РЕШЕНИЕ 2014/912/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
в подкрепа на действията в областта на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ) с цел намаляване на риска от незаконна търговия с малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ) и боеприпаси за тях в региона на Сахел
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика с МОЛВ и боеприпаси за тях. В тази стратегия Европейският съвет отбелязва, че изобилието на запаси от МОЛВ и боеприпаси прави тези оръжия еднакво леснодостъпни за цивилни лица, престъпници, терористи и бойци и се подчертава необходимостта да продължат превантивните действия за борба с незаконното предлагане на конвенционални оръжия и търсенето на такива оръжия. В стратегията Африка се определя като континента, който в най-голяма степен е засегнат от въздействието на вътрешните конфликти, влошавани от дестабилизиращия приток на МОЛВ.
(2)
На 21 март 2011 г. Съветът одобри стратегията на Европейския съюз за сигурността и развитието на Сахел, с която се осигурява интегрирана рамка за ангажиментите на Съюза в региона на Сахел. Едно от четирите направления за действие на стратегията цели да се укрепи капацитета в областите на сигурността, правоприлагането и правовата държава в региона в подкрепа на борбата със заплахите и справянето с тероризма и организираната престъпност по по-ефективен и съобразен с особеностите му начин, както и да ги обвърже с мерки за добро управление.
(3)
На 14 юни 2006 г. в Абуджа, Нигерия, държавите - членки на Икономическата общност на западноафриканските държави, приеха влязлата в сила на 29 септември 2009 г. Конвенция на Икономическата общност на западноафриканските държави относно малките оръжия и леките въоръжения, боеприсите за тях и други свързани материали. На 30 април 2010 г. в Киншаса, Демократична република Конго, държавите - членки на Икономическата общност на държавите от Централна Африка и Република Руанда, приеха Централноафриканската конвенция за контрол на малките оръжия и леките въоръжения, боеприпасите за тях, частите и компонентите, които могат да се използват за тяхното производство, поправка или сглобяване. Подписалите тези две конвенции държави са поели ангажимент, наред с другото, да предприемат необходимите мерки, за да гарантират безопасното и ефективно управление, съхранение и сигурност на националните запаси от МОЛВ, в съответствие с подходящите стандарти и процедури.
(4)
Буркина Фасо, Мали и Нигерия, както и 23 държави членки, са ратифицирали Договора за търговия с оръжие, а Чад, Мавритания и Нигер са го подписали. Съгласно член 16, параграф 1 от Договора за търговия с оръжие при прилагане на договора, всяка държава - страна по конвенцията, може да потърси помощ, включително правна или законодателна помощ, помощ за изграждане на институционален капацитет, както и техническа, материална или финансова помощ. Тази помощ може да включва управление на запасите, програми за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, примерно законодателство и ефективни практики за прилагане. Всяка държава - страна по конвенцията, която е в състояние да направи това, при поискване предоставя такава помощ.
(5)
Буркина Фасо, Мали, Мавритания и Нигерия са държави - страни по Протокола срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси към Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност (наричан по-долу „Протоколът за огнестрелните оръжия“).
(6)
Всички държави - членки на ООН, са поели ангажимент за ефективното изпълнение на Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения във всичките ѝ аспекти (наричана по-долу „Програмата за действие на ООН“), както и на Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения.
(7)
На Петата двугодишна среща на държавите, на която да се разгледа изпълнението на Програмата за действие на ООН (Ню Йорк, 16-20 юни 2014 г.), всички държави - членки на ООН, за пореден път изтъкнаха, че правилното управление на запасите от МОЛВ, по-специално в ситуации на конфликт и след конфликт, е от основно значение за предотвратяване на нещастни случаи и намаляване на риска от пренасочване на МОЛВ към незаконна търговия, незаконни въоръжени групи, терористи и други получатели, които нямат разрешение за това. Държавите - членки на ООН, призоваха за засилване на международното и регионалното сътрудничество и помощ по въпросите на физическата сигурност и управлението на запасите, и поеха ангажимент да се възползват, когато е възможно, от напредъка в областта на технологиите за укрепване на управлението на запасите и мерките за физическа сигурност.
(8)
Народният бунт в Либия през февруари 2011 г. и последвалият въоръжен конфликт, както и политическата криза и кризата на сигурността в Мали през 2012 г. показаха, че недържавни участници, включително терористи, могат да се възползват от неправилно съхранявани и управлявани държавни запаси от МОЛВ и боеприпаси за тях и да ги пренасочват в ущърб на мира и сигурността. В контекста на нарастваща активност от страна на недържавни участници в региона на Сахел, включително в Северна Нигерия, приоритетно значение придобива подобряването на сигурността на местата за съхранение на оръжия и боеприпаси в държавите в Сахел.
(9)
В съответствие с мандата, получен от Общото събрание на ООН (Резолюция 40/151 G, 16 декември 1985 г.) Регионалният център на ООН за мир и разоръжаване в Африка, който е част от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването, е натрупал дългогодишен опит в оказване на подкрепа на държавите от Сахел и гражданското общество при прилагането от тяхна страна на международните и регионалните инструменти за контрол върху МОЛВ.
(10)
От 2013 г. насам посредством Службата на ООН за борба срещу противопехотните мини и в съответствие с резолюции 2100 (2013) и 2164 (2014) на Съвета за сигурност на ООН Интегрираната многостранна мисия на ООН за стабилизиране в Мали съдейства на властите на Мали в областта на разминирането и управлението на оръжия и боеприпаси.
(11)
Неправителствената организация Mine Advisory Group (Консултативна група по разминиране) наскоро започна регионален проект по неотложни въпроси, свързани със сигурността и управлението на конвенционални оръжия и боеприпаси в целеви държави в района Сахел-Магреб.
(12)
Съгласно Решение 2011/428/ОВППС на Съвета (1) Съюзът финансира, наред с другото, предоставянето на маркиращо оборудване за правоприлагащите органи в няколко държави в Западна Африка, както и обучение по въпроси, свързани с Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения (наричанпо-долу „Международният инструмент за проследяване“) и с международните технически насоки за боеприпасите.
(13)
Съгласно Решение 2013/320/ОВППС на Съвета (2) Съюзът подкрепя мерки, насочени към осигуряване на действителна физическа сигурност и управление на запасите (ФСУЗ) в либийските оръжейни арсенали, с цел да се намалят породените от незаконното разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях рискове за сигурността на Либия и на съседните ѝ държави, включително в региона на Сахел.
(14)
Съгласно Решение 2013/698/ОВППС на Съвета (3) Съюзът подкрепя създаването на глобален механизъм за докладване относно незаконни МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси („iTrace“), по-специално въз основа на проучвания на място относно МОЛВ и боеприпаси за тях, разпространявани в засегнати от конфликти райони, включително в Африка.
(15)
В рамките на своята обща политика за сигурност и отбрана Съюзът започна три действия в региона на Сахел, а именно, на първо място, започналата на 8 август 2012 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Нигер за подпомагане на борбата срещу организираната престъпност и тероризма в Нигер; на второ място, започналата на 18 февруари 2013 г. военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на въоръжените сили на Мали, с която чрез обучение и консултации се допринася за преструктурирането и реорганизацията на въоръжените сили в Мали; и, на трето място, започналата на 15 април 2014 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Мали за предоставяне на стратегически съвети и обучение на силите за вътрешна сигурност в Мали.
(16)
От 2011 г. насам по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Съюзът оказва подкрепа на Службата на ООН по наркотиците и престъпността в усилията ѝ за насърчаване на ратифицирането и изпълнението на Протокола за огнестрелните оръжия, по-специално в Западна Африка. От 2010 г. насам в рамките на същия инструмент Съюзът осигурява финансова подкрепа за Регионалния център за малки оръжия в региона на Големите езера, Африканския рог и съседните държави, установен в Найроби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ
Член 1
1. Съюзът допринася за сигурността и стабилността в региона на Сахел, като подпомага държавите в региона да предотвратяват пренасочването и незаконния трафик на държавни МОЛВ и боеприпаси чрез подобряване на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ).
2. Дейностите, които Съюзът ще подкрепя, имат следните конкретни цели:
а)
да създават необходимия политически консенсус относно подобряване на процедурите в областта на ФСУЗ и да насърчават регионалното сътрудничество и обмена на знания;
б)
да подпомагат държавите, към които са насочени, в разработването на актуално законодателство, административни процедури и практически стандартни оперативни процедури, които да служат за основа на укрепването на ФСУЗ в съответствие с международните стандарти за добри практики;
в)
да предоставят пряка помощ за извършването на дейности в областта на управлението и сигурността на запасите, включително чрез обновяване на съоръжения за съхранение, унищожаване на излишни, остарели или незаконни МОЛВ, както и пилотното въвеждане на нови технологии.
Подробно описание на тези дейности се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-долу „върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1, параграф 2, се извършва от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването чрез нейния Регионален център за мир и разоръжаване в Африка. Службата на ООН по въпросите на разоръжаването изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнение на дейностите, посочени член 1, параграф 2, е в размер на 3 561 257,06 EUR. Общият прогнозен бюджет на целия проект е 4 129 393,06 EUR, като той се осигурява чрез съфинансиране.
2. Разходите, финансирани от предвидената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата на Съюза, приложими за общия бюджет на Съюза.
3. Комисията осъществява надзор върху правилното използване на посочено в параграф 1 финансово участие на Съюза. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. В споразумението се предвижда, че Службата на Организацията на обединените нации по въпросите на разоръжаването гарантира, че приносът на Съюза се отразява в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-скоро след 15 декември 2014 г. Тя информира Съвета и върховния представител за всички трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране, в срок от две седмици след подписването.
Член 4
1. Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета.
2. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на дейностите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 42 месеца след датата на сключване на съответното споразумение за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на приемането на настоящото решение, ако в рамките на този срок все още не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
BESCHLUSS 2014/912/GASP DES RATES
vom 15. Dezember 2014
zur Unterstützung von Maßnahmen zur physischen Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen, um die Gefahr des unerlaubten Handels mit Kleinwaffen und leichten Waffen (SALW) und der dazugehörigen Munition in der Sahel-Region zu verringern
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere auf Artikel 26 Absatz 2 und Artikel 31 Absatz 1,
auf Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Europäische Rat hat am 15. und 16. Dezember 2005 die Strategie der EU zur Bekämpfung der Anhäufung von Kleinwaffen und leichten Waffen und dazugehöriger Munition sowie des unerlaubten Handels damit angenommen. In dieser Strategie stellt der Europäische Rat fest, dass es die Menge an Waffen- und Munitionsbeständen Zivilpersonen ebenso wie Kriminellen, Terroristen und Kämpfern erleichtert, in den Besitz von Kleinwaffen und leichten Waffen zu gelangen und es wird hervorgehoben, dass weiterhin vorbeugende Maßnahmen gegen das illegale Anbieten konventioneller Waffen sowie die illegale Nachfrage nach ihnen ergriffen werden müssen. Ferner wird Afrika in der genannten Strategie als der Kontinent herausgestellt, der am stärksten unter internen Konflikten leidet, die durch die destabilisierende Wirkung des Zulaufs von SALW noch verschärft werden.
(2)
Der Rat hat am 21. März 2011 die Strategie der Europäischen Union für Sicherheit und Entwicklung in der Sahelzone gebilligt, mit der ein integrierter Rahmen für das Engagement der Union in der Sahel-Region geschaffen wird. Mit einem der vier Handlungsbereiche der Strategie wird die Stärkung der Kapazitäten in den Bereichen Sicherheit, Strafverfolgung und Rechtsstaatlichkeit in der Region angestrebt, um so Bedrohungen abzuwehren, Terrorismus und organisierte Kriminalität wirksamer und gezielter anzugehen und eine Verknüpfung mit Maßnahmen zur verantwortungsvollen Staatsführung herzustellen.
(3)
Die Mitgliedstaaten der Wirtschaftsgemeinschaft der westafrikanischen Staaten (im Folgenden „ECOWAS“) haben am 14. Juni 2006 in Abuja, Nigeria das ECOWAS Übereinkommen über Kleinwaffen und leichte Waffen, ihre Munition und ähnliches Material angenommen, das am 29. September 2009 in Kraft getreten ist. Die Mitgliedstaaten der Wirtschaftsgemeinschaft der zentralafrikanischen Staaten (im Folgenden „ECCAS“) und die Republik Ruanda haben am 30. April 2010 in Kinshasa, Demokratische Republik Kongo, ein Zentralafrikanisches Übereinkommen zur Kontrolle von Kleinwaffen und leichten Waffen, deren Munition und aller Teile und Komponenten, die zur Herstellung, Instandsetzung und Montage dieser Waffen verwendet werden können, angenommen. In beiden Übereinkommen verpflichten sich die Unterzeichnerstaaten unter anderem dazu, die Maßnahmen zu ergreifen, die zur sicheren und wirksamen Verwaltung, Lagerung und Sicherung ihrer nationalen Bestände an SALW in Einklang mit den geeigneten Standards und Verfahren erforderlich sind.
(4)
Burkina Faso, Mali und Nigeria haben den Vertrag über den Waffenhandel ratifiziert, ebenso wie 23 Mitgliedstaaten, während Mauretanien, Niger und Tschad ihn unterzeichnet haben. Artikel 16 Absatz 1 des Vertrags über den Waffenhandel sieht vor, dass bei der Durchführung dieses Vertrags sich jeder Vertragsstaat um Unterstützung, einschließlich rechtlicher Unterstützung oder Hilfe bei der Gesetzgebung, Hilfe beim Aufbau institutioneller Kapazitäten sowie technischer, materieller oder finanzieller Hilfe, bemühen kann. Zu dieser Unterstützung kann Folgendes gehören: Lagerhaltung, Entwaffnungs-, Demobilisierungs- und Wiedereingliederungsprogramme, Mustergesetze und wirksame Durchführungsverfahren. Jeder Vertragsstaat, der dazu in der Lage ist, leistet diese Unterstützung auf Ersuchen.
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauretanien und Nigeria sind Vertragsstaaten des Zusatzprotokolls gegen die unerlaubte Herstellung von Feuerwaffen, deren Teilen, Komponenten und Munition sowie gegen den unerlaubten Handel damit zum Übereinkommen der Vereinten Nationen gegen die grenzüberschreitende organisierte Kriminalität (im Folgenden „Feuerwaffen-Protokoll“).
(6)
Alle VN-Mitgliedstaaten setzen sich für die wirksame Umsetzung des VN-Aktionsprogramms zur Verhütung, Bekämpfung und Beseitigung des unerlaubten Handels mit Kleinwaffen und leichten Waffen unter allen Aspekten (im Folgenden „VN-Aktionsprogramm“) und des Internationalen Rechtsinstruments zur Ermöglichung der rechtzeitigen und zuverlässigen Identifikation und Rückverfolgung illegaler Kleinwaffen und leichter Waffen durch die Staaten ein.
(7)
Auf der fünften zweijährlichen Tagung der Staaten zur Überprüfung der Umsetzung des VN-Aktionsprogramms (New York, 16.-20. Juni 2014) bekräftigten alle VN-Mitgliedstaaten, dass die ordnungsgemäße Verwaltung von SALW-Beständen, insbesondere während und nach Konflikten, von entscheidender Bedeutung ist, wenn es darum geht, Unfälle zu vermeiden und das Risiko zu verringern, dass Waffen in den unerlaubten Handel oder zu illegalen bewaffneten Gruppen, Terroristen und anderen unbefugten Empfängern umgelenkt werden. Die VN-Mitgliedstaaten forderten einen Ausbau der internationalen und regionalen Zusammenarbeit sowie der Hilfe bei Fragen der Verwaltung von Lagerbeständen und der physischen Sicherung und verpflichteten sich, soweit möglich, technische Fortschritte zur Verbesserung der Verwaltung von Lagerbeständen, einschließlich Maßnahmen bezüglich der physischen Sicherung, zu nutzen.
(8)
Der Volksaufstand in Libyen im Februar 2011 und der anschließende bewaffnete Konflikt sowie die politische und die sicherheitspolitische Krise in Mali 2012 haben gezeigt, wie nichtstaatliche Akteure, einschließlich Terroristen, die nicht ordnungsgemäße Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen im Eigentum des Staates zur Umlenkung von SALW und Munition - zu Lasten von Frieden und Sicherhei - ausnutzen können. Vor dem Hintergrund verstärkter Aktivitäten nichtstaatlicher Akteure in der Sahel-Region, einschließlich Nordnigeria, ist eine bessere Sicherung von Waffen und Munition in den Staaten der Sahelzone vorrangig geworden.
(9)
Das Regionalzentrum der Vereinten Nationen für Frieden und Abrüstung in Afrika (im Folgenden „UNREC“), das zum Büro der Vereinten Nationen für Abrüstungsfragen (im Folgenden „UNODA“) gehört, verfügt über langjährige Erfahrung im Bereich der Unterstützung der Staaten und der Zivilgesellschaft in der Sahel-Region bei der Umsetzung von internationalen und regionalen Instrumenten zur SALW-Kontrolle im Einklang mit dem ihm von der VN-Generalversammlung erteilten Mandat (Resolution 40/151 G, 16. Dezember 1985).
(10)
Die Mehrdimensionale integrierte Stabilisierungsmission der Vereinten Nationen in Mali (im Folgenden „MINUSMA“) hat die malischen Behörden über den Dienst für Antiminenprogramme der Vereinten Nationen (im Folgenden „UNMAS“) in Einklang mit den Resolutionen 2100(2013) und 2164(2014) des VN-Sicherheitsrates bei der Minenräumung und der Verwaltung der Bestände an Waffen und Munition unterstützt.
(11)
Die Nichtregierungsorganisation Mine Advisory Group (im Folgenden „MAG“) hat unlängst ein regionales Projekt ins Leben gerufen, das sich mit dringenden Fragen der Sicherung und Verwaltung konventioneller Waffen und Munition in den Zielländern in der Region Sahelzone-Maghreb befasst.
(12)
Im Rahmen des Beschlusses 2011/428/GASP des Rates (1) hat die Union unter anderem die Bereitstellung von Kennzeichnungsausrüstung für die Strafverfolgungsbehörden mehrerer westafrikanischer Staaten sowie Schulungen in Bezug auf das Internationale Rückverfolgungsinstrument und die Internationalen technischen Leitlinien für Munition finanziert.
(13)
Im Rahmen des Beschlusses 2013/320/GASP des Rates (2) unterstützt die Union Maßnahmen zur Gewährleistung einer ordnungsgemäßen physischen Sicherung und Verwaltung der libyschen Lagerbestände an Waffen, um so die Gefahren zu verringern, die von der unerlaubten Verbreitung von SALW und Munition für die Sicherheit Libyens und seiner Nachbarländer, einschließlich der Sahelzone, ausgehen.
(14)
Im Rahmen des Beschlusses 2013/698/GASP des Rates (3) fördert die Union die Einrichtung eines globalen Berichterstattungsmechanismus für illegale SALW und andere konventionelle Waffen und Munition (im Folgenden „iTrace“), der sich insbesondere auf Untersuchungen vor Ort über die Verschiebung von SALW und Munition in Konfliktgebieten, einschließlich in Afrika, stützt.
(15)
Die Union hat im Rahmen ihrer Gemeinsamen Sicherheits- und Verteidigungspolitik drei Maßnahmen in der Sahel-Region eingeleitet: erstens die am 8. August 2012 angelaufene EUCAP Sahel Niger zur Unterstützung der Bekämpfung von organisierter Kriminalität und Terrorismus in Niger; zweitens die am 18. Februar 2013 angelaufene Ausbildungsmission der Europäischen Union in Mali als Beitrag zur Umstrukturierung und Neuorganisation der malischen Streitkräfte durch Ausbildung und Beratung und drittens die am 15. April 2014 eingeleitete EUCAP Sahel Mali zur strategischen Beratung und zur Ausbildung der internen Sicherheitskräfte in Mali.
(16)
Die Union unterstützt im Rahmen des Stabilitäts- und Friedensinstruments seit 2011 das Büro der Vereinten Nationen für Drogen- und Verbrechensbekämpfung bei seinen Bemühungen zur Förderung der Ratifizierung und Umsetzung des Feuerwaffen-Protokolls, insbesondere in Westafrika. Im Rahmen dieses Instruments stellt die Union seit 2010 finanzielle Unterstützung für das Regionalzentrum für Kleinwaffen (im Folgenden „RECSA“) in der Region der Großen Seen, am Horn von Afrika und in den angrenzenden Staaten mit Sitz in Nairobi bereit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Die Union leistet einen Beitrag zu Sicherheit und Stabilität in der Sahel-Region, indem sie den Staaten dieser Region hilft, durch eine bessere physische Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen die Umlenkung von SALW und Munition im Eigentum des Staates sowie den unerlaubten Handel damit zu verhüten.
(2) Mit den von der Union geförderten Maßnahmen werden die folgenden spezifischen Ziele verfolgt:
a)
Herbeiführen der erforderlichen politischen Unterstützung für die Verbesserung der Verfahren zur physischen Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen sowie Förderung der regionalen Zusammenarbeit und des regionalen Wissensaustauschs;
b)
Unterstützung der Zielländer bei der Ausarbeitung von aktuellen Rechtsvorschriften, Verwaltungsverfahren und praktischen Standardverfahren (im Folgenden „SOPs“) als Grundlage für eine verbesserte physische Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen in Einklang mit internationalen bewährten Verfahren;
c)
direkte Unterstützung der Durchführung von Maßnahmen zur Verwaltung von Lagerbeständen und zu deren Sicherung, auch durch Sanierung von Lagerungseinrichtungen, Vernichtung von überschüssigen, veralteten oder illegalen SALW sowie Erprobung von neuen Technologien.
Eine ausführliche Beschreibung dieser Maßnahmen ist im Anhang enthalten.
Artikel 2
(1) Für die Durchführung dieses Beschlusses ist der Hohe Vertreter der Union für Außen- und Sicherheitspolitik (im Folgenden „Hoher Vertreter“) zuständig.
(2) Die technische Durchführung der in Artikel 1 Absatz 2 genannten Maßnahmen erfolgt durch das UNODA über das UNREC. Das UNODA nimmt diese Aufgaben unter der Verantwortung des Hohen Vertreters wahr. Hierzu trifft der Hohe Vertreter die notwendigen Vereinbarungen mit dem UNODA.
Artikel 3
(1) Der finanzielle Bezugsrahmen für die Durchführung der in Artikel 1 Absatz 2 genannten Maßnahmen beträgt 3 561 257,06 EUR. Die geschätzten Gesamtmittel des Gesamtprojekts belaufen sich auf 4 129 393,06 EUR, die durch Kofinanzierung bereitgestellt werden sollen.
(2) Die mit dem Betrag nach Absatz 1 finanzierten Ausgaben werden entsprechend den für den Gesamthaushaltsplan der Union geltenden Unionsverfahren und -vorschriften verwaltet.
(3) Die Kommission beaufsichtigt die ordnungsgemäße Ausführung des in Absatz 1 genannten Beitrags der Union. Hierzu schließt sie eine Finanzierungsvereinbarung mit dem UNODA. In der Vereinbarung wird festgehalten, dass das UNODA dafür Sorge trägt, dass dem Beitrag der Union die seinem Umfang entsprechende öffentliche Beachtung zuteil wird.
(4) Die Kommission bemüht sich, die in Absatz 3 genannte Finanzierungsvereinbarung so bald wie möglich nach dem 15. Dezember 2014 zu schließen. Sie unterrichtet innerhalb von zwei Wochen nach der Unterzeichnung den Rat und den Hohen Vertreter über eventuell dabei auftretende Schwierigkeiten sowie über den Zeitpunkt, zu dem die Finanzierungsvereinbarung geschlossen wird.
Artikel 4
(1) Der Hohe Vertreter unterrichtet den Rat auf der Grundlage regelmäßiger Berichte, die vom UNODA zu erstellen sind, über die Durchführung dieses Beschlusses. Diese Berichte bilden die Grundlage für die Bewertung durch den Rat.
(2) Die Kommission stellt Informationen über die finanziellen Aspekte der Durchführung der in Artikel 1 Absatz 2 genannten Maßnahmen zur Verfügung.
Artikel 5
(1) Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
(2) Die Geltungsdauer dieses Beschlusses endet 42 Monate nach Abschluss der entsprechenden Finanzierungsvereinbarung gemäß Artikel 3 Absatz 3 oder sechs Monate nach dem Zeitpunkt der Annahme dieses Beschlusses, wenn innerhalb dieses Zeitraums keine Finanzierungsvereinbarung geschlossen wurde.
Geschehen zu Brüssel am 15. Dezember 2014.