РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/604 НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2015 година
за изменение на приложения I и II към Регламент (ЕС) № 206/2010 по отношение на ветеринарно-санитарните изисквания за туберкулоза по говедата в образците на ветеринарни сертификати BOV-X и BOV-Y и вписванията за Израел, Нова Зеландия и Парагвай в списъците на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешено въвеждането в Съюза на живи животни и прясно месо
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (1), и по-специално член 8, уводното изречение, член 8, параграф 1, първа алинея и член 8, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (2), и по-специално член 3, параграф 1, първа и втора алинея, член 6, параграф 1, първа алинея, член 7, буква д) и член 13, параграф 1, буква д) от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2004/68/ЕО се установяват, inter alia, специални ветеринарно-санитарни изисквания за внос и транзитно преминаване през Съюза на живи копитни животни, които следва да бъдат основани на правилата, установени в законодателството на Съюза по отношение на болестите, към които посочените животни са възприемчиви.
(2)
В Директива 2004/68/ЕО е предвидена също възможността да бъдат определяни специални условия за трети страни, при условие че еквивалентността на предоставените от съответната трета страна здравни гаранции е официално призната от Съюза.
(3)
В Регламент (ЕС) № 206/2010 на Комисията (3) се установяват, inter alia, изискванията за ветеринарно сертифициране при въвеждане в Съюза на някои пратки от живи животни, включително пратки от домашни животни от рода на едрия рогат добитък. В приложение I към посочения регламент е установен списък на трети страни, територии или части от тях, от които такива пратки могат да бъдат въвеждани в Съюза, както и специални условия за пратките от някои трети страни.
(4)
Освен това в приложение I към Регламент (ЕС) № 206/2010 е установен образец на ветеринарен сертификат за домашни животни от рода на едрия рогат добитък (включително видовете Bubalus и Bison и техните кръстоски), предназначени за отглеждане и/или разплод след внос (BOV-X), и образец на ветеринарен сертификат за домашни животни от рода на едрия рогат добитък (включително видовете Bubalus и Bison и техните кръстоски), предназначени за незабавно клане след внос (BOV-Y), които включват гаранции по отношение на туберкулоза по говедата.
(5)
С Директива 64/432/ЕИО на Съвета (4) се определят правилата за търговия в рамките на Съюза с животни от рода на едрия рогат добитък и се предвиждат програми за мониторинг и ликвидиране на някои болести по животните, включително на туберкулозата. Нова Зеландия е поискала признаване на нейната програма за контрол на туберкулозата по говедата като еквивалентна на програмите за наблюдение и ликвидиране на туберкулозата по говедата, които се прилагат от държавите членки в съответствие с условията, установени в раздел I от приложение А към Директива 64/432/ЕИО. Информацията, предоставена от Нова Зеландия за нейната програма за контрол на туберкулозата по говедата, показва, че статусът на стадо говеда, класифицирани като „C2“ съгласно националната стратегия на Нова Зеландия за борба с вредителите по отношение на туберкулозата по говедата, е еквивалентен на статуса на стадо говеда по отношение на туберкулозата по говедата, което е признато в държава членка за „официално свободно от туберкулоза стадо говеда“ в съответствие с условията, посочени в раздел I от приложение A към Директива 64/432/ЕИО.
(6)
Поради това списъкът и специалните условия, посочени в част 1 от приложение I към Регламент (ЕС) № 206/2010, както и образците на ветеринарни сертификати BOV-X и BOV-Y, установени в част 2 от посоченото приложение, следва да бъдат изменени, за да отразят специалните условия, чрез които Европейският съюз признава еквивалентността на класификацията на стадата говеда в категория „C2“ в рамките на програмата за контрол на туберкулозата по говедата, прилагана в Нова Зеландия, на условията, определени в раздел I от приложение А към Директива 64/432/ЕИО за стадо говеда, признато за „официално свободно от туберкулоза стадо говеда“ в държава членка.
(7)
С Регламент (ЕС) № 206/2010 се определят, inter alia, условията за внос в Съюза на пратки от прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък. За тази цел в приложение II към посочения регламент е установен списък на трети страни, територии или части от тях, от които могат да бъдат въвеждани такива пратки в Съюза, както и образци на ветеринарните сертификати, които трябва да придружават посочените пратки, като се отчитат всички специфични условия или допълнителни гаранции, които се изискват.
(8)
На 19 септември 2011 г. Парагвай информира Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) за появата на огнище на болестта шап (5). След това уведомление с Регламент (ЕС) № 206/2010, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1112/2011 на Комисията (6), беше спрян вносът в Съюза на прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък от посочената трета страна.
(9)
Последното огнище на шап в Парагвай е било през януари 2012 г. От ноември 2013 г. OIE призна Парагвай за държава с две зони, свободни от шап, които обхващат цялата територия на Парагвай, където се прилага ваксинация (7).
(10)
През април 2014 г. бе проведен одит от Комисията за проверка на ефективността на предприетите мерки и на официалния контрол при предоставянето на гаранции за здравето на животните по отношение на болестта шап (8). FVO стигна до заключението, че системата за контрол на здравето на животните в Парагвай предлага задоволителни гаранции по отношение на болестта шап, в съответствие с изискванията на Съюза за въвеждането на обезкостено и зряло прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък или еквивалентни на тях изисквания. Въпреки това от Парагвай беше поискано да представи доказателства за липсата на вируса на болестта шап на своята територия и за ефективността на програмата за ваксинация.
(11)
През втората половина на 2014 г. Парагвай проведе серологични изследвания, основани на насоките, предвидени в глава 8.7 от Здравния кодекс за сухоземните животни на OIE, издание 2014 г. (9). След оценка на резултатите Комисията стигна до заключението, че са налице достатъчно доказателства за отсъствието на вируса на болестта шап в Парагвай и че е удовлетворена от ефективността на програмата за ваксинация. Поради това Парагвай дава достатъчни гаранции за здравето на животните и е поискала разрешение за износ за Съюза на обезкостено и зряло прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък.
(12)
Освен това Израел е посочен в списъка в част 1 от приложение II към Регламент (ЕС) № 206/2010. С оглед на пазарната прозрачност и в съответствие с международното право следва да се уточни, че в случая на Израел териториалният обхват на ветеринарните сертификати се ограничава до територията на Държавата Израел, като се изключват териториите, които са под израелско управление от юни 1967 г., а именно Голанските възвишения, ивицата Газа, Източен Йерусалим и останалата част от Западния бряг.
(13)
Поради това част 1 от приложение II към Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъде съответно изменена, за да се разреши вносът в Съюза на прясно месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък от Парагвай и да се измени вписването за Израел.
(14)
Поради това приложения I и II към Регламент (ЕС) № 206/2010 следва да бъдат съответно изменени.
(15)
С цел да се избегнат смущенията на вноса в Съюза на пратки с домашни животни от рода на едрия рогат добитък, следва да бъде разрешено използването за преходен период и при определени условия на ветеринарни сертификати, издадени в съответствие с Регламент (ЕС) № 206/2010 в тяхната редакция преди измененията, които се въвеждат с настоящия регламент.
(16)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и II към Регламент (ЕС) № 206/2010 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Пратките от живи животни, придружени от съответните ветеринарни сертификати, издадени не по-късно от 1 юни 2015 г. в съответствие с образците на ветеринарни сертификати „BOV-X“ и „BOV-Y“, установени в приложение I към Регламент (ЕС) № 206/2010, в техните редакции преди влизането в сила на настоящия регламент, могат да продължат да бъдат въвеждани в Съюза за преходен период до 30 юни 2015 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2015 година.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) 2015/604 DER KOMMISSION
vom 16. April 2015
zur Änderung der Anhänge I und II der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 hinsichtlich der tierseuchenrechtlichen Vorschriften für Rindertuberkulose in den Mustern der Veterinärbescheinigungen BOV-X und BOV-Y und der Einträge für Israel, Neuseeland und Paraguay in den Listen der Drittländer, Gebiete oder Teile davon, aus denen die Einfuhr von lebenden Tieren und frischen Fleisch in die Union zulässig ist
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2002/99/EG des Rates vom 16. Dezember 2002 zur Festlegung von tierseuchenrechtlichen Vorschriften für das Herstellen, die Verarbeitung, den Vertrieb und die Einfuhr von Lebensmitteln tierischen Ursprungs (1), insbesondere auf den einleitenden Satz von Artikel 8, Artikel 8 Absatz 1 Unterabsatz 1 und Artikel 8 Absatz 4,
gestützt auf die Richtlinie 2004/68/EG des Rates vom 26. April 2004 zur Festlegung der Veterinärbedingungen für die Einfuhr und die Durchfuhr bestimmter lebender Huftiere in bzw. durch die Gemeinschaft, zur Änderung der Richtlinien 90/426/EWG und 92/65/EWG und zur Aufhebung der Richtlinie 72/462/EWG (2), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 1 Unterabsätze 1 und 2, Artikel 6 Absatz 1 Unterabsatz 1, Artikel 7 Buchstabe e und Artikel 13 Absatz 1 Buchstabe e,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Richtlinie 2004/68/EG sind unter anderem spezifische tierseuchenrechtliche Vorschriften für die Einfuhr lebender Huftiere in die Union und ihre Durchfuhr durch die Union festgelegt, die auf den EU-Rechtsvorschriften bezüglich der Seuchen, für die diese Tiere empfänglich sind, beruhen.
(2)
Gemäß der Richtlinie 2004/68/EG können des Weiteren besondere Bedingungen für diejenigen Drittländer festgelegt werden, deren amtlichen Garantien die Union formell Gleichwertigkeit zuerkannt hat.
(3)
In der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 der Kommission (3) ist unter anderem festgelegt, welche Veterinärbescheinigungen für das Verbringen bestimmter Sendungen mit lebenden Tieren in die Europäische Union erforderlich sind. Anhang I der genannten Verordnung enthält eine Liste der Drittländer, Gebiete oder Teile davon, aus denen solche Sendungen in die Union verbracht werden dürfen, sowie die besonderen Bedingungen für Sendungen aus bestimmten Drittländern.
(4)
Außerdem enthält Anhang I der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 eine Musterveterinärbescheinigung für Hausrinder (einschließlich Bubalus- und Bison-Arten sowie ihrer Kreuzungen), die für Zucht- und/oder Nutzzwecke nach der Einfuhr bestimmt sind (BOV-X) und eine Musterveterinärbescheinigung für Hausrinder (einschließlich Bubalus- und Bison-Arten sowie ihrer Kreuzungen), die zur unmittelbaren Schlachtung nach der Einfuhr bestimmt sind (BOV-Y), welche auch Garantien für Rindertuberkulose umfassen.
(5)
Die Richtlinie 64/432/EWG des Rates (4) enthält Vorschriften für den Handel mit Rindern in der Union und sieht Programme zur Überwachung und Tilgung bestimmter Seuchen, an denen diese Tiere erkranken, einschließlich Tuberkulose, vor. Neuseeland hat die Anerkennung der Gleichwertigkeit seines Programms zur Bekämpfung der Rindertuberkulose mit den in den Mitgliedstaaten eingeführten Programmen zur Überwachung und Tilgung der Rindertuberkulose gemäß den Bedingungen in Anhang A Nummer I der Richtlinie 64/432/EWG beantragt. Aus den von Neuseeland vorgelegten Informationen über sein Programm zur Bekämpfung der Rindertuberkulose geht hervor, dass der Rindertuberkulosestatus eines Rinderbestands, der nach der neuseeländischen Strategie zur Seuchenbekämpfung als „C2“ eingestuft wurde, dem Rindertuberkulosestatus eines Rinderbestands entspricht, der in einem Mitgliedstaat gemäß Anhang A Nummer I der Richtlinie 64/432/EWG als „amtlich anerkannt tuberkulosefreier Rinderbestand“ gilt.
(6)
Deshalb sollten die Liste und die besonderen Bedingungen in Anhang I Teil 1 der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 sowie die Musterveterinärbescheinigungen BOV-X und BOV-Y in Teil 2 des genannten Anhangs geändert werden, um den besonderen Bedingungen Rechnung zu tragen, nach denen die Union die Gleichwertigkeit der Einstufung von Rinderbeständen als „C2“ im Rahmen der in Neuseeland eingeführten Programme zur Bekämpfung der Rindertuberkulose mit den Bedingungen gemäß Anhang A Nummer I der Richtlinie 64/432/EWG für die Einstufung eines Rinderbestands als „amtlich anerkannt tuberkulosefreier Rinderbestand“ anerkennt.
(7)
Die Verordnung (EU) Nr. 206/2010 enthält unter anderem die Bedingungen für die Einfuhr von Sendungen von frischem Fleisch von Hausrindern in die Union. Zu diesem Zweck enthält Anhang II der genannten Verordnung eine Liste der Drittländer, Gebiete oder Teile davon, aus denen solche Sendungen in die Union verbracht werden dürfen und Musterveterinärbescheinigungen, die diesen Sendungen beiliegen müssen, unter Berücksichtigung etwaiger besonderer Bedingungen oder erforderlicher zusätzlicher Garantien.
(8)
Am 19. September 2011 meldete Paraguay der Weltorganisation für Tiergesundheit (OIE) einen Ausbruch der Maul- und Klauenseuche (5). Nach dieser Meldung wurden gemäß der Verordnung (EU) Nr. 206/2010, geändert durch die Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1112/2011 (6), Einfuhren von frischem Fleisch von Hausrindern aus diesem Drittland in die Union ausgesetzt.
(9)
Der letzte MKS-Ausbruch in Paraguay fand im Januar 2012 statt. Bis November 2013 hat die OIE Paraguay als Land mit zwei MKS-freien Zonen anerkannt, die das gesamte Hoheitsgebiet Paraguays umfassen und in denen geimpft wird (7).
(10)
Im April 2014 führte die Kommission ein Audit durch, um die Wirksamkeit der getroffenen Maßnahmen und der amtlichen Kontrollen bei der Leistung von Tiergesundheitsgarantien in Bezug auf MKS zu überprüfen (8). Das Lebensmittel- und Veterinäramt kam zu dem Schluss, dass das System zur Kontrolle der Tiergesundheit in Paraguay ausreichende Garantien in Bezug auf MKS bietet, die den Vorschriften der Union für die Einfuhr von entbeintem und gereiftem frischem Fleisch von Hausrindern entsprechen oder diesen gleichwertig sind. Dennoch wurde Paraguay aufgefordert, zu belegen, dass keine MKS-Viren auf seinem Hoheitsgebiet vorhanden sind und dass sein Impfprogramm wirksam ist.
(11)
In der zweiten Hälfte des Jahres 2014 führte Paraguay serologische Tests auf der Grundlage der Leitlinien gemäß dem Gesundheitskodex für Landtiere der OIE, Ausgabe 2014, Kapitel 8.7 (9), durch. Nach Bewertung der Ergebnisse kam die Kommission zu dem Schluss, dass ausreichende Nachweise belegen, dass kein MKS-Virus in Paraguay vorhanden ist, und sie war mit der Wirksamkeit des Impfprogramms zufrieden. Paraguay bietet somit ausreichende Tiergesundheitsgarantien und hat beantragt, die Ausfuhr von entbeintem und gereiftem frischem Fleisch von Hausrindern in die Union zu genehmigen.
(12)
Außerdem wird Israel in der Liste in Anhang II Teil 1 der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 genannt. Im Interesse der Markttransparenz und im Einklang mit dem Völkerrecht sollte klargestellt werden, dass der territoriale Geltungsbereich der Bescheinigungen auf das Gebiet des Staates Israel mit Ausnahme der seit Juni 1967 unter israelischer Verwaltung stehenden Gebiete (namentlich die Golanhöhen, der Gazastreifen, Ostjerusalem und das restliche Westjordanland) beschränkt ist.
(13)
Anhang II Teil 1 der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 sollte deshalb dahingehend geändert werden, dass Einfuhren von frischem Fleisch von Hausrindern aus Paraguay in die Union zugelassen werden, und der Eintrag für Israel sollte geändert werden.
(14)
Die Anhänge I und II der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 sollten daher entsprechend geändert werden.
(15)
Um Störungen bei der Einfuhr von Sendungen mit Hausrindern und frischem Fleisch von Hausrindern in die Union zu vermeiden, sollte die Verwendung von Bescheinigungen gemäß der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 in der Fassung vor der Änderung durch die vorliegende Verordnung während einer Übergangszeit unter bestimmten Bedingungen zugelassen sein.
(16)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Pflanzen, Tiere, Lebensmittel und Futtermittel -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Anhänge I und II der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 werden gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Für einen Übergangszeitraum bis zum 30. Juni 2015 dürfen Sendungen lebender Tiere weiterhin in die Union verbracht werden, wenn ihnen die entsprechenden, spätestens am 1. Juni 2015 nach den Musterveterinärbescheinigungen „BOV-X“ und „BOV-Y“ gemäß Anhang I der Verordnung (EU) Nr. 206/2010 ausgestellten Veterinärbescheinigungen beiliegen.
Artikel 3
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 16. April 2015