РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2013 година
за определяне на годишните разпределени количества емисии за държавите членки за периода от 2013 до 2020 г. съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1708)
(2013/162/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (1), и по-специално член 3, параграф 2, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Емисиите на парников газ от инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2), получени от регистъра на ЕС, решенията на Комисията, националните разпределителни планове и официалната кореспонденция между Комисията и съответните държави членки, представляват проверени данни за емисиите по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(2)
Общите емисии на парников газ от газове и дейности, както са определени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, подадени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (3), за 2012 г., както са установени след първоначалния преглед от 2012 г., проведен от Комисията съгласно насоките за техническия преглед през 2012 г. на инвентаризациите на емисиите на парников газ (4), представляват преразгледани данни за емисиите на парников газ за 2005 г., 2008 г., 2009 г. и 2010 г. по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(3)
С цел да се осигури съгласуваност между определянето на годишните разпределени количества емисии и докладваните емисии на парников газ за всяка година, годишните разпределени количества емисии за държавите членки следва да бъдат изчислени, като се приложат и стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17. Годишното разпределено количество емисии, както е изчислено, следва да се прилага от първата година, за която докладването на инвентаризациите на парников газ, използващи тези нови стойности на потенциала за глобално затопляне, стане задължително съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО.
(4)
Данните, които понастоящем се докладват в националните инвентаризации на парников газ и националните регистри и регистъра на ЕС, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само много малка част от общото количество емисии на парников газ и събирането на допълнителна информация за тези емисии би създало несъразмерна административна тежест. Поради това количеството на емисиите на CO2 от категория на инвентаризация „1.A.3.A гражданско въздухоплаване“ следва да се счита за равно на нула за целите на определяне на годишните разпределени количества емисии.
(5)
Годишното разпределено количество емисии за всяка държава членка за 2020 г. следва да се изчисли, като се извади количеството проверени емисии на парников газ от инсталации, които са съществували през 2005 г., от преразгледаните емисии на парников газ за 2005 г., и резултатът се коригира с процента, посочен в приложение II към Решение № 406/2009/ЕО.
(6)
Количеството проверени емисии на парников газ от инсталации следва да се определи, както следва:
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2005 г.: количеството на емисиите от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г., коригирано с количеството на емисиите на парников газ от тези инсталации, които са били включени или изключени от схемата за търговия с емисии от 2008 до 2012 г. поради коригиран обхват, приложен от държавите членки, и количеството на емисиите на парников газ от инсталации, които са изключени временно за 2005 г., но не са изключени между 2008 г. и 2012 г. от схемата за търговия с емисии;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2007 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2007 г.;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2013 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г. (така, както са съобщени от съответната държава членка и преразгледани от Комисията).
(7)
Средното количество на емисиите на парников газ през 2009 г. на държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли, като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. в съответната държава членка от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(8)
Годишното разпределено количество емисии за държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО за периода 2013-2019 г. следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност средното количество на емисиите на парников газ на тази държава членка за 2009 г. и крайна стойност нейното годишно разпределено количество емисии за 2020 г.
(9)
Годишното разпределено количество емисии за 2013 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации в съответната държава членка, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(10)
Годишното разпределено количество емисии за периода 2014-2019 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност годишното разпределено количество емисии за тази държава членка за 2013 г. и крайна стойност нейното годишното разпределено количество емисии за 2020 г.
(11)
Проверените емисии на парников газ от инсталациите, които са включени едностранно в схемата за търговия с емисии в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО през периода 2008-2012 г., не трябва да се включват в средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г., тъй като това ще доведе до двойно отчитане на емисиите на парников газ при бъдещи корекции на годишните разпределени количества емисии съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
(12)
С оглед на присъединяването на Хърватия към Съюза нейното годишно разпределено количество емисии за всяка година в периода 2013-2020 г. следва да се определя, като се използва същата методика като за останалите държави членки. Тези стойности следва да станат приложими на датата на присъединяване на Хърватия.
(13)
Предвид приемането от Европейския съвет на Решение 2012/419/ЕС от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (5), считано от 2014 г., годишното разпределено количество емисии за Франция, считано от 2014 г. се изчислява, като се вземат предвид съответните преразгледани емисии на парников газ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Годишните разпределени количества емисии за всяка държава членка за всяка година от периода 2013-2020 г. са определени в приложение I и се прилагат с евентуалните корекции, публикувани съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Независимо от разпоредбите на член 1, когато акт, приет съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО, предвижда държавите членки да представят инвентаризации на емисиите на парников газ, определени чрез стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17 на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата, годишните разпределени количества емисии, определени в приложение II, се прилагат, считано от първата година, за която такова докладване на инвентаризациите на емисиите на парников газ е станало задължително.
Член 3
Годишните разпределени количества емисии за Хърватия, както са определени в приложение I, се прилагат от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване на Хърватия.
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2013 година.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 26. März 2013
zur Festlegung der jährlichen Emissionszuweisungen an die Mitgliedstaaten für den Zeitraum 2013 bis 2020 gemäß der Entscheidung Nr. 406/2009/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Entscheidung Nr. 406/2009/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. April 2009 über die Anstrengungen der Mitgliedstaaten zur Reduktion ihrer Treibhausgasemissionen mit Blick auf die Erfüllung der Verpflichtungen der Gemeinschaft zur Reduktion der Treibhausgasemissionen bis 2020 (1), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Treibhausgasemissionen aus unter die Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und der Rates vom 13. Oktober 2003 über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft und zur Änderung der Richtlinie 96/61/EG des Rates (2) fallenden Anlagen, wie sie sich aus dem Unionsregister, den Beschlüssen der Kommission, den nationalen Zuteilungsplänen und dem offiziellen Schriftverkehr zwischen der Kommission und den betreffenden Mitgliedstaaten ergeben, stellen überprüfte Emissionsdaten im Sinne von Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 4 der Entscheidung Nr. 406/2009/EG dar.
(2)
Die gesamten Treibhausgasemissionen von Gasen und aus Tätigkeiten nach der Definition in Artikel 2 Absatz 1 der Entscheidung Nr. 406/2009/EG, die gemäß der Entscheidung Nr. 280/2004/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 11. Februar 2004 über ein System zur Überwachung der Treibhausgasemissionen in der Gemeinschaft und zur Umsetzung des Kyoto-Protokolls (3) im Jahr 2012 gemeldet und im Anschluss an die erste Überprüfung von 2012 durch die Kommission gemäß den Leitlinien für die technische Überprüfung der Treibhausgasemissionsinventare im Jahr 2012 (4) festgestellt wurden, stellen aktualisierte Treibhausgasemissionsdaten für die Jahre 2005, 2008, 2009 und 2010 im Sinne von Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 4 der Entscheidung Nr. 406/2009/EG dar.
(3)
Damit die Kohärenz zwischen der Festlegung der jährlichen Emissionszuweisungen und den für die einzelnen Jahre gemeldeten Treibhausgasemissionen gewährleistet ist, sollten bei der Berechnung der jährlichen Emissionszuweisungen an die Mitgliedstaaten auch die Treibhauspotenzialwerte aus dem mit dem Beschluss 15/CP.17 angenommenen vierten IPCC-Sachstandsbericht berücksichtigt werden. Die so berechneten jährlichen Emissionszuweisungen sollten ab dem ersten Jahr gelten, für das gemäß Artikel 3 der Entscheidung Nr. 280/2004/EG anhand dieser neuen Treibhauspotenzialwerte erstellte Treibhausgasinventare übermittelt werden müssen.
(4)
Die zurzeit über die nationalen Treibhausgasinventare und die nationalen Register sowie das Unionsregister gemeldeten Daten reichen nicht aus, um auf Ebene der Mitgliedstaaten die nationalen CO2-Emissionen aus der zivilen Luftfahrt zu bestimmen, die nicht unter die Richtlinie 2003/87/EG fallen. CO2-Emissionen infolge von nicht unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Flügen sind nur ein sehr kleiner Teil der gesamten Treibhausgasemissionen, und die Sammlung zusätzlicher Informationen über diese Emissionen wäre mit einem unverhältnismäßigen Verwaltungsaufwand verbunden. Für die Festlegung der jährlichen Emissionszuweisungen sollten die CO2-Emissionen aus der Inventarkategorie „1.A.3.A Zivilluftfahrt“ daher als Null-Emissionen angesehen werden.
(5)
Zur Berechnung der jährlichen Emissionszuweisung an einen Mitgliedstaat für das Jahr 2020 sollte die Menge der überprüften Treibhausgasemissionen der im Jahr 2005 bestehenden Anlagen von den aktualisierten Treibhausgasemissionen für das Jahr 2005 abgezogen und das Ergebnis durch den in Anhang II der Entscheidung Nr. 406/2009/EG festgelegten Prozentsatz angepasst werden.
(6)
Die Menge der überprüften Treibhausgasemissionen von Anlagen sollte wie folgt festgelegt werden:
-
für Mitgliedstaaten, die seit 2005 am Emissionshandelssystem teilnehmen: die Menge der Treibhausgasemissionen aus im Jahr 2005 unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen, berichtigt um die Menge Treibhausgasemissionen derjenigen Anlagen, die von 2008 bis 2012 aufgrund einer Anpassung des Geltungsbereichs durch die Mitgliedstaaten in das Emissionshandelssystem einbezogen oder aus diesem ausgeschlossen waren, sowie um die Menge Treibhausgasemissionen aus Anlagen, die im Jahr 2005 vorübergehend aus dem Emissionshandelssystem ausgeschlossen waren, von 2008 bis 2012 aber nicht;
-
für Mitgliedstaaten, die seit 2007 am Emissionshandelssystem teilnehmen: die Menge der Treibhausgasemissionen aus im Jahr 2007 unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen;
-
für Mitgliedstaaten, die ab 2013 am Emissionshandelssystem teilnehmen werden: die Menge der Treibhausgasemissionen aus im Jahr 2005 unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen (wie von den jeweiligen Mitgliedstaaten mitgeteilt und von der Kommission aktualisiert).
(7)
Zur Berechnung der durchschnittlichen Menge von Treibhausgasemissionen eines Mitgliedstaats mit einer positiven Treibhausgasemissionsobergrenze gemäß Anhang II der Entscheidung Nr. 406/2009/EG für das Jahr 2009 sollte die durchschnittliche Menge überprüfter Treibhausgasemissionen aus im betreffenden Mitgliedstaat in den Jahren 2008, 2009 und 2010 unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen von den durchschnittlichen aktualisierten Treibhausgasgesamtemissionen dieses Mitgliedstaats in den Jahren 2008, 2009 und 2010 abgezogen werden.
(8)
Die jährlichen Emissionszuweisungen an einen Mitgliedstaat mit einer positiven Treibhausgasemissionsobergrenze gemäß Anhang II der Entscheidung Nr. 406/2009/EG für die Jahre 2013 bis 2019 sollten anhand einer linearen Verlaufskurve berechnet werden, die mit der durchschnittlichen Menge Treibhausgasemissionen dieses Mitgliedstaats im Jahr 2009 beginnt und mit der jährlichen Emissionszuweisung an diesen Mitgliedstaat für das Jahr 2020 endet.
(9)
Zur Berechnung der jährlichen Emissionszuweisung an einen Mitgliedstaat mit einer negativen Treibhausgasemissionsobergrenze gemäß Anhang II der Entscheidung Nr. 406/2009/EG für das Jahr 2013 sollte die durchschnittliche Menge der überprüften Treibhausgasemissionen aus im betreffenden Mitgliedstaat in den Jahren 2008, 2009 und 2010 unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen von den durchschnittlichen aktualisierten Treibhausgasgesamtemissionen dieses Mitgliedstaats in den Jahren 2008, 2009 und 2010 abgezogen werden.
(10)
Die jährliche Emissionszuweisung an einen Mitgliedstaat mit einer negativen Treibhausgasemissionsobergrenze gemäß Anhang II der Entscheidung Nr. 406/2009/EG für die Jahre 2014 bis 2019 sollte anhand einer linearen Verlaufskurve berechnet werden, die mit der jährlichen Emissionszuweisung an diesen Mitgliedstaat für das Jahr 2013 beginnt und mit der jährlichen Emissionszuweisung an diesen Mitgliedstaat für das Jahr 2020 endet.
(11)
Die überprüften Treibhausgasemissionen, die gemäß Artikel 24 der Richtlinie 2003/87/EG im Zeitraum 2008 bis 2012 einseitig in das Emissionshandelssystem einbezogen wurden, sollten für die durchschnittliche Menge von überprüften Treibhausgasemissionen aus in den Jahren 2008, 2009 und 2010 unter die Richtlinie 2003/87/EG fallenden Anlagen nicht angerechnet werden, da dies bei künftigen Anpassungen der jährlichen Emissionszuweisungen gemäß Artikel 10 der Entscheidung Nr. 406/2009/EG zu Doppelzählungen von Treibhausgasemissionen führen würde.
(12)
Im Hinblick auf den Beitritt Kroatiens zur Europäischen Union sollte die jährliche Emissionszuweisung an dieses Land für die einzelnen Jahre des Zeitraums 2013 bis 2020 nach demselben Verfahren festgelegt werden wie für die anderen Mitgliedstaaten. Diese Werte sollten ab dem Zeitpunkt des Beitritts Kroatiens gelten.
(13)
Aufgrund des Beschlusses 2012/419/EU des Europäischen Rates vom 11. Juli 2012 zur Änderung des Status von Mayotte gegenüber der Europäischen Union (5) ab dem Jahr 2014 werden die jährlichen Emissionszuweisungen an Frankreich ab 2014 unter Berücksichtigung der relevanten aktualisierten Treibhausgasemissionen berechnet.
(14)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für Klimaänderung -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die jährlichen Emissionszuweisungen an die einzelnen Mitgliedstaaten für jedes der Jahre des Zeitraums 2013 bis 2020 sind in Anhang I festgelegt und gelten vorbehaltlich etwaiger gemäß Artikel 10 der Entscheidung Nr. 406/2009/EG veröffentlichter Anpassungen.
Artikel 2
Unbeschadet des Artikels 1 gelten im Falle, dass die Mitgliedstaaten aufgrund eines gemäß Artikel 3 der Entscheidung Nr. 280/2004/EG erlassenen Rechtsakts Treibhausgasinventare übermitteln müssen, die anhand von Treibhauspotenzialwerten aus dem mit dem Beschluss 15/CP.17 der Konferenz der Vertragsparteien der Klimarahmenkonvention der Vereinten Nationen angenommenen vierten IPPC-Sachstandsbericht erstellt werden, die jährlichen Emissionszuweisungen in Anhang II ab dem ersten Jahr, für das solche Treibhausgasinventare übermittelt werden müssen.
Artikel 3
Die jährlichen Emissionszuweisungen an Kroatien gemäß Anhang I gelten ab dem Inkrafttreten des Vertrags über den Beitritt Kroatiens.
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 26. März 2013