wegen des Umfangs und der Auswirkungen der Maßnahme auf Unionsebene besser zu verwirklichen sind, kann die Union im Einklang mit dem in Artikel 5 des Vertrags über die Europäische Union verankerten Subsidiaritätsprinzip tätig werden. Entsprechend dem in demselben Artikel genannten Grundsatz der Verhältnismäßigkeit geht diese Verordnung nicht über das für die Verwirklichung dieser Ziele erforderliche Maß hinaus.
(16)
Im Hinblick auf den Ablauf der Abgabefrist am 30. April 2014 gemäß der Richtlinie 2003/87/EG muss unbedingt Rechtssicherheit für die Luftfahrzeugbetreiber und die nationalen Behörden geschaffen werden. Dementsprechend sollte diese Verordnung ab dem Zeitpunkt ihres Erlasses gelten.
(17)
Die Richtlinie 2003/87/EG sollte entsprechend geändert werden -
HABEN FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Richtlinie 2003/87/EG wird wie folgt geändert:
1.
Folgender Artikel wird eingefügt:
„Artikel 28a
Vor der bis 2020 erfolgenden Umsetzung eines internationalen Übereinkommens über die Anwendung eines einheitlichen globalen marktbasierten Mechanismus geltende Ausnahmen
(1) Abweichend von Artikel 12 Absatz 2a, Artikel 14 Absatz 3 und Artikel 16 betrachten die Mitgliedstaaten die in diesen Vorschriften vorgesehenen Anforderungen als erfüllt und ergreifen gegen Luftfahrzeugbetreiber keine Maßnahmen in Bezug auf
a)
alle Emissionen aus Flügen von oder nach Flugplätzen in Ländern außerhalb des Europäischen Wirtschaftsraums (EWR) in jedem Kalenderjahr ab 1. Januar 2013 bis 31. Dezember 2016,
b)
alle Emissionen von Flügen zwischen einem Flugplatz in einem Gebiet der Union in äußerster Randlage im Sinne des Artikels 349 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV) und einem Flugplatz in einem anderen Gebiet des EWR in jedem Kalenderjahr ab 1. Januar 2013 bis 31. Dezember 2016,
c)
die Abgabe von Zertifikaten in Höhe der geprüften Emissionen des Jahres 2013 von Flügen zwischen Flugplätzen in EWR-Staaten, die bis 30. April 2015 statt bis 30. April 2014 stattfindet, und der geprüften Emissionen des Jahres 2013 von Flügen, über die bis 31. März 2015 statt bis 31. März 2014 Bericht erstattet wird.
Für die Zwecke der Artikel 11a, 12 und 14 gelten die geprüften Emissionen von nicht in Unterabsatz 1 genannten Flügen als die geprüften Emissionen des Luftfahrzeugbetreibers.
(2) Abweichend von Artikel 3e Absatz 5 und Artikel 3f erhält ein Luftfahrzeugbetreiber, dem die in Absatz 1 Buchstaben a und b genannten Ausnahmen gewährt werden, eine Anzahl kostenloser Zertifikate, die proportional zu der in diesen Buchstaben vorgesehenen Verringerung der Abgabeverpflichtung gekürzt wird.
Abweichend von Artikel 3f Absatz 8 werden Zertifikate, die infolge der Anwendung von Unterabsatz 1 des vorliegenden Absatzes nicht zugeteilt werden, gelöscht.
Für die Tätigkeit im Zeitraum vom 1. Januar 2013 bis zum 31. Dezember 2016 veröffentlichen die Mitgliedstaaten bis zum 1. August 2014 die Anzahl der kostenlosen Zertifikate, die sie jedem Luftfahrzeugbetreiber zugeteilt haben.
(3) Abweichend von Artikel 3d versteigern die Mitgliedstaaten eine Anzahl Luftverkehrszertifikate, die proportional zur Verringerung der insgesamt ausgestellten Zertifikate gekürzt wird.
(4) Abweichend von Artikel 3d Absatz 3 wird die Anzahl der von jedem Mitgliedstaat für den Zeitraum vom 1. Januar 2013 bis zum 31. Dezember 2016 zu versteigernden Zertifikate verringert, damit sie dem Anteil der zugeordneten Luftverkehrsemissionen für Flüge entsprechen, die nicht unter die Ausnahmeregelungen gemäß Absatz 1 Buchstaben a und b dieses Artikels fallen.
(5) Abweichend von Artikel 3g müssen Luftfahrzeugbetreiber für Flüge, die unter die Ausnahmeregelungen gemäß Absatz 1 Buchstaben a und b dieses Artikels fallen, keine Überwachungspläne, in denen Maßnahmen zur Überwachung und Berichterstattung hinsichtlich Emissionen enthalten sind, übermitteln.
(6) Betragen die jährlichen Gesamtemissionen eines Luftfahrzeugbetreibers weniger als 25 000 Tonnen CO2, so werden seine Emissionen abweichend von den Artikeln 3g, 12, 15 und 18a als geprüfte Emissionen erachtet, wenn sie mit einem Instrument für Kleinemittenten ermittelt wurden, das aufgrund der Verordnung (EU) Nr. 606/2010 der Kommission (5) zulässig ist und von Eurocontrol mit Daten aus seiner Unterstützungseinrichtung für das Emissionhandelssystem der Union aufgefüllt wurde. Die Mitgliedstaaten dürfen auf nichtgewerbliche Luftfahrzeugbetreiber vereinfachte Verfahren anwenden, solange solche Verfahren nicht weniger genau als das Instrument für Kleinemittenten sind.
(7) Für die Zwecke dieses Artikels gelten Flüge zwischen Flugplätzen in EWR-Staaten und Ländern, die 2013 Mitglied der Union geworden sind, als Flüge zwischen Flugplätzen in EWR-Staaten.
(8) Die Kommission informiert das Europäische Parlament und den Rat regelmäßig, und zwar mindestens einmal im Jahr, über die Fortschritte der Verhandlungen im Rahmen der Internationalen Zivilluftfahrt-Organisation (ICAO) und über ihre Bemühungen zur Förderung der internationalen Anerkennung markbasierter Mechanismen durch Drittstaaten. Im Anschluss an die ICAO-Versammlung von 2016 erstattet die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat Bericht über die Maßnahmen zur Umsetzung eines internationalen Übereinkommens über einen globalen marktbasierten Mechanismus ab 2020, mit dem Treibhausgasemissionen des Luftverkehrs in nichtdiskriminierender Weise gesenkt werden, und bezieht in die Berichterstattung die von den Mitgliedstaaten gemäß Artikel 17 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übermittelten Informationen über die Verwendung von Einkünften ein.
In ihrem Bericht prüft die Kommission, in welchem Umfang Emissionen infolge von Flugtätigkeiten von oder nach Flugplätzen in Ländern außerhalb des EWR ab dem 1. Januar 2017 erfasst werden sollten, und legt, soweit angemessen, entsprechende Vorschläge vor. Die Kommission prüft in ihrem Bericht außerdem Lösungen für andere Probleme, die sich bei der Anwendung der Absätze 1 bis 4 dieses Artikels ergeben können, wobei sie weiterhin dafür sorgt, dass alle Luftfahrzeugbetreiber auf ein und derselben Strecke gleich behandelt werden.
(5) Verordnung (EU) Nr. 606/2010 der Kommission vom 9. Juli 2010 zur Genehmigung eines von der Europäischen Organisation für Flugsicherung (Eurocontrol) entwickelten vereinfachten Instruments zur Schätzung des Treibstoffverbrauchs bestimmter Luftfahrzeugbetreiber, die Kleinemittenten sind (ABl. L 175 vom 10.7.2010, S. 25).“" 						
2.
In Anhang I wird in der darin enthaltenen Tabelle in der Spalte „Tätigkeiten“ unter der Überschrift „Luftverkehr“ nach Buchstabe j folgender Buchstabe eingefügt:
„k)
vom 1. Januar 2013 bis zum 31. Dezember 2020 Flüge, die abgesehen von diesem Buchstaben unter diese Tätigkeit fallen würden und von einem nichtgewerblichen Luftfahrzeugbetreiber durchgeführt werden, dessen Flüge jährliche Gesamtemissionen von weniger als 1 000 Tonnen aufweisen.“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 30. April 2014.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Straßburg am 16. April 2014.